KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO REGLAMENTAS (ES) 2021/2239

2021 m. gruodžio 15 d.

kuriuo tam tikriems importuojamiems Kinijos Liaudies Respublikos kilmės plieniniams pramoninių vėjo jėgainių bokštams nustatomas galutinis antidempingo muitas

EUROPOS KOMISIJA,

atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,

atsižvelgdama į 2016 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) 2016/1036 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos Sąjungos narėmis nesančių valstybių (1), ypač į jo 9 straipsnio 4 dalį,

kadangi:

1. PROCEDŪRA

1.1. Inicijavimas

(1) 2020 m. spalio 21 d. Europos Komisija (toliau – Komisija), remdamasi Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2016/1036 (toliau – pagrindinis reglamentas) 5 straipsniu, inicijavo antidempingo tyrimą dėl tam tikrų importuojamų Kinijos Liaudies Respublikos (toliau – nagrinėjamoji šalis, Kinija arba KLR) kilmės plieninių vėjo jėgainių bokštų (toliau – PVJB arba tiriamasis produktas). Komisija Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (2) paskelbė pranešimą apie inicijavimą (toliau – pranešimas apie inicijavimą).

(2) Komisija tyrimą inicijavo gavusi 2020 m. rugsėjo 9 d. Europos vėjo jėgainių asociacijos (toliau – skundo pateikėjas arba EWTA) pateiktą skundą. Skundas pateiktas Sąjungos plieninių vėjo jėgainių bokštų pramonės vardu, kaip nurodyta pagrindinio reglamento 5 straipsnio 4 dalyje. Skunde pateikta dempingo ir jo daromos materialinės žalos įrodymų, kurių pakako tyrimo inicijavimui pagrįsti.

1.2. Suinteresuotosios šalys ir pastabos dėl inicijavimo

(3) Pranešime apie inicijavimą suinteresuotosios šalys paragintos susisiekti su Komisija, kad galėtų dalyvauti tyrime. Be to, Komisija apie tyrimo inicijavimą konkrečiai pranešė skundo pateikėjui, kitiems žinomiems Sąjungos gamintojams, žinomiems eksportuojantiems gamintojams, Kinijos valdžios institucijoms, žinomiems importuotojams ir naudotojams ir paragino juos dalyvauti tyrime.

(4) Suinteresuotosios šalys turėjo galimybę teikti pastabas dėl tyrimo inicijavimo ir pateikti prašymą išklausyti dalyvaujant Komisijai ir (arba) prekybos bylas nagrinėjančiam pareigūnui. 2021 m. kovo mėn. Komisija surengė klausymus su trimis naudotojais.

(5) Pastabose dėl inicijavimo Kinijos įrenginių ir elektronikos gaminių importo ir eksporto prekybos rūmų pramonės organizacija (toliau – CCCME) tvirtino, kad skundo pateikėjas nepateikė reikšmingos skunde naudotos konfidencialios informacijos santraukos, visų pirma susijusios su skundo 2.1–2.4 priedais. CCCME teigimu, dėl pernelyg didelio konfidencialių duomenų naudojimo šalis negalėjo suprasti padėties tiriamuoju laikotarpiu. Šalis pakartojo šiuos tvirtinimus savo pastabose ir per klausymą po pirminio etapo.

(6) Komisija pažymėjo, kad atitinkamuose prieduose skundo pateikėjas konfidencialia pažymėjo tik su konkrečia bendrove susijusią informaciją, pvz., kiekvienos bendrovės, kuri pateikė savo duomenis skundui parengti, apyvartą, pelną, gamybos ir pardavimo apimtį. Suvestiniai kiekvieno rodiklio duomenys buvo pateikti nekonfidencialioje skundo versijoje. Priešingai nei tvirtina CCCME, nekonfidencialioje skundo versijoje pateiktos informacijos pakako, kad CCCME galėtų pateikti išsamias pastabas dėl žalos skirtumo skaičiavimo skunde. Atsakydama į CCCMEpastabas EWTA nurodė, kad informacijos pateikimas apie jos individualius nagrinėjamojo laikotarpio veiklos rezultatus, net ir indeksuotus, prieštarautų Sąjungos gamintojų interesams (3). Todėl Komisija šį tvirtinimą atmetė.

1.3. Atranka

(7) Pranešime apie inicijavimą Komisija nurodė, kad pagal pagrindinio reglamento 17 straipsnį gali vykdyti suinteresuotųjų šalių atranką.

1.3.1. Sąjungos gamintojų atranka

(8) Pranešime apie inicijavimą Komisija nurodė preliminariai atrinkusi Sąjungos gamintojus. Komisija atrinko bendroves remdamasi Sąjungos gamybos ir pardavimo apimtimi, kurią Sąjungos gamintojai nurodė vykdant padėties vertinimo prieš inicijavimą analizę, taip pat atsižvelgdama į jų geografinę padėtį. Atrinkti trys Sąjungos gamintojai, įsikūrę dviejose valstybėse narėse, kuriems inicijavimo etapu teko maždaug 38 % apskaičiuotos Sąjungos panašaus produkto pardavimo ir gamybos apimties. Komisija paragino suinteresuotąsias šalis teikti pastabas dėl preliminariai atrinktų bendrovių. Pastabų nepateikė nė viena šalis.

(9) Todėl laikyta, kad preliminariai atrinkti trys Sąjungos gamintojai yra tipiškos Sąjungos pramonės bendrovės, ir patvirtinta, kad jie galutinai atrinkti.

(10) Praėjus terminui teikti pastabas dėl atrinktų Sąjungos gamintojų, CCCME ir Europos vėjo energijos asociacija „WindEurope“ suabejojo skundo pateikėjų tipiškumu. Abiejų šalių pateiktos pastabos negalėjo pakeisti sprendimo dėl atrinktų Sąjungos gamintojų ir buvo atmestos.

1.3.2. Importuotojų atranka

(11) Inicijavus tyrimą viena šalis, tariamai esanti nesusijusi importuotoja, pateikė pranešime apie inicijavimą nurodytą informaciją ir sutiko būti atrinkta. Paaiškėjo, kad ta šalis priklauso grupei, kurios pagrindiniai interesai yra tokie patys kaip PVJB naudotojo interesai. Todėl Komisija nusprendė, kad atranka nereikalinga. Pastabų dėl šio sprendimo nepateikta.

1.3.3. Kinijos eksportuojančių gamintojų atranka

(12) Kad galėtų nuspręsti, ar atranka yra būtina, ir, jei būtina, kad galėtų atrinkti bendroves, Komisija paprašė visų žinomų KLR eksportuojančių gamintojų pateikti pranešime apie inicijavimą nurodytą informaciją. Be to, Komisija paprašė Kinijos Liaudies Respublikos atstovybės Europos Sąjungoje nurodyti kitus eksportuojančius gamintojus, jei tokių yra, kurie galbūt norėtų dalyvauti tyrime, ir (arba) su jais susisiekti.

(13) Septyni nagrinėjamosios šalies gamintojai pateikė prašomą informaciją ir sutiko, kad gali būti atrenkami. Tik šeši iš jų tiriamuoju laikotarpiu eksportavo plieninius vėjo jėgainių bokštus į Sąjungą. Pagal pagrindinio reglamento 17 straipsnio 1 dalį Komisija pagal didžiausią tipišką eksporto į Sąjungą apimtį, kurią galima pagrįstai ištirti per turimą laiką, atrinko tris eksportuojančius gamintojus. Preliminariai atrinktos bendrovės „Chengxi Shipyard Co., Ltd.“ (toliau – „Chengxi Shipyard“), „CS WIND China Co., Ltd.“ (toliau – CS Wind) ir „Suzhou Titan New Energy Technology Co., Ltd.“ (toliau – „Suzhou Titan“). Pagal pagrindinio reglamento 17 straipsnio 2 dalį dėl atrinktų bendrovių konsultuotasi su visais žinomais susijusiais eksportuojančiais gamintojais ir nagrinėjamosios šalies valdžios institucijomis.

(14) Vienas bendradarbiaujantis eksportuojantis gamintojas pateikė pastabų dėl preliminariai atrinktų bendrovių. Bendrovė „Penglai Dajin Offshore Heavy Industry Co., Ltd.“ (toliau – „Penglai Dajin“) paprašė būti atrinkta ir tvirtino, kad preliminariai atrinktos bendrovės nebuvo tipiškos dėl kelių priežasčių. Pirma, bendrovė teigė, kad atrinktos bendrovės geografiniu požiūriu nebuvo tipiškos, nes visos atrinktos bendrovės buvo įsikūrusios Dziangsu provincijoje. Antra, „Penglai Dajin“ nurodė, kad viena atrinkta bendrovė yra valstybės valdoma įmonė, o kita – užsienio bendrovės patronuojamoji įmonė. Trečia, bendrovė tvirtino, kad ją būtų galima pagrįstai išnagrinėti per turimą laiką, priešingai nei kai kuriuos atrinktus eksportuojančius gamintojus, kurių grupės struktūra sudėtinga. Galiausiai „Penglai Dajin“ teigė, kad du atrinkti eksportuojantys gamintojai nėra tipiški vertinant pagal jų gamybą, nes jie gamino tik didelio skersmens plieninius bokštus.

(15) Komisija pažymėjo, kad pagal pagrindinio reglamento 17 straipsnio nuostatas preliminariai atrinktos bendrovės, kurių gamybos, pardavimo arba eksporto apimtis, kurią būtų galima pagrįstai ištirti per turimą laiką, buvo didžiausia. Be to, „Penglai Dajin“ nepateikė jokių įtikinamų priežasčių, kodėl ji turėtų pakeisti kurį nors iš preliminariai atrinktų eksportuojančių gamintojų. Todėl Komisija atmetė „Penglai Dajin“ prašymą ir patvirtino atrinktas bendroves.

(16) Netrukus vienas atrinktas eksportuojantis gamintojas, bendrovė „CS Wind“, nutraukė bendradarbiavimą. Komisija atsižvelgė į šį sprendimą ir pranešė bendrovei, kad bet kokius galimus antidempingo muitus šiai bendrovei ji ketina nustatyti pagal pagrindinio reglamento 18 straipsnio nuostatas. Be to, Komisija apie padėtį informavo Kinijos Liaudies Respublikos atstovybę.

(17) Vėliau Komisija prie atrinktų eksportuojančių gamintojų pridėjo bendrovę „Penglai Dajin“, kuri buvo kita iš bendradarbiavusių bendrovių pagal eksporto apimtį ir kurią buvo galima pagrįstai ištirti atsižvelgiant į terminus.

1.4. Individualus nagrinėjimas

(18) Pradžioje keturi KLR eksportuojantys gamintojai, kurie užpildė atrankos formas, pagal pagrindinio reglamento 17 straipsnio 3 dalį pateikė individualaus nagrinėjimo prašymus. Inicijavimo dieną Komisija klausimynus paskelbė internete (4). Paskelbdama apie atrinktas bendroves Komisija pranešė neatrinktiems eksportuojantiems gamintojams, kad, jei jie norėtų individualaus nagrinėjimo, jie turėtų pateikti klausimyno atsakymus. Tačiau nė viena iš šių bendrovių klausimyno atsakymų nepateikė. Todėl nebuvo patenkintas nė vienas individualaus nagrinėjimo prašymas.

1.5. Klausimynų atsakymai

(19) Komisija Kinijos Liaudies Respublikos vyriausybei (toliau – Kinijos vyriausybė) nusiuntė klausimyną dėl didelių iškraipymų KLR, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies b punkte.

(20) Komisija klausimynus Sąjungos gamintojams, nesusijusiems importuotojams, naudotojams ir eksportuojantiems gamintojams paskelbė internete (5) inicijavimo dieną. Suinteresuotosioms šalims apie tai, kur paskelbti klausimynai, buvo pranešta pranešime apie inicijavimą ir tada, kai Komisija paskelbė apie atranką arba sprendimą atsisakyti atrankos.

(21) Klausimyno atsakymus pateikė visi trys atrinkti eksportuojantys gamintojai, trys atrinkti Sąjungos gamintojai ir du naudotojai. Atsakymų iš Kinijos vyriausybės negauta. Tada Komisija pranešė Kinijos vyriausybei, kad visoms išvadoms dėl didelių iškraipymų buvimo padaryti ketina taikyti pagrindinio reglamento 18 straipsnį.

(22) Atsižvelgdama į tebesitęsiančią COVID-19 pandemiją ir izoliavimo priemones, kurių ėmėsi įvairios valstybės narės ir trečiosios šalys, Komisija negalėjo vykti į tikrinamuosius vizitus pagal pagrindinio reglamento 16 straipsnį. Vietoj to Komisija pagal Pranešimą dėl COVID-19 protrūkio poveikio antidempingo ir antisubsidijų tyrimams (6) nuotoliniu būdu sutikrino šalių atsiųstą informaciją.

(23) Komisija rinko visą informaciją, kurią manė esant reikalingą išvadoms dėl dempingo, jo daromos žalos ir Sąjungos interesų padaryti. Dėl to Komisija nuotoliniu būdu sutikrino šių bendrovių (šalių) duomenis: Sąjungos gamintojų ir jų asociacijų: — „GRI Renewable Industries S.L.“, Madridas, Ispanija, — „Welcon A/S“, Givė, Danija, — „Windar Renovables S.L“, Avilesas, Ispanija, — EWTA, Briuselis, Belgija; naudotojų: — „GE Wind Energy GmbH“, Salcbergenas, Vokietija (toliau – GE), — „Vestas Wind Systems A/S“, Orhusas N, Danija, ir susijusios bendrovės (toliau – „Vestas“); KLR eksportuojančių gamintojų: — „Chengxi Shipyard Co., Ltd.“, Dziangino miestas, ir jo susijęs vidaus gamintojas „CSSC Guangxi Shipbuilding & Offshore Engineering Co., Ltd.“, Čindžou miestas, — „Penglai Dajin Offshore Heavy Industry Co., Ltd.“, Penglajus, ir jo susijęs vidaus gamintojas „Liaoning Dajin Heavy Industry Corporation“, Fusinas, — „Suzhou Titan New Energy Technology Co., Ltd.“, Taicango miestas, ir jo susiję vidaus gamintojai „Baotou Titan Wind Power Energy Equipment Co., Ltd.“, „Baotou Rare Earth High-tech Zone“ ir „Heze Titan New Energy Equipment Co.,Ltd.“, Hedzės miestas.

1.6. Tiriamasis laikotarpis ir nagrinėjamasis laikotarpis

(24) Atliekant dempingo ir žalos tyrimą buvo nagrinėjamas 2019 m. liepos 1 d. – 2020 m. birželio 30 d. laikotarpis (toliau – tiriamasis laikotarpis arba TL). Tiriant žalai svarbias tendencijas buvo nagrinėjamas laikotarpis nuo 2017 m. sausio 1 d. iki tiriamojo laikotarpio pabaigos (toliau – nagrinėjamasis laikotarpis).

1.7. Laikinųjų priemonių nenustatymas

(25) Pagal pagrindinio reglamento 7 straipsnio 1 dalį laikinųjų priemonių nustatymo terminas buvo 2021 m. birželio 18 d.2021 m. gegužės 21 d. Komisija pagal pagrindinio reglamento 19a straipsnio 2 dalį pranešė suinteresuotosioms šalims apie savo ketinimą nenustatyti laikinųjų priemonių.

