PRIEDŲ SĄRAŠAS

C

CO vertė

Įšilusio variklio bandymas be regeneravimo

CO

CO

CO

CO

Jeigu varikliai, varomi SGD ir SND, bandomi naudojant skirtingus etaloninius degalus, gali būti pateikiamos kelios lentelės pagal kiekvieną per bandymus naudotą etaloninių degalų rūšį.

To ženklo vieta:

To ženklo vieta:

CO vertė

Įšilusio variklio bandymas be regeneravimo

CO

CO

CO

CO

Jeigu varikliai, kaip degalus naudojantys SGD ir SND, bandomi naudojant skirtingus etaloninius degalus, gali būti pateikiamos kelios lentelės pagal kiekvieną per bandymus naudotą etaloninių degalų rūšį.

To ženklo vieta:

C

inertinės dujos (N2, He ir t. t.): … bazinis kiekis:

Gamintojo nuorodos į TPD sistemos dokumentus, privalomus pagal Reglamento (ES) Nr. 582/2011 5 straipsnio 4 dalies c punktą ir 9 straipsnio 4 dalį, nurodytus to reglamento X priede ir reikalingus norint patvirtinti TPD sistemą

Didžiausias sūkių dažnis be apkrovos: min-1

Didžiausias degalų tiekimas (1), (2) … mm3 per vieną taktą arba ciklą, kai variklio sūkių dažnis min-1, arba pateikiama charakteristikų … diagrama

C

C

Raidės A, B, C, D, E, žyminčios variklių šeimos narius, pakeičiamos tikraisiais variklių šeimos narių pavadinimais.

JT EEK taisyklės Nr. 49 3 priedėlio 3 dalyje pateikta nuoroda į to priedėlio 5.2.1 punktą turi būti suprantama kaip nuoroda į Reglamento (EB) Nr. 595/2009 I priede pateiktą lentelę.

JT EEK taisyklės Nr. 49 2 priedėlio 3 dalyje pateikta nuoroda į to priedėlio 5.2.1 punktą turi būti suprantama kaip nuoroda į Reglamento (EB) Nr. 595/2009 I priede pateiktą lentelę.

JT EEK taisyklės Nr. 49 1 priedėlio 3 dalyje pateikta nuoroda į to priedėlio 5.2.1 punktą turi būti suprantama kaip nuoroda į Reglamento (EB) Nr. 595/2009 I priede pateiktą lentelę.

Papildomų dokumentų rinkinyje pateikiama informacija apie visų papildomų ir pagrindinių TIS veikimą, įskaitant parametrų, kurie keičiami naudojant papildomas TIS, ir ribinių sąlygų, kuriomis papildoma TIS veikia, aprašą ir nuorodą, kurios papildomos ir pagrindinės TIS veikiausiai veiks VI priede aprašytų bandymų metodų sąlygomis. Papildomų dokumentų rinkinyje paaiškinama degalų tiekimo reguliavimo sistemos logika, sinchronizavimo strategijos ir perjungimo taškai visiems darbo režimams. Be to, jame pateikiamas išsamus pagal XIII priedą privalomos raginimo imtis priemonių sistemos ir susijusių stebėjimo strategijų aprašas.

oficialus dokumentų rinkinys, kuris gali būti pateikiamas suinteresuotosioms šalims, kai jos to prašo;

Patvirtinimo institucijos prašymu gamintojas įrodo galimybę naudotis serijiniu būdu gaminamų EVĮ informacija arba tos informacijos atitiktį, atlikdamas atitinkamus 7.4.1–7.4.4 punktuose nurodytus bandymus, atrinkdamas to paties tipo variklius. Atrenkant variklius taikomos šiame priede nustatytos išmetamųjų teršalų kiekio atitikties patikrų taisyklės, įskaitant imties dydžio nustatymo taisykles ir statistinius teigiamo ir neigiamo sprendimo kriterijus.

Gamintojo tyrimo rezultatai pateikiami patvirtinimo institucijai, kai ši to paprašo.

c)

Gamybos atitikties užtikrinimo priemonės taikomos pagal Direktyvos 2007/46/EB 12 straipsnio nuostatas. Gamybos atitiktis tikrinama remiantis šio priedo 4 priedėlyje nustatytuose tipo patvirtinimo sertifikatuose pateiktu aprašu. Taikant 1, 2 arba 3 priedėlį, išmatuotasis variklių, kurių gamybos atitiktis turi būti patikrinta, išmestų dujinių ir kietųjų dalelių teršalų kiekis tikslinamas taikant atitinkamus to variklio nusidėvėjimo koeficientus (NK), įrašytus į EB tipo patvirtinimo sertifikato, išduoto pagal šį reglamentą, papildymą.

c)

Etiketės tvirtinamos ant tokios variklio dalies, be kurios variklis negali normaliai veikti ir kurios paprastai nereikia keisti visą variklio eksploatavimo laikotarpį. Be to, šios etiketės turi būti tokioje vietoje, kad jos būtų gerai matomos variklyje sumontavus visą varikliui veikti reikalingą pagalbinę įrangą.

Etiketės turi būti patvarios visą variklio eksploatavimo laikotarpį. Etiketės turi būti aiškiai įskaitomos, jose parašytų raidžių ir skaitmenų turi būti neįmanoma nutrinti. Be to, etiketės tvirtinamos taip, kad jų pritvirtinimo priemonė būtų patvari visą variklio eksploatavimo laikotarpį ir kad etikečių nebūtų įmanoma pašalinti jų nesuardant arba nesugadinant.

EB tipo patvirtinimo ženklas ant variklio tvirtinamas taip, kad būtų aiškiai įskaitomas ir neištrinamas. Jis turi būti matomas variklį sumontavus transporto priemonėje ir pritvirtintas ant tokios variklio dalies, be kurios variklis negali normaliai veikti ir kurios paprastai nereikia keisti visą variklio eksploatavimo laiką.

