Oficialusis leidinys C 258 , 09/09/2000 p. 0005 - 0005



Nacionalinės regioninės pagalbos teikimo gairių pakeitimai (2000/C 258/06) (tekstas svarbus EEE) Nacionalinės regioninės pagalbos teikimo gairių [1] 3.10.4, 4.15, 4.16 ir 4.17 punktai pakeičiami taip: "3.10.4. Mažo gyventojų tankumo ir atokiausi regionai: - atsižvelgiant į 3.9 punkte nurodytas kiekvienai valstybei narei nustatytas ribas, regionai, kuriuose gyventojų tankumas mažesnis negu 12,5 gyventojo kvadratiniame kilometre (19) ir atokiausi regionai taip pat gali įgyti teisę į minimą išlygą. Pagalba veiklai 4.15. Regioninė pagalba, skirta sumažinti firmos einamąsias išlaidas (pagalba veiklai), paprastai yra draudžiama. Tačiau išimtiniais atvejais tokia pagalba gali būti teikiama regionams, kurie yra tinkami pagal Sutarties 87 straipsnio 3 dalies a punkto išlygą [2], jeigu tai pagrįsta jos įnašu į regioninę plėtrą ir pobūdžiu, ir jos lygis proporcingas tiems sunkumams, kuriuos ja siekiama palengvinti (36). Pati valstybė narė turi parodyti visus esamus sunkumus ir įvertinti jų svarbą. Pagalba veiklai turi būti ribotos trukmės ir laipsniškai mažinama. 4.16. Tačiau išimtiniais atvejais gali būti leidžiama teikti tokią pagalbą veiklai, kuri nėra nei ribotos trukmės, nei laipsniškai mažinama, jei yra tenkinamos toliau nurodytos sąlygos. 4.16.1. Atokiausiuose regionuose, kuriems gali būti taikoma Sutarties 87 straipsnio 3 dalies a ir c punktuose numatyta išimtis, ir regionuose, kuriuose gyventojų tankumas yra mažas ir kuriems gali būti taikoma 87 straipsnio 3 dalies a punkto arba 87 straipsnio 3 dalies c punkte numatyta išimtis, remiantis gyventojų tankumo tyrimu, nurodytu 3.10.4 punkte, pagalba, kuri nėra nei ribotos trukmės, nei laipsniškai mažinama ir numatyta iš dalies kompensuoti papildomas transporto išlaidas (37), gali būti leidžiama teikti laikantis ypatingų sąlygų (38) Valstybė narė turi įrodyti, kad tokios papildomos išlaidos egzistuoja ir nustatyti jų dydį. 4.16.2. Be to, atokiausiuose regionuose, kuriems gali būti taikoma Sutarties 87 straipsnio 3 dalies a ir c punktuose numatyta išimtis, pagalba, kuri nėra nei ribotos trukmės, nei laipsniškai mažinama, gali būti leidžiama teikti, jeigu ji bus skirta kompensuoti papildomas ekonominės veiklos išlaidas, atsirandančias dėl Sutarties 299 straipsnio 2 dalyje nurodytų veiksnių, kurių pastovumas ir deriniai ypatingai apsunkina tokių regionų plėtrą (atokumas, izoliacija, mažas dydis, sudėtinga topografija ir klimatas bei ekonominė priklausomybė nuo kelių produktų). Valstybė narė turi nustatyti tokių papildomų išlaidų dydį ir įrodyti, kad jos susijusios su 299 straipsnio 2 dalyje nurodytais veiksniais. Siūloma pagalba turės būti pagrįsta jos įnašu į regioninę plėtrą ir pobūdžiu, o jos dydis proporcingas toms papildomoms sąnaudoms, kurias ketinama išlyginti. Papildomų sąnaudų kompensavimo dydis taip pat bus analizuojamas atsižvelgus į to regiono pasiektą plėtros lygį. Galiausiai Komisija leidžia teikti pagalbą tokiam laikotarpiui, kuris baigsis ne vėliau, nei pasibaigs galiojimo terminas tų nacionalinių žemėlapių, kurie galiojo tuo metu, kai Komisija patvirtino schemą, skirtą užtikrinti, kad reguliariai atliekamas pagalbos lygio pakartotinis vertinimas garantuotų jos ilgalaikį atitikimą konkretaus regiono situacijai. 4.17. Pagalba veiklai, skirta eksportui tarp valstybių narių skatinti (39), yra neleistina." Komisija, nuo tos datos, kai valstybėms narėms pranešama apie sprendimą, pradeda taikyti šiuos pakeitimus naujiems pranešimams dėl valstybės pagalbos bei tiems pranešimams, dėl kurių iki tos datos ji dar nėra priėmusi sprendimo. Visa "neteisėta pagalba", kaip apibrėžta Tarybos reglamento (EB) Nr. 659/1999 [3] 1 straipsnio f punkte, yra vertinama pagal taisykles ir gaires, galiojančias tuo metu, kai suteikiama pagalba. [1] OL C 74, 1998 3 10, p. 9. [2] Nauja numeracija pagal Amsterdamo sutartį. [3] OL L 83, 1999 3 27, p. 1. --------------------------------------------------