LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 273/1

EUROPOS BENDRIJŲ METINĖS ATASKAITOS

2008 FINANSINIAI METAI

KONSOLIDUOTOSIOS FINANSINĖS ATASKAITOS IR KONSOLIDUOTOSIOS BIUDŽETO VYKDYMO ATASKAITOS

(2009/C 273/01)

TURINYS

Konsoliduotųjų ataskaitų pastaba

ES biudžeto vykdymas ir apskaitymas

I DALIS: Europos Bendrijų konsoliduotosios metinės ataskaitos ir aiškinamosios pastabos

A. Balansas

B. Ekonominės veiklos rezultatų ataskaita

C. Pinigų srautų lentelė

D. Grynojo turto pokyčių ataskaita

E. Finansinių ataskaitų pastabos

II DALIS: Europos Bendrijų konsoliduotosios biudžeto vykdymo ataskaitos ir aiškinamosios pastabos

A SKIRSNIS: Konsoliduotosios biudžeto vykdymo ataskaitos

B SKIRSNIS: Konsoliduotųjų biudžeto vykdymo ataskaitų aiškinamosios pastabos

KONSOLIDUOTŲJŲ ATASKAITŲ PASTABA

Europos Bendrijų 2008 m. konsoliduotosios metinės ataskaitos parengtos remiantis informacija, kurią pateikė kitos institucijos ir įstaigos pagal Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento129 straipsnio 2 dalį. Pareiškiu, kad šios ataskaitos parengtos pagal šio Finansinio reglamento VII antraštinę dalį, laikantis apskaitos principų, taisyklių ir metodų, nurodytų finansinių ataskaitų priede.

Iš šių institucijų ir įstaigų apskaitos pareigūnų gavau visą informaciją, kurios patikimumą patvirtino minėtieji pareigūnai ir kuri būtina, norint parengti ataskaitas, kuriose parodyti Europos Bendrijų turtas, įsipareigojimai ir biudžeto vykdymas.

Remdamasis šia informacija ir tokiomis patikromis, kurios, mano manymu, būtinos Europos Bendrijų ataskaitoms pasirašyti, tvirtinu, kad esu pagrįstai įsitikinęs, jog ataskaitose visais reikšmingais aspektais parodyta tikra ir teisinga Europos Bendrijų finansinė būklė.

Ph. TAVERNE Europos Komisijos apskaitos pareigūnas

ES BIUDŽETO VYKDYMAS IR APSKAITYMAS

1. METINIO BIUDŽETO RENGIMAS

Iš ES biudžeto finansuojama įvairių sričių politika ir programos visoje Europos Sąjungoje. Remdamasi valstybių narių nustatytais prioritetais, Komisija vykdo specialias konkrečios srities programas, veiklą ir projektus. Galima parama įvairiausiems projektams: tiek švietimo projektams, susijusiems su studentų ir mokytojų judumu, tiek projektams, kurių tikslas – skatinti geresnę ES darbuotojų darbo aplinką, stiprinti išorės sienų kontrolę.

Beveik 94 % ES biudžeto skiriama finansuoti tokioms ES politikos ir veiklos sritims, dėl kurių susitarė visos valstybės narės. Veikla grindžiamu biudžeto sudarymu (ABB) užtikrinamas tiesioginis metinio biudžeto ir ES politikos sričių ryšys. Biudžeto nomenklatūroje pagal veiklos rūšis, kuri pirmą kartą įtraukta į 2004 m. biudžetą, aiškiai nurodomos Europos Sąjungos politikos sritys ir bendra kiekvienai iš šių sričių skiriamų išteklių suma.

31 politikos sritis yra suskirstyta į maždaug 200 veiklos rūšių, iš kurių daugiau nei 110 apima veiklos biudžeto išlaidų kategorijas ir todėl biudžeto nomenklatūroje atitinka biudžeto skyrius. Šios politikos sritys daugiausia yra susijusios su veikla, nes pagrindine pagal jas vykdoma veikla siekiama padėti trečiųjų šalių paramos gavėjams atitinkamose veiklos srityse. Tačiau kitos politikos sritys, pvz., „Koordinavimas ir teisinės konsultacijos“ ir „Biudžetas“, yra horizontalios ir jomis užtikrinamas tinkamas Komisijos funkcionavimas. Veiklos struktūra numatoma bendra konceptuali prioritetų nustatymo, planavimo, biudžeto sudarymo, kontrolės ir atskaitomybės sistema, kurios pagrindinis tikslas – skatinti veiksmingą, ekonomišką ir efektyvų išteklių naudojimą.

Biudžeto projekto priėmimo vidaus procedūra prasideda tuomet, kai Komisija pradeda rengti biudžeto projektą, kuris po to pateikiamas Tarybai, kuri gali atlikti reikiamus pakeitimus. Vėliau atnaujintas biudžetas teikiamas Europos Parlamentui, kuris gali siūlyti pakeitimus arba patvirtinti ar atmesti esamą projektą. Kai sutariama dėl visų pakeitimų ir atnaujinimų (prireikus įskaitant visiškai naują Komisijos pasiūlytą projektą), gruodžio mėn. viduryje Parlamentas patvirtina biudžetą. Parlamento Pirmininkas paskelbia, kad biudžetas yra pratvirtintas, ir tada jį galima vykdyti.

2. KAIP FINANSUOJAMA EB?

EB finansavimas yra dviejų pagrindinių kategorijų: nuosavų išteklių įplaukos ir įvairios įplaukos.

2.1. Nuosavų išteklių įplaukos ir gautinos sumos

ES automatiškai gauna nuosavų išteklių įplaukas, kad galėtų finansuoti savo biudžetą be tolesnio nacionalinių valdžios institucijų sprendimo (92 % visų įplaukų 2008 m.). Visa biudžetui finansuoti reikalingų nuosavų išteklių suma nustatoma iš visų išlaidų atėmus kitas įplaukas. Bendra nuosavų išteklių suma negali viršyti 1,24 % ES bendrųjų nacionalinių pajamų (BNP). Nuosavus ištekius galima suskirstyti į šias kategorijas:

1) Tradicinius nuosavus išteklius (TNI) sudaro muitai, žemės ūkio mokesčiai ir cukraus mokesčiai. Šiuos nuosavus išteklius iš ūkinės veiklos vykdytojų renka valstybės narės ES vardu. Tačiau valstybės narės pasilieka 25 % kaip atlygį už surinkimo išlaidas. Muitai ir žemės ūkio mokesčiai renkami už produktus, importuojamus iš trečiųjų šalių, taikant muitų normas pagal Bendrąjį muitų tarifą. Cukraus mokesčius moka cukraus gamintojai, kad būtų finansuojamos eksporto grąžinamosios išmokos už cukrų. TNI paprastai sudaro apie 15 % visų įplaukų iš nuosavų išteklių.

2) Nuosavi ištekliai iš pridėtinės vertės mokesčio (PVM) renkami iš valstybių narių PVM bazių, kurios šiuo tikslu suderintos pagal Bendrijos taisykles. Tokia pati procentinė dalis taikoma suderintai kiekvienos valstybės narės bazei. Tačiau PVM bazei, į kurią atsižvelgiama, taikomas 50 % kiekvienos valstybės narės BNP apribojimas. PVM ištekliai paprastai sudaro apie 15 % nuosavų išteklių įplaukų.

3) Ištekliai iš bendrųjų nacionalinių pajamų (BNP) naudojami biudžeto įplaukoms ir išlaidoms subalansuoti, t. y. tai biudžeto daliai, kuri nepriklauso jokiems kitiems įplaukų šaltiniams, finansuoti. Kiekvienos valstybės narės BNP taikomas toks pat procentinis dydis, nustatomas pagal Bendrijos taisykles. BNP ištekliai paprastai sudaro apie 70 % nuosavų išteklių įplaukų.

Kalbant apie šių sumų mokėjimą, atskirose sąskaitose pateikiami tradiciniai nuosavi ištekliai, kuriuos pagal Reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1150/2000 6 straipsnio 3 dalies b punktą nustatė valstybės narės, bet kuriais Bendrijos negali disponuoti, nes jie dar nėra susigrąžinti ar garantuoti arba dėl to, kad jie yra užginčyti. Kiekviena valstybė narė Komisijai siunčia šių sąskaitų ketvirčio ataskaitą, konkrečiai nurodydama kiekvienos išteklių rūšies:

— praėjusio ketvirčio nesumokėtą likutį,

— per atitinkamą ketvirtį susigrąžintas sumas,

— bazės patikslinimus (korekcijas/panaikinimus) per atitinkamą ketvirtį,

— nurašytas sumas,

— atitinkamo ketvirčio pabaigoje susigrąžintiną likutį.

Susigrąžinus tradicinius nuosavus išteklius iš atskiros sąskaitos, Komisija turi turėti galimybę jais naudotis ne vėliau kaip pirmą darbo dieną po 19-tos antro mėnesio, einančio po mėnesio, per kurį buvo susigrąžinta teisė į gautiną sumą, dienos.

Teisių į gautinas sumas vertės sumažinimas atskiroje sąskaitoje turi būti atliekamas, siekiant parodyti padėtį, kai faktinis šių sumų grąžinimas neįtikimas. Šis vertės sumažinimas pagrįstas pačių valstybių narių atliktu vertinimu, remiantis Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1150/2000 6 straipsnio 4 dalies b punktu, kuriame teigiama, kad „kartu su galutine atitinkamų metų ketvirčio ataskaita valstybės narės siunčia teisių į gautinas sumas, nurodytų atskiroje sąskaitoje tų metų gruodžio 31 d., kurių grąžinimas neįtikimas, bendros sumos sąmatą“.

Remiantis valstybių narių atsiųstais įvertinimais, iš sumų, gautinų iš valstybių narių, punkto balanso turto pusėje atimama sumažinta vertė. Tačiau tai nereiškia, kad Komisija atsisako teisės susigrąžinti sumas, kurioms taikomas šis vertės koregavimas. Net jei lėšų susigrąžinimas labai neįtikimas ar beveik neįmanomas, tai nebūtinai reiškia, kad atitinkamas sumas Bendrijos biudžetas prarado kaip tradicinius nuosavus išteklius. Taip yra todėl, kad nesusigrąžintos teisės į gautinas sumas yra prarandamos tik tuo atveju, jei valstybė narė išnaudoja visus būdus, reikiamus jų susigrąžinimui užtikrinti. Jei valstybė narė to nepadaro, ji laikoma finansiškai atsakinga ir privalo tą sumą sumokėti į Bendrijos biudžetą pagal Reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1150/2000 17 straipsnio 2 dalį.

2.2. Įvairios įplaukos

Įvairios įplaukos, gaunamos iš Europos Bendrijų veiklos, vidutiniškai sudaro 8 % visų įplaukų. Tai yra, pavyzdžiui, konkurencijos bylų baudos ir vykdomieji raštai sumoms išieškoti, skirti privačiojo ir viešojo sektoriaus skolininkams, kiek tai susiję su Bendrijos projektų valdymu (kaip pirmiau nurodytas pavyzdys). Šiai kategorijai taip pat priklauso Teisingumo Teismo paskirti baudų mokėjimai valstybėms narėms, nevykdančioms priimto sprendimo. Kiekvienais metais Komisija valdo šimtus tūkstančių projektų ir per metus turi išduoti apie 12 000 vykdomųjų raštų sumoms išieškoti. Už bet kokią laiku nesumokėtą skolą skaičiuojami delspinigiai. Kai Bendrijos trečiųjų šalių, išskyrus valstybių narių, skolos lieka nesumokėtos, Komisijos (ir Tarybos) sprendimai, kuriais nustatoma mokėjimo prievolė, yra tiesiogiai vykdytini pagal vykdymo teritorijoje galiojančio civilinio proceso taisykles. Įsipareigojimų nevykdantiems skolininkams taikomos skolų išieškojimo procedūros, kurias pradeda Teisės tarnyba, padedama išorės teisės firmų.

3. KAIP VALDOMAS IR NAUDOJAMAS BENDRIJOS BIUDŽETAS

3.1. Pirminės veiklos išlaidos

Europos Bendrijų veiklos išlaidos priskiriamos įvairioms finansinės programos išlaidų kategorijoms ir gali būti įvairių rūšių, atsižvelgiant į tai, kaip pinigai išmokami ir tvarkomi. Remdamasi Finansiniu reglamentu, Komisija vykdo bendrąjį biudžetą taikydama šiuos metodus:

Tiesioginis centralizuotas valdymas: taikomas tais atvejais, kai biudžetą tiesiogiai vykdo Komisijos tarnybos.

Netiesioginis centralizuotas valdymas: taikomas tais atvejais, kai Komisija biudžeto vykdymo užduotis paveda Bendrijos arba nacionalinės teisės subjektams, kaip antai Bendrijos viešosios teisės įstaigoms arba viešąsias paslaugas teikiančioms įstaigoms.

Decentralizuotas valdymas: taikomas tais atvejais, kai Komisija tam tikras biudžeto vykdymo užduotis perduoda trečiosioms šalims.

Pasidalijamasis valdymas: pagal šį valdymo metodą biudžeto vykdymo užduotys perduodamos valstybėms narėms. Didžioji išlaidų dalis, šiais metais 82 mlrd. EUR (2007 m. – 90 mlrd. EUR) priskiriama pasidalijamojo valdymo kategorijai, kai užduotys perduodamos valstybėms narėms, ir apima tokias sritis kaip žemės ūkio išlaidos ir struktūriniai veiksmai.

Jungtinis valdymas: pagal šį metodą Komisija tam tikras biudžeto vykdymo užduotis paveda tarptautinėms organizacijoms.

3.2. Įvairūs finansų pareigūnai

Komisijos narių kolegija prisiima bendrą politinę atsakomybę, tačiau faktiškai jai nesuteikta jokių biudžeto vykdymo įgaliojimų. Kiekvienais metais ji šias užduotis paveda atskiriems valstybės tarnautojams, kurie atsiskaito Kolegijai ir kuriems taikomi Finansinis reglamentas ir Tarnybos nuostatai. Šie darbuotojai – paprastai generaliniai direktoriai ir tarnybų vadovai – yra vadinami įgaliotaisiais leidimus duodančiais pareigūnais. Jie savo ruožtu biudžeto vykdymo užduotis gali pavesti perįgaliotiesiems leidimus duodantiems pareigūnams.

Leidimus duodančių pareigūnų atsakomybė apima visą valdymo procesą, pradedant tuo, ką reikia padaryti, norint įvykdyti institucijos nustatytus politikos tikslus, ir baigiant veiklos valdymu, kiek tai susiję su biudžetu ir pačia veikla, įskaitant teisinių įsipareigojimų pasirašymą, veiklos rezultatų kontrolę, mokėjimų vykdymą ir net prireikus lėšų susigrąžinimą. Leidimus duodantys pareigūnai taip pat turi organizuoti vertinimus, kad būtų išanalizuotas jų pasiūlymų įgyvendinamumas (ex ante vertinimas) ir nustatyta, ar jau įgyvendinamos programos vykdomos sėkmingai ir ar jos yra ekonomiškai veiksmingos (tarpinis ir ex post vertinimai). Šių vertinimų rezultatai naudojami siekiant pagerinti sprendimų priėmimo procesą ir padidinti skaidrumą, atskaitomybę ir Komisijos intervencijos ekonominį veiksmingumą.

Patikimas finansų valdymas ir tinkama atskaitomybė kiekviename generaliniame direktorate užtikrinama valdymo kontrolę (už kurią atsakingi leidimus duodantys pareigūnai) atskiriant nuo vidaus audito ir reikalavimų laikymosi kontrolės, taikant aiškius vidaus kontrolės standartus (parengtus pagal tarptautinius COSO standartus), vykdant ex ante ir ex post patikrinimus, nepriklausomą vidaus auditą remiantis rizikos įvertinimu bei už veiklą reguliariai atsiskaitant atskiriems Komisijos nariams.