Be to, EB tipo patvirtinimo ženkle greta stačiakampio įrašomas pagrindinis patvirtinimo numeris, pateiktas Direktyvos 2004/46/EB VII priede nurodyto tipo patvirtinimo numerio ketvirtajame segmente, o prieš jį – du skaitmenys, rodantys eilės numerį, priskirtą Reglamento (EB) Nr. 595/2009 arba šio reglamento naujausiam techniniam pakeitimui, galiojančiam atskiro techninio mazgo EB tipo patvirtinimo dieną. Jeigu tai yra šis reglamentas, eilės numeris yra 00.

c)

Išskyrus 2.2 skirsnyje nurodytą atvejį, pirminio variklio tipo patvirtinimas be papildomų bandymų išplečiamas visiems variklių šeimos nariams pagal visas degalų sudėtis, patenkančias į intervalą, kuriam buvo patvirtintas pirminis variklis (jeigu tai yra 1.2.2 punkte aprašytas variklis), arba tą patį degalų intervalą (jeigu tai yra 1.1 arba 1.2 skirsnyje aprašyti varikliai), kuriam buvo patvirtintas pirminio variklio tipas.

Pirminis variklis bandomas naudojant atitinkamus IX priede atitinkamam intervalui nurodytus etaloninius degalus. H dujų intervale yra GR (degalai Nr. 1) ir G23 (degalai Nr. 3) rūšių degalai, L dujų intervale – G25 (degalai Nr. 2) ir G23 (degalai Nr. 3) rūšių degalai. Pirminis variklis turi atitikti šio reglamento reikalavimus niekaip papildomai nereguliuojant degalų tiekimo tarp dviejų bandymų. Pakeitus degalus, per vieną įšilusio variklio PMSPRC bandymų ciklą leidžiama atlikti vieną pritaikymo bandymą neatliekant matavimų. Baigus pritaikymo bandymą, variklis atvėsinamas pagal JT EEK taisyklės Nr. 49 4B priedo 7.6.1 skirsnį.

SND sudėtis gali skirtis C3 ir C4 santykiu. Į šią įvairovę atsižvelgiama nustatant etaloninius degalus. Pirminis variklis atitinka teršalų išmetimo reikalavimus, kai naudojami IX priede nurodyti A ir B rūšių etaloniniai degalai, niekaip nereguliuojant degalų tiekimo tarp dviejų bandymų. Pakeitus degalus, per vieną įšilusio variklio PMSPRC bandymų ciklą leidžiama atlikti vieną pritaikymo bandymą neatliekant matavimų. Baigus pritaikymo bandymą, variklis atvėsinamas pagal JT EEK taisyklės Nr. 49 4B priedo 7.6.1 punktą.

Jeigu variklis naudoja gamtines dujas, prisitaikydamas prie H dujų intervalo ir prie L dujų intervalo, ir perėjimui nuo H intervalo prie L intervalo naudojamas jungiklis, pirminis variklis kiekvienoje jungiklio padėtyje bandomas naudojant atitinkamus IX priede kiekvienam intervalui nurodytus etaloninius degalus. H dujų intervale yra GR (degalai Nr. 1) ir G23 (degalai Nr. 3) rūšių degalai, L dujų intervale – G25 (degalai Nr. 2) ir G23 (degalai Nr. 3) rūšių degalai. Pirminis variklis turi atitikti šio reglamento reikalavimus abiejose jungiklio padėtyse niekaip papildomai nereguliuojant degalų tiekimo tarp dviejų bandymų, atliekamų kiekvienoje jungiklio padėtyje. Pakeitus degalus, per vieną įšilusio variklio PMSPRC bandymų ciklą leidžiama atlikti vieną pritaikymo bandymą neatliekant matavimų. Baigus pritaikymo bandymą, variklis atvėsinamas pagal JT EEK taisyklės Nr. 49 4B priedo 7.6.1 skirsnį.

Pirminis variklis turi atitikti šio reglamento reikalavimus, taikomus GR (degalai Nr. 1) ir G25 (degalai Nr. 2) rūšių etaloniniams degalams, apibrėžtiems IX priede, niekaip nereguliuojant degalų tiekimo tarp dviejų bandymų. Keičiant degalus, per vieną įšilusio variklio PMSPRC bandymų ciklą leidžiama atlikti vieną pritaikymo bandymą nematuojant. Baigus pritaikymo bandymą, variklis atvėsinamas pagal JT EEK taisyklės Nr. 49 4B priedo 7.6.1 punktą.

c)

Jeigu gamintojas leidžia, kad tam tikros šeimos varikliai būtų varomi rinkoje parduodamais degalais, nenurodytais Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 98/70/EB (1) ir EN 228 CEN standartuose, jeigu benzinas yra bešvinis, ir EN 590 CEN standarte, jeigu degalai yra dyzeliniai, pvz., B100 degalus, gamintojas, be 1.1.1 punkto reikalavimų, turi laikytis šių reikalavimų:

Jeigu per eksploatuojamos NITKMS išmetamųjų teršalų kiekio matavimo bandymą etaloninės didžiausiojo sukimo momento kreivės, kaip variklio sūkių dažnio funkcijos, taškas nepasiekiamas, gamintojui suteikiama teisė prireikus pakeisti transporto priemonės apkrovą ir (arba) bandymų kelią, kad būtų galima įrodyti atitiktį po eksploatuojamos NITKMS išmetamųjų teršalų kiekio matavimo bandymo.

Šiame priedėlyje glaustai aprašomas per eksploatuojamos NITKMS bandymus EVĮ perduodamo sukimo momento signalo atitikties patikros metodas.

Išmestų dujinių teršalų kiekis matuojamas pagal 1 priedėlyje išdėstytą procedūrą. Šiame priedėlyje aprašomos per šiuos bandymus naudotinos nešiojamosios matavimo įrangos charakteristikos.

mL – išmesto teršalo masė, atitinkanti per PMSPRC taikomą ribinę vertę, mg.

m CO2,ref – variklio išmesto CO2 masė, nustatyta per PMSPRC, kg,

m CO2(t 2,i ) – m CO2(t 1,i ) – išmesto CO2 masė per in vidurkinimo intervalą, kg,

m CO2,ref – CO2 masė, nustatyta per PMSPRC, kg,

in vidurkinimo intervalo trukmė (t2,i – t1,i ) nustatoma taip:

W(t2,i) – W(t1,i) – variklio atliktas darbas in vidurkinimo intervale, kWh.

in vidurkinimo intervalo trukmė (t 2,i – t 1,i ) nustatoma taip:

Išmetamųjų teršalų kiekiai integruojami naudojant slankiojo vidurkinimo intervalo metodą, pagrįstą etalonine CO2 mase arba atliktu etaloniniu darbu. Skaičiavimo principas: išmetamųjų teršalų masė skaičiuojama naudojant ne išsamų duomenų rinkinį, o išsamaus duomenų rinkinio dalis, kurių eilutės ilgis nustatomas taip, kad atitiktų variklio išmesto CO2 masę arba atliktą darbą, išmatuotą per etaloninį laboratorinį pereinamųjų režimų ciklą. Slankiojo vidurkio skaičiavimai atliekami taikant laiko poslinkį Δt, lygų duomenų ėmimo laikotarpiui. Šios duomenų rinkinio dalys, naudojamos išmetamųjų teršalų kiekio vidurkiui nustatyti, tolesniuose skirsniuose vadinamos vidurkinimo intervalais.

c)

dujų analizatorių duomenys (THC, CO, CO2 ir NOx koncentracijos);

Kuo greičiau, bet ne vėliau kaip per 30 minučių nuo bandymo pabaigos, naudotos dujų analizatoriaus skalės grąžinamos į nulinę padėtį ir kalibruojamos, siekiant palyginti jų poslinkį su prieš bandymą gautais rezultatais.

Taikoma tik tuo atveju, jeigu per bandymą nebuvo atlikta nulinio atsako poslinkio pataisa.

Ne rečiau kaip kas dvi valandas atliekamos periodinės NITKMS dujų analizatorių patikros. Per patikras užregistruoti duomenys pažymimi ir skaičiuojant išmetamųjų teršalų kiekį nenaudojami.

Išmetamųjų teršalų ėmimo, išmetamųjų teršalų parametrų matavimo ir variklio bei aplinkos duomenų registravimas tęsiamas per visą variklio veikimo įprastu režimu laikotarpį. Variklį galima išjungti ir užvesti, tačiau išmetamųjų teršalų ėmimas nenutraukiamas per visą bandymą.

Išmetamų teršalų ėmimo, išmetamųjų teršalų parametrų matavimo ir variklio bei aplinkos duomenų registravimas pradedamas prieš užvedant variklį. Duomenų vertinimas pradedamas, kai aušalo temperatūra pirmą kartą pasiekia 343 K (70 °C) temperatūrą arba kai aušalo temperatūros svyravimas penkias minutes neviršija ± 2 K (pradedama vertinti nuo to momento, kuris įvyksta pirmiau), bet ne vėliau kaip po 20 minučių nuo variklio užvedimo.

1 lentelėje nurodytiems variklio parametrams registruoti naudojamas duomenų registruotuvas. Jis gali naudoti transporto priemonės valdymo įtaisų duomenų perdavimo tinklo (angl. Control Area Network, toliau – CAN) magistralę, kad surinktų EVĮ duomenis, perduodamus per CAN pagal standartinius protokolus, pvz., aprašytus standartuose SAE J1939, J1708 arba ISO 15765-4.

c)

CO koncentracija (1)

Šiame priedėlyje aprašoma išmetamųjų dujinių teršalų kiekio nustatymo remiantis kelyje eksploatuojamos transporto priemonės charakteristikų matavimais, atliktais naudojant nešiojamąsias išmetamųjų teršalų kiekio matavimo sistemas (toliau – NITKMS), metodika. Į išmetamųjų dujinių teršalų, kurių kiekį variklio išmetamosiose dujose reikia išmatuoti, sudėtį įeina šios sudedamosios dalys: anglies viendeginis, bendras angliavandenilių ir azoto oksidų kiekis, jeigu varikliai yra dyzeliniai, ir dar metanas, jeigu tai yra dujiniai varikliai. Be to, kad būtų galima taikyti 4 ir 5 dalyse aprašytus skaičiavimo metodus, išmatuojamas anglies dvideginio kiekis.

(1) 2001 m. lapkričio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/85/EB dėl specialiųjų nuostatų dėl transporto priemonių, naudojamų keleiviams vežti ir be vairuotojo vietos turinčių daugiau kaip aštuonias sėdynes, iš dalies keičianti Direktyvas 70/156/EEB ir 97/27/EB, OL L 42, 2002 2 13, p. 1 .

CO analizatoriaus nulinio atsako, matavimo skalės atsako ir audito rezultatai, gauti prieš bandymą ir po jo

CO atitikties koeficientas CO2 masės susidarymo intervale (-)

CO atitikties koeficientas darbo atlikimo intervale (-)

Išmesto CO masė (g)

Vidutinė CO koncentracija (ppm) (neprivaloma)

CO atitikties koeficientas CO2 masės susidarymo intervale (-)

CO atitikties koeficientas darbo atlikimo intervale (-)

Bendra CO masė (g)

CO masė (g/s)

CO koncentracija (ppm)

Per bandymą naudotų degalų specifikacijų charakteristikos

9.4.5. Tvarkos, kurios transporto priemonių arba variklių savininkai turi laikytis, kad būtų pašalinta neatitiktis, aprašas. Šiame apraše nurodoma data, nuo kurios galima imtis taisomųjų veiksmų, numatytas laikas, per kurį dirbtuvės turi atlikti remontą, ir vieta, kurioje tas remontas gali būti atliktas. Remontas turi būti atliekamas tinkamai ir per pagrįstą laikotarpį nuo transporto priemonės pristatymo.

c)

CO

4.6.5. Minimali bandymo trukmė turi būti pakankamai ilga, kad būtų galima penkis kartus atlikti veiksmus, atliekamus taikant PMSPRC, arba kad būtų pagaminama penkis kartus daugiau CO2 (pagal etaloninę masę, kg per ciklą) nei per vieną PMSPRC ciklą (jeigu taikytina).

c)

3.7. Suderinęs su patvirtinimo institucija, gamintojas eksploatuojamos transporto priemonės atitikties patikras gali atlikti naudodamas mažiau variklių arba transporto priemonių nei nurodyta 3.1 skirsnyje, jeigu tos šeimos variklių per metus pagaminama mažiau kaip 500.

