Oficialusis leidinys L 143 , 11/06/2003 p. 0001 - 0004



Tarybos Reglamentas (EB) Nr. 985/2003 2003 m. birželio 5 d. iš dalies keičiantis antidempingo priemones, nustatytas Reglamentu (EB) Nr. 1334/1999 dėl magnio oksido, kurio kilmės šalis Kinijos Liaudies Respublika, importo EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, atsižvelgdama į 1995 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 384/96 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijai nepriklausančių šalių [1] (pagrindinis Reglamentas), ypač į jo 11 straipsnio 3 dalį, atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą, pateiktą pasitarus su Patariamuoju komitetu, kadangi: A. TVARKA 1. Galiojančios priemonės (1) 1999 m. birželio mėnesį Taryba Reglamentu (EB) Nr. 1334/1999 [2] nustatė antidempingo mokestį magnio oksido, kurio kilmės šalis Kinijos Liaudies Respublika (KLR), importui. Mokesčiui buvo suteikta mažiausios importo kainos forma (MIK). 2. Inicijavimas (2) 2002 m. birželio 13 d Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje paskelbtu pranešimu [3] (Pranešimas apie inicijavimą) Komisija paskelbė apie naujo dalinio tarpinio antidempingo priemonių, taikomų magnio oksidui, kurio kilmės šalis KLR, importui į Bendriją remiantis pagrindinio Reglamento 11 straipsnio 3 dalimi, nagrinėjimo pradžią. (3) Nagrinėjimas buvo pradėtas Komisijos iniciatyva siekiant išanalizuoti galiojančių priemonių formos tinkamumą. Dabartinės MIK formos priemonės neskiria pardavimų susijusioms šalims ir pardavimų nesusijusioms šalims arba tiesioginių pardavimų Bendrijai ir netiesioginių pardavimų, t. y. pardavimų, kurie neatliekami tiesiogiai iš eksportuotojo atitinkamoje šalyje importuotojui Bendrijoje. Kadangi neskiriami skirtingi pardavimo tipai, gali atsirasti apgaudinėjimo problemų. Iš tikrųjų, šalys gali nustatyti nepagrįstai aukštą importo kainą prekę įveždami į Bendriją norėdamos išvengti antidempingo muito. Tokią dirbtinai aukštą kainą galima pasiekti atitinkamai susitarus suinteresuotoms šalims arba iškėlus kainą dėl nuoseklių pardavimų prieš atliekant muitinės procedūras. (4) Dėl šios priežasties esamų priemonių nepakanka žalą darančiam antidempingui neutralizuoti. (5) Be to, esamos priemonės nesprendžia situacijų, kai importuotos prekės buvo sugadintos iki jų išleidimo į laisvą apyvartą Bendrijoje. Šiuo požiūriu reikia pažymėti, kad, nors taikomos priemonės privalo užtikrinti tik žalos likvidavimą, reikia deramai atsižvelgti į galimą vertės sumažėjimą, jeigu prekės sugadinamos iki jų išleidimo į laisvą apyvartą Bendrijoje. 3. Nagrinėjimas (6) Komisija oficialiai pranešė gamintojams eksportuotojams, importuotojams, suinteresuotiems vartotojams ir jų asociacijoms, suinteresuotų šalių eksportuotojų atstovams ir Bendrijos gamintojams apie nagrinėjimo inicijavimą. (7) Suinteresuotoms šalims buvo suteikta galimybė pareikšti savo nuomonę raštu ir paprašyti galimybės būti išklausytiems per Pranešime apie inicijavimą nustatytą laikotarpį. (8) Vieni suinteresuotos šalies prekybos rūmai, taip pat Bendrijos gamintojai ir Bendrijos importuotojai/prekiautojai savo nuomonę pareiškė raštu. Visoms šalims, kurios to prašė per nustatytą laikotarpį ir kurios įrodė, kad yra konkrečių priežasčių, dėl kurių jas reikia išklausyti, buvo suteikta galimybė būti išklausytoms. (9) Siekdama nustatyti galiojančių priemonių tinkamumą, Komisija paprašė pateikti visą, jos nuomone, reikalingą informaciją ir ją patikrino. B. PARDAVIMAI SUSIJUSIOMS IR NESUSIJUSIOMS ŠALIMS (10) Eksportuodami susijusioms šalims Bendrijoje, eksportuotojai, kuriems taikomos priemonės, gali išrašyti sąskaitas-faktūras aukštesne nei MIK kaina, o vėliau, atlikus muitinės procedūras, gauti kompensaciją už tokią kainą. Dėl tokios praktikos MIK gali būti neefektyvi, kadangi tai gali reikšti, kad minėtas gaminys į Bendriją tebeeksportuojamas mažesne nei MIK kaina. Atitinkamai, tai gali vėliau sudaryti prielaidas perpardavimo kainoms Bendrijoje, kurios neleistų pasiekti numatyto priemonės rezultato, t. y. pašalinti žalingą dempingo poveikį. (11) Tačiau, jeigu KLR įsikūrusių eksportuotojų pardavimą susijusiems importuotojams Bendrijoje apmokestinus vertybiniu muitu, ženkliai sumažėtų tokio mokesčio vengimo tarp susijusių šalių pavojus, ir būtų lengviau nustatyti