(26) 2021 m. birželio 18 d. Komisija patvirtino savo sprendimą nenustatyti laikinųjų priemonių ir suteikė suinteresuotosioms šalims galimybę pateikti papildomos informacijos ir (arba) būti išklausytoms. CCCME pateikė prašymą išklausyti ir pastabų. Per klausymą ir su pateikta informacija pateiktos pastabos ir tvirtinimai tinkamai išnagrinėti atitinkamuose šio reglamento skirsniuose.

(27) Kadangi laikinųjų antidempingo priemonių nebuvo nustatyta, importas nebuvo registruojamas.

1.8. Tolesnė procedūra

(28) Komisija toliau rinko ir tikrino visą informaciją, kurią manė esant reikalingą galutinėms išvadoms padaryti. Priimdama galutines išvadas Komisija atsižvelgė į suinteresuotųjų šalių pateiktas pastabas.

(29) Komisija visoms suinteresuotosioms šalims pranešė apie esminius faktus ir aplinkybes, kuriais remdamasi ji ketino nustatyti galutinį antidempingo muitą importuojamiems Kinijos kilmės plieniniams vėjo jėgainių bokštams (toliau – galutinis faktų atskleidimas). Visoms šalims buvo suteiktas laikotarpis, per kurį jos galėjo teikti pastabas dėl galutinio faktų atskleidimo.

(30) Šalims, kurios to prašė, taip pat buvo suteikta galimybė būti išklausytoms. 2021 m. rugsėjo 23 d. sudengtas klausymas su EWTA. 2021 m. rugsėjo 27 d. surengti klausymai su CCCME ir „Suzhou Titan“.

(31) Po galutinio faktų atskleidimo ir per pirmiau minėtą klausymą su Komisijos tarnybomis CCCME pakartojo 5 konstatuojamojoje dalyje apibendrintą tvirtinimą, kad EWTA per daug naudojosi konfidencialia informacija. Tai sietina ne tik su skunde pateikta informacija, bet ir su informacija, kuri po galutinio faktų atskleidimo buvo pateikta suinteresuotosioms šalims. Dėl pastarojo aspekto, CCCME ir „Suzhou Titan“ visų pirma nustatė, kad eksportuojantiems gamintojams atskleisti priverstinio pardavimo mažesnėmis kainomis skaičiavimai nebuvo pakankamai išsamūs kalbant apie tikslinės kainos skaičiavimą. Po galutinio faktų atskleidimo „Chengxi Shipyard“ pateikė panašias pastabas. Komisija peržiūrėjo atskleistus duomenis ir, nors tikslios Sąjungos pramonės kiekvienos rūšies produkto tikslinės kainos negalėjo būti nurodytos dėl konfidencialumo priežasčių, ji trims atrinktiems eksportuojantiems gamintojams tą pačią dieną pateikė papildomą faktų atskleidimą apie priverstinio kainų mažinimo ir priverstinio pardavimo mažesnėmis kainomis skaičiavimus.

(32) Nepaisant to, kas išdėstyta pirmiau, CCCME ir „Suzhou Titan“ paprašė bylas nagrinėjančio pareigūno įsikišimo, atsižvelgiant į i) tai, kad, jų nuomone, Komisija turėtų atidžiau patikrinti tam tikrus Sąjungos pramonės duomenis (į tai atsakyta 307 konstatuojamojoje dalyje), ii) tai, kad jie norėtų, kad bylas nagrinėjantis pareigūnas pateiktų nuomonę dėl šaltinio, kuriuo Komisija rėmėsi nustatydama PVJB importo iš Kinijos kainas (į tai atsakyta 317–318 konstatuojamosiose dalyse), iii) neatitikimus, nustatytus palyginus tris skundo pateikėjo pateiktus duomenų rinkinius (į tai atsakyta 306 ir 307 konstatuojamosiose dalyse), ir iv) didelius skirtumus tarp dempingo ir žalos skirtumų (į tai atsakyta 292–295 konstatuojamosiose dalyse). 2021 m. spalio 14 d. vyko klausymas dalyvaujant bylas nagrinėjančiam pareigūnui, per kurį Komisija paaiškino šiuos aspektus. Bylas nagrinėjantis pareigūnas padarė išvadą, kad teisės į gynybą nebuvo pažeistos.

(33) Po galutinio faktų atskleidimo EWTA tvirtino, kad dėl procedūrinių problemų atliekant tyrimą buvo pažeista skundo pateikėjų teisė į gynybą ir galimybė įvertinti Kinijos eksportuotojų ir naudotojų pastabas bei į jas atsakyti. EWTA teigimu, per visą tyrimą Kinijos eksportuotojai ir kitos suinteresuotosios šalys pernelyg dažnai naudojosi konfidencialia informacija ir vis nepateikdavo prasmingų konfidencialios informacijos santraukų. Dėl to skundo pateikėjams buvo neįmanoma įvertinti atitinkamų duomenų ir įtarimų dėl jų teisės į tinkamą procesą pažeidimo ir pateikti prasmingų pastabų.

(34) Komisija šį tvirtinimą atmetė, nes jis nebuvo daugiau pagrįstas. Be to, Komisija pažymėjo, kad visa konfidencialia forma pateikta informacija taip pat buvo pateikta nekonfidencialioje byloje, kai dėl jos atskleidimo nebuvo pažeisti duomenis teikiančios šalies konfidencialumo interesai.

(35) Suinteresuotųjų šalių pateiktos pastabos buvo apsvarstytos ir prireikus į jas atsižvelgta šiame reglamente.

(36) Po galutinio faktų atskleidimo kelios šalys teigė, kad Komisija turėtų pagal pagrindinio reglamento 14 straipsnio 4 dalį sustabdyti priemonių taikymą. Skundo pateikėjai ir keli Sąjungos gamintojai prieštaravo bet kokiam priemonių taikymo sustabdymui. Komisija patvirtino, kad gavo šių šalių pateiktą informaciją, ir priminė joms, kad, jei Komisija manytų, jog tai tikslinga, ji galėtų nuspręsti sustabdyti priemonių taikymą tuo atveju, jei rinkos sąlygos laikinai pasikeistų tiek, kad žala veikiausiai neatsinaujintų dėl sustabdymo, ir jei tai atitiktų Sąjungos interesus.

2. NAGRINĖJAMASIS PRODUKTAS IR PANAŠUS PRODUKTAS

2.1. Nagrinėjamasis produktas

(37) Peržiūrėjusi pranešime apie inicijavimą pateiktą produkto aprašymą ir siekdama išvengti nesusipratimų nacionalinėms muitinėms, Komisija nustatė, kad tikslinga šiek tiek pakeisti pranešime apie inicijavimą paskelbtą produkto aprašymą. Dėl pakeitimų pranešimo iš dalies keisti nereikėjo ir jie neturėjo poveikio tyrimo suinteresuotosioms šalims. Pakeitimai toliau pateikiami kursyvu.

(38) Nagrinėjamasis produktas – tam tikri KLR kilmės pramoninių vėjo jėgainių bokštai iš plieno, kūgio formos arba ne, ir jų sekcijos (7), surinkti arba ne, su įmontuota bokšto pamato sekcija arba ne, sujungti su kabina arba mentėmis arba ne, ir suprojektuoti taip, kad išlaikytų kabiną ir mentes, skirtas naudoti vėjo jėgainėse, galinčiose gaminti 1,00 megavatą (MW) ar daugiau elektros energijos sausumos arba jūros įrenginiuose, ir kurių aukštis ne mažesnis kaip 50 m, matuojant nuo bokšto pagrindo iki kabinos apačios (t. y. vietos, kurioje bokštas viršuje sujungiamas su kabina), kai bokštas yra visiškai surinktas (toliau – PVJB), kurių KN kodai šiuo metu yra ex 7308 20 00 (TARIC kodas 7308200011) ir ex 7308 90 98 (TARIC kodas 7308909811), ir, kai importuojamas kaip vėjo jėgainės dalis, kurių KN kodas šiuo metu yra ex 8502 31 00 (TARIC kodai 8502310011 ir 8502310085) (toliau – nagrinėjamasis produktas).

2.2. Panašus produktas

(39) Atlikus tyrimą nustatyta, kad tokias pačias pagrindines fizines ir technines savybes ir tokią pačią naudojimo paskirtį turi šie produktai: — nagrinėjamasis produktas; — KLR vidaus rinkoje gaminamas ir parduodamas produktas ir — Sąjungoje Sąjungos pramonės gaminamas ir parduodamas produktas.

(40) Todėl Komisija nusprendė, kad šie produktai yra panašūs produktai, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 1 straipsnio 4 dalyje.

2.3. Tvirtinimai dėl produkto apibrėžtosios srities

(41) „Vestas“ paprašė neįtraukti didesnių plieninių vėjo jėgainių bokštų, nes Sąjungos pramonė turi pajėgumų daugiausia gaminti mažesnius bokštus (8).

(42) Komisija nustatė, kad prašymo priežastys nepagrįstos, nes apskritai Sąjungos pramonė turi visų reikiamų dydžių PVJB gamybos pajėgumų, net jei ne visi Sąjungos PVJB gamintojai gamina tų pačių matmenų produktą. Komisija taip pat nustatė, kad visų plieninių vėjo jėgainių bokštų, neatsižvelgiant į jų dydį ar importo vietą, pagrindinės fizinės ir techninės savybės ir galutinė paskirtis yra tokios pačios, taip pat jie gali būti pakeičiami. Todėl Komisija atmetė prašymą neįtraukti produktų.

(43) CCCME teigė, kad dėl produkto apibrėžtosios srities įvairovės KLR gaminamas ir vidaus rinkoje parduodamas produktas ir Sąjungos pramonės Sąjungoje gaminamas ir parduodamas produktas negali būti laikomi panašiais produktais. Po galutinio faktų atskleidimo CCCME paprašė susiaurinti produkto apibrėžtąją sritį remiantis Sąjungoje galiojančiais diferencijuotais reglamentais ir subsidijomis, skiriamomis aukštiems, o ne žemiems bokštams, ir numatomu PVJB aukščio padidėjimu. CCCME nepateikė jokių įrodymų dėl to, kokie bokštų modeliai turėtų būti neįtraukti, ar techninių bokštų savybių, kurios, jų nuomone, neturėtų būti įtrauktos.

(44) Šis tvirtinimas atmestas. Komisija pažymėjo, kad natūralu, jog produktų grupėje esama skirtingų modelių ar rūšių produktų. Apskaičiuojant priverstinį kainų mažinimą, priverstinį pardavimą mažesnėmis kainomis ir dempingą, į tokią produktų įvairovę ir visus dėl to atsirandančius gamybos sąnaudų ir kainų skirtumus visiškai atsižvelgiama pagal produkto kontrolės numerius (PKN). Kaip minėta 2.2 skirsnyje, Komisija nustatė, kad visų plieninių vėjo jėgainių bokštų pagrindinės fizinės ir techninės savybės ir galutinė paskirtis yra tokios pačios, taip pat jie gali būti pakeičiami, o tai yra aktualūs veiksniai nustatant nagrinėjamąjį produktą.

3. DEMPINGAS

3.1. Normaliosios vertės nustatymo pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalį procedūra

(45) Kadangi inicijuojant tyrimą turėta pakankamai įrodymų, kad KLR yra didelių iškraipymų, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies b punkte, Komisija manė, kad tyrimą būtų tikslinga inicijuoti pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalį.

(46) Todėl, siekdama surinkti reikiamus duomenis, jei būtų taikoma pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalis, Komisija pranešime apie inicijavimą paragino visus KLR eksportuojančius gamintojus pateikti informaciją apie PVJB gamybai naudojamus gamybos išteklius. Susijusią informaciją pateikė penki eksportuojantys gamintojai.

(47) Siekdama gauti informacijos, kurią manė esant reikalingą atliekant su įtariamais dideliais iškraipymais susijusį tyrimą, Komisija nusiuntė Kinijos vyriausybei klausimyną. Be to, pranešimo apie inicijavimą 5.3.2 punkte Komisija paragino visas suinteresuotąsias šalis per 37 dienas nuo to pranešimo apie inicijavimą paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dienos pareikšti savo nuomonę ir pateikti informaciją bei patvirtinamuosius dokumentus dėl pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies taikymo. Kinijos vyriausybė nepateikė klausimyno atsakymų ir per nustatytą terminą. Tada Komisija pranešė Kinijos vyriausybei, kad siekdama nustatyti, ar KLR esama didelių iškraipymų, ji naudosis turimais faktais, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 18 straipsnyje.

(48) Eksportuojantys gamintojai „Chengxi Shipyard“ ir „Suzhou Titan“, taip pat pramonės organizacija CCCME, teikdami pastabas dėl 2020 m. gruodžio 1 d. pirmojo pranešimo dėl šaltinių normaliajai vertei nustatyti, pateikė pastabų dėl pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies taikymo. Jie pakartojo savo tvirtinimu pastabose dėl 2021 m. balandžio 8 d. antrojo pranešimo dėl šaltinių normaliajai vertei nustatyti. Į šias pastabas tinkamai atsakyta šio reglamento 3.2.1 skirsnyje.

(49) Pranešime apie inicijavimą Komisija taip pat nurodė, kad, atsižvelgiant į turimus įrodymus, pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies a punktą jai gali reikėti pasirinkti tinkamą tipišką šalį, kad galėtų nustatyti normaliąją vertę remdamasi neiškraipytomis kainomis ar lyginamaisiais dydžiais.

(50) 2020 m. gruodžio 1 d. pranešimu (toliau – pirmasis pranešimas) (9) Komisija suinteresuotosioms šalims pranešė apie susijusius šaltinius, kuriais ketina naudotis normaliajai vertei nustatyti. Tame pranešime Komisija pateikė sąrašą visų gamybos veiksnių, kaip antai žaliavos, darbas ir energija, susijusių su nagrinėjamojo produkto gamyba. Be to, remdamasi kriterijais neiškraipytoms kainoms ar lyginamiesiems dydžiams pasirinkti, Komisija išskyrė kelias galimas tipiškas šalis – Meksiką, Pietų Afriką ir Turkiją. Pastabų dėl pirmojo pranešimo Komisija gavo iš dviejų atrinktų eksportuojančių gamintojų „Chengxi Shipyard“ (10) ir „Suzhou Titan“ (11), CCCME (12), ir naudotojo „Vestas“ (13). Į pastabas atsakyta antrajame pranešime dėl šaltinių normaliajai vertei nustatyti, jos taip pat apibendrintos šio reglamento 3.2.2 skirsnyje.

(51) 2021 m. balandžio 8 d. antruoju pranešimu (toliau – antrasis pranešimas) (14) dėl susijusių šaltinių, kuriuos ketina naudoti normaliajai vertei nustatyti, Komisija suinteresuotosioms šalims pranešė nustačiusi, kad tinkamiausia tipiška šalis būtų Meksika. Ji taip pat informavo suinteresuotąsias šalis, kad pardavimo, bendrąsias ir administracines (toliau – PBA) išlaidas ir pelną ji nustatys remdamasi turima tipiškos šalies gamintojų „Arcosa Industries de México, S. de R.L. de C.V.“ ir „Speco Wind Power, S.A. de C.V“ informacija. Pastabų dėl antrojo pranešimo Komisija gavo iš „Chengxi Shipyard“ (15), „Suzhou Titan“ (16) ir CCCME (17). Į pastabas atsakyta šio reglamento 3.2.2 skirsnyje.

3.2. Normalioji vertė

3.2.1. Dideli iškraipymai

(52) Neseniai atlikusi su KLR plieno sektoriumi susijusius tyrimus (18) (plienas yra pagrindinis vėjo jėgainių bokštų gamybos veiksnys) Komisija nustatė, kad esama didelių iškraipymų, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies b punkte. Atlikdama šį tyrimą Komisija padarė išvadą, kad remiantis turimais įrodymais taip pat tikslinga taikyti pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalį.