Variklių, kurių gedimai yra C klasės, prieš bandymus remontuoti nebūtina. Diagnostinių trikties kodų (DTK) informacija neištrinama.

c)

3.1. Variklių šeimai suteikus tipo patvirtinimą, gamintojas per 18 mėnesių nuo pirmosios transporto priemonės su tos šeimos varikliu registracijos atlieka šios variklių šeimos eksploatavimo bandymus. Daugiapakopio tipo patvirtinimo atveju pirmoji registracija yra pirmoji visiškai surinktos transporto priemonės registracija.

CO

Teršalų masė (g per bandymą) nustatoma pagal JT EEK taisyklės Nr. 49 4B priedo 8.5.2.3 punktą, taikant 4 lentelėje pateiktas u vertes.

CO

Teršalų masė (g per bandymą) nustatoma pagal JT EEK taisyklės Nr. 49 4B priedo 8.4.2.3 arba 8.4.2.4 punktą, taikant 3 lentelėje pateiktas u vertes.

Rezultatai – tai per vidutinį ciklą nustatytos savitosios NH3 koncentracijos.

c NH3,hot

c NH3,cold

c NH3 = (0,14 × c NH3,cold) + (0,86 × c NH3,hot)

(ppm per bandymą);

Vidutinė NH3 koncentracija (ppm per bandymą) nustatoma integruojant viso ciklo metu gautas momentines vertes. Taikoma ši lygtis:

3.4.1 Kuo greičiau, bet ne vėliau kaip per 30 minučių nuo bandymų ciklo pabaigos arba sugėrimo laikotarpiu, nustatomas analizatoriaus nulinis ir skalės atsakas. Skirtumas tarp rezultatų prieš bandymą ir po bandymo turi būti mažesnis kaip 2 proc. visos skalės vertės.

FTIRS analizatorius įrengiamas pagal prietaiso gamintojo instrukcijas. Parenkamas vertintinas NH3 bangų ilgis. Ėminių ėmimo kanalas (ėminių ėmimo vamzdis, pirminis (-iai) filtras (-ai) ir vožtuvai) turi būti pagaminti iš nerūdijančio plieno arba teflono ir įšildyti iki 463 ± 10 K (190 ± 10 °C) temperatūros, kad būtų sumažinti NH3 nuostoliai ir ėminių ėmimo dirbtinių produktų kiekis. Be to, ėminių ėmimo vamzdis turi būti kaip galima trumpesnis.

Analizatorius montuojamas tiesiog išmetimo vamzdyje (in situ) arba analizatoriaus kameroje, taikant ekstrakcinę ėminių ėmimo metodiką, atsižvelgiant į prietaiso gamintojo instrukcijas. Jeigu montuojama analizatoriaus kameroje, ėminių ėmimo kanalas (ėminių ėmimo vamzdis, pirminis (-iai) filtras (-ai) ir vožtuvai) turi būti pagaminti iš nerūdijančio plieno arba teflono ir įšildyti iki 463 ± 10 K (190 ± 10 °C) temperatūros, kad būtų sumažinti NH3 nuostoliai ir ėminių ėmimo dirbtinių produktų kiekis. Be to, ėminių ėmimo vamzdis turi būti kaip galima trumpesnis.

(8) u paklaida 0,2 proc., jeigu masės sudėtis: C = 66–76 proc.; H = 22–25 proc.; N = 0–12 proc.

(3) u paklaida 0,2 proc., jeigu masės sudėtis: C = 66–76 proc.; H = 22–25 proc.; N = 0–12 proc.

CO

CO

Gamintojas per 24 mėnesius nuo tipo patvirtinimo dienos patvirtina, kad patvirtinant šio priedo 2.1 punkte nurodytą tipą, užregistruota lambda vertė yra tiksli ir atitinka serijinės gamybos transporto priemonių tipą. Vertinimas atliekamas remiantis serijinės gamybos transporto priemonių apžiūromis ir tyrimais.

3.2.1. Per visus išmetamųjų teršalų kiekio bandymų ciklus tinkamoje vietoje matuojamas kateryje susidarantis slėgis. Įsiurbimo kolektoriuje susidarantis slėgis matuojamas ± 1 kPa tikslumu.

Paraiškoje patvirtinti tipą gamintojas pateikia pareiškimą, kad variklių šeima arba transporto priemonė atitinka Reglamento (ES) Nr. 582/2011 [šio reglamento numeris] reikalavimus dėl ne ciklo metu išmetamų teršalų kiekio ribojimo. Be šio pareiškimo, papildomais bandymais patikrinamas taikomų išmetamųjų teršalų kiekio ribų ir eksploatuojamoms transporto priemonėms keliamų reikalavimų laikymasis.

Kad būtų galima nustatyti atitiktį 5.2 skirsnyje nurodytoms PMSNM ribinėms išmetamųjų teršalų kiekio ribinėms vertėms, variklis eksploatuojamas 7.1 skirsnyje apibrėžtoje PMSNM kontrolės srityje, o jo išmetamas teršalų kiekis matuojamas ir integruojamas ne trumpesniu kaip 30 sekundžių laikotarpiu. PMSNM įvykis apibrėžiamas kaip vienas per laikotarpį integruotų išmetamųjų teršalų kiekio rinkinys. Pavyzdžiui, jeigu variklis 65 s iš eilės veiktų PMSNM kontrolės srityje PMSNM aplinkos sąlygomis, tai būtų vienas PMSNM įvykis ir išmetamųjų teršalų kiekis būtų vidurkinamas visam 65 s laikotarpiui. Jeigu bandymai atliekami laboratorijoje, taikomas 7.5 skirsnyje apibrėžtas integravimo laikotarpis.

c)

CO: 2 000 mg/kWh;

1.1. Šiame priede varikliams ir transporto priemonėms, kurių tipas patvirtintas pagal Reglamentą (EB) Nr. 595/2009 ir šį reglamentą, nustatomi eksploatacinių savybių reikalavimai ir draudimas taikyti išderinimo strategijas, taip siekiant užtikrinti veiksmingą tam tikrame variklių eksploatavimo ir aplinkos sąlygų, kurios susidaro įprastu režimu eksploatuojant transporto priemones, intervale išmetamų teršalų kiekio kontrolę. Be to, šiame priede nustatomi ne ciklo metu išmetamo teršalų kiekio bandymų metodai, taikytini suteikiant tipo patvirtinimą ir iš tikrųjų eksploatuojant transporto priemonę.