Apskaitos pareigūnas vykdo leidimus duodančių pareigūnų pateiktus mokėjimo pavedimus ir vykdomuosius raštus sumoms išieškoti. Jis taip pat yra atsakingas už iždo valdymą, apskaitos taisyklių ir metodų nustatymą, apskaitos sistemų tvirtinimą, apskaitos tvarkymą ir institucijos metinių ataskaitų rengimą bei šių ataskaitų konsolidavimą su kitų konsoliduotų subjektų ataskaitomis. Be to, apskaitos pareigūnas turi pasirašyti ataskaitas, pareikšdamas, kad jose parodyta tikra ir teisinga finansinė būklė.

Vidaus auditorių, kuris, tiksliąja termino prasme, nėra finansų pareigūnas, skiria institucija, arba įstaiga, kad jis tikrintų, ar tinkamai veikia biudžeto vykdymo sistemos ir procedūros, bei patartų institucijai rizikos valdymo klausimais. Vidaus auditorius pateikia nepriklausomą nuomonę apie valdymo ir kontrolės sistemų kokybę bei rekomendacijų, kaip pagerinti veiklos procedūras ir skatinti patikimą finansų valdymą.

3.3. Įsipareigojimas naudoti ES biudžetą

Kai biudžetas patvirtinamas, Biudžeto generalinis direktoratas per Komisijos apskaitos sistemą paskirsto lėšas įvairioms Komisijos tarnyboms ir institucijoms bei kitoms įstaigoms pagal jų politinę atsakomybę, remdamasis veikla grindžiamo biudžeto sudarymo sistema. Pavyzdžiui, su aplinka susijusių biudžeto eilučių valdymo atsakomybę Komisija paprastai paveda Aplinkos generalinio direktorato vadovui arba generaliniam direktoriui (kuris yra įgaliotasis leidimus duodantis pareigūnas, atsakingas už atitinkamas biudžeto eilutes).

Prieš sudarant teisinį įsipareigojimą (pavyzdžiui, sutartį arba dotacijos susitarimą) su trečiąja šalimi, metiniame biudžete turi būti įtraukta biudžeto eilutė, pagal kurią būtų galima vykdyti atitinkamą veiklą. Atitinkamoje biudžeto eilutėje taip pat turi būti pakankamai lėšų išlaidoms padengti. Jeigu tenkinamos šios sąlygos, reikiamos lėšos turi būti rezervuojamos biudžete kaip apskaitos sistemos biudžetinis įsipareigojimas.

Kai už projektą atsakingas asmuo, arba „iniciatorius“ pradeda vykdyti biudžetinį įsipareigojimą, tai turi būti atliekama pagal iš anksto nustatytą tvarką –„finansų grandinę“ – t. y. dokumentų ir elektroninę seką, kurioje dalyvauja mažiausiai du žmonės (vadinamasis „keturių akių principas“), iniciatorius ir tikrintojas. Prieš atsakingajam leidimus duodančiam pareigūnui patvirtinant įsipareigojimą, pagal esamą finansų grandinę numatoma atlikti finansines ir veiklos patikras.

Kol Komisija arba kita EB įstaiga ir galimas Bendrijos pinigų gavėjas nesudaro rašytinio teisinio įsipareigojimo, iš Bendrijos biudžeto negalima naudoti jokių pinigų. Pagal tiesioginį centralizuotą valdymą šis teisinis įsipareigojimas tampa arba sutartimi su rangovu, arba dotacijos susitarimu su gavėju.

Patvirtinus biudžetinį įsipareigojimą, jis įtraukiamas į biudžeto apskaitos sistemą ir atitinkamai paskirstomi asignavimai. Tačiau tai neturi poveikio bendrosioms sąskaitoms (arba didžiajai knygai), nes dar nėra išlaidų. Taip yra todėl, kad Europos Bendrijų apskaitos sistemą sudaro du atskiri, bet susiję elementai:

a) biudžetinės sąskaitos, kuriose pateikiama išsami biudžeto vykdymo informacija; ir

b) bendrosios sąskaitos, kurių pagrindu rengiamas balansas ir nustatomi ekonominės veiklos rezultatai.

Biudžetinėse sąskaitose nurodomi įsipareigojimai ir mokėjimai, kurie kasdien vykdomi pagal maždaug 1 150 biudžeto eilučių, ir jos grindžiamos pakeistu pinigų apskaitos principu, kai išlaidų arba pajamų punktas sąskaitose įrašomas tik tuomet, kai pinigai paskirstomi, išmokami arba gaunami. Ši apskaitos rūšis yra būdinga viešajam sektoriui, kuriame paprastai daugiausia dėmesio skiriama biudžetui ir jo vykdymui. Kiekvieną mėnesį svetainėje Europa Komisija skelbia duomenis apie esamą biudžeto vykdymo padėtį (išlaidas). Duomenys pateikiami pagal finansinės programos išlaidų kategorijas ir politikos sritis.

Bendrosiose sąskaitose (arba didžiojoje knygoje) taikomas dvejybinio buhalterinės apskaitos įrašo metodas, siekiant parodyti visas finansinių metų išlaidas ir įplaukas (taigi ir ekonominės veiklos rezultatą) bei nustatyti finansinę EB būklę, parengiant atitinkamų metų gruodžio 31 d. turto ir įsipareigojimų balansą.

3.4. Mokėjimų vykdymas

3.4.1. Bendrosios taisyklės

Kol už atitinkamą operaciją atsakingas leidimus duodantis pareigūnas nepatvirtina biudžetinio įsipareigojimo, mokėjimų atlikti negalima. Kai reikia atlikti mokėjimą, būtina taikyti privalomas procedūras, panašiai kaip biudžetinio įsipareigojimo atveju. Tai atliekama apskaitos sistemoje, laikantis atitinkamos dokumentų ir (arba) elektroninės sekos. Procedūrą pradeda taip pat iniciatorius ir ją galiausiai patvirtina perįgaliotasis leidimus duodantis pareigūnas. Patvirtinus mokėjimą, tiek biudžeto, tiek bendrosios sąskaitos atnaujinamos automatiškai.

Kai mokėjimas patvirtinamas apskaitos sistemoje, atliekamas pervedimas į gavėjo sąskaitą. Komisija, pavyzdžiui, beveik visus mokėjimus vykdo per Biudžeto generalinio direktorato iždo departamentą, atlikdama banko pavedimą. Jos bankų sąskaitos yra valstybių narių ižduose, centriniuose bankuose ir komerciniuose bankuose.

Per metus Komisija atlieka daugiau nei milijoną mokėjimų. Komisija yra SWIFT (Pasaulinės tarpbankinių finansinių telekomunikacijų organizacijos) dalyvė. Kiekvieną dieną atliekant bent vieną mokėjimą, kurį kontroliuoja Biudžeto generalinio direktorato iždo departamentas, patvirtinti mokėjimo pavedimai tampa mokėjimo nurodymais, kurie automatiškai siunčiami į Komisijos bankus, kad nurodytiems gavėjams būtų išmokėti pinigai.

3.4.2. Išankstinis finansavimas

Išankstinis finansavimas – tai mokėjimas, kuriuo gavėjui suteikiamas pinigų avansas, t. y. pradinės lėšos. Šios lėšos gali būti padalytos į kelis mokėjimus per konkrečiame išankstinio finansavimo susitarime nustatytą laikotarpį. Pradinės lėšos arba avansas yra naudojami tuo tikslu, kuriam buvo suteikti susitarime nustatytu laikotarpiu, arba turi būti grąžinti, vadinasi, jei gavėjas nepatiria reikalavimus atitinkančių išlaidų, jis išankstinio finansavimo sumą privalo grąžinti Europos Bendrijoms. Taigi sumokėta išankstinio finansavimo suma nėra laikoma galutinėmis išlaidomis tol, kol nėra laikomasi atitinkamų sutarties sąlygų, ir todėl balanse priskiriama turtui, kai atliekamas pradinis mokėjimas. Kai patvirtinamos reikalavimus atitinkančios išlaidos ir gaunamos grąžinamos sumos, išankstinio finansavimo suma sumažinama (visiškai arba iš dalies). Bendrijoms išanalizavus gautame prašyme kompensuoti išlaidas nurodytas sumas (žr. toliau) ir pripažinus visą išankstinio finansavimo sumą arba jos dalį, patvirtinta reikalavimus atitinkančių išlaidų suma yra pašalinama iš balanso ir parodoma kaip išlaidos ekonominės veiklos rezultatų ataskaitoje. Ši suma gali visiškai arba iš dalies padengti išankstinio finansavimo sumą.

Išankstinis finansavimas vertinamas numatoma atsiperkamąja verte, atsižvelgiant į tai, ar išankstiniam finansavimui suteikta atitinkama garantija. Numatoma neatgautina išankstinio finansavimo suma pripažįstama ekonominės veiklos rezultatų ataskaitoje kaip sąnaudos, o balanse – kaip išankstinio finansavimo apskaitinės vertės sumažėjimas. Už išmokėtą išankstinio finansavimo sumą paprastai yra gaunamos palūkanos (atkreiptinas dėmesys į tokias išimtis, kaip valstybėms narėms išmokėtos sumos arba pasirengimo narystei pagalba). Nuo šių palūkanų nuosavybės priklauso dvi esamo išankstinio finansavimo kategorijos, t. y. Europos Bendrijų arba trečiųjų šalių išankstinis finansavimas. Šios dvi kategorijos skiriasi tuo, kad palūkanos, gautos už Europos Bendrijų išankstinio finansavimo sumas, yra Bendrijų nuosavybė ir turi būti grąžintos Bendrijoms, o palūkanos, gautos iš trečiųjų šalių išankstinio finansavimo, priklauso gavėjui.

3.4.3. Prašymai kompensuoti išlaidas ir išlaidų atitiktis reikalavimams

Praėjus tam tikram laikui po išankstinio finansavimo mokėjimo, atitinkama EB įstaiga gaus prašymą kompensuoti išlaidas, kad būtų pateisinta, kaip gavėjas, remdamasis sutartimi, išleido išankstinio finansavimo sumą. Kaip dažnai per metus siunčiami prašymai kompensuoti šias išlaidas priklauso nuo finansuotos veiklos rūšies ir sutarties sąlygų; jos nebūtinai gaunamos iki metų pabaigos.

Gautos išlaidų ataskaitos iš karto turėtų būti įrašomos į apskaitos sistemą kaip trumpalaikės mokėtinos sumos, kurių atitiktis reikalavimams turi būti patikrinta, ir pažymėtos „1 etapo sąskaita“. Šiame etape išlaidos dar nepripažįstamos. Išlaidos pripažįstamos bendrosiose sąskaitose tik tuomet, kai įvyksta jas nulemiantis įvykis – t. y. kai patvirtinamas prašymas kompensuoti išlaidas. Terminas, per kurį gauta sąskaita turi būti apmokėta, pradedamas skaičiuoti nuo priimtino mokėjimo prašymo registracijos dienos: patvirtinus, kad prašymas atitinka reikalavimus, daromas apskaitos įrašas, kuriuo tinkamos finansuoti sumos ekonominės veiklos rezultatų ataskaitoje parodomos kaip išlaidos („2 etapo sąskaita“). Nepadengtos likusios išankstinio finansavimo ir kreditorių sumos taip pat sumažinamos patvirtinta suma. Biudžetinėms sąskaitoms jokio poveikio nėra, nes pradinis mokėjimas jau įtrauktas į apskaitą.

3.4.4. Tolesnių sumų mokėjimas

Jeigu prašoma ir tikrinama suma viršija pradinį mokėjimą arba jeigu pagal sutartį reikia atlikti antrą arba galutinį mokėjimą, naujas mokėjimo prašymas pateikiamas pagal pirmiau nurodytas taisykles. Prieš atliekant mokėjimą įgaliotasis leidimus duodantis pareigūnas suteikia galutinį patvirtinimą. Tinkamumo kriterijai apibrėžiami pagrindiniame teisės akte, kvietimuose teikti paraiškas, kituose dotacijų gavėjams skirtuose informaciniuose dokumentuose ir (arba) dotacijos susitarimo sąlygose. Išanalizavus reikalavimus atitinkančias išlaidas, jos perkeliamos į sąnaudas, o gavėjui pranešama, jei yra kokių nors reikalavimų neatitinkančių sumų. Sumos, kurių atitiktis reikalavimams turi būti patikrinta – tai sumos pagal gautus prašymus kompensuoti išlaidas, kurių atitiktis reikalavimams dar nebuvo patikrinta, todėl jų atveju įvykis, dėl kurio turi būti padarytos išlaidos, dar neįvyko.

3.4.5. Apskaita metų pabaigoje (ataskaitinių laikotarpių atskyrimas)

Metų pabaigoje nepadengtos išankstinio finansavimo sumos yra lygios iš pradžių išmokėtai (-oms) sumai (-oms), atėmus: grąžintas sumas, padengtas reikalavimus atitinkančias sumas, metų pabaigoje dar nepadengtas apskaičiuotas reikalavimus atitinkančias sumas, ir vertės sumažėjimą.

Metų pabaigoje atliekant ataskaitinių laikotarpių atskyrimo procedūras, atsižvelgiama į metų pabaigoje dar negautus prašymus kompensuoti išlaidas. Ypač svarbu įvertinti, kokias reikalavimus atitinkančias išlaidas Bendrijos lėšų gavėjai patyrė, bet apie kurias dar nepranešė EB. Siekiant kuo tiksliau įvertinti šias sumas, taikomi skirtingi metodai, atsižvelgiant į veiklos rūšį ir turimą informaciją. Remiantis šiais ataskaitinių laikotarpių atskyrimo įrašais, numatomos tinkamos finansuoti sumos registruojamos kaip sukauptos sąnaudos, o reikalavimų neatitinkanti išlaidų dalis lieka sumų, kurių atitiktis reikalavimams turi būti patikrinta, sąskaitose. Šios sumos parodomos prie trumpalaikių įsipareigojimų, kad nebūtų pervertinamas turtas ir įsipareigojimai.

3.5. Nepagrįstai išmokėtų sumų susigrąžinimas

Biudžeto išlaidų atitiktį reikalavimams tikrina atitinkamos EB tarnybos arba, pasidalijamojo valdymo atveju, valstybės narės, remdamosi taikytinose taisyklėse arba kiekvienos dotacijos sąlygose numatytais patvirtinamaisiais dokumentais. Siekiant optimizuoti kontrolės sistemų sąnaudų ir teikiamos naudos santykį, paskutinių prašomų sumų patvirtinamųjų dokumentų patikros paprastai yra daug nuodugnesnės nei tarpinių prašomų sumų, ir todėl gali padėti aptikti klaidas tarpiniuose mokėjimuose, kurios ištaisomos koreguojant galutinį mokėjimą. Be to, EB ir (arba) valstybė narė turi teisę patikrinti patvirtinamųjų dokumentų teisingumą atlikdamos patikras pareiškėjo patalpose finansuojamos veiklos vykdymo metu ir (arba) vėliau (ex post). Vykdymo laikotarpiu nustatytas klaidas galima ištaisyti koreguojant paskesnes prašomas sumas. Dėl ex post nustatytų klaidų bus rengiamas vykdomasis raštas sumoms išieškoti. Dėl papildomos šios srities informacijos taip pat žr. 6 pastabą.

4. ATSKAITOMYBĖ METŲ PABAIGOJE

4.1. Metinės ataskaitos

Apskaitos pareigūnas atsakingas už metinių ataskaitų parengimą ir užtikrinimą, kad jose būtų parodyta tikra ir teisinga ES finansinė būklė. Metines ataskaitas sudaro finansinės ataskaitos ir biudžeto vykdymo ataskaitos. Jas tvirtina Komisija ir teikia Audito Rūmams, kad jie atliktų auditą. Galiausiai jos pateikiamos Tarybai ir Parlamentui, kad jie patvirtintų biudžeto įvykdymą.

4.2. Metinės veiklos ataskaitos

Kiekvienas leidimus duodantis pareigūnas turi parengti veiklos, už kurią jis atsakingas, metinę veiklos ataskaitą (MVA). Šioje MVA jis atsiskaito už politikos srities rezultatus ir pateikia pagrįstą patikinimą, kokį jis gali pateikti, kad jo ataskaitoje apibūdintai veiklai priskirti ištekliai buvo panaudoti pagal paskirtį ir laikantis patikimo finansų valdymo principų ir kad esamos kontrolės procedūros teikia reikiamas garantijas, užtikrinančias susijusių operacijų teisėtumą ir tvarkingumą.