(53) Atlikusi tuos tyrimus Komisija nustatė, kad dėl didelio valstybės kišimosi KLR iškraipomas veiksmingas išteklių paskirstymas pagal rinkos principus (19). Tiksliau Komisija padarė išvadą, kad Kinijos vyriausybė ne tik išlaiko didelę nuosavybės dalį plieno, kuris yra pagrindinė peržiūrimojo produkto gamybos žaliava, sektoriuje, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies b punkto pirmoje įtraukoje (20), ji taip pat gali kištis į kainas ir sąnaudas per valstybės dalyvavimą bendrovių veikloje, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies b punkto antroje įtraukoje (21). Komisija taip pat nustatė, kad valstybė dalyvauja finansų rinkose ir kišasi į jas, taip pat tiekiant žaliavas ir gamybos išteklius, taip darydama papildomą rinkos iškreipiamąjį poveikį. Iš tiesų, apskritai KLR planavimo sistemoje ištekliai sutelkiami sektoriams, kuriuos Kinijos vyriausybė įvardija kaip strateginius arba kitaip politiškai svarbius, o ne atsižvelgiant į rinkos jėgas (22). Be to, Komisija padarė išvadą, kad Kinijos bankroto ir nuosavybės įstatymai tinkamai neveikia, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies b punkto ketvirtoje įtraukoje, dėl to atsiranda iškraipymų, visų pirma susijusių su nemokių bendrovių išlaikymu ir žemės naudojimo teisių skyrimu KLR (23). Komisija taip pat nustatė, kad plieno sektoriuje esama užmokesčio sąnaudų iškraipymų, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies b punkto penktoje įtraukoje (24), taip pat finansų rinkų iškraipymų, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies b punkto šeštoje įtraukoje, visų pirma susijusių su KLR įmonių galimybėmis gauti kapitalo (25).

(54) Skunde pateikta informacija apie iškraipymus plieno sektoriuje, visų pirma apie 13-ąjį plieno sektoriaus penkmečio planą ir plieno pramonės įmonėms taikomą lengvatinį režimą. Be to, skunde pateiktas išsamus PVJB gaminančių valstybės valdomų įmonių, įskaitant toliau nurodytus Kinijos pirminės įrangos gamintojus (toliau – PĮG), sąrašas: „China Shipbuilding Industry Corporation“, „Dongfang Electric Corporation“, „Xinjiang Goldwind“ (ne valstybės valdoma įmonė, tačiau valstybei priklauso didžioji dalis akcijų paketo), „Shanghai Electric“ (į Honkongo ir Šanchajaus biržų sąrašus įtraukta bendrovė, kurios 63 % valdo valstybė), „Dalian Huarui Heavy Industry“, „Taiyuan Heavy Machinery Group Co Ltd“, „Guodian United Power Technology Company Limited“, „XEMC Windpower“ (didžioji dalis akcijų paketo priklauso Hunano provincijai, o likusiomis akcijomis prekiaujama Šanchajaus vertybinių popierių biržoje), „China Datang Corporation“ ir nemoki bendrovė „Baoding Tianwei Baobian Electric Co“. Skunde taip pat paminėta „Envision Energy“, kuri yra privati bendrovė, tačiau kuriai valstybės bankas vis tiek atidarė 50 mln. RMB kredito liniją.

(55) Be pirmiau minėtų pirminės įrangos gamintojų skunde taip pat išvardyti šie Kinijos vėjo jėgainių gamintojai: „Chengxi Shipyard Co., Ltd.“, kuri yra „China State Shipbuilding Corporation“ ir „China CSSC Holdings Limited“ (abi valstybės valdomos įmonės) patronuojamoji bendrovė; „Beijing JINGCHENG New Energy Co., Ltd.“, kuri yra valstybės valdomos „Beijing JINGCHENG Machinery Electric Holding Co., Ltd.“ patronuojamoji bendrovė; „Zhonghang Hongbo Windpower Equipment Co.,Ltd.“, kuri yra viena iš strateginių AVIC (Kinijos didžiausia valstybės valdoma aviacijos ir gynybos bendrovė) parnerių; „China Gezhouba Group Corporation“ (valstybės valdoma įmonė); „Harbin Hongguang Boiler Group Co., Ltd.“ (valstybės lygmens aukštųjų technologijų įmonė); „Jiangsu Baolong Electromechanical Manufacturing Co., Ltd“, kuri yra viena iš pagrindinių pirmaujančių Lijango įmonių, sujungusių dvi buvusias valstybės valdomas įmones, ir „Huadian Heavy Industries Co., Ltd.“, kurios akcijų dauguma priklauso Kinijos valstybės valdomai Turto priežiūros ir administravimo komisijai.

(56) Be to, skunde paminėtas JAV prekybos departamento tyrimas dėl dviejų Kinijos bendrovių („CS Wind“ ir „Titan Wind“) (26), kuriame nustatytos bent šios gamybos sektoriui tiesiogiai naudingos viešosios politikos kryptys: skolinimo atsinaujinančiosios energijos pramonei politika, eksporto pirkėjų kreditai, programa, pagal kurią užsienio kapitalo įmonės pirmus dvejus metus atleidžiamos nuo viso mokesčio, o tolesnius trejus metus jis sumažinamas per pusę, pajamų mokesčio lengvatos užsienio kapitalo įmonėms, remiantis geografine vieta, įmonių pajamų mokesčio įstatymas, mokslinių tyrimų ir plėtros programa, atleidimas nuo importo muitų ir PVM už importuojamos įrangos naudojimą, karštai valcuoto plieno tiekimas, elektros energijos tiekimas už mažesnį nei pakankamą atlygį, Lianjungango ekonominės ir technologinės plėtros zonos administravimo komisijos paramos fondai projektų infrastruktūros statybai, apdovanojimas už gerus rezultatus mokant mokesčius, apdovanojimas Taicango miestui už pramonės ekonomikos plėtros skatinimą 2010–2012 m. trejų metų laikotarpiu, specialieji fondai mokslo ir technologijų plėtrai ir „Titan Baotou“ retųjų žemių pažangiųjų ir naujų technologijų pramonės plėtros zonai skirtas apdovanojimas už puikius statybos projektus.

(57) Dabartiniame tyrime Komisija nagrinėjo, ar, atsižvelgiant į tai, kad esama didelių iškraipymų, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies b punkte, tikslinga naudoti KLR vidaus rinkos kainas ir sąnaudas. Komisija tai padarė remdamasi byloje turimais įrodymais, įskaitant KLR šalies ataskaitoje (toliau – ataskaita) (27) pateiktus įrodymus, kurie yra pagrįsti viešai prieinamais šaltiniais. Atliekant šią analizę buvo nagrinėjamas didelis valstybės kišimasis į KLR ekonomiką apskritai ir konkreti rinkos padėtis susijusiame sektoriuje, įskaitant nagrinėjamąjį produktą. Be to, Komisija šiuos įrodymus papildė pati atlikusi tyrimą dėl įvairių kriterijų, tinkamų didelių iškraipymų buvimui KLR patvirtinti.

(58) Dėl Kinijos vyriausybės nuosavybės dalies, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies b punkto pirmoje įtraukoje, nėra išsamių duomenų apie tikslią valstybės valdomų įmonių ir privačių vėjo jėgainių bokštų gamintojų dalį; tačiau kai kurie dideli Kinijos vėjo jėgainių bokštų gamintojai, įskaitant „Chengxi Shipyard“ ir „Fuchuan Yifan“, yra valstybės valdomos įmonės.

(59) Kinijos vyriausybė išlaiko didelę nuosavybės dalį plieno, kuris yra pagrindinis vėjo jėgainių bokštų gamybos veiksnys, sektoriuje. Apskaičiuota, kad nominalus valstybės valdomų įmonių ir privačių bendrovių skaičius beveik nesiskiria, tačiau iš penkių Kinijos plieno gamintojų, kurie priklauso pagrindinių pasaulio plieno gamintojų dešimtukui, keturi yra valstybės valdomos įmonės (28). Kartu, nors dešimt pagrindinių gamintojų 2016 m. pagamino tik apie 36 % visos pramonės produkcijos, Kinijos vyriausybė tais pačiais metais iškėlė tikslą, kad maždaug dešimt didelės apimties įmonių iki 2025 m. konsoliduotų 60–70 % plieno gamybos (29). Šį ketinimą Kinijos vyriausybė pakartojo 2019 m. balandžio mėn., kai paskelbė plieno pramonės konsolidavimo gaires (30). Dėl tokio konsolidavimo pelningos privačios bendrovės gali būti priverstinai sujungiamos su valstybės valdomomis įmonėmis, kurių veiklos rodikliai yra prasti (31).

(60) Be to, plieno sektoriuje daugelis didžiausių gamintojų konkrečiai nurodyti 2016–2020 m. plieno pramonės prisitaikymo ir modernizavimo plane Pavyzdžiui, Kinijos valstybės valdoma įmonė „Shanxi Taiyuan Iron & Steel Co. Ltd.“ (toliau – TISCO) savo svetainėje nurodo esanti „geležies ir plieno pramonės milžinė“, kuri „išsivystė į išskirtinį didelio masto geležies ir plieno kompleksą, kuris vykdo geležies kasybos, geležies ir plieno gamybos, perdirbimo, pristatymo ir prekybos veiklą“ (32). „Baosteel“ yra kita svarbi Kinijos valstybės valdoma įmonė, kuri užsiima plieno gamyba ir priklauso neseniai konsoliduotai įmonei „China Baowu Steel Group Co. Ltd.“ (buvusios „Baosteel Group“ ir „Wuhan Iron & Steel“) (33).

(61) Kadangi vėjo jėgainių bokštų pramonėje stebimas tam tikro lygio valstybės kišimasis ir vėjo jėgainių bokštų bei plieno sektoriuje didelė dalis įmonių yra valstybės valdomos įmonės, net ir privatūs gamintojai negali veikti rinkos sąlygomis. Iš tiesų tiek valstybės valdomoms, tiek privačioms vėjo jėgainių bokštų sektoriaus įmonėms taip pat taikoma politikos priežiūra ir gairės, kaip nurodyta 67–74 konstatuojamosiose dalyse.

(62) Kalbant apie Kinijos vyriausybės galimybę kištis į kainas ir sąnaudas per valstybės dalyvavimą bendrovių veikloje, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies b punkto antroje įtraukoje, toliau pateikti pavyzdžiai rodo pirmiau minėtą tendenciją, kad Kinijos vyriausybė vis labiau kišasi per valstybės dalyvavimą vėjo jėgainių bokštų sektoriaus ekonominės veiklos vykdytojų veikloje. Daug vėjo jėgainių bokštų gamintojų savo svetainėse aiškiai pabrėžia partijos stiprinimo veiklą, turi partijos narių bendrovės valdymo struktūrose ir pabrėžia bendradarbiavimą su KKP. Atlikus tyrimą nustatyta, kad kai kurie vėjo jėgainių bokštų gamintojai, įskaitant atrinktą eksportuojantį gamintoją „Chengxi Shipyard“, taip pat vykdė partijos stiprinimo veiklą. Pagal „CSSC holding limited“, kuriai priklauso 100 % „Chengxi Shipyard“ akcijų, įstatus partijos komiteto vaidmuo yra toks: „Prižiūri ir užtikrina veiksmingą partijos ir valstybės politikos įgyvendinimą bendrovėje [...], Laikydamasi partijos valdomų kadrų principo kartu su pagal įstatymą atrinktų direktorių valdybos narių veiklos valdymo principu, taip pat veiklos vadovų žmogaus teisių gerbimo principo pagal įstatymą, partijos organizacija užtikrina išankstinius susitarimus ir teikia nuomones bei pasiūlymus dėl kandidatų į direktorių valdybą arba valdančiuosius direktorius, arba užbaigusi nuodugnius tyrimus teikia nuomones bei pasiūlymus dėl esamų kandidatų į direktorių valdybą ir generalinio vadovo postą, [...] Tiria ir aptaria klausimus, susijusius su bendrovės reforma, plėtra ir stabilumu, taip pat pagrindine veikla ir valdymu [...]“ (34).

(63) Be to, dėl „CS Wind“, atlikus tyrimą nustatyta, kad buvo dedamos pastangos didinti partijos narių skaičių bendrovėje: „Užsienio lėšomis finansuojama įmonė „CS Wind Power Equipment (Lianyungang) Co., Ltd.“ turi daugiau kaip 150 darbuotojų ir joje dirbo tik 5 partijos nariai. Vykdant „partijos ir liaudies masių integraciją“ partijos narių skaičius bendrovėje jau viršijo 70 (35).

(64) „Fuchuan Yifan“ partijos komiteto vaidmenį apibūdina taip: „Partijos nariai ir įvairių departamentų pagrindiniai darbuotojai glaudžiai bendradarbiauja, visapusiškai atlieka pirmaujančio sektino vaidmens funkciją, aktyviai stiprina kiekvieno departamento veiksmingus pranašumus, skatina darbuotojus tapti varomąja jėga ir siekti tobulumo, proveržio projektus laiko atskaitos tašku, skiria dėmesį sanglaudai, įveikia sunkumus, demonstruoja talentus ir įgūdžius, kad būtų užtikrintas aktyvus vaidmuo mažinant bendrovės sąnaudas ir didinant efektyvumą, didinant pajamas ir renkant lėšas ir t. t., taip pat siekiant užtikrinti, kad kiekvienas projektas būtų tinkamai įgyvendintas kokybės ir kiekybės požiūriu“ (36).

(65) Be to, nustatyta, kad partijos stiprinimo veiklą vykdo atrinkti eksportuojantys gamintojai „Penglai Dajin“ ir „Shanghai Taisheng Wind Power Equipment“.

(66) Atlikdama tyrimą Komisija taip pat nustatė, kad tarp vėjo jėgainių bokštų gamintojų ir KKP yra asmeninių ryšių. Atlikus tyrimą nustatyta, kad KKP nariai užima vyresniosios vadovybės pareigas įvairiose bendrovėse, gaminančiose vėjo jėgainių bokštus, įskaitant „Chengxi Shipyard“ (direktorių valdybos pirmininkas ir generalinis direktorius yra ir KKP nariai, ir atitinkamai užima partijos komiteto sekretoriaus ir sekretoriaus pavaduotojo pareigas), „Suzhou Titan“ (bent vienas direktorių valdybos narys yra KKP narys), „Fuchuan Yifan“ (direktorių valdybos pirmininkas ir pavaduotojas yra ir KKP nariai, ir kartu užima partijos komiteto sekretoriaus ir sekretoriaus pavaduotojo pareigas) ir „Shanghai Taisheng Wind Power Equipment“ (stebėtojų tarybos pirmininkas yra KKP narys).

(67) Be to, vėjo jėgainių bokštų sektoriuje vykdoma politika, kuria diskriminuojama vidaus gamintojų naudai arba kitaip veikiama laisvoji rinka, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies b punkto trečioje įtraukoje.

(68) Plieno, kuris yra pagrindinis vėjo jėgainių bokštų komponentas, pramonę Kinijos vyriausybė laiko esmine pramonės šaka (37). Tai patvirtinta daugelyje nacionaliniu, regioniniu ir savivaldybių lygmeniu parengtų plienui skirtų planų, direktyvų ir kitų dokumentų, pvz., 2016–2020 m. plieno pramonės prisitaikymo ir modernizavimo plane. Šiame plane nurodyta, kad plieno pramonė yra „svarbus, pagrindinis Kinijos ekonomikos sektorius, nacionalinis kertinis akmuo“ (38). Šiame plane nustatytos pagrindinės užduotys ir tikslai apima visus pramonės plėtros aspektus (39).