VII PRIEDAS

VARIKLIŲ SISTEMŲ PATVARUMO PATIKRA

1. ĮŽANGA

1.1. Šiame priede nustatoma variklių, kurie, siekiant nustatyti nusidėvėjimo koeficientus, bus bandomi pagal nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsniu vykdomą bandymų programą, atrankos metodika. Nusidėvėjimo koeficientai pagal šio priedo 3.6 skirsnį taikomi pagal III priedą išmatuotam išmetamųjų teršalų kiekiui.

1.2. Be to, šiame priede nustatomi su išmetamųjų teršalų kiekiu susiję ir su juo nesusiję techninės priežiūros darbai, atliekami varikliams, kuriems taikoma per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdoma bandymų programa. Šie techninės priežiūros darbai turi atitikti eksploatuojamų variklių techninės priežiūros darbus, ir apie juos turi būti pranešama naujų variklių ir transporto priemonių savininkams.

2. VARIKLIŲ, KURIE BUS NAUDOJAMI NUSIDĖVĖJIMO KOEFICIENTAMS NUSTATYTI PER EKSPLOATAVIMO LAIKOTARPĮ, ATRANKA

2.1. Iš variklių šeimos, apibrėžtos pagal I priedo 6 dalį, atrenkami varikliai, su kuriais bus atliekami išmetamųjų teršalų kiekio bandymai siekiant nustatyti nusidėvėjimo koeficientus per eksploatavimo laikotarpį.

2.2. Skirtingų šeimų varikliai taip pat gali būti jungiami į šeimas, atsižvelgiant į naudojamų išmetamųjų teršalų papildomo apdorojimo sistemų tipą. Norėdamas variklius su skirtingu cilindrų skaičiumi ir išdėstymu, bet su vienodomis techninėmis specifikacijomis ir išmetamųjų teršalų papildomo apdorojimo sistemų įrengimo būdais, priskirti tai pačiai išmetamųjų teršalų papildomo apdorojimo sistemą turinčių variklių šeimai, gamintojas patvirtinimo institucijai pateikia duomenis, įrodančius, kad šių variklių sistemų išmetamųjų teršalų kiekio mažinimo veiksmingumas yra panašus.

2.3. Gamintojas parenka vieną pagal 2.2 skirsnį nustatytos išmetamų teršalų papildomo apdorojimo sistemą turinčių variklių šeimos variklį, su kuriuo pagal 3.2 skirsnyje apibrėžtą per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdomą bandymų programą bus atliekami bandymai, ir prieš pradėdamas bandymus apie tai praneša patvirtinimo institucijai.

2.3.1. Jeigu patvirtinimo institucija nusprendžia, kad išmetamų teršalų papildomo apdorojimo sistemą turinčių variklių šeimai blogiausią išmetamųjų teršalų kiekio atžvilgiu atvejį geriau atitiktų kitas variklis, bandytiną variklį kartu parenka tipo patvirtinimo institucija ir variklio gamintojas.

3. VARIKLIO NUSIDĖVĖJIMO KOEFICIENTŲ NUSTATYMAS PER EKSPLOATAVIMO LAIKOTARPĮ

3.1. Bendrosios nuostatos

Išmetamųjų teršalų papildomo apdorojimo sistemą turinčių variklių šeimai taikomi nusidėvėjimo koeficientai nustatomi atsižvelgiant į pasirinktus variklius ir taikant per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdomą bandymų programą, apimančią periodišką išmetamųjų dujinių ir kietųjų dalelių teršalų kiekio matavimą per PMSPRC ir PMSNRC bandymus.

3.2. Per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdoma bandymų programa

Bandymų programas per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį galima vykdyti gamintojo nuožiūra: vykdant eksploatuojamos transporto priemonės, turinčios pasirinktą pirminį variklį, bandymų programą arba vykdant prie dinamometro prijungto variklio bandymų programą.

3.2.1. Eksploatuojamos transporto priemonės ir prie dinamometro prijungto variklio eksploatavimo tarpsniu vykdoma bandymų programa

3.2.1.1. Gamintojas, atsižvelgdamas į gerąją inžinerijos patirtį, nustato kelio pobūdį ir ilgį, per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdomą bandymų programą ir variklių sendinimo ciklą.

3.2.1.2. Gamintojas nustato bandymų laikotarpius, kuriais, atliekant įšilusių variklių PMSPRC ir PMSNRC bandymus, bus nustatomas išmetamųjų dujinių ir kietųjų dalelių teršalų kiekis. Bandymų laikotarpiai turi būti ne mažiau kaip trys: vienas per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdomos bandymų programos pradžioje, vienas apie jos vidurį ir vienas pabaigoje.

3.2.1.3. Išmetamųjų teršalų kiekio vertės, pagal 3.5.2 punkto nuostatas apskaičiuotos eksploatavimo laikotarpio pradžioje ir pabaigoje, turi atitikti vertes, nurodytas Reglamento (EB) Nr. 595/2009 I priede pateiktoje lentelėje, tačiau bandymų laikotarpiais gauti pavieniai išmetamųjų teršalų kiekio rezultatai gali viršyti šias ribines vertes.

3.2.1.4. Gamintojui pateikus prašymą ir tipo patvirtinimo institucijai sutikus, kiekvienu bandymų laikotarpiu galima atlikti tik vieną bandymų ciklą (įšilusio variklio PMSPRC arba PMSNRC bandymą), o kitą bandymų ciklą atlikti tik per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdomos bandymų programos pradžioje ir pabaigoje.

3.2.1.5. Skirtingas išmetamųjų teršalų papildomo apdorojimo sistemas turinčių variklių šeimoms galima taikyti skirtingas per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdomas bandymų programas.

3.2.1.6. Per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdomos bandymų programos gali būti trumpesnės už eksploatavimo laikotarpį, bet ne trumpesnės už nurodytąjį 3.2.1.8 punkte pateiktoje lentelėje.

3.2.1.7. Jeigu vykdoma prie dinamometro prijungto variklio bandymų programa, gamintojas nurodo taikomą eksploatavimo tarpsnio (nuvažiuoto atstumo) ir variklio bandymo dinamometru trukmės koreliaciją, pvz., koreliaciją su degalų sąnaudomis, transporto priemonės greičio ir variklio sūkių dažnio koreliaciją ir t. t.