5. AUDITAS IR BIUDŽETO ĮVYKDYMO PATVIRTINIMAS

5.1. Auditas

ES metines ataskaitas ir išteklių valdymą tikrina jos išorės auditorius, Europos Audito Rūmai, kurie parengia metinę ataskaitą Tarybai ir Europos Parlamentui. Audito Rūmų pagrindinis uždavinys – atlikti nepriklausomą Europos Bendrijų metinės atskaitomybės išorės auditą. Vykdydami veiklą, Audito Rūmai pateikia:

1) veiklos, finansuojamos iš bendrojo biudžeto, metinę ataskaitą, kurioje pateikia išsamias pastabas apie metines ataskaitas ir susijusias operacijas;

2) nuomonę, pagrįstą atliktais auditais ir pateiktą metinėje ataskaitoje kaip patikinimo pareiškimas, apie i) ataskaitų patikimumą ir ii) susijusių operacijų, įskaitant įplaukas, surinktas iš apmokestinamų subjektų, ir išmokas galutiniams gavėjams, teisėtumą ir tvarkingumą;

3) specialiąsias ataskaitas, kuriose pateikiami audito metu nustatyti faktai, susiję su konkrečiomis valdymo sritimis.

Audito Rūmai turi teisę gauti visus dokumentus, kurių reikia jų vykdomo audito metu. Audito Rūmai vykdo visų rūšių EB veiklos auditą, įskaitant atskirų operacijų ir mokėjimų teisėtumo ir tvarkingumo patikrinimą. Jie taip pat vykdo pačių metinių ataskaitų auditą, prireikus peržiūrėdami atskirus balansus ir ekonominės veiklos rezultatų ataskaitas bei bendrą finansinių ataskaitų pateikimą. Taigi Audito Rūmai gali pateikti savo nuomonę ne tik apie pateiktus duomenis, bet ir apie esamą sistemą bei kontrolę.

5.2. Biudžeto įvykdymo patvirtinimas

Galutinė kontrolė – tai atitinkamų finansinių metų biudžeto įvykdymo patvirtinimas. Europos bendrijoje už sprendimą dėl biudžeto įvykdymo atsakingas Europos Parlamentas. Tai reiškia, kad atlikus auditą ir pabaigus rengti metines ataskaitas, Taryba turi pateikti rekomendacijas, o Parlamentas paskui turi nuspręsti, ar suteikti Komisijai ir kitoms EB įstaigoms Bendrijų biudžeto įvykdymo patvirtinimą už praėjusius finansinius metus. Šis sprendimas grindžiamas ataskaitų peržiūra ir Audito Rūmų metine ataskaita (į kurią įtrauktas oficialus patikinimo pareiškimas) su Komisijos atsakymais, taip pat remiantis Komisijai skirtais klausimais ir prašymais pateikti papildomos informacijos.

Biudžeto įvykdymo patvirtinimas rodo politinį biudžeto vykdymo išorės kontrolės aspektą ir yra sprendimas, kuriuo Europos Parlamentas, remdamasis Tarybos rekomendacija, atleidžia Komisiją nuo atsakomybės už konkretaus biudžeto valdymą ir taip pažymi to biudžeto egzistavimo pabaigą. Galimas vienas iš trijų šios biudžeto įvykdymo patvirtinimo procedūros rezultatų: biudžeto įvykdymas patvirtinamas, biudžeto įvykdymo patvirtinimas atidedamas arba biudžeto įvykdymą patvirtinti atsisakoma. Patvirtindamas biudžeto įvykdymą Parlamentas gali pateikti jo nuomone svarbias pastabas, dažnai gali nurodyti rekomenduojamus veiksmus, kurių turi imtis Komisija. Komisija tolesnės priežiūros ataskaitoje nurodo priemones, kurių imtasi, ir nustato veiksmų planą, kurį siunčia ir Parlamentui ir Tarybai.

I DALIS

EUROPOS BENDRIJŲ KONSOLIDUOTOSIOS METINĖS ATASKAITOS IR AIŠKINAMOSIOS PASTABOS

TURINYS

A. Balansas

B. Ekonominės veiklos rezultatų ataskaita

C. Pinigų srautų lentelė

D. Grynojo turto pokyčių ataskaita

E. Finansinių ataskaitų pastabos

1. Svarbiausi apskaitos principai

2. Balanso pastabos

3. Ekonominės veiklos rezultatų ataskaitos pastabos

4. Pinigų srautų lentelės pastabos

5. Nebalansiniai straipsniai

6. Nepagrįstai išmokėtų sumų susigrąžinimas

7. Finansinės rizikos valdymas

8. Susijusių šalių atskleidimas

9. Įvykiai po balanso datos

10. Konsoliduoti subjektai

11. Nekonsoliduoti subjektai

A. BALANSAS

Mln. EUR Pastaba 2008 12 31 2007 12 31 ILGALAIKIS TURTAS: Nematerialusis turtas 2.1 56 44 Nekilnojamasis turtas, įranga ir įrengimai 2.2 4 881 4 523 Ilgalaikės investicijos 2.3 2 078 1 973 Paskolos 2.4 3 565 1 806 Ilgalaikis išankstinis finansavimas 2.5 29 023 14 015 Ilgalaikės gautinos sumos 2.6 45 127 39 648 22 488 TRUMPALAIKIS TURTAS: Atsargos 2.7 85 88 Trumpalaikės investicijos 2.8 1 553 1 420 Trumpalaikis išankstinis finansavimas 2.9 10 262 20 583 Trumpalaikės gautinos sumos 2.10 11 920 12 051 Pinigai ir pinigų ekvivalentai 2.11 23 724 18 756 47 544 52 898 Iš viso turto 87 192 75 386 ILGALAIKIAI ĮSIPAREIGOJIMAI: Išmokos darbuotojams 2.12 (37 556) (33 480) Ilgalaikiai atidėjiniai 2.13 (1 341) (1 079) Ilgalaikiai finansiniai įsipareigojimai 2.14 (3 349) (1 574) Kiti ilgalaikiai įsipareigojimai 2.15 (2 226) (1 989) (44 472) (38 122) TRUMPALAIKIAI ĮSIPAREIGOJIMAI: Trumpalaikiai atidėjiniai 2.16 (348) (369) Trumpalaikiai finansiniai įsipareigojimai 2.17 (119) (135) Mokėtinos sumos 2.18 (89 677) (95 380) (90 144) (95 884) Iš viso įsipareigojimų (134 616) (134 006) GRYNASIS TURTAS (47 424) (58 620) Rezervai 2.19 3 115 2 806 Iš valstybių narių pareikalautinos sumos: 2.20 Išmokos darbuotojams (1) (37 556) (33 480) Kitos sumos (2) (12 983) (27 946) GRYNASIS TURTAS (47 424) (58 620)

B. EKONOMINĖS VEIKLOS REZULTATŲ ATASKAITA

Mln. EUR Pastaba 2008 2007 VEIKLOS ĮPLAUKOS Įplaukos iš nuosavų išteklių ir įnašų 3.1 112 713 112 084 Kitos veiklos įplaukos 3.2 9 731 9 080 122 444 121 164 VEIKLOS IŠLAIDOS Administracinės išlaidos 3.3 (7 720) (7 120) Veiklos išlaidos 3.4 (97 214) (104 682) (104 934) (111 802) PAGRINDINĖS VEIKLOS PERTEKLIUS 17 510 9 362 Finansinės įplaukos 3.5 698 674 Finansinės išlaidos 3.6 (467) (354) Išmokų darbuotojams įsipareigojimų pokyčiai 2.12 (5 009) (2 207) Asocijuotiesiems subjektams ir bendrosioms įmonėms tenkanti grynojo pertekliaus (deficito) dalis 3.7 (46) (13) METINIS EKONOMINĖS VEIKLOS REZULTATAS 12 686 7 462

C. PINIGŲ SRAUTŲ LENTELĖ

Mln. EUR Pastaba 2008 2007 Metinis ekonominės veiklos rezultatas 12 686 7 462 Pagrindinė veikla 4.2 Amortizacija 19 11 Nusidėvėjimas 302 329 Investicijų vertės sumažėjimo nuostoliai (atstatymas) 3 (3) Paskolų (padidėjimas) sumažėjimas (1 759) 217 Ilgalaikio išankstinio finansavimo (padidėjimas) sumažėjimas (15 008) 8 410 Ilgalaikių gautinų sumų (padidėjimas) sumažėjimas 82 201 Atsargų (padidėjimas) sumažėjimas 3 27 Trumpalaikio išankstinio finansavimo (padidėjimas) sumažėjimas 10 321 (12 528) Trumpalaikių gautinų sumų (padidėjimas) sumažėjimas 131 (2 255) Ilgalaikių atidėjinių padidėjimas (sumažėjimas) 262 90 Ilgalaikių finansinių įsipareigojimų padidėjimas (sumažėjimas) 1 775 (288) Kitų ilgalaikių įsipareigojimų padidėjimas (sumažėjimas) 237 (31) Trumpalaikių atidėjinių padidėjimas (sumažėjimas) (21) (10) Trumpalaikių finansinių įsipareigojimų padidėjimas (sumažėjimas) (16) 115 Mokėtinų sumų padidėjimas (sumažėjimas) (5 703) 1 300 Ankstesnių metų biudžeto perteklius, įtrauktas kaip nepiniginės įplaukos (1 529) (1 848) Kiti nepiniginiai pokyčiai 37 (15) Išmokų darbuotojams įsipareigojimų padidėjimas (sumažėjimas) 4 076 1 280 Investicinė veikla 4.3 Nematerialiojo turto ir nekilnojamojo turto, įrangos bei įrengimų vertės (padidėjimas) sumažėjimas (689) (284) Ilgalaikių investicijų (padidėjimas) sumažėjimas (152) (5) Trumpalaikių investicijų (padidėjimas) sumažėjimas (133) 6 GRYNIEJI PINIGŲ SRAUTAI 4 924 2 181 PINIGŲ IR PINIGŲ EKVIVALENTŲ GRYNASIS PADIDĖJIMAS (3) 4 924 2 181 PINIGAI IR PINIGŲ EKVIVALENTAI METŲ PRADŽIOJE (3) 2.11 19 005 16 824 PINIGAI IR PINIGŲ EKVIVALENTAI METŲ PABAIGOJE (3) 2.11 23 929 19 005

D. GRYNOJO TURTO POKYČIŲ ATASKAITA

Mln. EUR Rezervai (A) Iš valstybių narių pareikalautinos sumos (B) Grynasis turtas = (A) + (B) Tikrosios vertės rezervas Kiti rezervai Sukauptas perteklius (deficitas) Metinis ekonominės veiklos rezultatas LIKUTIS 2006 M. GRUODŽIO 31 D. 4 2 851 (67 270) 197 (64 218) Garantijų fondo rezervo pokytis (135) 135 0 Tikrosios vertės pokyčiai 3 (26) (23) Kita 60 (53) 7 2006 m. ekonominės veiklos rezultato paskirstymas 23 174 (197) 0 2006 m. biudžeto rezultatas, pervestas valstybėms narėms (1 848) (1 848) Metinis ekonominės veiklos rezultatas 7 462 7 462 LIKUTIS 2007 M. GRUODŽIO 31 D. 7 2 799 (68 888) 7 462 (58 620) Garantijų fondo rezervo pokytis 158 (158) 0 Tikrosios vertės pokyčiai 34 34 Kita 113 (108) 5 2007 m. ekonominės veiklos rezultato paskirstymas 4 7 458 (7 462) 0 2007 m. biudžeto rezultatas, pervestas valstybėms narėms (1 529) (1 529) Metinis ekonominės veiklos rezultatas 12 686 12 686 LIKUTIS 2008 M. GRUODŽIO 31 D. 41 3 074 (63 225) 12 686 (47 424)

E. FINANSINIŲ ATASKAITŲ PASTABOS

1. SVARBIAUSI APSKAITOS PRINCIPAI

1.1. TEISINĖS NUOSTATOS IR FINANSINIS REGLAMENTAS

Sąskaitos tvarkomos pagal 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 (OL L 248, 2002 9 16, p. 1, su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2007 m. gruodžio 17 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1525/2007, OL L 343, 2007 12 27) dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento ir 2002 m. gruodžio 23 d. Komisijos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 2342/2002, nustatantį išsamias šio finansinio reglamento įgyvendinimo taisykles, su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2007 m. balandžio 23 d.

Finansinio reglamento 133 straipsnyje numatyta, kad Komisijos apskaitos pareigūnas patvirtina apskaitos taisykles ir metodus, kuriuos turi taikyti visos institucijos ir įstaigos. Ši kaupiamosios apskaitos politika grindžiama Tarptautiniais viešojo sektoriaus apskaitos standartais (TVSAS) arba netiesiogiai – Tarptautiniais finansinės atskaitomybės standartais (TFAS), paskelbtais atitinkamai Tarptautinės viešojo sektoriaus apskaitos standartų valdybos ir Tarptautinės apskaitos standartų valdybos. Šias taisykles patvirtino Komisijos apskaitos pareigūnas, gavęs Apskaitos standartų patariamosios ekspertų grupės, teikiančios specialistų rekomendacijas, nuomonę. Apskaitos taisyklės reguliariai peržiūrimos ir prireikus atnaujinamos.

Siekiant nustatyti vienodas apskaitos, vertinimo ir ataskaitų pateikimo taisykles ir taip suderinti finansinių ataskaitų parengimo ir konsolidavimo procesą, visos Europos institucijos ir įstaigos, kurių atskaitomybė konsoliduojama, taiko Komisijos apskaitos pareigūno patvirtintas apskaitos taisykles.

Komisijos apskaitos pareigūnas iki kitų metų kovo 31 d. privalo pateikti preliminarias konsoliduotąsias ataskaitas Audito Rūmams auditui atlikti. Komisija galutines konsoliduotąsias ataskaitas turi patvirtinti iki liepos 31 d., tada jos iki lapkričio 15 d. paskelbiamos Oficialiajame leidinyje kartu su Audito Rūmų patikinimo pareiškimu.

1.2. APSKAITOS PRINCIPAI

Finansinių ataskaitų tikslas – teikti informaciją apie subjekto finansinę būklę, veiklos rezultatus ir pinigų srautus, kuri yra naudinga daugeliui šios informacijos vartotojų. Viešojo sektoriaus subjektų, pvz., Europos Bendrijų tikslai – teikti konkretesnę informaciją, naudingą priimant sprendimus, ir parodyti subjekto atskaitomybę už jam patikėtus išteklius.

Jeigu finansinėmis ataskaitomis siekiama parodyti tikrą ir teisingą padėtį, jose turi būti ne tik pateikta reikiama informacija apie institucijos ir agentūrų veiklos pobūdį ir apimtį, paaiškinta, kaip institucija finansuojama, ir pateikta galutinė informacija apie jos operacijas, ir tai turi būti padaryta tai aiškiai ir suprantamai, kad būtų galima palyginti finansinių metų rezultatus. Šis dokumentas parengtas atsižvelgiant į šiuos tikslus.

Europos institucijų ir agentūrų apskaitos sistemą sudaro bendrosios sąskaitos ir biudžetinės sąskaitos. Šiose sąskaitose sumos nurodomos eurais pagal kalendorinius metus. Biudžetinėse sąskaitose išsamiai nurodoma biudžeto vykdymo padėtis. Jos grindžiamos pakeistu pinigų apskaitos principu. Finansinės ataskaitos rengiamos remiantis bendrosiomis sąskaitomis, nes jose nurodomos visos finansinių metų sąnaudos ir pajamos, remiantis kaupiamosios apskaitos taisyklėmis, o šių ataskaitų paskirtis – balanso forma parodyti finansinę būklę gruodžio 31 d.

Finansinio reglamento 124 straipsnyje išdėstyti šie apskaitos principai, taikytini rengiant finansines ataskaitas:

— tęstinumo,

— atsargumo,

— apskaitos metodų nuoseklumo,

— informacijos palyginamumo,

— reikšmingumo,

— tarpuskaitos netaikymo,

— turinio viršenybės prieš formą;

— kaupiamosios apskaitos.