(69) 13-ajame ekonominės ir socialinės plėtros penkmečio plane (40) numatyta remti įmones, gaminančias aukščiausios klasės plieno produktus (41). Pagal jį taip pat siekiama užtikrinti produkto kokybę, patvarumą ir patikimumą remiant bendroves, kurios naudoja technologijas, susijusias su švaria plieno gamyba, tiksliuoju valcavimu ir kokybės gerinimu (42).

(70) Pramonės restruktūrizavimo žinyne (2011 m. leidimas) (2013 m. pakeitimai) (43) (toliau – žinynas) plieno pramonė įvardijama kaip skatinamoji pramonė.

(71) Kinijos vyriausybė toliau vadovauja sektoriaus plėtrai pagal įvairias politikos priemones ir direktyvas, susijusias, be kita ko, su: rinkos sandara ir restruktūrizavimu, žaliavomis, investicijomis, pajėgumų šalinimu, produktų asortimentu, perkėlimu, modernizavimu ir pan. Šiomis ir kitomis priemonėmis Kinijos vyriausybė teikia nurodymus praktiškai dėl kiekvieno sektoriaus plėtros ir veikimo aspekto ir juos kontroliuoja (44). Dabartinė perteklinių pajėgumų problema tikriausiai yra aiškiausias Kinijos vyriausybės politikos poveikio ir su juo susijusių iškraipymų įrodymas.

(72) Vėjo energija taip pat remiama provincijų ir savivaldybių lygmeniu, pavyzdžiui, Lianjungango savivaldybės 13-ajame jūrų ekonominės plėtros penkmečio plane aiškiai nurodoma šios pramonės šakos plėtra. Plane numatyta „sukurti vėjo energijos įrenginių pramonės grandinę“. Skatinti kai kurių pirmaujančių vėjo energijos įmonių, pavyzdžiui, „Guodian Power“, „Zhongfu Lianzhong“, „Tianshun Tower“ ir „CSWind Power“, pertvarkymą ir modernizavimą ir teikti tam gaires, laipsniškai atnaujinti jų plėtros, projektavimo ir gamybos technologijas ir skatinti megavatų pajėgumo menčių projektus“ (45).

(73) Kaip nurodyta pirmiau, Kinijos vyriausybė teikia gaires sektoriaus plėtrai įvairiomis politikos priemonėmis ir direktyvomis. Šiomis ir kitomis priemonėmis Kinijos vyriausybė teikia nurodymus praktiškai dėl kiekvieno sektoriaus plėtros ir veikimo aspekto ir juos kontroliuoja.

(74) Taigi, Kinijos vyriausybė taiko priemones, kuriomis veiklos vykdytojai skatinami laikytis viešosios politikos tikslų remti skatinamuosius pramonės sektorius, įskaitant vėjo jėgainių bokštams gaminti naudojamo plieno kaip pagrindinės žaliavos gamybą. Tokios priemonės trukdo rinkos jėgoms laisvai veikti.

(75) Atlikus šį tyrimą nenustatyta jokių įrodymų, kad diskriminacinis bankroto ir nuosavybės įstatymų taikymas arba netinkamas jų vykdymo užtikrinimas pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies b punkto ketvirtą įtrauką vėjo jėgainių bokštų sektoriuje, kaip nurodyta 53 konstatuojamojoje dalyje, neturėtų poveikio PVJB gamintojams.

(76) Be to, vėjo jėgainių bokštų sektoriui poveikį daro darbo užmokesčio sąnaudų iškraipymai, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies b punkto penktoje įtraukoje ir taip pat nurodyta 53 konstatuojamojoje dalyje. Minėti iškraipymai poveikį šiam sektoriui daro ir tiesiogiai (kai gaminami PVJB arba jiems gaminti skirti pagrindiniai gamybos ištekliai), ir netiesiogiai (kai sudaromos galimybės gauti bendrovių, kurioms taikoma ta pati KLR darbo sistema, kapitalo arba gamybos išteklių) (46).

(77) Be to, šiame tyrime nepateikta jokių įrodymų, kad valstybės kišimasis į finansų sistemą, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies b punkto šeštoje įtraukoje, nedaro poveikio vėjo jėgainių bokštų sektoriui, kaip taip pat nurodyta 53 konstatuojamojoje dalyje. Todėl dėl didelio valstybės kišimosi į finansų sistemą rinkos sąlygoms daromas didelis poveikis visais lygmenimis.

(78) Galiausiai Komisija primena, kad vėjo jėgainių bokštams pagaminti reikalingi įvairūs gamybos ištekliai. Remiantis byloje surinktais įrodymais visi atrinkti eksportuojantys gamintojai didžiąją dalį savo gamybos išteklių gavo KLR. Be to, KLR yra viena pagrindinių plieno – pagrindinės vėjo jėgainių bokštų gamybos žaliavos – gamintojų. Kai vėjo jėgainių bokštų gamintojai perka šiuos gamybos išteklius ir (arba) dėl jų sudaro sutartis, jų mokamos kainos (kurios į sąskaitas įtraukiamos kaip jų sąnaudos) yra aiškiai susijusios su tais pačiais minėtais sisteminiais iškraipymais. Pavyzdžiui, gamybos išteklių tiekėjai naudoja darbo jėgą, kuri yra susijusi su iškraipymais. Jie gali skolintis pinigų, kurie yra susiję su iškraipymais finansų sektoriuje ir (arba) paskirstant kapitalą. Be to, jiems taikoma planavimo sistema, kuri taikoma visuose valdžios ir sektorių lygmenyse.

(79) Todėl negalima naudoti ne tik vėjo jėgainių bokštų pardavimo vidaus rinkoje kainų, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies a punkte, bet ir visų gamybos išteklių (įskaitant žaliavas, energiją, žemę, finansavimą, darbą ir pan.) sąnaudų, kurios yra paveiktos, nes jų kainodara yra susijusi su dideliu valstybės kišimusi, kaip aprašyta ataskaitos A ir B dalyse. Iš tiesų, valstybės kišimasis, aprašytas kalbant apie kapitalo, žemės, darbo, energijos ir žaliavų paskirstymą, stebimas visoje KLR. Tai reiškia, pavyzdžiui, kad gamybos išteklius, kuris buvo pagamintas KLR derinant įvairius gamybos veiksnius, yra susijęs su dideliais iškraipymais. Tas pat pasakytina apie visus gamybos išteklius. Per šį tyrimą Kinijos vyriausybė ar eksportuojantys gamintojai nepateikė jokių priešingų įrodymų ar argumentų.

(80) Kaip nurodyta atitinkamai 21 ir 47 konstatuojamosiose dalyse, Kinijos vyriausybė nepateikė pastabų ar įrodymų, kuriais patvirtinami arba paneigiami byloje, įskaitant ataskaitą, surinkti įrodymai, taip pat papildomi skundo pateikėjo pateikti įrodymai dėl didelių iškraipymų buvimo ir (arba) dėl pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies taikymo šiuo atveju tinkamumo. Dėl Kinijos vyriausybės pastabų po galutinio faktų atskleidimo žr. 116–123 konstatuojamąsias dalis.

(81) Inicijuojant tyrimą iš CCCME gauta pastabų dėl pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies taikymo. Vėliau pastabų gauta iš CCCME, „Suzhou Titan“ ir „Chengxi Shipyard“ dėl pirmojo pranešimo ir iš CCCME, „Suzhou Titan“ ir „Chengxi Shipyard“ dėl antrojo pranešimo.

(82) Pastabose dėl inicijavimo CCCME pirmiausia pateikė šias pastabas dėl normaliosios vertės nustatymo skunde: (a) Skundo pateikėjas pateikė nenuoseklią informaciją apie tai kokią PVJB gamybos sąnaudų dalį sudaro plieno plokštės. Keliose skundo dalyse tvirtinta, kad plieno plokštės sudarė daugiau nei 40 % gamybos sąnaudų, tačiau apskaičiuojant normaliąją vertę skundo pateikėjas nurodė apytikriai 60 % gamybos sąnaudų. (b) Skaičiuodamas normaliąją vertę skundo pateikėjas naudojo neiškraipytas plieno plokščių sąnaudas, kurios sudarė 869 EUR/t, nors jo paties šios žaliavos sąnaudos vidutiniškai sudarė tik 625 EUR/t. (c) Skaičiuojant normaliąją vertę naudotas 14 % pelno dydis konkurencingoje rinkoje nebuvo įmanomas, todėl reikėjo naudoti 6 % pagrįstą pelną. (d) Kitų žaliavų vieneto sąnaudos taip pat turėtų būti pataisytos, nes kai kuriais atvejais jos buvo iki trijų kartų didesnės už skundo pateikėjo sąnaudas. Šiuo klausimu CCCME nepateikė jokios išsamios informacijos ir nenurodė, kurios tai buvo žaliavos.

(83) Be to, CCCME pasiūlė, kad, atsižvelgiant į 82 konstatuojamojoje dalyje išvardytus normaliosios vertės skaičiavimo trūkumus, turėtų būti naudojama kita normaliosios vertės skaičiavimo metodika. CCCME teigė, kad reikėtų remtis Sąjungos pramonės tiksline kaina. Darbo sąnaudos, naudotos tikslinei kainai nustatyti, turėtų būti pakeistos darbo sąnaudomis skundo pateikėjo pasiūlytoje tipiškoje šalyje Turkijoje, kurios buvo daugiau nei dešimt kartų mažesnės už Sąjungos pramonės darbo sąnaudas. Siekiant nustatyti normaliąją vertę pagal kitą metodiką, reikėtų pridėti 10 % tikslinį pelną, kurį skundo pateikėjas naudojo tikslinei kainai nustatyti. CCCME nurodė, kad dėl tokios normaliosios vertės dempingo skirtumas būtų daug mažesnis už skundo pateikėjo apskaičiuotą 55 % vidutinį skirtumą, tačiau nepateikė faktinio skaičiavimo.

(84) CCCME pakartojo pastabas ir tvirtinimus, aprašytus 82 ir 83 konstatuojamosiose dalyse ir pateiktus per klausymą ir su pastabomis po pirminio etapo.

(85) Dėl 82 konstatuojamojoje dalyje išvardytų tariamų trūkumų Komisija nusprendė, kad CCCME neteisingai suprato skunde pateiktus duomenis ir metodiką, naudotą normaliajai vertei nustatyti pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalį: (a) Kai skundo pateikėjas nurodė, kad plieno plokštės sudarė daugiau kaip 40 % PVJB gamybos sąnaudų, jis nurodė PVJB, surinktų su visomis vidinėmis dalimis, sąnaudas. Skundo pateikėjo teigimu, šios dalys sudarė 17 % PVJB gamybos sąnaudų (47). Tačiau skundo pateikėjas dempingo skirtumo skaičiavimą grindė baltaisiais bokštais, t. y. bokštais be vidinių dalių, taip neįtraukdamas ir surinkimo darbo sąnaudų. Todėl Komisija laikėsi nuomonės, kad galima pagrįstai paaiškinti, kodėl skaičiuojant normaliąją vertę naudota didesnė gamybos sąnaudas sudaranti plieno plokščių dalis. (b) Sąjungos pramonės žaliavų sąnaudos savaime nėra lemiamos apskaičiuojant normaliąją vertę. Pagal Komisijos praktiką svarbios yra eksportuojančio gamintojo patirtos sąnaudos arba, kai normalioji vertė apskaičiuojama pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalį, sąnaudos tipiškoje šalyje. Komisija laikėsi nuomonės, kad skundo pateikėjas pateikė pakankamai įrodymų (t. y. oficialių Turkijos importo statistinių duomenų momentinių ekrano kopijų (48)), pagrindžiančių plieno plokščių vieneto kainą, naudotą normaliajai vertei apskaičiuoti. (c) Skundo pateikėjas pelno lygį, naudotą normaliajai vertei apskaičiuoti, grindė trijų Turkijos PVJB gamintojų finansine informacija (49). Todėl Komisija nusprendė, kad skundo pateikėjo naudotas pelnas buvo pakankamai pagrįstas. (d) CCCME pasiūlė pataisyti lyginamuosius dydžius, kurie buvo daug didesni už Sąjungos gamintojų sąnaudas. Kaip paaiškinta šios konstatuojamosios dalies b punkte, metodika pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalį grindžiama neiškraipytų kainų ar lyginamųjų dydžių nustatymu, o taip nustatytos sąnaudos nebūtinai turi būti tokios pačios kaip Sąjungos gamintojų sąnaudos.

(86) Dėl CCCME pasiūlytos kitos metodikos, kaip aprašyta 83 konstatuojamojoje dalyje, Komisija pažymėjo, kad toks normaliosios vertės apskaičiavimas būtų nesuderinamas su pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies nuostatomis. Be to, CCCME metodas pasirodė esąs nenuoseklus. Tais atvejais, kai tam tikrų medžiagų Turkijoje sąnaudos viršijo Sąjungos pramonės patirtas sąnaudas, CCCME pasiūlė kaip lyginamąjį dydį naudoti mažesniąsias Sąjungos pramonės sąnaudas. Tačiau tais atvejais, kai sąnaudos, visų pirma darbo sąnaudos, buvo mažesnės Turkijoje, CCCME pasiūlė kaip lyginamąjį dydį naudoti Turkijos sąnaudas. Be to, kaip paaiškinta 85 konstatuojamojoje dalyje, skundo pateikėjas teisingai rėmėsi sąnaudomis tipiškoje šalyje normaliajai vertei apskaičiuoti.

(87) Remdamasi 85 ir 86 konstatuojamosiose dalyse išdėstytomis priežastimis, Komisija atmetė CCCME tvirtinimus, nurodytus 82, 83 ir 84 konstatuojamosiose dalyse.

(88) Kaip paaiškinta toliau, Komisija šiame tyrime padarė išvadą, kad remiantis turimais įrodymais ir atsižvelgiant į tai, kad Kinijos vyriausybė nebendradarbiavo, buvo tikslinga taikyti pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalį.

(89) Pastabose dėl inicijavimo CCCME taip pat nurodė, kad skunde daugiausia remtasi ataskaita, kuri, CCCME teigimu, buvo parengta siekiant Europos pramonei palengvinti skundų teikimą. Toks tikslas reiškia, kad ataskaita negalėjo būti parengta objektyviai. CCCME pridūrė, kad dėl savo tikslo ataskaita neatitinka nešališkų ir objektyvių įrodymų, taip pat įrodymų, turinčių pakankamą įrodomąją galią, standartų. CCCME taip pat tvirtino, kad ataskaitoje sąmoningai praleistos faktinės aplinkybės, elementai ir išvados ir ji nėra objektyvi.

(90) Be to, CCCME tvirtino, kad ataskaita buvo paskelbta 2017 m., į ją įtraukus 2016 m. ir ankstesnių metų turinį ir nuorodas. Tačiau dabartinis tyrimas inicijuotas 2020 m. spalio 21 d., o tiriamuoju laikotarpiu dempingui nustatyti pasirinktas laikotarpis nuo 2019 m. liepos mėn. iki 2020 m. birželio mėn. Todėl, CCCME teigimu, iš ataskaitos nematyti galimų iškraipymų per TL. Visų pirma CCCME tvirtino, kad plieno skyrius ataskaitoje apėmė laikotarpį iki 2017 m. ir skunde neparodyta, kad tų iškraipymų tebebūtų vėlesniais metais, įskaitant TL.