3.2.1.8. Trumpiausias eksploatavimo tarpsnis

1 lentelė

Trumpiausias eksploatavimo tarpsnis

Transporto priemonės, kurioje bus montuojamas variklis, kategorija Trumpiausias eksploatavimo tarpsnis Eksploatavimo laikotarpis (Reglamento (EB) Nr. 595/2009 straipsnis) N1 kategorijos transporto priemonės 160 000 km 4 straipsnio 2 dalies a punktas N2 kategorijos transporto priemonės 188 000 km 4 straipsnio 2 dalies b punktas N3 kategorijos transporto priemonės, kurių didžiausia techniškai leidžiama masė ne didesnė kaip 16 tonų 188 000 km 4 straipsnio 2 dalies b punktas N3 kategorijos transporto priemonės, kurių didžiausia techniškai leidžiama masė didesnė kaip 16 tonų 233 000 km 4 straipsnio 2 dalies c punktas M1 kategorijos transporto priemonės 160 000 km 4 straipsnio 2 dalies a punktas M2 kategorijos transporto priemonės 160 000 km 4 straipsnio 2 dalies a punktas M3 kategorijos I, II, A ir B klasių transporto priemonės, apibrėžtos Direktyvos 2001/85/EB I priede, kurių didžiausia techniškai leidžiama masė ne didesnė kaip 7,5 tonos 188 000 km 4 straipsnio 2 dalies b punktas M3 kategorijos I, II, A ir B klasių transporto priemonės, apibrėžtos Direktyvos 2001/85/EB I priede, kurių didžiausia techniškai leidžiama masė didesnė kaip 7,5 tonos 233 000 km 4 straipsnio 2 dalies c punktas

3.2.1.9. Galima taikyti spartesnį sendinimą, pagal degalų sąnaudas pakoreguojant per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdomą bandymų programą. Koreguojama remiantis tipiškų degalų sąnaudų ir per sendinimo ciklą nustatytų degalų sąnaudų santykiu, tačiau per sendinimo ciklą nustatytos degalų sąnaudos turi neviršyti tipinių degalų sąnaudų daugiau kaip 30 proc.

3.2.1.10. Per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdoma bandymų programa išsamiai aprašoma paraiškoje patvirtinti tipą ir tipo patvirtinimo institucijai įteikiama prieš bandymų pradžią.

3.2.2. Jeigu tipo patvirtinimo institucija nusprendžia, kad atliekant įšilusių variklių PMSPRC ir PMSNRC bandymus turi būti atlikti papildomi matavimai tarp bandymų laikotarpių, kuriuos pasirinko gamintojas, institucija apie tai praneša gamintojui. Gamintojas parengia persvarstytą per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdomą bandymų programą ir suderina ją su tipo patvirtinimo institucija.

3.3. Variklio bandymas

3.3.1. Variklio sistemos stabilizavimas

3.3.1.1. Kiekvienai išmetamųjų teršalų papildomo apdorojimo sistemą turinčių variklių šeimai gamintojas nustato transporto priemonės arba variklio veikimo trukmę, po kurios stabilizuojamas variklio išmetamų dujinių teršalų papildomo apdorojimo sistemos veikimas. Tipo patvirtinimo institucijai paprašius, gamintojas pateikia duomenis ir analizės rezultatus, kuriais remiantis buvo nustatyta ši trukmė. Variklio išmetamų dujinių teršalų papildomo apdorojimo sistemą gamintojas taip pat gali stabilizuoti atlikdamas 60–125 valandų variklio sendinimo ciklą arba sendinimo ciklą, per kurį transporto priemonė nuvažiuoja atitinkamai kilometrų.

3.3.1.2. 3.3.1.1 punkte nustatyto stabilizavimo laikotarpio pabaiga laikoma per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdomos bandymų programos pradžia.

3.3.2. Per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdomi bandymai

3.3.2.1. Baigus stabilizavimą, varikliui taikoma gamintojo pasirinkta per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdoma bandymų programa, kaip aprašyta 3.2 skirsnyje. Per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdomoje bandymų programoje gamintojo ir prireikus pagal 3.2.2 punktą patvirtinimo institucijos nustatytais laiko tarpais matuojamas variklio išmetamų dujinių teršalų ir kietųjų dalelių teršalų kiekis atliekant įšilusių variklių PMSPRC ir PMSNRC bandymus. Pagal 3.2.1.4 punktą, jeigu buvo sutarta, kad kiekvienu bandymų laikotarpiu atliekamas tik vienas bandymų ciklas (įšilusio variklio PMSPRC arba PMSNRC), kitas bandymų ciklas (įšilusio variklio PMSPRC arba PMSNRC) atliekamas per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdomos bandymų programos pradžioje ir pabaigoje.

3.3.2.2. Variklio techninės priežiūros darbai per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdant bandymų programą atliekami pagal 4 dalies reikalavimus.

3.3.2.3. Nenumatytus variklio arba transporto priemonės techninės priežiūros darbus per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdant bandymų programą galima atlikti, jeigu, pvz., TPD sistema nustato triktį, dėl kurios įsijungia gedimų rodytuvas (GR).

3.4. Ataskaitos

3.4.1. Per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdant bandymų programą atliktų visų išmetamųjų teršalų kiekio nustatymo bandymų (įšilusio variklio PMSPRC ir PMSNRC) rezultatai turi būti prieinami tipo patvirtinimo institucijai. Jeigu kuris nors išmetamųjų teršalų kiekio nustatymo bandymas paskelbiamas negaliojančiu, gamintojas paaiškina, kodėl bandymas paskelbtas negaliojančiu. Tokiu atveju per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdant bandymų programą ir atliekant įšilusio variklio PMSPRC ir PMSNRC bandymus, kitas šimtą valandų atliekami išmetamųjų teršalų kiekio nustatymo bandymai.

3.4.2. Gamintojas dokumentuose registruoja visą informaciją, susijusią su nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsniu vykdant bandymų programą atliktus visus variklio išmetamų teršalų kiekio nustatymo bandymus ir techninės priežiūros darbus. Ši informacija pateikiama tipo patvirtinimo institucijai kartu su nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsniu vykdant bandymų programą atliktų išmetamųjų teršalų kiekio nustatymo bandymų rezultatais.