1.3. KONSOLIDAVIMAS

Europos Bendrijų konsoliduotosios ataskaitos apima 39 kontroliuojamus subjektus, vieną asocijuotąjį subjektą ir tris bendrąsias įmones. Visą konsoliduotų subjektų sąrašą galima rasti 10 pastaboje. Palyginti su 2007 m., į konsoliduotąją atskaitomybę įtrauktos dar trys agentūros. Šis papildomų įstaigų įtraukimas konsoliduotosioms finansinėms ataskaitoms reikšmingo poveikio neturi. 2008 m. pabaigoje likviduota viena Bendrijos agentūra. Šios agentūros veiklą perėmė Europos Komisija. Šios agentūros pajamos ir išlaidos įtrauktos į konsoliduotąją ekonominės veiklos rezultatų ataskaitą.

Kontroliuojami subjektai

Kontroliuojami subjektai yra visi subjektai, kuriems Europos Bendrijos turi teisę tiesiogiai ar netiesiogiai nustatyti finansinę ir veiklos politiką, siekdamos gauti naudos iš jų veiklos. Šia teise dabar turi būti galima pasinaudoti. Kontroliuojami subjektai yra visiškai konsoliduoti. Konsolidavimas pradedamas pirmąją kontrolės dieną ir baigiamas, kai tokia kontrolė baigiasi. Paprasčiausio kontrolės rodiklio – balsavimo teisių daugumos – Europos Bendrijose dažniausiai negalima pritaikyti.

Europos institucijos, kurių ataskaitos konsoliduojamos, buvo įkurtos jų steigimo sutartimis. Jos sudaro Europos Bendrijų organizacinės struktūros pagrindą ir neginčijamai prisideda siekiant Europos Bendrijų tikslų. Todėl galima laikyti, kad Europos Bendrijos turi išskirtinę šių institucijų kontrolę.

Panašiai laikoma, kad Europos Bendrijos turi išskirtinę visų Bendrijų įstaigų ir vykdomųjų įstaigų, įkurtų antrinės teisės aktais, kontrolę, ir todėl jos taip pat įtraukiamos į konsoliduotąsias ataskaitas. Reikėtų pažymėti, kad Vidaus rinkos derinimo tarnyba (Alikantėje) ir Bendrijos augalų veislių tarnyba (Anžė) negauna jokių subsidijų iš bendrojo Bendrijų biudžeto. Į konsoliduotąsias ataskaitas taip pat įtraukiamos dvi 3-iojo Europos Sąjungos ramsčio agentūros, gavusios subsidiją iš bendrojo Europos Bendrijų biudžeto (taip pat žr. 10 pastabą). Be to, likviduojama Europos anglių ir plieno bendrija (EAPB) taip pat laikoma kontroliuojamu subjektu. Kai 2041 m., kaip numatyta, Branduolių sintezės energetikos vystymo agentūra baigs veiklą, bet koks perteklius arba trūkumas bus paskirstytas likusiems tuo metu būsiantiems nariams.

Visos Europos Bendrijų kontroliuojamų subjektų tarpusavio operacijos ir likučiai yra eliminuojami. Nerealizuotas pelnas ir nuostoliai iš subjektų tarpusavio operacijų nėra reikšmingi ir todėl nėra eliminuoti.

Asocijuotieji subjektai

Asocijuotieji subjektai – tai visi subjektai, kuriems Europos Bendrijos tiesiogiai ar netiesiogiai turi reikšmingos įtakos, bet nekontroliuoja finansinių ir veiklos politikos sprendimų. Jeigu Europos Komisija tiesiogiai ar netiesiogiai turi 20 % ar daugiau balsavimo teisių, laikoma, kad Bendrijos turi reikšmingos įtakos.

Investicijos į asocijuotuosius subjektus apskaitomos pagal nuosavybės apskaitos metodą ir iš pradžių pripažįstamos savikaina. Europos Bendrijoms tenkanti jų asocijuotųjų subjektų po įsigijimo gauto pelno arba patirtų nuostolių dalis pripažįstama ekonominės veiklos rezultatų ataskaitoje, o po įsigijimo įvykusių rezervų pokyčių dalis pripažįstama rezervuose. Po įsigijimo įvykusių pokyčių suma koreguojama atsižvelgiant į investicijos apskaitinę vertę. Paskirstytas asocijuotojo subjekto pelnas sumažina investicijos apskaitinę vertę. Nerealizuotas pelnas ir nuostoliai iš Europos Bendrijų ir jų asocijuotųjų subjektų operacijų nėra reikšmingi ir todėl neeliminuoti.

Panašioms operacijoms ir panašiomis aplinkybėmis įvykusiems įvykiams asocijuotieji subjektai gali taikyti apskaitos metodus, kurie skiriasi nuo Europos Bendrijų priimtų metodų. Praktiniais sumetimais nebuvo atlikta jokio asocijuotųjų subjektų finansinių ataskaitų, rengtų taikant nuosavybės metodą, koregavimo.

Tais atvejais, kai Europos Bendrijos turi 20 % arba daugiau rizikos kapitalo fondo, Europos Bendrijos nesiekia turėti reikšmingos įtakos. Todėl tokie fondai vertinami kaip finansinės priemonės, priskiriamos parduoti laikomam finansiniam turtui, ir nuosavybės metodas jiems nėra taikomas.

Bendrosios įmonės

Bendroji įmonė – tai subjektas, kurio ūkinę veiklą pagal sutartį bendrai kontroliuoja Europos Bendrijos ir viena ar daugiau šalių (toliau – dalininkai). Bendra kontrolė – sutartimi įteisintas tiesioginis ar netiesioginis ūkinės veiklos kontrolės pasidalijimas.

Investicijos į bendrąsias įmones apskaitomos pagal nuosavybės apskaitos metodą ir iš pradžių pripažįstamos savikaina. Europos Bendrijoms tenkanti bendrai kontroliuojamų subjektų pelno arba nuostolių dalis pripažįstama ekonominės veiklos rezultatų ataskaitoje, o joms tenkanti rezervų pokyčių dalis pripažįstama rezervuose. Pokyčių suma koreguojama atsižvelgiant į investicijos apskaitinę vertę.

Nerealizuotas pelnas ir nuostoliai iš Europos Bendrijų ir jų bendrai kontroliuojamų subjektų operacijų nėra reikšmingi ir todėl neeliminuoti.

Panašioms operacijoms ir panašiomis aplinkybėmis įvykusiems įvykiams bendrosios įmonės gali taikyti apskaitos metodus, kurie skiriasi nuo Europos Bendrijų priimtų metodų.

Nekonsoliduoti subjektai

Europos Bendrijos nekontroliuoja ir į savo konsoliduotąsias ataskaitas neįtraukia lėšų, kurias Europos Bendrijų darbuotojų bendros sveikatos draudimo sistemos ir Europos plėtros fondo vardu valdo Bendrijos. 2008 m. gruodžio 31 d. šių subjektų bendras turtas atitinkamai buvo 288 mln. EUR ir 1 219 mln. EUR – žr. 11 pastabą.

1.4. ATASKAITŲ RENGIMO PAGRINDAS

1.4.1. Valiuta ir perskaičiavimo pagrindas

Funkcinė ir ataskaitose nurodoma valiuta

Euras yra Europos Bendrijų funkcinė ir ataskaitose nurodoma valiuta, o finansinių ataskaitų duomenys nurodomi milijonais eurų.

Operacijos ir likučiai

Operacijos užsienio valiuta yra perskaičiuojamos eurais taikant operacijų dieną galiojančius valiutų kursus.

Valiutos keitimo pelnas ir nuostoliai, patirti vykdant operacijas užsienio valiuta ir perskaičiuojant piniginį turtą ir įsipareigojimus užsienio valiuta, taikant metų pabaigoje galiojančius valiutos kursus, yra pripažįstami ekonominės veiklos rezultatų ataskaitoje.

Šioms kategorijoms taikomi kitokie perskaičiavimo metodai:

— nekilnojamajam turtui, įrangai ir įrengimams bei nematerialiajam turtui, kuris išlaiko savo vertę eurais tokiu keitimo kursu, kuris galiojo to turto įsigijimo dieną, ir

— išankstinio finansavimo sumoms, išmokėtoms pagal Europos žemės ūkio garantijų fondą, kurios perskaičiuojamos pagal keitimo kursus, galiojančius kito mėnesio po jų suteikimo 10-tą dieną.

Piniginio turto ir įsipareigojimų užsienio valiuta likučiai metų pabaigoje perskaičiuojami į eurus taikant šiuos gruodžio 31 d. valiutų kursus:

EURO Keitimo Kursai

Valiuta 2008 12 31 2007 12 31 BGN 1,9558 1,9558 CZK 26,8750 26,6280 DKK 7,4506 7,4583 EEK 15,6466 15,6466 GBP 0,9525 0,7333 HUF 266,7000 253,7300 LVL 0,7083 0,6964 LTL 3,4528 3,4528 PLN 4,1535 3,5935 RON 4,0225 3,6077 SKK 30,1260 33,5830 SEK 10,8700 9,4415 JPY 126,1400 164,9300 USD 1,3917 1,4721

Piniginių vertybinių popierių užsienio valiuta, klasifikuojamų kaip parduoti laikomi vertybiniai popieriai, tikrosios vertės pokyčiai, susiję su perskaičiavimo skirtumu, pripažįstami ekonominės veiklos rezultatų ataskaitoje. Nepiniginio finansinio turto ir įsipareigojimų tikrąja verte, įskaitant pelną arba nuostolį, perskaičiavimo skirtumai pripažįstami ekonominės veiklos rezultatų ataskaitoje. Nepiniginio turto, klasifikuojamo kaip parduoti laikomas finansinis turtas, konvertavimo skirtumai įtraukiami į tikrosios vertės rezervą.

1.4.2. Įverčių taikymas

Pagal Tarptautinius viešojo sektoriaus apskaitos standartus ir bendruosius apskaitos principus finansinėse ataskaitose nurodomos sumos būtinai turi būti pagrįstos įverčiais ir vadovybės prielaidomis, pagrįstais patikimiausia turima informacija. Svarbūs įverčiai turi apimti bent jau šiuos elementus: išmokų darbuotojams įsipareigojimų sumas, atidėjinius, finansinę riziką, susijusią su atsargomis ir gautinomis sumomis, sukauptas pajamas ir sąnaudas, neapibrėžtąjį turtą ir įsipareigojimus, taip pat nematerialiojo turto ir nekilnojamojo turto, įrangos bei įrengimų vertės sumažėjimo laipsnį. Faktiniai rezultatai gali skirtis nuo šių įverčių. Įverčių pokyčiai parodomi tuo laikotarpiu, kuriuo jie tampa žinomi.

1.5. BALANSAS

1.5.1. Nematerialusis turtas

Įsigytos kompiuterinės programinės įrangos licencijos nurodomos savikaina, atėmus sukauptus amortizacijos ir vertės sumažėjimo nuostolius. Turtas amortizuojamas tiesiniu metodu per nustatytą jo naudingo tarnavimo laikotarpį – 4 metus. Pačių sukurtas nematerialusis turtas šiuo metu įtrauktas į išlaidas ekonominės veiklos rezultatų ataskaitoje. Sąnaudos, susijusios su kompiuterinės programinės įrangos kūrimu ir priežiūra, pripažįstamos išlaidomis tada, kai patiriamos, kaip ir su moksliniais tyrimais arba plėtra susijusios sąnaudos.

1.5.2. Nekilnojamasis turtas, įranga ir įrengimai

Visas nekilnojamasis turtas, įranga ir įrengimai parodomi įsigijimo savikaina, atėmus sukauptus nusidėvėjimo ir vertės sumažėjimo nuostolius. Į įsigijimo savikainą įtraukiamos išlaidos, tiesiogiai susijusios su turto įsigijimu.

Paskesnės sąnaudos pridedamos prie turto apskaitinės vertės arba prireikus pripažįstamos kaip atskiras turtas tik tais atvejais, kai yra tikėtina, kad Europos Bendrijos ateityje gaus su tuo turtu susijusios ekonominės naudos arba naudojimo galimybių ir kad galima patikimai įvertinti tokio turto savikainą. Remonto ir eksploatavimo sąnaudos parodomos finansinio laikotarpio, kada jos buvo patirtos, ekonominės veiklos rezultatų ataskaitoje. Kadangi Europos Bendrijos nesiskolina pinigų, kad finansuotų nekilnojamojo turto, įrangos ir įrengimų įsigijimą, su tokiais pirkimais susijusių skolinimosi sąnaudų nėra.

Žemės ir meno kūrinių nusidėvėjimas nėra skaičiuojamas, nes laikoma, kad jų naudingas tarnavimas yra neribotos trukmės. Statomo turto nusidėvėjimas nėra skaičiuojamas, nes šiuo turtu dar negalima naudotis. Siekiant nustatyti kito turto nusidėvėjimą ir likutinę vertę, nusidėvėjimas skaičiuojamas pagal tiesinį metodą, atsižvelgiant į to turto nustatytą naudingo tarnavimo laikotarpį, taikant šias nusidėvėjimo normas:

Nusidėvėjimo normos

Turto rūšis Tiesinio nusidėvėjimo normos Pastatai 4 % Įranga, mechanizmai ir įrengimai 10–25 % Baldai 10–25 % Įrenginiai ir įtaisai 10–33 % Transporto priemonės 25 % Kompiuterinė techninė įranga 25 % Kitas materialusis turtas 10–33 %

Perleidimo pelnas arba nuostoliai apskaičiuojami lyginant įplaukas, atėmus pardavimo išlaidas, su perleisto turto apskaitine verte. Šis pelnas arba nuostoliai parodomi ekonominės veiklos rezultatų ataskaitoje.

Nuoma

Materialiojo turto nuoma, kai Europos Bendrijoms iš esmės tenka visa su nuosavybe susijusi rizika ir nauda, klasifikuojama kaip finansinė nuoma. Nuomos laikotarpio pradžioje finansinė nuoma kapitalizuojama nuomojamo turto tikrąja verte arba dabartine minimalių nuomos įmokų verte, atsižvelgiant į tai, kuri iš jų mažesnė. Kiekviena nuomos įmoka paskirstoma tarp įsipareigojimų bei finansavimo sąnaudų taip, kad sudarytų pastovią palūkanų normą finansavimo įsipareigojimų likučiui. Nuomos įsipareigojimai, atskaičiavus finansavimo sąnaudas, įtraukiami į kitus įsipareigojimus (ilgalaikius ir trumpalaikius). Palūkanos, tenkančios finansavimo sąnaudoms, parodomos ekonominės veiklos rezultatų ataskaitoje per nuomos laikotarpį, kad būtų galima nustatyti pastovią palūkanų normą kiekvieno laikotarpio įsipareigojimų likutinei vertei padengti. Turtas, įsigytas finansinės nuomos būdu, nudėvimas per turto naudingo tarnavimo laikotarpį arba nuomos laikotarpį, atsižvelgiant į tai, kuris iš jų trumpesnis.

Nuomos rūšis, kai nuomotojas išsaugo didžiąją dalį su nuosavybe susijusios rizikos ir naudos, klasifikuojama kaip veiklos nuoma. Veiklos nuomos įmokos tiesiniu metodu paskirstomos per nuomos laikotarpį ir pripažįstamos sąnaudomis ekonominės veiklos rezultatų ataskaitoje.

1.5.3. Nefinansinio turto vertės sumažėjimas

Turtas, kurio naudingo tarnavimo laikas yra neribotas, nėra amortizuojamas ir kasmet tikrinama, ar nesumažėjo jo vertė. Turto, kuris yra amortizuojamas, vertė, siekiant išsiaiškinti, ar ji nesumažėjo, yra tikrinama tada, kai tam tikri įvykiai arba aplinkybės rodo, kad apskaitinė turto vertė gali būti nepadengta. Vertės sumažėjimo nuostolis pripažįstamas kaip suma, kuria turto apskaitinė vertė viršija jo atsiperkamąją vertę. Atsiperkamoji vertė yra lygi turto tikrajai vertei, atėmus pardavimo išlaidas, arba naudojimo vertei, atsižvelgiant į tai, kuri iš jų didesnė.