(91) Komisija pažymėjo, kad ataskaita yra išsamus dokumentas, pagrįstas išsamiais objektyviais įrodymais, įskaitant Kinijos vyriausybės paskelbtus teisės aktus, reglamentus ir kitus oficialius politikos dokumentus, tarptautinių organizacijų trečiųjų šalių ataskaitas, akademinius tyrimus ir mokslininkų straipsnius bei kitus patikimus nepriklausomus šaltinius. Kadangi ataskaita buvo viešai paskelbta 2017 m. gruodžio mėn., bet kuri suinteresuotoji šalis turėjo pakankamai galimybių ją paneigti, papildyti ar pateikti pastabų dėl jos ir ją pagrindžiančių įrodymų. Iki šiol nė viena šalis nepateikė jokių įrodymų, kad ataskaitoje naudoti neteisingi šaltiniai.

(92) Dėl TL Komisija pastebėjo, kad, nors ataskaita buvo paskelbta 2017 m., ji iš esmės buvo pagrįsta Kinijos 13-ojo penkmečio planais, kurie buvo taikomi nuo 2016 m. iki 2020 m., taigi apėmė ir TL.

(93) Be to, CCCME pateikė pastabų, kad didelių iškraipymų sąvoka prieštarauja PPO teisei, nes tokios sąvokos PPO antidempingo susitarimo (toliau – ADS) 2 straipsnio 2.2 dalyje nėra. ADS 2 straipsnio 2.2 dalyje sąlygos, kuriomis galima apskaičiuoti normaliąją vertę, apribojamos iki „esant įprastinėms prekybos sąlygoms <...> pardavimų eksportuojančios valstybės vidaus rinkoje nėra“ arba „dėl ypatingos situacijos eksportuojančios valstybės rinkoje ar mažų pardavimų mastų tos valstybės vidaus rinkoje“. ADA 2 straipsnio 2.2 dalyje dideli iškraipymai nenurodyti. Be to, CCCME tvirtino, kad pagal ADS 2 straipsnio 2.2 dalį normaliosios vertės negalima apskaičiuoti remiantis tipiška šalimi arba tarptautiniais lyginamaisiais dydžiais, kaip numatyta pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalyje, nes pagal ją apskaičiuojant normaliąją vertę leidžiama naudotis tik „gamybos sąnaudomis kilmės šalyje, prie jų pridėjus pagrįsto dydžio administracines, pardavimo ir bendrąsias sąnaudas (išlaidas) bei pelną“.

(94) Komisija manė, kad 2 straipsnio 6a dalies nuostatos visiškai atitinka Sąjungos įsipareigojimus PPO. Kaip tiksliai paaiškino PPO apeliacinis komitetas byloje DS473 „Europos Sąjunga – antidempingo priemonės biodyzelinui iš Argentinos“ (angl. European Union – Anti-Dumping Measures on Biodiesel from Argentina), pagal PPO teisę leidžiama naudoti trečiosios šalies duomenis, kurie yra tinkamai pakoreguojami, jei toks koregavimas yra reikalingas ir pagrįstas. Kadangi eksportuojančioje šalyje yra didelių iškraipymų, jos sąnaudos ir kainos yra netinkamos normaliajai vertei apskaičiuoti. Tokiomis aplinkybėmis pagal šią nuostatą numatyta gamybos ir pardavimo sąnaudas skaičiuoti remiantis neiškraipytomis kainomis ar lyginamaisiais dydžiais, įskaitant kainas ar lyginamuosius dydžius atitinkamoje tipiškoje šalyje, kurios išsivystymo lygis panašus į eksportuojančios šalies. Todėl Komisija šį tvirtinimą atmetė.

(95) CCCME pridūrė, kad pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalis pažeidžia ADS 2 straipsnio 2.2.1.1 dalį, nes pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalį Komisija turi teisę neatsižvelgti į gamybos ir pardavimo sąnaudas eksportuojančioje šalyje ir tiesiogiai naudoti tokius trečiosios šalies duomenis. Tai prieštarauja ADS 2 straipsnio 2.2.1.1 dalies nuostatoms, kad: „sąnaudos (išlaidos) paprastai turi būti skaičiuojamos remiantis dokumentais, kuriuos turi tiriamasis eksportuotojas ar gamintojas, tuo atveju, kai tokie dokumentai tvarkomi pagal visuotinai priimtus apskaitos principus eksportuotojo šalyje ir pagrįstai atspindi sąnaudas (išlaidas), susijusias su tiriamosios prekės gamyba bei pardavimu.“ Savo tvirtinimui pagrįsti CCCME nurodė PPO jurisprudenciją, visų pirma bylą DS473 „Europos Sąjunga – antidempingo priemonės biodyzelinui iš Argentinos“ (toliau – DS473), kurioje nustatyta, kad apskaičiuotai normaliajai vertei nustatyti tyrimą atliekančios institucijos turi naudoti gamintojų ar eksportuotojų faktiškai patirtas produkto sąnaudas, ir kolegijos ataskaitą byloje DS494 „Europos Sąjunga – sąnaudų koregavimo metodika II“ (Rusija) (toliau – DS494).

(96) Komisija priminė, kad nė viena iš nurodytų PPO bylų nebuvo susijusi su pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalimi ir jos taikymo sąlygomis. Be to, tų bylų pagrindinės faktinės aplinkybės skiriasi nuo pagrindinių aplinkybių ir kriterijų, dėl kurių pagal šią pagrindinio reglamento nuostatą yra taikoma ši metodika. Dėl PPO ginčo „ES – sąnaudų koregavimo metodika II“ Komisija priminė, kad tiek ES, tiek Rusija apskundė kolegijos išvadas, kurios dėl to nėra galutinės ir, remiantis nusistovėjusia PPO teismo praktika, neturi teisinio statuso, nes jų nepatvirtino PPO narės. Bet kuriuo atveju kolegijos ataskaitoje konkrečiai nurodyta, kad pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies nuostatos nepatenka į ginčo taikymo sritį. Kolegija nustatė, kad šių nuostatų esmė ir jų teisiniai padariniai skiriasi nuo pagrindinio reglamento 2 straipsnio 5 dalies nuostatų, dėl kurių kilo tas ginčas, ir kad 2 straipsnio 5 dalies nuostatos nebuvo pakeistos 2 straipsnio 6a dalies nuostatomis, kai jos buvo nustatytos (50). Todėl šios išvados neturi reikšmės vertinant pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies suderinamumą su atitinkamomis PPO taisyklėmis. Dėl šių priežasčių šis tvirtinimas buvo atmestas.

(97) Pastabose dėl pirmojo pranešimo CCCME pakartojo minėtus tvirtinimus. „Suzhou Titan“ taip pat pritarė visoms CCCME pastabose dėl pirmojo pranešimo pateiktoms pastaboms.

(98) Be to, CCCME savo pastabose dėl pirmojo pranešimo tvirtino, kad vėjo jėgainių bokštų pramonė yra orientuota į rinką, nes dauguma gamintojų priklauso privatiems subjektams, tam tikras skaičius žaliavų importuojama iš užsienio, o dėl vidinių dalių pirkimo kainų (51) tiesiogiai deramasi su Europos vėjo jėgainių pirminės įrangos gamintojais.

(99) Komisija pažymėjo, kad nustačius, jog dėl eksportuojančioje šalyje esamų didelių iškraipymų, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies b punkte, netikslinga naudoti eksportuojančios šalies vidaus rinkos kainų ir sąnaudų, normalioji vertė kiekvienam eksportuojančiam gamintojui pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies a punktą apskaičiuojama remiantis neiškraipytomis kainomis arba lyginamaisiais dydžiais tinkamoje tipiškoje šalyje. Pagal tą pačią pagrindinio reglamento nuostatą taip pat leidžiama naudoti vidaus sąnaudas, jei yra aiškiai nustatyta, kad jos neiškraipytos. Taigi eksportuojantys gamintojai turėjo galimybę pateikti įrodymų, kad jų individualios administracinės ir (arba) veiklos išlaidos ir (arba) kitos gamybos išteklių sąnaudos iš tikrųjų nebuvo iškraipytos. Tačiau, kaip nustatyta 52–79 konstatuojamosiose dalyse, Komisija nustatė, kad vėjo jėgainių bokštų pramonėje esama iškraipymų, ir nepateikta jokių įrodymų, kad atskirų eksportuojančių gamintojų gamybos veiksniai būtų neiškraipyti. Todėl šie tvirtinimai buvo atmesti.

(100) Be to, CCCME savo pastabose dėl antrojo pranešimo tvirtino, kad pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalyje reikalaujama, kad Komisija atliktų individualų iškraipymų nagrinėjimą dėl kiekvieno eksportuojančio gamintojo. CCCME teigimu, Komisija privalo atlikti kiekvieno konkretaus atvejo analizę ir išsiaiškinti, a) ar įtariami dideli iškraipymai taikomi kiekvienam atrinktam eksportuotojui; b) ar kiekvienas gamybos išteklius ir gamybos veiksnys, apie kuriuos pranešė šis konkretus eksportuotojas, buvo iškraipyti ir todėl turėtų būti pakeisti kito šaltinio duomenimis, ir c) paaiškinti, kodėl Komisija iš kito šaltinio gautus duomenis, susijusius su kiekvienu gamybos ištekliumi ar gamybos veiksniu, laiko neiškraipytais.

(101) Pastabose dėl antrojo pranešimo „Suzhou Titan“ pakartojo minėtus tvirtinimus.

(102) Kaip paaiškinta 99 konstatuojamojoje dalyje, jei nustatoma, kad esama didelių iškraipymų, 2 straipsnio 6a dalies nuostatos a priori taikomos visiems KLR eksportuojantiems gamintojams ir dėl visų sąnaudų, susijusių su jų gamybos veiksniais. Kartu pagal tą nuostatą numatyta naudoti vidaus sąnaudas, kurioms, kaip aiškiai nustatyta, dideli iškraipymai poveikio nedaro.

(103) Dėl argumento, kad Komisija turėtų įrodyti, jog tipiškos šalies sąnaudos yra neiškraipytos, Komisija naudoja tik tas sąnaudas, kurios nėra iškraipytos tinkamoje tipiškoje šalyje pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies a punktą. Komisija byloje paskelbė du pranešimus dėl gamybos veiksnių, kuriais šalims suteikiama daug galimybių pateikti pastabų ir, be kita ko, nurodyti bet kokius galimus neatitikimus ar kitas aplinkybes, kurie tipiškoje šalyje ar šalyse gali turėti įtakos gamybos veiksniams. Šiomis aplinkybėmis suinteresuotosios šalys nekėlė klausimų dėl skirtingų gamybos veiksnių lygio tinkamoje tipiškoje šalyje, kaip nustatyta pirmajame ir antrajame pranešimuose. Todėl šie tvirtinimai buvo atmesti.

(104) Po pirmojo pranešimo „Chengxi Shipyard“ taip pat pateikė pastabų dėl didelių iškraipymų. Pirma, „Chengxi Shipyard“ tvirtino, kad pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalis yra nesuderinama su PPO teise ir ankstesniais PPO Ginčų sprendimo tarybos sprendimais. „Chengxi Shipyard“ tvirtino, kad Kinijos stojimo į PPO protokolo 15 skirsnyje importuojančioms PPO narėms išimties tvarka leidžiama taikyti metodiką, kuri nėra grindžiama griežtu palyginimu su Kinijos tiriamos pramonės vidaus rinkos kainomis ar sąnaudomis, tačiau kad ši nukrypti leidžianti nuostata nustojo galioti praėjus 15 metų nuo įstojimo dienos, t. y. 2016 m. gruodžio 11 d. Nuo tos dienos Komisija privalo naudoti standartinę metodiką eksportuojančios šalies gamintojų normaliajai vertei nustatyti, t. y. naudoti tik eksportuojančios šalies vidaus rinkos kainas ir sąnaudas, nebent pagal kitas PPO susitarimų nuostatas, įskaitant ADS, būtų leidžiama kitaip.

(105) „Chengxi Shipyard“ pridūrė, kad PPO teisėje nėra nuostatų, pagal kurias būtų leidžiama Kinijos atveju nenaudoti standartinės metodikos. „Chengxi Shipyard“ pridūrė, kad ADS 2 straipsnio, visų pirma 2.2.1 dalies, sąlygos nesuderinamos su pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies sąlygomis. „Chengxi Shipyard“ patikslino, kad pagal ADS 2 straipsnyje nustatytą metodiką normaliajai vertei nustatyti leidžiama naudoti tik eksportuojančios šalies informaciją. Jei išskirtinėmis aplinkybėmis normalioji vertė turi būti apskaičiuota, duomenys, susiję su gamybos sąnaudomis ir PBA išlaidomis bei pelnu, turi būti gauti iš eksportuojančios šalies šaltinių. Siekdama pagrįsti šiuos tvirtinimus „Chengxi Shipyard“ rėmėsi PPO ginčo „ES – biodyzelinas (Argentina)“ sprendimu, kuriame reikalaujama, kad Komisija pagal ADS 2 straipsnio 2.2.1.1 dalį naudotų gamintojo ir (arba) eksportuotojo apskaitos dokumentuose nurodytas sąnaudas.

(106) Šis tvirtinimas jau aptartas 94–96 konstatuojamosiose dalyse. Dėl argumento, susijusio su Kinijos stojimo protokolu, Komisija primena, kad Kinijos stojimo į PPO protokolo 15 skirsnio dalys, kurių galiojimas nėra pasibaigęs, toliau taikomos antidempingo tyrimuose dėl Kinijos produktų nustatant normaliąją vertę – tiek rinkos ekonomikos standarto atžvilgiu, tiek metodikos, kuri nėra pagrįsta griežtu palyginimu su Kinijos kainomis ar sąnaudomis, taikymo atžvilgiu. Todėl šie argumentai buvo atmesti.

(107) Be to, „Chengxi Shipyard“ tvirtino, kad tariami iškraipymai nėra pakankamai pagrįsti įrodymais, ir, net jei iškraipymų būtų, jie nedarytų poveikio visiems „Chengxi Shipyard“ sąnaudų aspektams. Todėl ne visos sąnaudos turi būti koreguojamos ar nustatomos kitu pagrindu. „Chengxi Shipyard“ tvirtino, kad skunde pateiktas pagrindinis patvirtinamasis dokumentas buvo ataskaita, tačiau joje nėra konkretaus skyriaus, skirto vėjo jėgainių bokštams, todėl ataskaitos išvadų negalima automatiškai laikyti taikytinomis vėjo jėgainių bokštų pramonei.