3.5. Nusidėvėjimo koeficientų nustatymas

3.5.1. Kiekvienam teršalui, kurio kiekis buvo išmatuotas kiekvienu per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdomos bandymų programos bandymų laikotarpiu atliekant įšilusio variklio PMSPRC ir PMSNRC bandymus, atsižvelgiant į visus bandymų rezultatus atliekama „geriausios sutapties“ tiesinės regresijos analizė. Kiekvieno teršalo kiekio nustatymo bandymo rezultatai išreiškiami prie dešimtainės trupmenos skilčių skaičiaus, atitinkančio Reglamento (EB) Nr. 595/2009 I priede pateiktoje lentelėje nurodytos to teršalo ribinės vertės dešimtainės trupmenos skilčių skaičių, pridedant vieną papildomą dešimtainės trupmenos skaitmenį. Pagal šio priedo 3.2.1.4 punktą, jeigu buvo sutarta, kad kiekvienu bandymų laikotarpiu atliekamas tik vienas bandymų ciklas (įšilusio variklio PMSPRC arba PMSNRC), o kitas bandymų ciklas (įšilusio variklio PMSPRC arba PMSNRC) atliekamas tik per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdomos bandymų programos pradžioje ir pabaigoje, regresijos analizė atliekama remiantis tik bandymų rezultatais, gautais bandymų ciklą atlikus kiekvienu bandymų laikotarpiu.

Gamintojui paprašius ir gavus išankstinį patvirtinimo institucijos sutikimą, gali būti taikoma netiesinė regresija.

3.5.2. Kiekvieno išmetamojo teršalo kiekio vertės, gautos per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdomos bandymų programos pradžioje ir bandomo variklio eksploatavimo laikotarpio pabaigoje, apskaičiuojamos taikant regresijos lygtį. Jeigu per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdoma bandymų programa yra trumpesnė už eksploatavimo laikotarpį, išmetamųjų teršalų kiekio vertės, gautos eksploatavimo laikotarpio pabaigoje, nustatomos ekstrapoliuojant 3.5.1 punkte nustatytą regresijos lygtį.

3.5.3. Kiekvienam teršalui taikomas nusidėvėjimo koeficientas – tai taikomų išmetamųjų teršalų kiekio verčių, gautų eksploatavimo laikotarpio pabaigoje, ir verčių, gautų per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdomos bandymų programos pradžioje, santykis (dauginamasis nusidėvėjimo koeficientas).

Gamintojui paprašius ir gavus išankstinį patvirtinimo institucijos sutikimą, kiekvienam teršalui gali būti taikomas adityvusis nusidėvėjimo koeficientas. Adityvusis nusidėvėjimo koeficientas – tai apskaičiuotųjų išmetamųjų teršalų kiekio verčių, gautų eksploatavimo laikotarpio pabaigoje, ir verčių, gautų per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdomos bandymų programos pradžioje, skirtumas.

Jeigu apskaičiuotoji dauginamojo nusidėvėjimo koeficiento vertė yra mažesnė kaip 1,00, o adityviojo – mažesnė kaip 0,00, nusidėvėjimo koeficientas atitinkamai yra 1,0 arba 0,00.

Nusidėvėjimo koeficientų skaičiavimo taikant tiesinę regresiją pavyzdys pateiktas 1 paveiksle.

Vienoje teršalų grupėje neleidžiama maišyti dauginamųjų ir adityviųjų nusidėvėjimo koeficientų.

Pagal šio priedo 3.2.1.4 punktą, jeigu buvo sutarta, kad kiekvienu bandymų laikotarpiu atliekamas tik vienas bandymų ciklas (įšilusio variklio PMSPRC arba PMSNRC), o kitas bandymų ciklas (įšilusio variklio PMSPRC arba PMSNRC) atliekamas tik per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdomos bandymų programos pradžioje ir pabaigoje, nusidėvėjimo koeficientas, apskaičiuotas bandymo ciklui, kuris buvo atliktas kiekvienu bandymų laikotarpiu, taikomas ir kitam bandymų ciklui.

1 pav.

Nusidėvėjimo koeficientų nustatymo pavyzdys

3.6. Priskirtieji nusidėvėjimo koeficientai

3.6.1. Kaip alternatyvą nusidėvėjimo koeficientų nustatymui remiantis per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdoma bandymų programa, gamintojas gali pasirinkti taikyti šiuos priskirtuosius nusidėvėjimo koeficientus:

2 lentelė

Nusidėvėjimo koeficientai

Bandymų ciklas CO THC (1) NMHC (2) CH4 (2) NOx NH3 KD masė KD kiekis PMSPRC 1,3 1,3 1,4 1,4 1,15 1,0 1,05 1,0 PMSNRC 1,3 1,3 1,4 1,4 1,15 1,0 1,05 1,0

Priskirtieji adityvieji nusidėvėjimo koeficientai nenustatyti. Priskirtųjų dauginamųjų nusidėvėjimo koeficientų neleidžiama perskaičiuoti į adityviuosius nusidėvėjimo koeficientus.

3.7. Nusidėvėjimo koeficientų taikymas

3.7.1. Pagal III priedą išmatuotam bandymo rezultatui (egas, ePM) pritaikius nusidėvėjimo koeficientą, varikliai turi atitikti kiekvieno teršalo atžvilgiu jiems taikomas išmetamųjų teršalų kiekio ribas, nurodytas Reglamento (EB) Nr. 595/2009 I priede pateiktoje lentelėje. Atsižvelgiant į nusidėvėjimo koeficiento (toliau – NK) tipą, taikomos šios nuostatos:

a) dauginamasis: (egas arba ePM) × NK ≤ išmetamųjų teršalų kiekio riba;

b) adityvusis: (egas arba ePM) + NK ≤ išmetamųjų teršalų kiekio riba.

3.7.2. Gamintojas gali pasirinkti, kad variklio išmetamų teršalų papildomo apdorojimo sistemai nustatyti nusidėvėjimo koeficientai būtų taikomi ir variklių sistemoms, kurios nepriklauso taip pačiai papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistemą turinčių variklių šeimai. Tokiais atvejais gamintojas tipo patvirtinimo institucijai įrodo, kad variklio sistemos, dėl kurios pirmiau buvo išbandyta papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistema, ir variklio sistemos, kuriai ketinama pritaikyti NK, techninės specifikacijos ir įrengimo transporto priemonėje reikalavimai yra vienodi ir kad to variklio arba variklio sistemos išmetamas teršalų kiekis yra panašus.