Nematerialiojo turto ir nekilnojamojo turto, įrangos bei įrengimų likutinės vertės ir naudingo tarnavimo laikotarpiai peržiūrimi ir prireikus koreguojami kiekvieną balanso sudarymo dieną. Jeigu turto apskaitinė vertė viršija jo apskaičiuotą atsiperkamąją vertę, turto apskaitinė vertė yra iš karto sumažinama iki atsiperkamosios vertės.

1.5.4. Investicijos

Investicijos į asocijuotuosius subjektus ir dalyvavimas bendrųjų įmonių veikloje

Investicijos į asocijuotuosius subjektus ir dalyvavimas bendrųjų įmonių veikloje apskaitomi taikant nuosavybės metodą. Jeigu esama vertės sumažėjimo požymių, tikrinama, ar nesumažėjo investicijų vertė, kuri prireikus sumažinama iki mažesnės atsiperkamosios vertės. Atsiperkamoji vertė nustatoma, kaip aprašyta 1.5.3 pastaboje.

Investicijos į rizikos kapitalo fondus

Klasifikavimas ir vertinimas

Investicijos į rizikos kapitalo fondus klasifikuojamos kaip parduoti laikomas turtas ir atitinkamai apskaitomos tikrąja verte, įskaitant pelną ir nuostolius, atsirandančius dėl tikrosios vertės pokyčių (įskaitant perskaičiavimo skirtumus), pripažįstamus tikrosios vertės rezerve.

Tikrosios vertės nustatymas

Kadangi investicijos į rizikos kapitalo fondus neturi nustatytos rinkos kainos aktyviojoje rinkoje ir nėra jokio kito patikimo vertinimo metodo, šios investicijos kiekvienoje balanso eilutėje yra vertinamos žemesniąja iš šių dviejų verčių: savikaina arba priskirtina grynąja turto verte (GTV), nurodyta fondo valdytojo iki balanso datos, taip atmetant bet kokį priskirtiną nerealizuotą pelną, kuris gali būti atitinkamame investicijų portfelyje. Investicijos į rizikos kapitalo fondus, kurie balanso sudarymo dieną veikia trumpiau kaip dvejus metus, vertinamos remiantis tais pačiais principais, išskyrus nerealizuotų nuostolių, atsiradusių tik dėl administracinių išlaidų, atvejus, kai tokiame ankstyvame atitinkamo investicijų portfelio etape į tokius nerealizuotus nuostolius nėra atsižvelgiama.

Pagal šį metodą investicijų į rizikos kapitalo fondus tikroji vertė apskaičiuojama taikant suvestinės grynosios turto vertės metodą, pagal kurį daroma prielaida, kad jeigu fondų GTV galima laikyti atitinkančiomis 39 TAS, tai ir pati visų fondų GTV suma atitinka 39 TAS.

Pagal šį metodą fondai skirstomi į tris kategorijas:

— I kategorija – fondai, kuriems pritaikyti tikrosios vertės reikalavimai pagal 39 TAS.

— II kategorija – fondai, kuriems pritaikytos kitos vertinimo gairės (t. y. AFIC, BVCA ir EVCA vertinimo gairės) arba standartai, kuriuos galima laikyti suderinamais su 39 TAS.

— III kategorija – fondai, kuriems nėra pritaikyti tikrosios vertės reikalavimai pagal 39 TAS arba jokios kitos su 39 TAS suderintos vertinimo gairės.

I ir II kategorijų atveju nerealizuotas pelnas, atsiradęs apskaičiuojant tikrąją vertę, pripažįstamas rezervuose, o nerealizuoti vertės sumažėjimo nuostoliai yra vertinami siekiant nustatyti, ar jie turi būti pripažinti kaip vertės sumažėjimo nuostoliai ekonominės veiklos rezultatų ataskaitoje, ar kaip pokyčiai tikrosios vertės rezerve. Grynoji turto vertė, naudojama tikrosios vertės skaičiavimuose, nustatoma remiantis naujausioje ataskaitoje nurodyta fondo, kuriam skaičiuojama GTV, Europos Bendrijų nuosavybės dalimi, arba, kiek tai įmanoma, atitinkamo fondo valdytojo pateikta tikslia vienos akcijos kaina tą pačią dieną.

III kategorijai priklausančios investicijos vertinamos savikaina, atėmus vertės sumažėjimo nuostolius (nors šiuo metu šios rūšies investicijų nėra).

Finansinės priemonės

Finansinės priemonės – tai sutartys, dėl kurių atsiranda vieno subjekto finansinis turtas ir kito subjekto finansinis įsipareigojimas arba nuosavybės priemonė.

Klasifikavimas

Europos Bendrijos savo finansinį turtą priskiria šioms kategorijoms: tikrąja verte vertinamas finansinis turtas kaip pelnas arba nuostolis, paskolos ir gautinos sumos, investicijos, laikomos iki išpirkimo termino ir parduoti laikomas finansinis turtas. Dėl finansinių priemonių klasifikavimo nusprendžiama pirminio pripažinimo metu ir jis peržiūrimas kiekvieno balanso sudarymo dieną.

i) Tikrąja verte vertinamas finansinis turtas kaip pelnas arba nuostolis

Finansinė priemonė priskiriama šiai kategorijai, jeigu yra įsigyta turint pagrindinį tikslą ją greitai parduoti arba jeigu taip nusprendė Europos Bendrijos. Išvestinės priemonės taip pat priskiriamos šiai kategorijai. Šios kategorijos turtas yra priskiriamas trumpalaikiam turtui, jeigu jį tikimasi realizuoti per 12 mėnesių nuo balanso datos.

ii) Paskolos ir gautinos sumos

Paskolos ir gautinos sumos – neišvestinis finansinis turtas su fiksuotais arba nustatomais mokėjimais, nekotiruojamas aktyviojoje rinkoje. Šios sumos atsiranda, kai EB tiesiogiai skolininkui suteikia pinigų, prekių arba paslaugų be ketinimo prekiauti gautinomis sumomis. Jos įtraukiamos į ilgalaikį turtą, išskyrus sumas, kurios turi būti sumokėtos per 12 mėnesių nuo balanso datos.

iii) Investicijos, laikomos iki išpirkimo termino

Investicijos, laikomos iki išpirkimo termino, yra neišvestinis finansinis turtas su fiksuotais arba nustatomais mokėjimais bei nustatytais išpirkimo terminais, kurių Europos Bendrijos ketina ir gali laikytis. Šiais finansiniais metais Europos Bendrijos neturėjo jokių šiai kategorijai priskiriamų investicijų.

iv) Parduoti laikomas finansinis turtas

Parduoti laikomas finansinis turtas yra neišvestinė priemonė, kuri arba priskiriama šiai kategorijai, arba nepatenka į jokią kitą kategoriją. Jis priskiriamas arba trumpalaikiam, arba ilgalaikiam turtui, priklausomai nuo laikotarpio, per kurį Bendrijos ketina jį realizuoti. Investicijos į nekonsoliduotus subjektus ir kitos kapitalo investicijos, kurios neapskaitomos naudojant nuosavybės metodą, taip pat priskiriamos parduoti laikomam finansiniam turtui.

Pirminis pripažinimas ir vertinimas

Finansinio turto, vertinamo tikrąja verte, įskaitant pelną arba nuostolį, laikomo iki išpirkimo termino ir turimo parduoti, pirkimas ir pardavimas pripažįstamas prekybos dieną – tą dieną, kai Europos Bendrijos įsipareigoja pirkti arba parduoti turtą. Paskolos pripažįstamos tada, kai pinigai yra iš anksto sumokami skolininkams. Finansinės priemonės iš pradžių pripažįstamos tikrąja verte, įskaitant sandorio sąnaudas, susijusias su visu finansiniu turtu, kuris neapskaitomas tikrąja verte kaip pelnas arba nuostolis. Finansinis turtas, apskaitomas tikrąja verte kaip pelnas arba nuostolis, iš pradžių pripažįstamas tikrąja verte, o sandorio sąnaudos pripažįstamos ekonominės veiklos rezultatų ataskaitoje.

Finansinio turto tikroji vertė pirminio pripažinimo metu paprastai yra sandorio kaina (t. y. gauto atlygio tikroji vertė). Tačiau kai suteikiama ilgalaikė paskola, kuriai neskaičiuojamos palūkanos arba palūkanos yra mažesnės nei rinkos, jos tikroji vertė gali būti vertinama kaip visų būsimų piniginių įplaukų, diskontuotų vyraujančia rinkos palūkanų norma, taikoma panašiai priemonei su panašiu kredito reitingu, dabartinė vertė.

Finansinių priemonių pripažinimas panaikinamas, kai teisių į pinigų srautus iš investicijų galiojimas baigiasi arba šios teisės yra perleidžiamos, kai Europos Bendrijos perleidžia iš esmės visą su nuosavybe susijusią riziką ir atlygį.

Tolesnis vertinimas

Finansinis turtas tikrąja verte kaip pelnas arba nuostolis vėlesniais laikotarpiais apskaitomas tikrąja verte. Pelnas ir nuostoliai, atsiradę dėl kategorijai „finansinis turtas tikrąja verte kaip pelnas arba nuostolis“ priskiriamo turto tikrosios vertės pasikeitimo, įtraukiami į laikotarpio, kada jie buvo patirti, ekonominės veiklos rezultatų ataskaitą.

Paskolos ir gautinos sumos bei iki išpirkimo termino laikomos investicijos apskaitomos amortizuota savikaina, taikant faktinių palūkanų metodą. Iš pasiskolintų lėšų suteiktų paskolų atveju faktinių palūkanų metodo nereikia taikyti atskirai paskoloms ir pasiskolintoms sumoms. Taip yra todėl, kad šios paskolos turi „kompensacinių operacijų“ ypatybių, todėl paskolų ir skolinimosi sąlygų bei sumų skirtumai nėra reikšmingi. Todėl visa svarbi informacija, be kurios būtų sunku suprasti susijusias operacijas, pateikta. Europos Bendrijų patirtos sandorio sąnaudos, vėliau priskirtos paskolos gavėjui, yra tiesiogiai pripažįstamos ekonominės veiklos rezultatų ataskaitoje.

Parduoti laikomas finansinis turtas vėliau apskaitomas tikrąja verte. Pelnas ir nuostoliai, atsirandantys dėl parduoti laikomo turto tikrosios vertės pokyčių, pripažįstami tikrosios vertės rezerve. Kai turtas, klasifikuojamas kaip parduoti laikomas turtas, yra parduodamas arba nuvertėja, sukaupti tikrosios vertės koregavimai, anksčiau pripažinti tikrosios vertės rezerve, pripažįstami ekonominės veiklos rezultatų ataskaitoje. Parduoti laikomo finansinio turto palūkanos, apskaičiuojamos taikant faktinių palūkanų metodą, pripažįstamas ekonominės veiklos rezultatų ataskaitoje. Dividendai už parduoti laikomas nuosavybės priemones yra pripažįstami, kai nustatoma Europos Bendrijų teisė gauti tokius mokėjimus.

Aktyviosiose rinkose kotiruojamų investicijų tikroji vertė yra pagrįsta tuo metu siūlomomis kainomis. Jeigu finansinis turtas neturi aktyviosios rinkos (taip pat į biržų sąrašus neįtrauktų vertybinių popierių atveju), Europos Bendrijos tikrąją vertę nustato taikydamos vertinimo metodus. Jie apima pastarojo meto sandorių tarp nesusijusių šalių naudojimą, sąsajas su kitomis iš esmės tokiomis pačiomis priemonėmis, diskontuotų pinigų srautų analizę, pasirenkamųjų sandorių kainų nustatymo modelius ir kitus vertinimo metodus, kuriuos paprastai naudoja rinkos dalyviai.

Tais atvejais, kai investicijų į nuosavybės priemones, kurios neturi aktyviojoje rinkoje nustatytos kainos, tikroji vertė negali būti patikimai įvertinta, šios investicijos vertinamos savikaina, atėmus vertės sumažėjimo nuostolius.

Finansinio turto vertės sumažėjimas

Europos Bendrijos kiekvieno balanso sudarymo dieną įvertina, ar yra objektyvių įrodymų, kad sumažėjo finansinio turto vertė. Finansinio turto vertė sumažėja ir vertės sumažėjimo nuostoliai patiriami tada ir tik tada, jeigu yra objektyvių įrodymų, kad turto vertė sumažėjo dėl vieno arba kelių įvykių po turto pirminio pripažinimo, ir toks įvykis (arba įvykiai), dėl kurio (-ių) atsirado nuostolis, veikia finansinio turto, kuris gali būti patikimai apskaičiuotas, apskaičiuotus būsimuosius pinigų srautus.

i) Amortizuota savikaina apskaitomas turtas

Jeigu yra objektyvių įrodymų, kad sumažėjo paskolų, gautinų sumų arba iki išpirkimo termino laikomų investicijų, apskaitomų amortizuota savikaina, vertė, tuomet nuostolio suma skaičiuojama kaip turto apskaitinės vertės ir apskaičiuotų būsimųjų pinigų srautų (neįtraukiant būsimų kredito nuostolių, kol jie nepatirti), diskontuotų taikant pradinę šio finansinio turto faktinių palūkanų normą, dabartinės vertės skirtumas. Turto apskaitinė vertė sumažinama, o nuostolio suma pripažįstama ekonominės veiklos rezultatų ataskaitoje. Jeigu paskolai arba iki išpirkimo termino laikomai investicijai taikoma kintama palūkanų norma, tuomet diskonto norma bet kokiam vertės sumažėjimo nuostoliui vertinti lygi sutartyje nustatytai dabartinei faktinių palūkanų normai. Įkeisto finansinio turto įvertintų būsimųjų pinigų srautų dabartinės vertės skaičiavimas parodo pinigų srautus, kurie gali atsirasti dėl prarastos teisės į šį turtą, atėmus įkeisto turto įsigijimo ir pardavimo sąnaudas, neatsižvelgiant į tai, ar teisės į šį turtą praradimas yra tikėtinas, ar ne. Jeigu vertės sumažėjimo nuostolio suma per kitą laikotarpį sumažėja, ir šis sumažėjimas gali būti objektyviai susietas su įvykiu, įvykusiu jau pripažinus vertės sumažėjimą, pirmiau pripažintas vertės sumažėjimo nuostolis ekonominės veiklos rezultatų ataskaitoje panaikinamas.

ii) Tikrąja verte apskaitomas turtas

Kapitalo investicijų, klasifikuojamų kaip parduoti laikomas turtas, atveju reikšmingas arba nuolatinis (ilgalaikis) vertybinio popieriaus vertės sumažėjimas žemiau jo savikainos rodo, kad jis yra nuvertėjęs. Jeigu yra tokių įrodymų apie parduoti laikomą finansinį turtą, sukaupti nuostoliai, skaičiuojami kaip įsigijimo savikainos ir dabartinės tikrosios vertės skirtumas, atėmus bet kokius nuostolius dėl šio finansinio turto vertės sumažėjimo, anksčiau pripažintus ekonominės veiklos rezultatų ataskaitoje, yra pašalinami iš rezervų ir pripažįstami ekonominės veiklos rezultatų ataskaitoje. Ekonominės veiklos rezultatų ataskaitoje pripažinti nuosavybės priemonių vertės sumažėjimo nuostoliai ekonominės veiklos rezultatų ataskaitoje nėra panaikinami. Jeigu vėliau parduoti laikomos skolos priemonės tikroji vertė padidėja, o toks padidėjimas gali būti objektyviai susietas su įvykiu, įvykusiu jau pripažinus vertės sumažėjimo nuostolį, vertės sumažėjimo nuostolis ekonominės veiklos rezultatų ataskaitoje panaikinamas.