(108) Dėl argumento, kad į ataskaitą neįtrauktas konkretus skyrius dėl vėjo jėgainių bokštų, Komisija pažymėjo, kad didelių iškraipymų buvimas, dėl ko taikoma pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalis, nėra susijęs su tuo, ar yra konkretus sektoriui skirtas skyrius, aprėpiantis tiriamąjį produktą. Ataskaitoje aprašomi įvairūs iškraipymai KLR, kurie yra kompleksiniai ir turintys įtakos visai Kinijos ekonomikai, taigi kartu ir tiriamojo produkto kainoms ir (arba) žaliavoms ir gamybos sąnaudoms. Kaip paaiškinta 58–79 konstatuojamosiose dalyse, vėjo jėgainių bokštų pramonei taikomos įvairios ataskaitoje aprašytos vyriausybės intervencijos (penkmečio planai ir kiti dokumentai, žaliavų rinkų iškraipymai, finansiniai iškraipymai ir t. t.), kurios yra aiškiai išvardytos su nuorodomis šiame reglamente. Be to, ataskaita nėra vienintelis Komisijos naudojamų įrodymų šaltinis išvadai padaryti, nes šiuo tikslu naudojami papildomi įrodomieji elementai. 58–74 konstatuojamosiose dalyse taip pat nurodyta keletas iškraipymų, kurių esama vėjo jėgainių bokštų sektoriuje ir (arba) kurie, be ataskaitoje jau aprašytų didelių iškraipymų, daro poveikį žaliavoms ir gamybos ištekliams. Rinkos aplinkybės ir pagrindinė politika bei planai, dėl kurių atsiranda didelių iškraipymų, vis dar taikomi vėjo jėgainių bokštų sektoriui ir jo gamybos sąnaudoms. Nė viena šalis nepateikė priešingų įrodymų. Todėl šis argumentas buvo atmestas.

(109) Be to, „Chengxi Shipyard“ pastebėjo, kad šešių kriterijų, kuriais remiantis turi būti įrodyta, kad esama didelių iškraipymų, skunde nebuvo nurodyta arba jie nebuvo taikomi „Chengxi Shipyard“. Iš pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies b punkto kriterijų skunde nebuvo paminėti ir įrodymais pagrįsti pirmoje, ketvirtoje, penktoje ir šeštoje įtraukose nurodyti kriterijai. Dėl antros įtraukos, „Chengxi Shipyard“ išanalizavo kiekvieną iš Kinijos vėjo jėgainių bokštų gamintojų (pirminės įrangos gamintojai), kuriuos išvardijo skundo pateikėjas (žr. 54 konstatuojamąją dalį), ir padarė išvadą, kad informacija nėra tinkamai pagrįsta arba yra pasenusi. „Chengxi Shipyard“ pridūrė, kad net jei visa ši informacija būtų teisinga, nebūtų įmanoma nustatyti, kokią tikslią dalį sudaro valstybės valdomi vėjo jėgainių bokštų gamintojai ir privačios įmonės. Bendrovė pažymėjo, kad didžiausi vėjo jėgainių bokštų gamintojai, tarp jų „Titan Wind“, „Shanghai Taisheng“, „Dajin Heavy Industry“, „Tianneng Heavy Industries“ ir „CS Wind“, visi yra privačios bendrovės.

(110) Dėl 2 straipsnio 6a dalies b punkto trečioje įtraukoje nurodyto elemento „Chengxi Shipyard“ pateikė pastabą, kad JAV atliktas tyrimas dėl, be kita ko, Kinijos Liaudies Respublikos kilmės pramoninių vėjo jėgainių bokštų atskleidė, kad dviem konkrečioms bendrovėms teikiamos subsidijos, kurių negalima ekstrapoliuoti kitiems vėjo jėgainių bokštų gamintojams. Net jei Komisija nustatys, kad tam tikri „Chengxi Shipyard“ sąnaudų aspektai yra susiję su dideliais iškraipymais, apskaičiuojant normaliąją vertę vis dėlto reikėtų atsižvelgti į kitus sąnaudų aspektus, kurie nebuvo įrodyti, kaip susiję su dideliais iškraipymais. Kadangi, „Chengxi Shipyard“ teigimu, pirmiau nurodyti šeši elementai skunde nebuvo tinkamai pagrįsti, nėra įrodymų, kad pati plieninių vėjo jėgainių bokštų rinka būtų iškraipyta.

(111) Galiausiai „Chengxi Shipyard“ teigė, kad net jei Komisija nustatys, kad tam tikri „Chengxi Shipyard“ sąnaudų aspektai yra susiję su dideliais iškraipymais, apskaičiuojant normaliąją vertę vis dėlto reikėtų atsižvelgti į kitus sąnaudų aspektus, kurie nebuvo įrodyti, kaip susiję su dideliais iškraipymais.

(112) Atsakydama į tvirtinimus dėl pakankamų įrodymų inicijavimo etapu, Komisija primena, kad pranešimo apie inicijavimą 3 skirsnyje nurodyti keli elementai Kinijos vėjo jėgainių bokštų rinkoje, siekiant pagrįsti, kad iškraipymai KLR vėjo jėgainių bokštų vertės grandinėje darė poveikį rinkai. Komisija manė, kad pranešime apie inicijavimą pateiktų įrodymų pakako tyrimo inicijavimui pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalį pagrįsti. Sprendimas dėl didelių iškraipymų faktinio buvimo ir dėl atitinkamo pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies a punkte nurodytos metodikos naudojimo priimamas tik tuo metu, kai pateikiamas pirminis ir (arba) galutinis faktų atskleidimas. Šiuo atveju, nors nustatyta, kad tam tikra skundo pateikėjo pateikta informacija apie iškraipymus yra pasenusi, Komisija nusprendė, kad skundo pateikėjo pateiktų įrodymų dėl didelių iškraipymų pakanka, kad šiuo pagrindu būtų galima inicijuoti tyrimą. Tai aiškiai nustatyta pranešimo apie inicijavimą 3 skirsnyje, atsižvelgiant į pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies e punkte įtvirtintą prievolę. Todėl „Chengxi Shipyard“ tvirtinimas buvo atmestas.

(113) Galiausiai „Chengxi Shipyard“ priminė, kad pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies b punkte nurodyta: „Dideli iškraipymai yra tokie iškraipymai, kai nurodytos kainos ar sąnaudos, įskaitant žaliavų ir energijos sąnaudas, nepriklauso nuo laisvosios rinkos veiksnių, kadangi jas veikia didelis valstybės kišimasis“ (išskirta cituojant). „Chengxi Shipyard“ tvirtino, kad valstybės kišimasis į Kinijos vėjo jėgainių bokštų pramonę nėra didelis, nes to tikslas – didinti atsinaujinančiųjų išteklių energijos pajėgumus tiek KLR, tiek kitose pasaulio šalyse. „Chengxi Shipyard“ siūlo sąvokos „didelis“ apibrėžtį aiškinti kaip valstybės kišimąsi, kuris yra pasirenkamas veiksmas. Tačiau kai kišimusi siekiama ištaisyti rinkos nepakankamumą, jis neturėtų būti laikomas „dideliu“. „Chengxi Shipyard“ teigimu, tarša dėl neatsinaujinančiosios energijos yra neigiamas išorinis poveikis ir nėra jokių būdų, kaip trečiosios šalys galėtų sustabdyti ar sumažinti šią taršą rinkoje, nes nėra „taršos rinkos“, kurioje trečiosios šalys galėtų sumokėti gamyklai, kad ji sumažintų savo taršą. Būtent tokioje situacijoje valstybė turi imtis veiksmų, kad ištaisytų rinkos nepakankamumą apmokestindama taršą arba subsidijuodama atsinaujinančiųjų išteklių energiją, kad sumažintų jos sąnaudas ir užtikrintų, kad įmonės naudotų neteršiančią atsinaujinančiųjų išteklių energiją. Todėl, „Chengxi Shipyard“ teigimu, atsinaujinančiųjų energijos išteklių gamybos subsidijavimas nėra didelis kišimasis, nes taip padedama mažinti pasaulinę taršą. Todėl tai nėra didelis iškraipymas pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies c punktą.

(114) Dėl „Chengxi Shipyard“ pastabos dėl sąvokos „didelis valstybės kišimasis“ Komisija pažymėjo, kad siekiant nustatyti, ar esama didelių iškraipymų, nėra svarbu, ar subsidijų tikslas yra prisidėti prie teigiamų socialinių, aplinkos ar ekonominių rezultatų, nes tai būtų pasirenkamas veiksmas. Veikiau subsidijų svarba vertinama kaip didelė, t. y. didelės vertės. Žodis „didelis“ šiame kontekste turėtų būti aiškinamas pagal standartinę apibrėžtį, t. y. „didelis pagal dydį, vertę arba svarbą“. Todėl šis tvirtinimas buvo atmestas.

(115) Po galutinio faktų atskleidimo kelios suinteresuotosios šalys pateikė pastabų dėl pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies taikymo.

(116) Kinijos vyriausybė teigė, kad, pirma, ataskaita turi trūkumų, o ja grindžiami sprendimai neturi faktinio ir teisinio pagrindo. Tiksliau Kinijos vyriausybė tvirtino abejojanti, ar ataskaita gali būti laikoma oficialia Komisijos pozicija. Kalbant apie faktines aplinkybes, Kinijos vyriausybės teigimu, ataskaita yra klaidinga, vienpusė ir nesusijusi su realybe. Be to, tai, kad Komisija paskelbė kelių atrinktų šalių ataskaitas, kelia susirūpinimą dėl didžiausio palankumo režimo. Komisijos rėmimasis ataskaitoje pateiktais įrodymais, Kinijos vyriausybės nuomone, neatitinka sąžiningos ir teisingos teisės dvasios, nes tai iš esmės prilygsta bylos nagrinėjimui iki teismo proceso.

(117) Antra, Kinijos vyriausybė tvirtino, kad normaliosios vertės apskaičiavimas pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalį yra nesuderinamas su ADS, ypač su ADS 2 straipsnio 2.2 dalimi, kurioje pateiktas išsamus situacijų, kai galima apskaičiuoti normaliąją vertę, sąrašas ir „didelių iškraipymų“ jame nėra. Be to, Kinijos vyriausybės teigimu, naudojant tinkamos tipiškos šalies duomenis nesilaikoma GATT 6 straipsnio 1 dalies b punkto ir ADS 2 straipsnio 2.2.1.1 dalies, pagal kuriuos apskaičiuojant normaliąją vertę reikalaujama naudoti kilmės šalies gamybos sąnaudas.

(118) Trečia, Kinijos vyriausybė tvirtino, kad Komisijos tyrimų vykdymo praktika pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalį yra nesuderinama su PPO taisyklėmis, nes Komisija, pažeisdama ADS 2 straipsnio 2.2.1.1 dalį, neatsižvelgė į Kinijos gamintojo įrašus nenustačiusi, ar šie įrašai atitinka Kinijos bendruosius apskaitos principus. Šiuo atžvilgiu Kinijos vyriausybė priminė, kad Apeliacinis komitetas byloje DS473 ir kolegija byloje DS494 tvirtino, kad pagal ADS 2 straipsnio 2.2.1.1 dalį, jeigu tiriamo eksportuotojo arba gamintojo saugomi įrašai tiksliai ir patikimai (neviršijant priimtinų ribų) atitinka visas konkretaus gamintojo arba eksportuotojo patirtas tiriamojo produkto faktines sąnaudas, gali būti laikoma, kad jie „pagrįstai atspindi sąnaudas (išlaidas), susijusias su tiriamosios prekės gamyba bei pardavimu“, ir tyrimą atliekanti institucija turėtų naudoti tokius įrašus nustatydama tiriamų gamintojų gamybos sąnaudas.

(119) Ketvirta, Kinijos vyriausybė teigė, kad Komisija turėtų nuosekliai ir visapusiškai išnagrinėti, ar tipiškoje šalyje yra vadinamųjų rinkos iškraipymų. Paprasčiausiai priimant tipiškos šalies duomenis be tokio vertinimo yra taikomi „dvigubi standartai“. Kinijos vyriausybės nuomone, tas pats pasakytina ir apie ES pramonės kainos ir sąnaudų vertinimą.

(120) Dėl pirmojo punkto, susijusio su ataskaitos statusu pagal ES teisės aktus, Komisija priminė, kad pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies c punkte nei nustatytas konkretus ataskaitų dėl didelių iškraipymų formatas, nei apibrėžtas skelbimo kanalas. Komisija priminė, kad ataskaita yra faktais pagrįstas techninis dokumentas, naudojamas tik prekybos apsaugos tyrimuose. Todėl ataskaita atitinkamai parengta kaip Komisijos tarnybų darbinis dokumentas, nes ji yra aprašomojo pobūdžio dokumentas, kuriame nepateikiama jokių politinių pažiūrų, pageidavimų ar sprendimų. Tai nedaro poveikio jos turiniui, t. y. objektyviems informacijos apie didelių Kinijos ekonomikos iškraipymų buvimą šaltiniams, kurie yra svarbūs taikant pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies c punktą. Į pastabas, kad ataskaita turi trūkumų ir yra vienašališka, atsakyta 91 konstatuojamojoje dalyje. Atsakydama į Kinijos vyriausybės tvirtinimą, kad pažeidžiama nuostata dėl didžiausio palankumo statuso suteikimo, Komisija primena, kad, kaip numatyta pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies c punkte, šalies ataskaita rengiama dėl bet kurios šalies tik tuo atveju, jei Komisija turi pagrįstų įrodymų, kad tam tikroje šalyje ar tam tikrame tos šalies sektoriuje gali būti didelių iškraipymų. 2017 m. gruodžio mėn. įsigaliojus naujoms pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies nuostatoms Komisija turėjo tokios informacijos apie didelius iškraipymus Kinijoje. 2020 m. spalio mėn. Komisija taip pat paskelbė ataskaitą dėl iškraipymų Rusijoje (52), o prireikus gali skelbti ir kitas ataskaitas. Be to, Komisija priminė, kad ataskaitos nėra privalomos, kad būtų taikoma 2 straipsnio 6a dalis. 2 straipsnio 6a dalies c punkte aprašytos sąlygos, kuriomis Komisija skelbia šalių ataskaitas, ir pagal 2 straipsnio 6a dalies d punktą skundo pateikėjai neprivalo naudotis ataskaita, o pagal 2 straipsnio 6a dalies e punktą šalies ataskaitos buvimas nėra sąlyga inicijuoti tyrimą pagal 2 straipsnio 6a dalį. Pagal 2 straipsnio 6a dalies e punktą pakanka turėti skundo pateikėjų pateiktų įrodymų, kad tam tikroje šalyje yra didelių iškraipymų, kurie atitinka 2 straipsnio 6a dalies b punkte išvardytus kriterijus, norint tuo pagrindu inicijuoti tyrimą. Todėl taisyklės dėl didelių iškraipymų tam tikroje šalyje yra taikomos visoms šalims be išimties ir neatsižvelgiant į tai, ar yra parengta tos šalies ataskaita. Todėl iš esmės taisyklės dėl iškraipymų šalyje nepažeidžia didžiausio palankumo režimo.

(121) Dėl antro ir trečio argumentų, susijusių su tariamu pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies nesuderinamumu su PPO teise, visų pirma ADS 2 straipsnio 2.2 ir 2.2.1.1 dalių nuostatomis, ir išvadomis bylose DS473 ir DS494, į šiuos argumentus jau atsakyta 94 ir 96 konstatuojamosiose dalyse.

(122) Dėl ketvirto punkto, kuriuo Komisijos prašoma išsiaiškinti, ar atliekant Komisijos tyrimus naudotiems trečiųjų šalių duomenims nedarė poveikio rinkos iškraipymai, Komisija primena, kad pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies a punktą ji normaliąją vertę skaičiuoja remdamasi pasirinktais duomenimis, o ne eksportuojančios šalies vidaus rinkos kainomis ir sąnaudomis, tik jei nustato, kad tokie duomenys yra tinkamiausi neiškraipytoms kainoms ir sąnaudoms nustatyti. Tam Komisija privalo naudoti tik neiškraipytus duomenis. Šiuo atžvilgiu suinteresuotosios šalys raginamos pradiniais tyrimo etapais teikti pastabas dėl siūlomų šaltinių normaliajai vertei nustatyti. Priimdama galutinį sprendimą dėl to, kokius neiškraipytus duomenis reikėtų naudoti normaliajai vertei apskaičiuoti, Komisija visapusiškai atsižvelgia į tas pastabas. Dėl Kinijos vyriausybės prašymo Komisijai įvertinti galimus iškraipymus ES vidaus rinkoje, Komisija nemanė, kad šis punktas yra svarbus vertinant, ar esama didelių iškraipymų pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalį.