3.7.3. Kiekvienam teršalui per atitinkamą bandymų ciklą taikomi nusidėvėjimo koeficientai užregistruojami I priedo 5 priedėlio papildymo 1.4.1 ir 1.4.2 punktuose ir 7 priedėlio papildymo 1.4.1 ir 1.4.2 punktuose.

3.8. Gamybos atitikties patikra

3.8.1. Gamybos atitiktis atsižvelgiant į išmetamųjų teršalų kiekį tikrinama pagal I priedo 7 dalies reikalavimus.

3.8.2. Gamintojas gali pasirinkti išmetamųjų teršalų kiekį matuoti prieš išmetamųjų teršalų papildomo apdorojimo sistemą tuo pat metu, kai atliekamas tipo patvirtinimo bandymas. Pasirinkęs pirmiau minėtą būdą, gamintojas gali nustatyti vieną varikliui ir kitą papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistemai taikytiną neoficialų nusidėvėjimo koeficientą, naudotiną kaip pagalbinę baigiamojo gamybos audito priemonę.

3.8.3. Suteikiant tipo patvirtinimą, I priedo 5 priedėlio papildymo 1.4.1 ir 1.4.2 punktuose ir 7 priedėlio papildymo 1.4.1 ir 1.4.2 punktuose registruojami tik pagal 3.5 arba 3.6 skirsnį nustatyti nusidėvėjimo koeficientai.

4. TECHNINĖ PRIEŽIŪRA

Įgyvendinant per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdomą bandymų programą, techninės priežiūros darbai atliekami pagal gamintojo parengtą techninio aptarnavimo ir techninės priežiūros vadovą.

4.1. Su išmetamųjų teršalų kiekiu susiję numatytieji techninės priežiūros darbai

4.1.1. Su išmetamųjų teršalų kiekiu susiję numatytieji techninės priežiūros darbai, atliekami įgyvendinant per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdomą bandymų programą, atliekami nuvažiavus tokį patį atstumą arba tokiais pat laiko tarpais, kaip nurodyta gamintojo parengtose variklio arba transporto priemonės savininkui skirtose techninės priežiūros instrukcijose. Šį techninės priežiūros darbų tvarkaraštį prireikus galima atnaujinti per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdomos bandymų programos įgyvendinimo laikotarpiu, jeigu iš techninės priežiūros darbų tvarkaraščio neišbraukiama nė viena techninės priežiūros operacija, jau atlikta su bandomuoju varikliu.

4.1.2. Variklio gamintojas pateikia per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdomos bandymų programos įgyvendinimo laikotarpiu atliekamo toliau išvardytų įtaisų reguliavimo, valymo, techninės priežiūros (jeigu reikia) ir numatyto keitimo nurodymus:

a) išmetamųjų dujų recirkuliacijos sistemos filtrų ir aušintuvų;

b) karterio dujų ventiliavimo vožtuvo, jeigu taikytina;

c) degalų purkštuvo antgalių (tik valymo);

d) degalų purkštuvų;

e) turbokompresoriaus;

f) variklio elektroninio valdymo įtaiso ir susijusių jo jutiklių bei paleidiklių;

g) kietųjų dalelių papildomo apdorojimo sistemos (įskaitant susijusias sudedamąsias dalis);

h) deNOx sistemos;

i) išmetamųjų dujų recirkuliacijos sistemos, įskaitant visus susijusius valdymo vožtuvus ir vamzdžius;

j) išmetamųjų teršalų papildomo apdorojimo sistemos.

4.1.3. Svarbiausieji su išmetamųjų teršalų kiekiu susiję techninės priežiūros darbai atliekami tik su eksploatuojamomis transporto priemonėmis ir tik apie juos pranešus transporto priemonės savininkui.

4.2. Numatytųjų techninės priežiūros darbų pakeitimai

4.2.1. Gamintojas tipo patvirtinimo institucijai pateikia prašymą patvirtinti visus naujus numatytuosius techninės priežiūros darbus, kuriuos jis ketina atlikti nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsniu vykdydamas bandymų programą, ir vėliau rekomenduoti juos atlikti variklių arba transporto priemonių savininkams. Su prašymu pateikiami duomenys, patvirtinantys būtinybę atlikti naujus numatytuosius techninės priežiūros darbus ir pagrindžiantys laikotarpius tarp atliktinų techninės priežiūros darbų.

4.3. Su išmetamųjų teršalų kiekiu nesusiję numatytieji techninės priežiūros darbai

4.3.1. Su išmetamųjų teršalų kiekiu nesusijusius numatytuosius techninės priežiūros darbus, kurie yra pagrįsti ir techniniu atžvilgiu būtini, pvz., tepalo keitimą, tepalo filtro, degalų filtro, oro filtro keitimą, techninę aušinimo sistemos priežiūrą, tuščiosios eigos sūkių dažnio reguliavimą, reguliatoriaus nustatymą, variklio diržo sukimo momento, vožtuvo tarpo, purkštuvo tarpo, įpurškimo sinchronizavimo, bet kokios diržinės pavaros reguliavimą ir t. t., galima atlikti pasirinktiems varikliams arba transporto priemonėms per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdant bandymų programą rečiausiais intervalais, kuriuos savininkui rekomendavo gamintojas.

4.4. Remontas

4.4.1. Variklių, kurie buvo pasirinkti bandyti per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsniu vykdomą bandymų programą, sudedamųjų dalių, išskyrus variklį, išmetamųjų teršalų kontrolės sistemą arba degalų tiekimo sistemą, remontas atliekamas tik tada, kai sudedamoji dalis sugenda arba kai sutrinka variklio veikimas.

4.4.2. Jeigu per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsniu vykdomą bandymų programą sugenda pats variklis, išmetamųjų teršalų kontrolės sistema arba degalų tiekimo sistema, per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdoma bandymų programa laikoma negaliojančia ir naudojant naują variklio sistemą pradedama nauja per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdoma bandymų programa.

(1) Taikoma slėginio uždegimo varikliams.

(2) Taikoma priverstinio uždegimo varikliams.