1.5.5. Atsargos

Atsargos parodomos savikaina arba grynąja galimo realizavimo verte, atsižvelgiant į tai, kuri iš jų mažesnė. Savikaina nustatoma pagal FIFO metodą (pirmiausiai sunaudojamos anksčiausiai įsigytos ar pagamintos atsargos). Į pagamintos produkcijos ir nebaigtos gamybos savikainą įtraukiamos žaliavos, tiesioginės darbo, kitos tiesioginės sąnaudos ir susijusios gamybos pridėtinės išlaidos (remiantis įprastu veiklos pajėgumu). Grynoji galimo realizavimo vertė – įvertinta pardavimo kaina, esant įprastoms verslo sąlygoms, atėmus gamybos užbaigimo sąnaudas ir pardavimo išlaidas.

Kai atsargos laikomos realizavimui be mokesčio arba už nedidelį mokestį, jos įvertinamos savikaina arba dabartine atsargų atkuriamąja verte, atsižvelgiant į tai, kuri iš jų mažesnė. Dabartinė atkuriamoji vertė – tai sąnaudos, kurias Europos Bendrijos patirtų, jeigu įsigytų turtą atskaitomybės dieną.

1.5.6. Išankstinio finansavimo sumos

Išankstinis finansavimas – tai mokėjimas, kuriuo gavėjui suteikiamas pinigų avansas, t. y. pradinės lėšos. Šios lėšos gali būti padalytos į kelis mokėjimus per konkrečiame išankstinio finansavimo susitarime nustatytą laikotarpį. Pradinės lėšos arba avansas yra grąžinami arba naudojami tuo tikslu, kuriuo buvo išmokėti, per susitarime nustatytą laikotarpį. Jeigu gavėjas nepatiria reikalavimus atitinkančių išlaidų, jis privalo išankstinio finansavimo avansą grąžinti Europos Bendrijoms. Patvirtinus reikalavimus atitinkančias išlaidas ir gavus grąžinamas sumas, išankstinio finansavimo suma sumažinama (visiškai arba iš dalies).

Metų pabaigoje likusios išankstinio finansavimo sumos nustatomos iš pirminės (-ių) išmokėtos (-ų) sumos (-ų) atėmus: grąžintas sumas, padengtas reikalavimus atitinkančias sumas, metų pabaigoje dar nepadengtas apskaičiuotas reikalavimus atitinkančias sumas ir vertės sumažėjimą.

Palūkanos už išankstinį finansavimą pripažįstamos jų priskaičiavimo metu pagal atitinkamo susitarimo nuostatas. Metų pabaigoje sukauptų palūkanų įplaukos įvertinamos remiantis patikimiausia informacija ir šis įvertis įtraukiamas į balansą.

1.5.7. Gautinos sumos

Gautinos sumos apskaitomos pradine suma, atėmus vertės sumažėjimą. Gautinų sumų vertė sumažinama tada, kai yra objektyvių įrodymų, kad Europos Bendrijos negalės surinkti visų pradinio dydžio gautinų sumų. Vertės sumažinimo suma lygi turto apskaitinės vertės ir atsiperkamosios vertės, įvertintos būsimųjų pinigų srautų dabartine verte, diskontuota panašiems skolininkams taikoma rinkos palūkanų norma, skirtumui. Vertės sumažinimo suma pripažįstama ekonominės veiklos rezultatų ataskaitoje. Taip pat pripažįstamas neįvykdytų vykdomųjų raštų sumoms išieškoti, kuriems dar nebuvo taikomas specialus vertės sumažinimas, bendras 20 % vertės sumažinimas per metus. Informacijos apie metų pabaigoje pripažintų sukauptų pajamų tvarkymą rasite ir 1.5.13 pastaboje.

1.5.8. Pinigai ir pinigų ekvivalentai

Pinigai ir pinigų ekvivalentai yra finansinės priemonės, apibrėžiamos kaip trumpalaikis turtas. Jie apima pinigus kasoje, bankuose laikomus indėlius iki pareikalavimo, kitas trumpalaikes itin likvidžias investicijas, kurių pradinis terminas ne ilgesnis kaip trys mėnesiai, ir banko sąskaitų pereikvojimus. Banko sąskaitų pereikvojimai nurodomi balanso trumpalaikių įsipareigojimų finansiniuose įsipareigojimuose.

1.5.9. Išmokos darbuotojams

Pensijų įsipareigojimai

Europos Bendrijos tvarko nustatytų išmokų pensijų planus. Nustatytų išmokų planas yra pensijų planas, kuriame bendrai apibrėžiama pensijų išmokų suma, kurią darbuotojas gaus išėjęs į pensiją ir kuri paprastai priklauso nuo vieno ar daugiau veiksnių, pvz., amžiaus, tarnybos metų ir kompensacijos. Nepaisant to, kad vienas trečdalis tikėtinų šių išmokų sąnaudų dengiamas iš darbuotojų atlyginimų, šie įsipareigojimai nefinansuojami.

Balanse pripažintas įsipareigojimas, susijęs su nustatytų išmokų pensijų planais, yra lygus dabartinei nustatytų išmokų įsipareigojimo vertei balanso sudarymo dieną. Nustatytų išmokų įsipareigojimą apskaičiuoja nepriklausomi aktuarai, taikydami prognozuojamo sąlyginio vieneto metodą. Nustatytų išmokų įsipareigojimo dabartinė vertė nustatoma diskontuojant įvertintus būsimuosius pinigų srautus, taikant vyriausybės obligacijų, kurios išreikštos valiuta, kuria bus mokamos išmokos, ir kurių išpirkimo terminas panašus į susijusio pensijų įsipareigojimo terminą, palūkanų normas.

Aktuarinis pelnas ir nuostoliai, atsiradę dėl praktinių koregavimų ir aktuarinių prielaidų pokyčių, iš karto pripažįstami ekonominės veiklos rezultatų ataskaitoje. Ankstesnės tarnybos sąnaudos iš karto nurodomos ekonominės veiklos rezultatų ataskaitoje, išskyrus tuos atvejus, kai pensijų plano pokyčiai priklauso nuo darbuotojų, likusių tarnyboje tam tikram laikotarpiui (teisių suteikimo laikotarpiui). Tokiu atveju ankstesnės tarnybos sąnaudos yra amortizuojamos pagal tiesinį metodą per teisių suteikimo laikotarpį.

Ligos išmokos pasibaigus tarnybos laikotarpiui

Europos Bendrijos rūpinasi savo darbuotojų sveikata, kompensuodamos medicinines išlaidas. Kasdienei veiklai administruoti sukurtas atskiras fondas (RCAM). Šia sistema naudojasi tiek dabartiniai darbuotojai, pensininkai, našliai ir našlės, tiek jų naudos gavėjai.

Išmokos, mokamos nedirbantiems asmenims (pensininkams, našlaičiams ir t. t.), klasifikuojamos kaip išmokos darbuotojams pasibaigus tarnybos laikotarpiui. Atsižvelgiant į šių išmokų pobūdį, reikia atlikti aktuarinius skaičiavimus. Įsipareigojimas balanse nustatomas panašiu principu kaip ir pensijų įsipareigojimai (žr. pirmiau).

1.5.10. Atidėjiniai

Atidėjiniai pripažįstami tuomet, kai Europos Bendrijos turi dabartinį teisinį arba konstruktyvų įsipareigojimą trečiosioms šalims, susijusį su praeities įvykiais, ir labai tikėtina, kad įsipareigojimui įvykdyti bus reikalingos išteklių išmokos, o suma gali būti patikimai įvertinta. Atidėjiniai būsimiems veiklos nuostoliams nepripažįstami. Atidėjinio suma yra tiksliausias išlaidų, kurios, kaip numatoma, gali būti reikalingos atskaitomybės dieną turimam įsipareigojimui padengti, įvertis. Kai atidėjinys susijęs su daug punktų, įsipareigojimas vertinamas apskaičiuojant visus galimus rezultatus pagal jų tikimybes (tikėtinos vertės metodas).

Kai pinigų laiko vertės poveikis yra reikšmingas, atidėjinio suma yra įsipareigojimui padengti reikalingų tikėtinų išlaidų dabartinė vertė. Taikoma diskonto norma – tai norma, parodanti dabartinį pinigų laiko vertės ir įsipareigojimui būdingos rizikos (bet ne rizikos, pagal kurią patikslinti būsimų pinigų srautų įverčiai) rinkos įvertinimą.

1.5.11. Finansiniai įsipareigojimai

Finansiniai įsipareigojimai klasifikuojami kaip finansiniai įsipareigojimai, vertinami tikrąja verte kaip pelnas arba nuostolis, arba kaip finansiniai įsipareigojimai, vertinami amortizuota savikaina (Pasiskolintos lėšos). Pasiskolintas lėšas sudaro iš kredito įstaigų pasiskolintos sumos ir skolos lakštais patvirtintos skolos. Pasiskolintos lėšos iš pradžių pripažįstamos tikrąja verte, lygia jų emisijos įplaukoms (gauto atlygio tikrajai vertei), atėmus sandorio sąnaudas, o vėlesniais laikotarpiais apskaitomos amortizuota savikaina, naudojant faktinių palūkanų metodą; bet koks įplaukų, atėmus sandorio sąnaudas, ir išpirkimo vertės skirtumas pripažįstamas ekonominės veiklos rezultatų ataskaitoje įsiskolinimo laikotarpiu, taikant faktinių palūkanų metodą. Pasiskolintos lėšos klasifikuojamos kaip ilgalaikiai įsipareigojimai, išskyrus sumas, kurių išpirkimo terminas trumpesnis kaip 12 mėnesių nuo balanso sudarymo dienos. Iš pasiskolintų lėšų suteiktų paskolų atveju faktinių palūkanų metodas atskirai paskoloms ir pasiskolintoms sumoms reikšmingumo sumetimais negali būti taikomas. Europos Bendrijų patirtos sandorio sąnaudos, vėliau priskirtos paskolos gavėjui, yra tiesiogiai pripažįstamos ekonominės veiklos rezultatų ataskaitoje.

Finansiniai įsipareigojimai, klasifikuojami pagal tikrąją vertę kaip pelnas arba nuostolis, apima išvestines priemones, kai jų tikroji vertė neigiama. Jų apskaita yra tokia pati kaip ir finansinio turto, vertinamo tikrąja verte kaip pelnas arba nuostolis, žr. 1.5.4 pastabą.

1.5.12. Mokėtinos sumos

Didžioji Bendrijų mokėtinų sumų dalis nėra susijusi su prekių arba paslaugų pirkimu, o yra neapmokėti dotacijų arba kitokio Bendrijų finansavimo gavėjų prašymai kompensuoti išlaidas. Jos registruojamos kaip mokėtinos sumos, lygios prašomai sumai, kai gaunamas prašymas kompensuoti išlaidas, o atlikus patikrinimą atsakingų finansininkų pripažįstamos atitinkančiomis reikalavimus. Šiame etape jos įvertinamos patvirtinta ir reikalavimus atitinkančia suma.

Mokėtinos sumos, susijusios su prekių ir paslaugų pirkimu, pripažįstamos gavus pradinės sumos sąskaitą, o susijusios išlaidos registruojamos apskaitoje, kai prekės yra pristatytos arba paslaugos suteiktos ir jas priima Europos Bendrijos.

1.5.13. Sukauptos ir būsimųjų laikotarpių pajamos bei sąnaudos

Kaupiamosios apskaitos esmė – užtikrinti, kad operacijos būtų įrašomos į tuos apskaitos metus, su kuriais jos susijusios. Ši procedūra vadinama ataskaitinių laikotarpių atskyrimu. Ypač svarbu įvertinti, kokias reikalavimus atitinkančias išlaidas Bendrijų lėšų gavėjai patyrė, bet Bendrijoms apie jas dar nepranešė (sukauptos sąnaudos). Siekiant nustatyti tiksliausią šių sumų įvertį, taikomi skirtingi metodai, atsižvelgiant į veiklos rūšį ir turimą informaciją. Kai kurie mokėjimai, atvirkščiai, yra atlikti einamaisiais metais ir susiję su tolesniais laikotarpiais (būsimųjų laikotarpių sąnaudos). Tokios sumos turi būti nustatytos ir įtrauktos į tolesnį (-ius) laikotarpį (-ius).

Pagal Europos Bendrijų apskaitos taisykles operacijos ir įvykiai pripažįstamis to laikotarpio, su kuriuo jie susiję, finansinėse ataskaitose. Sukauptos išlaidos ataskaitinio laikotarpio pabaigoje pripažįstamos remiantis įvertinta pervedimo įsipareigojimo, kuris turi būti atliktas per tam tikrą laikotarpį, suma. Sukauptos išlaidos skaičiuojamos pagal išsamias Komisijos parengtas veiklos ir praktines gaires, kurių tikslas – užtikrinti, kad finansinėse ataskaitose būtų nurodyta tikra ir teisinga padėtis.

Įplaukos taip pat apskaitomos tuo laikotarpiu, su kuriuo jos susijusios. Metų pabaigoje, jeigu sąskaita dar neišrašyta, o paslauga buvo suteikta, Bendrijos pristatė prekes arba yra sudarytas sutartinis susitarimas (t. y. remiantis sutartimi), finansinėse atskaitose bus pripažintos sukauptos pajamos.

Be to, metų pabaigoje, jeigu sąskaita išrašyta, o paslaugos dar nesuteiktos arba prekės dar nepristatytos, įplaukos bus atidėtos ir pripažintos kitą ataskaitinį laikotarpį.

1.6. EKONOMINĖS VEIKLOS REZULTATŲ ATASKAITA

1.6.1. Įplaukos

Su pardavimais nesusijusios įplaukos

Jos sudaro didžiąją Bendrijų įplaukų dalį ir apima daugiausia tiesioginius bei netiesioginius mokesčius ir nuosavų išteklių sumas. Be mokesčių, Europos Bendrijos taip pat gali gauti kitų šalių mokėjimus, kaip antai muitus, baudas ir dovanojamas lėšas.

BNP pagrįsti ištekliai ir PVM ištekliai

Gautinos sumos ir susijusios įplaukos yra pripažįstamos, kai Europos Bendrijos išsiunčia valstybėms narėms pareikalavimą įmokėti įnašus. Šios sumos vertinamos „pareikalauta suma“. Kadangi PVM ir BNP ištekliai pagrįsti atitinkamų biudžetinių metų duomenų įverčiais, jie gali būti pakoreguoti, kadangi prieš valstybėms narėms paskelbiant galutinius duomenis sumos gali keistis. Įverčių pokyčio poveikis yra įtraukiamas nustatant laikotarpio, kai įvyko pokytis, grynąjį perteklių arba deficitą.

Tradiciniai nuosavi ištekliai

Gautinos sumos ir susijusios įplaukos pripažįstamos, kai iš valstybių narių gaunamos atitinkamos mėnesinės A ataskaitos (apimančios surinktus muitus ir mokėtinas sumas, kurios yra garantuotos ir neužginčytos). Atskaitomybės dieną valstybių narių surinktos, bet Europos Bendrijoms dar nesumokėtos laikotarpio įplaukos yra įvertinamos ir pripažįstamos kaip sukauptos įplaukos. Sumos, nurodytos ketvirtinėse B ataskaitose (apimančios muitus, kurie nėra nei surinkti, nei garantuoti, taip pat garantuotas sumas, užginčytas skolininko), gautose iš valstybių narių, yra pripažįstamos kaip įplaukos, atėmus su jomis susijusias surinkimo sąnaudas (25 %). Be to, ekonominės veiklos rezultatų ataskaitoje pripažįstamas vertės sumažėjimas, lygus įvertintam susigrąžinimo skirtumui.

Baudos

Gautinos sumos ir susijusios įplaukos pripažįstamos, kai Bendrijos priima sprendimą skirti baudą ir apie tokį sprendimą oficialiai praneša adresatui. Jeigu kyla abejonių dėl įmonės mokumo, pripažįstamas teisės į gautinas sumas vertės sumažėjimas. Priėmus sprendimą skirti baudą, skolininkai per du mėnesius nuo pranešimo dienos turi:

— arba pritarti sprendimui (tokiu atveju jie privalo per nustatytą laikotarpį sumokėti baudą, ir suma laikoma Bendrijų galutinai surinkta),

— arba nepritarti sprendimui (tokiu atveju jie pateikia apeliacinį skundą pagal Bendrijų teisę).