(123) Todėl Komisija atmetė Kinijos vyriausybės argumentus.

(124) CCCME pakartojo savo argumentus dėl ataskaitos, išdėstytus 89 ir 90 konstatuojamosiose dalyse, ir nurodė, kad Komisijos argumentavimas 91 konstatuojamojoje dalyje yra nelogiškas. Tačiau CCCME nepateikė jokių papildomų įrodymų dėl ataskaitos, tik tvirtino, kad Kinijos penkmečio planai yra tik rekomendaciniai dokumentai, kuriuose išreiškiama politinė nuomonė ateičiai. CCCME nuomone, patys planai nėra privalomi, nes jie nėra priimami kaip įstatymai ar dekretai. Be to, CCCME nurodė, kad panašių dokumentų galima rasti ir Europoje, be kita ko, tarp Komisijos politikos dokumentų.

(125) Dėl pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies suderinamumo su PPO teise, CCCME taip pat nurodė, kad pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies sąvokos „dideli iškraipymai“ nėra nė vienoje PPO ADS ar GATT 1994 taisyklėje. Visų pirma sąvoka „dideli iškraipymai“ nepatenka nė į vieną iš PPO ADS 2 straipsnio 2.2 dalyje nurodytų kategorijų. Dėl trečiosios šalies duomenų naudojimo CCCME teigė, kad nors remiantis Apeliacinio komiteto sprendimu byloje DS473 nedraudžiama naudoti duomenų, gautų iš ne eksportuojančios šalies šaltinio, Komisija, atrodo, nepaiso to, kad Apeliacinis komitetas taip pat pabrėžė, kad „tai nereiškia, kad tyrimą atliekanti institucija kilmės šalies gamybos sąnaudas gali paprasčiausiai pakeisti ne kilmės šalies sąnaudomis“, ir kad „remdamasi ne šalies informacija kilmės šalies gamybos sąnaudoms nustatyti pagal ADS 2 straipsnio 2.2 dalį tyrimą atliekanti institucija turi užtikrinti, kad tokia informacija būtų naudojam siekiant nustatyti kilmės šalies gamybos sąnaudas ir tam tyrimą atliekančiai institucijai gali tekti pritaikyti tą informaciją“. Todėl šis Komisijos metodas, CCCME nuomone, neatitinka ES įsipareigojimo pagal PPO ADS 2 straipsnio 2.2 dalį.

(126) Be to, CCCME teigė, kad pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalis taip pat pažeidžia PPO ADS 2 straipsnio 2.2.1.1 dalį, nes atrodo, kad Komisija kartoja tas pačias klaidas kaip byloje DS473, kadangi jos išvados ir argumentai šiame tyrime atrodo labai panašūs į biodyzelino bylos išvadas ir argumentus. Komisija nustatė, kad plieno, kaip pagrindinės vėjo jėgainių bokštų gamybos žaliavos, kainos Kinijoje yra iškraipytos ir vėjo jėgainių bokštų gamintojų mokamas plieno kainas veikia sisteminiai iškraipymai. Taigi, CCCME teigimu, remiantis Apeliacinio komiteto išvada byloje „ES – biodyzelinas (Argentina)“, Komisija taip pat gali pažeisti PPO ADS 2 straipsnio 2.2.1.1 dalį.

(127) Be to, CCCME priminė, kad pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies a punkto trečioje pastraipoje aiškiai nustatyta, kad didelių iškraipymų klausimas vertinamas atskirai kiekvieno eksportuotojo ir gamintojo atžvilgiu, vienintelė išimtis – atrankos taikymas. Todėl CCCME nesutiko su 102 konstatuojamojoje dalyje pateiktu Komisijos teiginiu, kad „jei nustatoma, kad esama didelių iškraipymų, 2 straipsnio 6a dalies nuostatos a priori taikomos visiems Kinijos eksportuojantiems gamintojams ir dėl visų sąnaudų, susijusių su jų gamybos veiksniais“, ir pareikalavo, kad Komisija pagerintų savo praktiką šiuo atžvilgiu.

(128) Dėl CCCME tvirtinimo, susijusio su neprivalomu Kinijos planavimo dokumentų pobūdžiu, Komisija priminė, kad Kinijos planavimo sistemoje nustatyti prioritetai ir tikslai, kurių centrinės ir vietos valdžios institucijos turi laikytis. Visais valdžios lygmenimis yra nustatyti atitinkami planai, kurie aprėpia praktiškai visus ekonomikos sektorius, o kiekvieno administracinio lygmens valdžios institucijos prižiūri, kaip atitinkamo žemesnio lygmens valdžios institucijos tuos planus įgyvendina. Kaip išsamiai aprašyta ataskaitoje, planavimo priemonėmis nustatyti tikslai iš tiesų yra privalomi, o ištekliai planavimo sistemoje skirstomi sektoriams, kuriuos vyriausybė įvardija kaip strateginius arba kitaip politiškai svarbius, o ne skirstomi atsižvelgiant į rinkos jėgas (53).

(129) Į CCCME argumentus dėl pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies suderinamumo su ADS ir Ginčų sprendimo tarybos išvadomis jau atsakyta 94 ir 96 konstatuojamosiose dalyse, įskaitant paaiškinimą, kad byla DS473 nebuvo susijusi su pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies taikymu. Dėl tvirtinimo, kad pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalyje vartojamos sąvokos „dideli iškraipymai“ nėra nė vienoje PPO ADS ar GATT 1994 taisyklėje, Komisija priminė, kad pagrindinis reglamentas, įskaitant 2 straipsnio 6a dalį, yra antrinės ES teisės aktas, kaip nustatyta Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 288 straipsnyje. Pagal ES teisę nereikalaujama, kad jos šaltiniai, įskaitant antrinės teisės aktus, pvz., reglamentus, būtų grindžiami tarptautine teise arba būtų susieti su įsipareigojimais, kylančiais iš tarptautinės teisės, pavyzdžiui, ADS arba Kinijos stojimo į PPO protokolo.

(130) Kalbant apie tvirtinimą dėl individualaus didelių iškraipymų vertinimo kiekvieno eksportuotojo atžvilgiu, CCCME tik pareiškė nepritarianti Komisijos pozicijai, tačiau nepateikė naujų argumentų. Todėl Komisija patvirtino savo poziciją, išdėstytą 99 ir 102 konstatuojamosiose dalyse.

(131) „Chengxi Shipyard“ pakartojo savo argumentus dėl pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies nesuderinamumo su PPO teise, aprašytus 104 konstatuojamojoje dalyje, ir pabrėžė, kad Komisijos atsakymas 94 ir 96 konstatuojamosiose dalyse yra labai bendro pobūdžio, juo tiksliai nepaaiškinamas PPO susitarimų teisinis pagrindas siekiant pagrįsti pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies taikymą nukrypstant nuo bendrosios tvarkos, aiškiai nustatytos PPO susitarime ir Ginčų sprendimo tarybos sprendime byloje DS473. Taigi „Chengxi Shipyard“, remdamasi Komisijos teiginiu, padarė išvadą, kad 2 straipsnio 6a dalies suderinamumą su PPO susitarimais Komisija pateisina remdamasi likusia Kinijos stojimo į PPO protokolo 15 skirsnio dalimi, ir nurodė, kad, nesant aiškių argumentų, kodėl Komisija laikosi tokios nuomonės, Komisijos atskleisti faktai neatitinka tinkamų sprendimo motyvų, pateisinančių jos sprendimą taikyti pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalį, teisinių standartų.

(132) Be to, „Chengxi Shipyard“ tvirtino, kad nebuvo įrodyta, jog bendrovė yra susijusi su dideliais iškraipymais, iš esmės dėl trijų priežasčių: i) KKP neturi tiesioginės įtakos bendrovės verslo sprendimams – išvada, padaryta nepaisant to, kad „Chengxi Shipyard“ direktorių valdybos pirmininkas ir generalinis direktorius yra KKP nariai ir vykdo bendrovės partijos komiteto sekretoriaus ir sekretoriaus pavaduotojo funkcijas, ii) valstybei priklausantis akcijų paketas arba valstybės atstovai direktorių valdyboje nereiškia, kad bendrovės verslo sprendimai nepriklauso nuo rinkos paklausos ir pasiūlos signalų arba jos veikla nėra orientuota į rinką, iii) valstybės kišimosi buvimas nereiškia, kad yra didelių iškraipymų, o Komisija neįrodė, kad dėl tariamo kompleksinio Kinijos vyriausybės kišimosi atsirado didelių gamybos veiksnių iškraipymų ir galiausiai darytas poveikis „Chengxi Shipyard“ veiklos sąnaudoms ir kainai.

(133) Dėl „Chengxi Shipyard“ argumentų dėl pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies suderinamumo su PPO, Komisija pakartoja savo nuomonę, kad 2 straipsnio 6a dalies nuostatos visiškai atitinka Sąjungos įsipareigojimus PPO. Komisijos pozicijos priežastys aiškiai išdėstytos 94 konstatuojamojoje dalyje. Panašiai Komisija jau 106 konstatuojamojoje dalyje nurodė, kad Kinijos stojimo į PPO protokolo 15 skirsnio dalys, kurių galiojimas nėra pasibaigęs, toliau taikomos antidempingo tyrimuose dėl Kinijos produktų nustatant normaliąją vertę – tiek rinkos ekonomikos standarto atžvilgiu, tiek metodikos, kuri nėra pagrįsta griežtu palyginimu su Kinijos kainomis ar sąnaudomis, taikymo atžvilgiu. Atrodo, kad „Chengxi Shipyard“ prievolę nurodyti priežastis, dėl kurių iš esmės taikoma pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalis, sujungia su tariama prievole paaiškinti PPO teisinį pagrindą, kuriuo grindžiamas pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies taikymas, kuri yra ne tik neteisinga (taip pat žr. 129 konstatuojamąją dalį), bet ir neaktuali. Todėl „Chengxi Shipyard“ argumentas, kad Komisijos faktų atskleidimas neatitinka tinkamų sprendimo motyvų teisinių standartų, buvo atmestas.

(134) Į „Chengxi Shipyard“ tvirtinimus dėl įrodymų, kad bendrovė yra susijusi su dideliais iškraipymais, trūkumo jau išsamiai atsakyta 108 konstatuojamojoje dalyje. Be to, Komisija priminė, kad didelių iškraipymų buvimas, dėl ko taikoma pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalis, nėra susijęs su tuo, ar yra vienas konkretus faktinis elementas arba informacija apie konkrečią rinką, aprėpiantys nagrinėjamąjį produktą. Šiuo atžvilgiu, kaip matyti iš 52–79 konstatuojamųjų dalių, Komisija šiame tyrime nustatė, kad vėjo jėgainių bokštų pramonėje ir susijusiuose gamybos išteklių sektoriuose esama didelių iškraipymų. Vidaus sąnaudas normaliajai vertei apskaičiuoti pagal 2 straipsnio 6a dalies a punktą leidžiama naudoti tik tuo atveju, jei atliekant tyrimą nustatoma, kad šios sąnaudos yra neiškraipytos. Tačiau šiuo atžvilgiu „Chengxi Shipyard“ nepateikė jokių tiesioginių įrodymų, kad jo gamybos veiksniai būtų neiškraipyti. Todėl „Chengxi Shipyard“ tvirtinimas buvo atmestas.

(135) Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, turimi įrodymai parodė, kad nagrinėjamojo produkto kainos ar sąnaudos, įskaitant žaliavų, energijos ir darbo sąnaudas, nepriklauso nuo laisvosios rinkos jėgų, nes, kaip matyti iš faktinio arba galimo vieno arba daugiau nurodytų atitinkamų elementų poveikio, jas veikia didelis valstybės kišimasis, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies b punkte. Tuo remdamasi, ir Kinijos vyriausybei nebendradarbiaujant, Komisija padarė išvadą, kad šiuo atveju netikslinga naudoti vidaus rinkos kainų ir sąnaudų normaliajai vertei nustatyti. Todėl Komisija normaliąją vertę apskaičiavo remdamasi tik gamybos ir pardavimo sąnaudomis, atitinkančiomis neiškraipytas kainas ar lyginamuosius dydžius, t. y. šiuo atveju remdamasi atitinkamomis gamybos ir pardavimo sąnaudomis tinkamoje tipiškoje šalyje pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies a punktą, kaip aptarta kitame skirsnyje.

3.2.2. Tipiška šalis

3.2.2.1. Bendrosios pastabos

(136) Pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalį tipiška šalis buvo pasirinkta remiantis šiais kriterijais: — ekonominio išsivystymo lygis panašus į KLR. Šiuo tikslu Komisija, remdamasi Pasaulio banko šalių klasifikavimo duomenų baze (54), naudojo šalis, kurių vienam gyventojui tenkančios bendrosios nacionalinės pajamos panašios į KLR; — nagrinėjamojo produkto gamyba toje šalyje; — susijusių viešųjų duomenų prieinamumas tipiškoje šalyje; — jei yra daugiau kaip viena galima tipiška šalis, prireikus pirmenybė turėtų būti teikiama šaliai, kurioje užtikrinamas tinkamas socialinės ir aplinkos apsaugos lygis.

(137) Kaip paaiškinta 50 ir 51 konstatuojamosiose dalyse, Komisija paskelbė du pranešimus byloje dėl šaltinių, kuriais naudotasi normaliajai vertei nustatyti. Šiuose pranešimuose aprašyti faktai ir įrodymai, kuriais grindžiami atitinkami kriterijai, ir atsakyta į gautas šalių pastabas dėl tų elementų ir atitinkamų šaltinių. Antruoju pranešimu Komisija pranešė suinteresuotosioms šalims apie savo ketinimą šioje byloje tinkama tipiška šalimi laikyti Meksiką, jeigu būtų patvirtinta, kad yra didelių iškraipymų pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalį.

3.2.2.2. Ekonominio išsivystymo lygis panašus į KLR

(138) Pirmajame pranešime Komisija Braziliją, Malaiziją, Meksiką, Turkiją ir Pietų Afriką nustatė kaip šalis, kurių ekonominio išsivystymo lygis yra panašus į KLR ir kuriose, kaip buvo žinoma, gaminamas nagrinėjamasis produktas. Pasaulio bankas visas šias šalis pagal bendrąsias nacionalines pajamas (BNP) priskiria prie didesnių vidutinių pajamų šalių, kaip ir KLR.

(139) Pastabose dėl pirmojo pranešimo „Chengxi Shipyard“ tvirtino, kad BNP vienam gyventojui nėra tinkamas rodiklis šalies ekonominio išsivystymo lygiui įvertinti. Vietoj to Komisija savo išvadas turėjo grįsti bendruoju vidaus produktu vienam gyventojui pagal perkamosios galios paritetą. Šiuo atžvilgiu bendrovė teigė, kad Indija būtų tinkamesnė tipiška šalis, nes vertinant pagal BVP vienam gyventojui pagal perkamosios galios paritetą 2019 m. Indija buvo artimesnė KLR nei skunde siūloma šalis Turkija. Be to, Indija buvo panašesnė į KLR lyginant pagal BVP vienam samdomajam darbuotojui pagal perkamosios galios paritetą taip atsižvelgiant į našumą visose trijose šalyse. „Vestas“ taip pat tvirtino, kad Indija buvo tinkama tipiška šalis, kurios išsivystymo lygis buvo toks pat kaip KLR.