Tačiau pagrindinė baudos suma turi būti sumokėta per nustatytą trijų mėnesių laikotarpį, nes apeliacinis skundas nesustabdo sprendimo galiojimo (EB sutarties 242 straipsnis). Skolininkas privalo laikinai sumokėti baudą, tačiau tam tikromis aplinkybėmis, pritarus Komisijos apskaitos pareigūnui, jis gali pateikti banko garantiją tai sumai.

Jeigu įmonė sprendimą apskundė ir jau laikinai sumokėjo baudą, suma parodoma kaip neapibrėžtasis įsipareigojimas. Tačiau, kadangi adresato apeliacinis skundas dėl Bendrijų sprendimo nesustabdo sprendimo galiojimo, gauti pinigai naudojami gautinai sumą padengti. Jeigu vietoj mokėjimo gaunama garantija, bauda lieka kaip gautina suma.

Jeigu tikėtina, kad Pirmosios instancijos teismas gali priimti Bendrijoms nepalankų sprendimą, tokiai rizikai daromas atidėjinys. Jeigu pateikta garantija, neapmokėtos gautinos sumos vertė sumažinama laikantis reikalavimų. Banko sąskaitose, kuriose laikomos gautos sumos, sukauptas palūkanas Europos Bendrijos pripažįsta įplaukomis ir atitinkama suma padidina neapibrėžtąjį įsipareigojimą.

Išlaidų susigrąžinimas

Dėl operacijų, už kurias kompensuojami pirmiau iš Europos biudžeto galutiniam gavėjui, trečiajai šaliai arba valstybei narei atlikti mokėjimai, pateikiami vykdomieji raštai sumoms išieškoti ir sumažinami tolesni mokėjimai, apskaitomi taip:

— išlaidų susigrąžinimas. Kiek tai susiję su tokios rūšies susigrąžinimais, jeigu vykdomasis raštas sumoms išieškoti pateikiamas per tuos pačius pradinio mokėjimo metus, pagal apskaitos taisykles jį reikia įtraukti į apskaitą kaip iš gavėjo gautiną sumą, atitinkamai sumažinant tų metų išlaidas. Tačiau jeigu vykdomasis raštas sumoms išieškoti yra pateikiamas kitais metais, tai gautina suma su atitinkamu įrašu parodoma kaip pajamos tų metų ekonominės veiklos rezultatų ataskaitos kategorijoje „išlaidų susigrąžinimas“; arba

— išankstinio finansavimo sumų susigrąžinimas. Šiuo atveju suma įtraukiama į išankstinio finansavimo kategoriją.

Pardavimų įplaukos

Prekių pardavimo įplaukos pripažįstamos, kai didžioji su prekių nuosavybe susijusios rizikos ir naudos dalis perduodama pirkėjui. Su paslaugų teikimu susijusio sandorio įplaukos pripažįstamos atsižvelgiant į sandorio baigtumo laipsnį atskaitomybės dieną.

Palūkanų pajamos ir išlaidos

Palūkanų pajamos ir išlaidos pripažįstamos ekonominės veiklos rezultatų ataskaitoje, taikant faktinių palūkanų metodą. Šis metodas taikomas finansinio turto arba finansinio įsipareigojimo amortizuotai savikainai apskaičiuoti ir palūkanų pajamoms arba palūkanų išlaidoms per atitinkamą laikotarpį paskirstyti. Faktinė palūkanų norma – tai norma, kuria tiksliai diskontuojamos apskaičiuotos būsimos piniginės išmokos arba įplaukos iki finansinio turto arba finansinio įsipareigojimo grynosios apskaitinės vertės per numatomą finansinės priemonės laikotarpį (arba prireikus per trumpesnį laikotarpį). Apskaičiuodamos faktinę palūkanų normą, Europos Bendrijos įvertina pinigų srautus, atsižvelgdamos į visas finansinės priemonės sutartines nuostatas (pavyzdžiui, išankstinio mokėjimo pasirinkimą), tačiau neatsižvelgdamos į būsimus kredito nuostolius. Į šį apskaičiavimą įtraukiami visi mokesčiai ir kitos sumos, kurias sutarties šalys sumokėjo arba gavo viena iš kitos ir kurios yra neatskiriama faktinės palūkanų normos dalis, taip pat sandorio sąnaudos ir visi kiti priedai arba nuolaidos.

Iš pasiskolintų lėšų suteiktų paskolų atveju faktinių palūkanų metodas atskirai paskoloms ir pasiskolintoms sumoms reikšmingumo sumetimais negali būti taikomas. Europos Bendrijų patirtos sandorio sąnaudos, vėliau priskirtos paskolos gavėjui, yra tiesiogiai pripažįstamos ekonominės veiklos rezultatų ataskaitoje.

Kai finansinis turtas arba panašaus finansinio turto grupė yra nurašyta dėl vertės sumažėjimo nuostolių, vertinant vertės sumažėjimo nuostolį palūkanų pajamos pripažįstamos taikant palūkanų normą, naudojamą diskontuojant būsimuosius pinigų srautus.

Dividendų pajamos

Dividendų pajamos pripažįstamos tada, kai nustatoma teisė gauti mokėjimą.

1.6.2. Išlaidos

Su pardavimais susijusios išlaidos, patiriamos perkant prekes ir paslaugas, yra pripažįstamos, kai prekės pristatomos ir jas priima Europos Bendrijos. Jos vertinamos pradine sąskaitoje nurodyta savikaina.

Europos Bendrijoms yra būdingos su pardavimais nesusijusios išlaidos, kurios sudaro didžiąją visų išlaidų dalį. Jos susijusios su pervedimais gavėjams ir gali būti trijų rūšių: teisės į gautinas sumas, pervedimai pagal susitarimą ir atskiros dotacijos, įnašai ir dovanojamos lėšos.

Pervedimai pripažįstami išlaidomis tą laikotarpį, kurį įvyko įvykiai, dėl kurių buvo atliktas pervedimas, jeigu tik pervedimo pobūdis yra leidžiamas pagal teisės aktus (Finansinį reglamentą, Tarnybos nuostatus arba kitus teisės aktus) arba yra pasirašyta sutartis, pagal kurią leidžiama atlikti pervedimą; gavėjas atitiko visus tinkamumo kriterijus; galima pagrįstai apskaičiuoti sumą.

Kai gaunamas bet koks pripažinimo kriterijus atitinkantis prašymas atlikti mokėjimą arba kompensuoti išlaidas, jis pripažįstamas išlaidomis, lygiomis reikalavimus atitinkančiai sumai. Reikalavimus atitinkančios išlaidos, kurios turi būti kompensuotos gavėjams, tačiau apie kurias dar nėra pranešta, metų pabaigoje yra įvertinamos ir įrašomos kaip sukauptos išlaidos.

1.7. NEAPIBRĖŽTASIS TURTAS IR ĮSIPAREIGOJIMAI

Neapibrėžtasis turtas

Neapibrėžtasis turtas – dėl praeities įvykių galintis atsirasti turtas, kurio buvimas bus patvirtintas tiktai įvykus arba neįvykus vienam ar daugiau Europos Bendrijų nevisiškai kontroliuojamų neapibrėžtų būsimų įvykių. Neapibrėžtasis turtas parodomas, kai tikimasi gauti ekonominės naudos arba turėti naudojimo galimybių.

Neapibrėžtas turtas vertinamas kiekvieną balanso sudarymo dieną, siekiant užtikrinti, kad pokyčiai būtų tinkamai parodyti finansinėse ataskaitose. Jeigu iš esmės neabejojama, kad bus gauta ekonominės naudos arba padidės naudojimo galimybės, o turto vertė gali būti patikimai įvertinta, turtas ir su juo susijusios įplaukos pripažįstamos to laikotarpio, kuriuo atsiranda šių pokyčių, finansinėse ataskaitose.

Neapibrėžtieji įsipareigojimai

Neapibrėžtasis įsipareigojimas – dėl praeities įvykių galintis atsirasti įsipareigojimas, kurio buvimas bus patvirtintas tiktai įvykus arba neįvykus vienam ar daugiau Europos Bendrijų nevisiškai kontroliuojamų neapibrėžtų būsimų įvykių; arba dabartinis įsipareigojimas, atsiradęs dėl praeities įvykių, kuris dar nėra pripažintas, kadangi nėra tikėtina, kad įsipareigojimui įvykdyti bus reikalingi ekonominę naudą teikiantys ištekliai arba naudojimo galimybės, arba, retais atvejais, kai įsipareigojimo suma negali būti pakankamai patikimai nustatyta.

Neapibrėžtasis įsipareigojimas parodomas, nebent ekonominę naudą teikiančių išteklių išmokų arba naudojimo galimybių tikimybė yra maža. Nors dėl savo kasdieninės veiklos (pvz., ES teisės aktų ir standartų įgyvendinimas ir vykdymas) pobūdžio EB patiria tam tikrą riziką ir, kaip daugelio viešojo sektoriaus subjektų, kai kurių rūšių rizika yra savaime apdrausta, neapibrėžtasis įsipareigojimas neparodomas, nebent įvyksta konkretus įvykis, kadangi iki tol išteklių išmokų tikimybė yra maža.

Neapibrėžtieji įsipareigojimai vertinami kiekvieną balanso sudarymo dieną, siekiant nustatyti, ar galima tikėtis ekonominę naudą teikiančių išteklių išmokų arba naudojimo galimybių. Jeigu tampa tikėtina, kad punktui, kuris vertinamas kaip neapibrėžtasis įsipareigojimas, prireiks ekonominę naudą teikiančių išteklių išmokų arba naudojimo galimybių, tikimybės atsiradimo laikotarpio finansinėse ataskaitose padaromas atidėjinys.

Būsimo finansavimo įsipareigojimai

Būsimo finansavimo įsipareigojimas yra teisinis arba konstruktyvus įsipareigojimas, paprastai įformintas Bendrijų sutartimi, kuriam įvykdyti ateityje gali prireikti išteklių išmokų.

Garantijos

Garantijos yra dėl praeities įvykių galintis atsirasti turtas arba įsipareigojimai, kurių buvimas bus patvirtintas tiktai įvykus arba neįvykus garantuojamam įvykiui. Todėl garantijos gali būti laikomos neapibrėžtuoju turtu arba įsipareigojimais. Garantijos galiojimas baigiasi, kai nebelieka garantuojamo įvykio. Ji pradedama vykdyti, kai laikomasi sąlygų, leidžiančių pateikti garantui prašymą atlikti mokėjimą.

2. BALANSO PASTABOS

ILGALAIKIS TURTAS

2.1. NEMATERIALUSIS TURTAS

Mln. EUR Suma Bendroji apskaitinė vertė 2007 m. gruodžio 31 d. 105 Papildomas įsigijimas 30 Perleidimas (3) Perkėlimas iš vienos turto kategorijos į kitą 0 Kiti pokyčiai 2 Bendroji apskaitinė vertė 2008 m. gruodžio 31 d. 134 Sukaupta amortizacija 2007 m. gruodžio 31 d. 61 Amortizacijos sąnaudos per metus 19 Perleidimas (2) Perkėlimas iš vienos turto kategorijos į kitą 0 Kiti pokyčiai 0 Sukaupta amortizacija 2008 m. gruodžio 31 d. 78 GRYNOJI APSKAITINĖ VERTĖ 2008 M. GRUODŽIO 31 D. 56 Grynoji apskaitinė vertė 2007 m. gruodžio 31 d. 44

Šios sumos pirmiausia susijusios su kompiuterine programine įranga.

2.2. NEKILNOJAMASIS TURTAS, ĮRANGA IR ĮRENGINIAI

Kai kuriose šalyse negalima atskirti žemės vertės nuo pastato vertės, nes tiek žemė, tiek pastatas buvo nupirkti kaip visuma. Žemės, kurios nusidėvėjimas neskaičiuojamas, vertė nebus vertinama atskirai, jeigu nebus būtina, t. y. dėl tolesnių išlaidų, pvz., naujo nekilnojamojo turto statybos arba dalinio pardavimo.

NEKILNOJAMASIS TURTAS, ĮRANGA IR ĮRENGINIAI

Mln. EUR Žemė ir pastatai Įranga ir įrengimai Baldai ir transporto priemonės Kompiuterinė įranga Kitas materialusis turtas Finansinė nuoma Statomas turtas Iš viso Bendroji apskaitinė vertė 2007 m. gruodžio 31 d. 3 860 350 194 446 115 1 943 332 7 240 Papildomas įsigijimas 38 24 16 59 23 368 115 643 Perleidimas (16) (30) (14) (54) (9) 0 0 (123) Perkėlimas iš vienos turto kategorijos į kitą 3 3 1 0 13 310 (330) 0 Kiti pokyčiai 17 21 8 15 9 0 5 75 Bendroji apskaitinė vertė 2008 m. gruodžio 31 d. 3 902 368 205 466 151 2 621 122 7 835 Sukauptas nusidėvėjimas 2007 m. gruodžio 31 d. 1 506 281 142 333 81 374 2 717 Nusidėvėjimo sąnaudos per metus 122 29 16 62 13 77 319 Atkurtas nusidėvėjimas (15) 0 (1) (1) 0 0 (17) Perleidimas (5) (30) (10) (50) (9) 0 (104) Perkėlimas iš vienos turto kategorijos į kitą 89 (1) 0 0 0 (88) 0 Kiti pokyčiai (81) 21 2 5 7 85 39 Sukauptas nusidėvėjimas 2008 m. gruodžio 31 d. 1 616 300 149 349 92 448 2 954 GRYNOJI APSKAITINĖ VERTĖ 2008 M. GRUODŽIO 31 D. 2 286 68 56 117 59 2 173 122 4 881 Grynoji apskaitinė vertė 2007 m. gruodžio 31 d. 2 354 69 52 113 34 1 569 332 4 523

Mokėtinos įmokos, susijusios su finansine nuoma ir panašiomis teisėmis į gautinas sumas, parodomos balanse kaip ilgalaikiai ir trumpalaikiai įsipareigojimai (taip pat žr. 2.15 ir 2.18.1 pastabas). Jie išskaidomi toliau pateikiamoje lentelėje.

FINANSINĖ NUOMA

Mln. EUR Aprašymas Sukauptos sąnaudos (A) Būsimos mokėtinos sumos Vertė iš viso Paskesnės turto išlaidos Turto vertė Nusidėvėjimas Grynoji apskaitinė vertė < 1 metai > 1 metai > 5 metai Iš viso įsipareigojimų (B) A + B (C) A + B + C (E) A + B + C + E Žemė ir pastatai 732 47 239 1 520 1 806 2 538 61 2 599 (442) 2 157 Kitas materialusis turtas 6 5 11 0 16 22 0 22 (6) 16 Iš viso 2008 12 31 738 52 250 1 520 1 822 2 560 61 2 621 (448) 2 173 Iš viso 2007 12 31 331 32 170 1 349 1 551 1 882 61 1 943 (374) 1 569

2.3. ILGALAIKĖS INVESTICIJOS

Mln. EUR Pastaba Likutis 2008 12 31 Likutis 2007 12 31 Investicijos į asocijuotuosius subjektus 2.3.1 278 246 Dalyvavimas bendrųjų įmonių veikloje 2.3.2 145 32 Garantijų fondas 2.3.3 1 091 1 149 Parduoti laikomas turtas 2.3.4 564 533 Prekybai laikomas turtas 2.3.4 0 13 Iš viso investicijų 2 078 1 973

Šiai kategorijai priskiriamos investicijos, kuriomis siekiama užmegzti nuolatinius ryšius ir kuriomis remiama Europos Bendrijų veikla. Jai taip pat priskiriamas Garantijų fondo grynasis turtas.

2.3.1. Investicijos į asocijuotuosius subjektus. Europos investicijų fondas (EIF)

Mln. EUR Suma Suma 2007 12 31 246 Įsigijimas 33 Grynojo pertekliaus (deficito) dalis 10 Kiti nuosavybės pokyčiai (dividendai) (11) Suma 2008 m. gruodžio 31 d. 278

Europos investicijų fondas (EIF) yra Europos Sąjungos finansų įstaiga, kurios specializacija – teikti rizikos kapitalą ir garantijas mažosioms ir vidutinėms įmonėms. Remdamosi 1994 m. birželio 6 d. Tarybos sprendimu, Komisijos atstovaujamos Europos Bendrijos iš pradžių pasirašė 600 mln. ekiu vertės EIF kapitalo, kurį sudaro 600 akcijų, arba 30 % EIF kapitalo, dalį. 2007 m. padidinus kapitalą, Komisija pasirašė daugiau akcijų, todėl 2008 m. gruodžio 31 d. visa jos pasirašyto EIF akcinio kapitalo dalis sudarė 786 mln. EUR (iš 2 865 mln. EUR). Tai sudaro 27,43 % viso EIF akcinio kapitalo. Komisija apmokėjo 20 %, nepareikalautas likutis sudaro 629 mln. EUR, taip pat žr. 5.13.2 pastabą.

Pagal 2005 m. Komisijos ir Europos investicijų banko (EIB) pasirašytą susitarimą Komisija turi teisę bet kuriuo metu parduoti savo akcijas EIB tokia kaina, kuri atitinka EIF įvertinimą, padalytą iš viso išleistų akcijų skaičiaus. Pardavimo pasirinkimo sandorio vertė beveik lygi nuliui, nes formulė, taikoma akcijų pardavimo kainai nustatyti, panaši į EIF grynojo akcinio kapitalo nustatymo formulę.

Bendrijų investicija į EIF apskaitoma taikant nuosavybės metodą pagal EB apskaitos taisykles. Akcijų paketas vertinamas 27,43 % EIF grynojo turto, kuris 2008 m. gruodžio 31 d. sudarė 278 mln. EUR (2007 m. – 246 mln. EUR), iš kurių 10 mln. EUR susiję su 2008 m. rezultatu. 2008 m. buvo gauta 6 mln. EUR dividendų už 2007 finansinius metus.

2.3.2. Dalyvavimas bendrųjų įmonių veikloje

Mln. EUR „Galileo“ SESAR Tarpt. ITER Iš viso Suma 2007 gruodžio 31 d. 0 10 22 32 Įsigijimas 0 100 69 169 Grynojo pertekliaus (deficito) dalis 0 (7) (49) (56) Suma 2008 m. gruodžio 31 d. 0 103 42 145

Programa „Galileo“

Siekiant įgyvendinti „Galileo“ programos suderinimo orbitoje etapą, Tarybos reglamentu (EB) Nr. 876/2002 4 metų laikotarpiui (2002–2006 m.) įsteigta bendroji įmonė, kaip apibrėžta Sutarties 171 straipsnyje. Šio juridinio asmens tikslas – rengiant programą „Galileo“, užtikrinti jos administravimo ir finansinės kontrolės vieningumą ir šiuo tikslu mobilizuoti tai programai skirtas lėšas. Nariai steigėjai buvo Komisijos atstovaujamos Europos Bendrijos ir Europos kosmoso agentūra (EKA). Pasitelkdama dotacijas iš transeuropinių tinklų (TEN) biudžeto, Komisija bendrajai įmonei „Galileo“ (BĮG) skyrė reikiamų lėšų, kad būtų galima bendrai finansuoti šio suderinimo orbitoje etapo veiklą.

2006 m. pabaigoje pradėtas BĮG likvidavimo procesas tebevyksta. Likviduojamos BĮG grynasis turtas metų pabaigoje buvo 0 EUR. BĮG apskaitoma taikant nuosavybės metodą. 2008 m. įmonė veiklos nevykdė ir toliau vyko jos likvidavimo procesas, todėl pajamų negavo ir išlaidų nepatyrė. Taigi investicijos vertė 2008 m. gruodžio 31 d. buvo 0 EUR, tai yra lygi 585 mln. EUR investicijai atėmus 585 mln. EUR sukauptų nuostolių dalį.

Europos GNSS priežiūros institucija, 2004 m. įkurta Bendrijos agentūra, kurios finansinės ataskaitos įtraukiamos į konsoliduotąsias Bendrijų ataskaitas, 2007 m. sausio 1 d. oficialiai perėmė BĮG atsakomybę, nes BĮG buvo pradėta likviduoti. Nors pagal 2007 m. lapkričio mėn. Tarybos sprendimą ši naujoji įstaiga iš pradžių ketino plėtoti viešojo ir privačiojo sektoriaus partnerystę, programa „Galileo“ dabar bus visiškai finansuojama iš ES biudžeto. Be to, atsižvelgiant į 2008 m. liepos 25 d. Reglamentą Nr. 638/2008, dabar programą EB vardu valdo Komisija. Tikimasi, kad 2009 m. bus pasirašytas Komisijos ir EKA susitarimas, kuriame bus aiškiau išdėstyti kai kurie praktiniai klausimai, įskaitant sukurto turto perleidimą Komisijai baigiantis suderinimo orbitoje etapui (numatyta 2010 m.).

Reikėtų pabrėžti, kad programos „Galileo“ suderinimo orbitoje etapui finansuoti Komisija iki 2008 m. pabaigos sumokėjo 795 mln. EUR, įskaitant minėtą investiciją į BĮG. Kol kas tebevyksta šios programos tyrimų etapas, todėl pagal EB apskaitos taisykles išleistos lėšos įtrauktos į išlaidas ir nepripažinta jokio nematerialiojo turto. Tik pradėjus projekto kūrimo etapą, tokias išlaidas bus galima kapitalizuoti. Kitam programos „Galileo“ etapui (2008–2013 m.) numatytas visas (orientacinis) Komisijos įnašas yra 2 645 mln. EUR.

SESAR

Šios bendrosios įmonės tikslas – užtikrinti Europos oro eismo vadybos sistemos modernizavimą ir spartų pagrindinio oro eismo vadybos Europoje plano įgyvendinimą koordinuojant ir sutelkiant visas atitinkamas Bendrijų mokslinių tyrimų ir plėtros pastangas. Bendroji įmonė SESAR veiklą pradėjo 2007 m. viduryje ir ją baigs praėjus aštuoneriems metams po to, kai Taryba patvirtins pagrindinį oro eismo vadybos Europoje planą. Komisijos atstovaujamos Europos Bendrijos ir Europos oro navigacijos saugumo organizacija („Eurocontrol“), atstovaujama savo agentūros, yra bendrosios įmonės SESAR steigėjai. Narių turimų balsų skaičius atitinka jų įnašus, tačiau abu steigėjai turi bent jau 25 % balsavimo teisių. 2008 m. gruodžio 31 d. Komisija buvo įnešusi 91,73 % viso visų SESAR dalininkų įnašo. Visas (orientacinis) Komisijos įnašas, numatytas SESAR (2007–2016 m.), yra 700 mln. EUR. Europos Bendrijų kapitalo investicija į šią bendrąją įmonę, remiantis SESAR finansinio reglamento 5 straipsniu, yra grindžiamas SESAR finansinėmis ataskaitomis, apimančiomis laikotarpį nuo 2007 m. rugpjūčio 10 d. (jos veiklos pradžia) iki 2008 m. gruodžio 31 d.

Tarptautinė ITER branduolio sintezės energijos organizacija (ITER)

Tarptautinė ITER branduolio sintezės energijos organizacijoje (ITER) dalyvauja Europos Bendrijos ir kiti šeši dalininkai iš Kinijos, Indijos, Rusijos, Korėjos, Japonijos ir JAV. ITER įkurta, kad valdytų ITER įrenginius, skatintų laboratorijas, kitas institucijas ir darbuotojus, dalyvaujančius šios organizacijos narių branduolio sintezės energijos mokslinių tyrimų ir technologijų plėtros programose, eksploatuoti ITER įrenginius, plėstų visuomenės supratimą apie branduolio sintezės energiją ir skatintų jos priimtinumą visuomenei ir vykdytų bet kokią veiklą, būtiną jos tikslui pasiekti. Narių balsavimo teisės atitinka jų įnašus, tačiau iš esmės visi sprendimai priimami vienbalsiai. 2008 m. gruodžio 31 d. Komisija buvo įnešusi 48,46 % visos investicijos į ITER. Visas (orientacinis) Komisijos įnašas, numatytas ITER (2007–2041 m.), yra 7 649 mln. EUR.

2.3.3. Garantijų fondas

GARANTIJŲ FONDO GRYNASIS TURTAS (4)

Mln. EUR Likutis 2008 12 31 Likutis 2007 12 31 Parduoti laikomas turtas 887 901 Pinigai ir pinigų ekvivalentai 205 249 Iš viso turto 1 092 1 150 Iš viso įsipareigojimų (1) (1) Grynasis turtas 1 091 1 149

Išorės veiksmų garantijų fondas pagal Tarybos sprendimą apima Bendrijų garantijomis užtikrintas paskolas, visų pirma Europos investicijų banko (EIB) skolinimo operacijas už Europos Sąjungos ribų ir makrofinansinės pagalbos paskolas (MFP paskolas) bei Euratomo paskolas už Europos Sąjungos ribų. Tai ilgalaikė priemonė, skirta bet kokioms Bendrijų garantuotoms įsipareigojimų nevykdančių skolininkų skoloms padengti, todėl gali būti laikoma ilgalaike investicija. Tai patvirtina faktas, kad beveik 88 % parduoti laikomo turto išpirkimo terminas 1–10 metų (taip pat žr. 7.9 pastabą). Fondą sudaro Bendrijų bendrojo biudžeto įmokos, kurios sudaro 9 % operacijų kapitalo vertės, už investuotą Fondo turtą gautos palūkanos ir sumos, susigrąžintos iš įsipareigojimų nevykdančių skolininkų, kurių atžvilgiu Fondas turėjo panaudoti savo garantiją. Bet koks susidaręs metinis perteklius grąžinamas į Europos Bendrijų bendrąjį biudžetą ir įrašomas į įplaukų suvestinės specialią kategoriją.

Europos Bendrijos turi įtraukti garantijų rezervą, kad padengtų trečiosioms šalims suteiktas paskolas. Šio rezervo paskirtis – padengti Garantijų fondo reikalavimus ir, jei reikia, panaudotas garantijas, kurios viršija Fondo sumas, kad tos sumos galėtų būti apmokėtos iš biudžeto. Šis 1 276 mln. EUR rezervas atitinka numatytą sumą, t. y. 9 % 2008 m. gruodžio 31 d. paskolų likučio. Grynasis Fondo turtas 2008 m. gruodžio 31 d. iš viso sudarė 1 091 mln. EUR. Grynojo turto ir rezervo sumos skirtumas atitinka iš ES biudžeto Fondui mokėtiną sumą, t. y. 185 mln. EUR. Parduoti laikomų skolos vertybinių popierių portfelio tikrosios vertės pokyčiai 2008 m. iš viso sudarė 15 mln. EUR ir pripažinti nuosavybėje (2007 m. – (19) mln. EUR).

Garantijų fondo finansinės rizikos valdymo politika aprašyta 7 pastaboje.

2.3.4. Kitos investicijos

2.3.4.1. Parduoti laikomas turtas

Į šią kategoriją įtrauktos investicijos ir akcijos, įsigytos siekiant padėti gavėjams plėtoti veiklą.

ILGALAIKIS PARDUOTI LAIKOMAS TURTAS

Mln. EUR ERPB Rizikos kapitalo operacijos ETP steigimo programa EFPE Kita Iš viso Sumos 2007 12 31 157 218 98 55 5 533 Įsigijimas 0 17 51 7 1 76 Perleidimas ir (arba) panaikinimas 0 (27) (4) 0 (2) (33) Perkainojimo pertekliaus (deficito) perkėlimas į nuosavybę 0 1 (6) 5 (1) (1) Vertės sumažėjimo nuostolis 0 (5) (6) 0 0 (11) Sumos 2008 12 31 157 204 133 67 3 564

Europos rekonstrukcijos ir plėtros banko (ERPB) investicijos

Komisija yra pasirašiusi 3 % viso ERPB 20 mlrd. EUR kapitalo. Balanso sudarymo dieną pareikalauta suma buvo 157 mln. EUR, iš kurios 156 mln. EUR buvo apmokėta. Neapmokėta pareikalauto kapitalo dalis (1 mln. EUR) įtraukta į trumpalaikius įsipareigojimus ir apskaitoma amortizuota savikaina. Neapmokėta nepareikalauto kapitalo dalis siekia 443 mln. EUR ir yra įtraukta į nebalansinius straipsnius kaip neapibrėžtieji įsipareigojimai. Kadangi ERPB nėra kotiruojamas jokioje akcijų biržoje, taip pat atsižvelgiant į ERPB įstatuose numatytus sutartinius akcijų pardavimui taikomus apribojimus (akcijos gali būti parduotos tik esamiems akcininkams, o pardavimo kaina ribojama įsigijimo savikaina), Komisijos akcijų paketas vertinamas savikaina, atėmus bet kokį vertės sumažėjimą.

Rizikos kapitalo operacijos

Vykdant rizikos kapitalo operacijas, finansų tarpininkams suteikiamos sumos kapitalo investicijoms finansuoti. Nors kai kurioms šioms sutartims ir būdingos paskolų savybės, visas portfelis laikomas netiesioginėmis kapitalo investicijomis, kadangi didžiajai daugumai šių finansinių sutarčių nebūdingos pagrindinės ir sudėtinės paskolos savybės (nenustatytas nei paskolos sumos grąžinimo tvarkaraštis, nei sutarta pagrindinės paskolos sumos palūkanų norma). Jos vertinamos įsigijimo savikaina, atėmus bet kokius atidėjinius vertės sumažėjimui, kadangi jų kainos aktyvioje rinkoje nenurodytos, o jų tikrosios vertės šiuo metu negalima patikimai nustatyti.

Kitos investicijos

Didžiausios sumos susijusios su Augimo ir užimtumo programa, daugiamete programa ir Konkurencingumo ir inovacijų programa, kurias patikos principu valdo EIF ir kuriomis remiamas MVĮ steigimas ir finansavimas jų veiklos pradžioje, investuojant į tinkamus specialius rizikos kapitalo fondus (133 mln. EUR). Šiai investicijų kategorijai taip pat priskiriama 67 mln. EUR suma, susijusi su Europos fondu Pietryčių Europai (EFPE) – kintamojo akcinio kapitalo investicine bendrove (SICAV). Bendras EFPE tikslas – skatinti ekonomikos vystymąsi ir gerovę Pietryčių Europoje, teikiant papildomą finansavimą vystymuisi skatinti per vietos finansų tarpininkus. Šiuo metu Bendrijos turi 14,7 % balsavimo teisių.

2.3.4.2. Prekybai laikomas turtas

Žr. 2.8.2 pastabą, dabar šios sumos susijusios su trumpalaikėmis priemonėmis.

2.4. PASKOLOS

Šioje kategorijoje parodytos Bendrijoms mokėtinos paskolos, kurių terminas ilgesnis nei vieneri metai.

Mln. EUR Likutis 2008 12 31 Likutis 2007 12 31 Paskolos, suteiktos iš EB biudžeto ir EAPB 179 189 Iš skolintų lėšų suteiktos paskolos 3 386 1 617 Grynasis turtas 3 565 1 806

2.4.1. Paskolos, suteiktos iš Europos Bendrijų biudžeto ir likviduojamos EAPB

Mln. EUR Paskolos su specialiomis sąlygomis Likviduojama EAPB Iš viso Iš viso 2007 12 31 155 34 189 Grąžintos lėšos (17) (8) (25) Apskaitinės vertės pokyčiai 12 3 15 Iš viso 2008 12 31 150 29 179

Paskolos su specialiomis sąlygomis

Šis punktas apima paskolas su specialiomis sąlygomis, suteiktas lengvatinėmis palūkanų normomis, bendradarbiaujant su ES nepriklausančiomis šalimis. Visos sumos turi būti grąžintos praėjus daugiau kaip 12 mėnesių po metų pabaigos. Faktinės šių paskolų palūkanų normos svyruoja nuo 7,39 % iki 12,36 %.

Likviduojamos EAPB būsto paskolos

Būsto paskolos – tai iš EAPB nuosavų išteklių suteiktos paskolos, remiantis EAPB sutarties 54 ir 54.2 straipsniais. Šios paskolos suteiktos su 1 % fiksuota palūkanų norma, todėl laikomos paskolomis lengva