(140) Antrajame pranešime Komisija šiuo atžvilgiu pažymėjo, kad pagrindiniame reglamente nustatyta, kad tipiškos šalies išsivystymo lygis turėtų būti panašus į eksportuojančios šalies. Tačiau jame nėra jokių kitų reikalavimų tinkamai tipiškai šaliai parinkti. Komisija nusprendė, kad tinkamas tokios informacijos šaltinis būtų Pasaulio banko duomenų bazė. Ši duomenų bazė leido Komisijai turėti pakankamą skaičių galimų tinkamų tipiškų šalių, kurių išsivystymo lygis yra panašus, kad galėtų pasirinkti kuo tinkamesnį neiškraipytų sąnaudų ir kainų šaltinį. Taip pat tai objektyviu kriterijumi grindžiamas ir visose antidempingo bylose, kuriose normalioji vertė nustatoma remiantis pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies nuostatomis, nuosekliai naudojamas klasifikavimas, kuris užtikrina vienodumą ir tokias pačias sąlygas vykdant skirtingus tyrimus.

(141) Be to, Pasaulio bankas BNP naudoja šalims klasifikuoti pagal pajamas, nes BNP atitinka Pasaulio banko veiklos skolinimo politikos metodiką. BNP naudojamos visos nacionalinės ekonomikos pajamos, neatsižvelgiant į jų kilmę, dėl to jos tinkamai atspindi šalies bendrą ekonominę veiklą. Bet kuriuo atveju „Chengxi Shipyard“ nepaaiškino, kaip ir kodėl BVP vienam gyventojui pagal perkamosios galios paritetą, o ne BNP vienam gyventojui, būtų tinkamesnės siekiant parodyti panašų išsivystymo lygį vietoje Komisijos naudojamo šaltinio, taip pat nepagrindė ar nepateikė įrodymų savo tvirtinimui pagrįsti kokiu nors kitu būdu.

(142) Kadangi tiriamuoju laikotarpiu Indija nebuvo priskirta tai pačiai Pasaulio banko klasifikacijos kategorijai, negalima laikyti, kad ji atitinka pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies a punkto pirmoje įtraukoje nustatytą kriterijų. Todėl Komisija tvirtinimą atmetė.

(143) Pastabose dėl antrojo pranešimo „Chengxi Shipyard“ pakartojo nuomonę, kad BNP vienam gyventojui nėra tinkamas ekonominio išsivystymo rodiklis. Pirma, bendrovė teigė, kad į BNP įtraukiamos pajamos iš užsienyje vykdomos veiklos, kurios nebuvo aktualios vertinant ekonominį išsivystymą. Antra, bendrovė teigė, kad JAV doleriais išreikštas BNP arba BVP rodiklis, naudojamas lyginant įvairias šalis, yra netinkamas ekonominiam išsivystymui įvertinti. Tokį vertinimą iškraipytų kainų lygiai šalyse, kuriose produkcijos apimtis kitais atžvilgiais yra panaši, taip pat valiutos kurso svyravimai. Bendrovė taip pat pripažino, kad kainų lygio pokyčių (infliacijos) ir valiutų kursų svyravimų poveikį iš dalies sušvelnino Pasaulio bankui rengiant šalių ir skolinimo grupių klasifikaciją naudotas metodas „Atlas“. Galiausiai bendrovė teigė, kad, atsižvelgiant į minėtas pastabas, pagal ekonominį išsivystymą į KLR buvo panašesnė Indija, o ne Turkija.

(144) Pastabose dėl galutinio faktų atskleidimo „Chengxi Shipyard“ pakartojo savo nuomonę, kad BVP vienam gyventojui pagal perkamosios galios paritetą būtų tinkamas rodiklis šalių ekonominiam panašumui pagal jų ekonominio išsivystymo lygį įvertinti, todėl Indija galėtų būti tinkama tipiška šalis.

(145) Komisija paaiškino, kad nors tipiškos šalies išsivystymo lygis turėtų būti panašus į eksportuojančios šalies išsivystymo lygį, nebuvo reikalavimo pasirinkti tokią tipišką šalį, kuri pagal ekonominį išsivystymą būtų panašiausia į eksportuojančią šalį, vertinant pagal BNP vienam gyventojui arba BVP vienam gyventojui pagal perkamosios galios paritetą. Be to, Komisija pažymėjo, kad tiek BNP vienam gyventojui, tiek BVP vienam gyventojui pagal perkamosios galios paritetą, taip pat keletas kitų rodiklių yra pripažinti šalių ekonominio išsivystymo vertinimo rodikliai. Šiuo atžvilgiu Komisija pabrėžė, kad Pasaulio banko parengta šalių klasifikacija buvo galimų tipiškų šalių sąrašas, kuris buvo reguliariai atnaujinamas ir sudaromas remiantis objektyviais kriterijais ir nuoseklia metodika. Galiausiai Komisija pakartojo, kad Pasaulio banko šalių klasifikacija yra tinkamas informacijos šaltinis, kuriuo užtikrinamas vienodumas ir tokios pačios sąlygos vykdant skirtingus tyrimus. Kadangi Indija tiriamuoju laikotarpiu nebuvo priskirta didesnių vidutinių pajamų šalims, ir atsižvelgdama į tai, kas išdėstyta pirmiau, Komisija atmetė „Chengxi Shipyard“ tvirtinimą.

(146) Pastabose dėl antrojo pranešimo CCCME ir „Suzhou Titan“ teigė, kad Indija turėtų būti laikoma galima tipiška šalimi, nors Pasaulio bankas jos nepriskyrė didesnių vidutinių pajamų šalims. Šiuo atžvilgiu šalys nurodė importuojamai KLR kilmės sulfanilo rūgščiai nustatytų antidempingo priemonių galiojimo termino peržiūrą, kurioje tipiška šalimi Komisija pasirinko Indiją. CCCME pakartojo šiuos tvirtinimus savo pastabose ir per klausymą po pirminio etapo.

(147) Komisija pažymėjo, kad per cituojamą priemonių galiojimo termino peržiūrą atlikus tyrimą nustatyta, kad sulfanilo rūgštį visame pasaulyje gamino tik keturios šalys (Indija, KLR, Sąjunga ir Jungtinės Amerikos Valstijos). Kadangi sulfanilo rūgštis negaminama jokioje didesnių vidutinių pajamų šalyje, Komisija nusprendė naudoti Indiją atitinkamoms neiškraipytoms kainoms ar lyginamiesiems dydžiams nustatyti pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies a punktą. Šiuo atveju situacija buvo kitokia. Komisijai pavyko nustatyti pakankamai gamintojų šalyse, kurių ekonominio išsivystymo lygis yra panašus į KLR. Todėl norint nustatyti neiškraipytas kainas ar lyginamuosius dydžius jų nereikėjo ieškoti didesnių vidutinių pajamų šalių grupei nepriklausančiose šalyse. Todėl Komisija šį tvirtinimą atmetė.

3.2.2.3. Tiriamojo produkto gamyba

(148) Skunde skundo pateikėjas nurodė, kad tiriamasis produktas buvo gaminamas Turkijoje.

(149) Komisija analizavo kitas šalis, kurių išsivystymo lygis buvo toks pat kaip KLR, ir nustatė PVJB gamintojų dar keturiose šalyse – Brazilijoje, Malaizijoje, Meksikoje ir Pietų Afrikoje.

(150) Pirmajame pranešime Komisija pranešė suinteresuotosioms šalims apie šiuos nustatytus faktus.

(151) Pastabose dėl pirmojo pranešimo „Chengxi Shipyard“ nurodė penkis PVJB gamintojus Indijoje. Kaip paaiškinta 140–142 ir 145 konstatuojamosiose dalyse, nustatyta, kad Indijos išsivystymo lygis nebuvo toks pat kaip KLR, todėl ji nėra tinkama tipiška šalis. Taigi, Komisija neanalizavo nei tariamų PVJB gamintojų Indijoje veiklos, nei jų finansinės informacijos prieinamumo ir kokybės.

3.2.2.4. Susijusių viešųjų duomenų prieinamumas tipiškoje šalyje

(152) Komisija nagrinėjo atitinkamų viešųjų duomenų prieinamumą ir kokybę penkiose galimose tipiškose šalyse, kuriose, kaip nustatyta, gaminamas tiriamasis produktas. Analizuojant daugiausia dėmesio skirta finansinės informacijos prieinamumui ir kokybei bei duomenų apie gamybos veiksnius prieinamumui ir kokybei.

(153) Kalbant apie finansinę informaciją, naudotą nustatant PBA išlaidas ir pelną normaliajai vertei apskaičiuoti, Komisija išanalizavo turimą informaciją. Visų pirma ji nagrinėjo, ar finansinė informacija buvo susijusi su naujausiu laikotarpiu, ar finansinė informacija buvo audituota, ar ji buvo prieinama atskirai ar konsoliduota forma, ir ar bendrovės veikė pelningai.

(154) Kalbant apie gamybos veiksnių duomenis, Komisija išnagrinėjo importo duomenų prieinamumą, kokią importo dalį sudaro KLR ir PPO narėmis nesančių šalių kilmės importas, ir tai, ar esama iškraipymų, kurie galėjo turėti įtakos gamybos veiksnių kainai. Analizuojant daugiausia dėmesio skirta svarbiausiems gamybos veiksniams.

(a) Finansinė informacija

(155) Pirmojoje pastaboje Komisija nustatė, kad galimai tinkama PVJB gamintojų finansinė informacija buvo viešai prieinama tik Meksikoje, Pietų Afrikoje ir Turkijoje. Komisija taip pat nustatė, kad visų nustatytų Brazilijos ir Malaizijos PVJB gamintojų ir kai kurių Turkijos PVJB gamintojų finansinės informacijos tiriamuoju laikotarpiu arba nebuvo, t. y. informacija buvo pasenusi, arba bendrovės veikė nuostolingai. Šiuo atžvilgiu Komisija toliau analizavo Meksikos, Pietų Afrikos ir Turkijos PVJB gamintojų finansinės informacijos prieinamumą ir kokybę, atsižvelgdama į 50 konstatuojamojoje dalyje išvardytų suinteresuotųjų šalių pastabas dėl pirmojo pranešimo.

(156) Pastabose dėl pirmojo pranešimo CCCME ir „Suzhou Titan“ tvirtino, kad Komisija neturėtų atmesti nuostolingai veikiančios bendrovės duomenų, jei tokia jos padėtis yra pagrįsta ir neiškraipyta. Kita vertus, nustatydama vidutines PBA išlaidas ir pelną tipiškoje šalyje, Komisija turėtų atsižvelgti ir į pelningai, ir į nuostolingai veikiančias tipiškos šalies, kurioje buvo prieinamos kelių bendrovių finansinės ataskaitos, bendroves.

(157) Komisija pažymėjo, kad pirmajame pranešime nustatytų galimų tipiškų šalių visų nuostolingai veikiančių gamintojų finansiniai duomenys taip pat buvo pasenę. Todėl Komisija laikėsi nuomonės, kad tvirtinimas tapo nebeaktualus. Bet kuriuo atveju Komisija pažymėjo, kad nuostolingai veikiančios bendrovės negavo „pagrįsto“ pelno lygio pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies a punkto paskutinę pastraipą. Todėl šis tvirtinimas taip pat buvo atmestas materialiniu pagrindu.

(158) Pastabose dėl pirmojo pranešimo „Chengxi Shipyard“ nustatė, kad Meksikos gamintojo „Arcosa Industries de México, S. de R. L. de C.V.“ ir Pietų Afrikos gamintojo „GRI Wind Steel South Africa (Pty.) Ltd.“ finansiniai duomenys yra netinkami PBA išlaidoms ir pelnui nustatyti, nes šie duomenys buvo pateikti tik konsoliduotose finansinėse ataskaitose. „Chengxi Shipyard“ teigimu, šis klausimas nebuvo susijęs su Turkijos ir Indijos gamintojais.

(159) Komisija pirmiausia pažymėjo, kad nebuvo nustatyta, jog Indija yra tinkama galima tipiška šalis. Be to, tai, kad tam tikrų gamintojų finansiniai duomenys buvo pateikti konsoliduota forma, šių duomenų nepadarė savaime netinkamais naudoti kaip neiškraipytų PBA išlaidų ir pelno šaltinio. Priešingai, prieinamos finansinės ataskaitos turi būti analizuojamos kiekvienu konkrečiu atveju.

(160) Šiuo atžvilgiu antrajame pranešime Komisija paaiškino, kad Meksikoje ji nustatė du vėjo jėgainių bokštų gamintojus. Atskira „Speco Wind Power, S.A. de C.V.“ (toliau – „Speco“) vietos finansinė informacija buvo gauta iš „Dun&Bradstreet“ (toliau – D&B) „Global Financials“ (55) ir suinteresuotosioms šalims ji buvo pateikta pirmojo pranešimo III priede. Bendrovė gamino tik vėjo jėgainių bokštus ir 2019 m. veikė pelningai. Vietos finansinė informacija leido nustatyti ne tik PBA išlaidas, bet ir finansines išlaidas bei kitas išlaidas ir pajamas. „Arcosa Industries de México, S. de R.L. de C.V.“ (toliau – „Arcosa“) konsoliduotosios finansinės ataskaitos rastos internete (56). Konsoliduotoji grupė veikė trijose verslo srityse: statyba, energetikos įranga ir transportas. Kaip „Energy Equipment Group“ (toliau – EEG) verslo segmentas, konsoliduotoji grupė gamino ir pardavė vėjo jėgainių bokštus, pramonines konstrukcijas ir saugojimo ir paskirstymo rezervuarus (57). EEG dirbo 55 % grupės darbuotojų (58), jai teko 48 % grupės nekonsoliduotų pajamų ir sąnaudų (59). Pajamos iš vėjo jėgainių bokštų ir pramoninių struktūrų pardavimo sudaro 75 % EEG pajamų (60). 2019 m. EEG patirtos PBA išlaidos (įskaitant nusidėvėjimą ir amortizaciją) konsoliduotu lygmeniu sudarė apie 13 % (išreiškus pardavimo sąnaudų procentine dalimi) (61). Ir EEG, ir konsoliduotoji grupė gavo maždaug 10 % pelno (62). Iš pirmiau pateiktos analizės matyti, kad segmentas, daugiausia apimantis PVJB gamybą ir pardavimą, sudarė didelę bendrovės bendros veiklos dalį ir jame pasiekta veiklos rezultatų, kurie buvo panašūs į visos bendrovės veiklos rezultatus. Todėl šie skaičiai buvo laikomi pagrįstais, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies a punkto paskutinėje pastraipoje.

(161) Antrame pranešime Komisija taip pat pažymėjo, kad Pietų Afrikoje ji nustatė vieną vėjo jėgainių bokštų gamintoją – bendrovę „GRI Wind Steel South Africa (Pty.) Ltd“. Šios bendrovės finansinės ataskaitos buvo prieinamos jos akcininko „Hulisani“ konsoliduotųjų ir integruotų ataskaitų forma (63). Tačiau metinėje integruotoje ataskaitoje nebuvo pateikta pakankamai išsamios informacijos apie grupės vėjo jėgainių bokštų gamintoją. Ataskaitoje tik nurodyta, kad 2019 m. kovo mėn. – 2020 m. v