galimą manipuliavimą kainomis. Iš tiesų, vertybinis muitas būtų vertinamas vertės atžvilgiu atsižvelgiant į esamas į Bendriją importuojamų prekių muitinės vertės nustatymo taisykles, kaip nustatyta Bendrijos muitų kodekse [4]. Tarp nesusijusių šalių sudaromiems sandoriams Bendrijos muitų kodeksas numato, kad importuotų prekių vertė muitinėje paprastai yra įprastinė sandorio vertė. Kad sandorio vertę tarp susijusių šalių pripažintų muitinė, eksportuotojas privalo įrodyti, kad ši vertė yra apytikriai lygi vienai iš sandorio verčių, kaip apibrėžta Bendrijos muitų kodekso 30 straipsnyje. Muitinių kasdienio darbo dalis yra nustatyti galimą taip nustatytų sandorio verčių sumažinimą. Iš tiesų, jeigu muitinė nustato dirbtinai mažą pervedimo kainą tarp susijusių šalių, ji apskaičiuoja naują muitinės vertę, kuri bus aukštesnė. Bendrijos muitinių teisės aktai [5] numato išsamų sąvokos "susiję šalys" apibrėžimą, taikomą muitinių. Dėl šios priežasties muitinės įprastinio darbo dalis yra nustatyti, ar sandoris sudarytas tarp susijusių šalių, ir todėl muitinės yra gerai aprūpintos reikiama įranga, kad būtų galima nustatyti su minėtu gaminiu susijusių šalių statusą. Todėl, jeigu būtų taikomas vertybinis muitas, muitinės sugebėtų nustatyti bet kokią neįprastą vertės deklaraciją tarp susijusių šalių ir apsunkintų siekimą išvengti mokesčių. (12) Mokėtinas mokestis turi būti pagrįstas sandorio verte. Jeigu šalys sumažintų sandorio vertę, tai turėtų pasekmių vėlesniuose patikrinimuose, įskaitant anti-absorbcijos tyrimus, kadangi šios mažos sandorių vertės turi būti laikomos pagrindu nustatant naujas eksporto kainas, kas galėtų padidinti dempingo skirtumą. Šiuo atžvilgiu, vertybinio muito atveju (mažas) sandorio vertes įrodo atitinkami transportavimo dokumentai. (13) Galų gale, reikia manyti, kad, taikant MIK, akstinas susijusioms šalims manipuliuoti kainomis yra didesnis. Iš tiesų, taikant MIK, manipuliavimas kainomis gali paskatinti visiškai vengti antidempingo mokesčio. Taikant vertybinį muitą, iš vienos pusės, galimas manipuliavimas kaina nulems tik mažesnį muitą, kadangi muitas yra procentinis mokestis nuo bet kokios kainos. Todėl manipuliavimo pavojus taikant MIK yra didesnis negu vertybinio muito atveju. (14) Bendrijos gamintojai paprašė, kad nebūtų pakeista tarp susijusių šalių sudarytiems sandoriams taikomos priemonės forma. Jie tvirtino, kad egzistuoja tikimybė, kad nacionalinės muitinės tinkamai nenustatys susijusių importuotojų statuso. Teigiama, kad dėl šios priežasties nesusiję importuotojai gali prisistatyti susijusiais importuotojais ir tokiu būdu nepagrįstai pasipelnyti iš vertybinio muito, o ne MIK. Šiuo atžvilgiu, kaip jau minėta, muitinės yra pajėgios nustatyti atitinkamų šalių statusą. Be to, nepaisant formos, t. y. ar tai būtų mažiausia importo kaina, ar vertybinis muitas, muito poveikis yra toks pat, o būtent, pašalinti žalingo dempingo pasekmes. Dėl šių priežasčių, netgi sunkiai įsivaizduojamu atveju, kai importuotojai klaidingai prisistatytų susijusiais importuotojais, muitas tebeturės tokį patį poveikį, tuo tarpu bendras vengimo mokėti mokesčius pavojus bus sumažėjęs. (15) Atsižvelgiant į tai, kas minėta, daroma išvada, kad jeigu KLR įsikūrusių eksportuotojų pardavimams, skirtiems susijusioms šalims Bendrijoje, būtų taikomas vertybinis muitas, ženkliai sumažėtų vengimo mokėti mokesčius pavojus. Dėl šios priežasties atmetamas Bendrijos gamintojų prašymas nekeisti priemonių, taikomų susijusiems importuotojams, formos. (16) Bendrijos gamintojai taip pat teigė, kad juridinę galią turinčioje Reglamento (EB) Nr. 1334/1999 dalyje pateiktas kainos apibrėžimas "grynoji franko Bendrijos siena" importuotojui leidžia įforminti prekes galutinio vartotojo sandėlyje, įskaitant visas logistikos išlaidas, patiriamas nuo "cif nemokamo iškrovimo" iki "franko galutinio vartotojo", ir kad tokiu būdu importo kaina gali būti dirbtinai didelė. Dėl šios priežasties buvo prašoma pakeisti formuluotę į "franko Bendrijos uoste". (17) Tačiau muitinės vertė, nustatoma apibrėžimu "grynoji franko Bendrijos siena", apima tik importuojamų prekių gabenimo ir draudimo išlaidas bei krovimo ir tvarkymo išlaidas, susijusias su importuojamų prekių gabenimu į importo vietą Bendrijos muitinių teritorijoje. Dėl šios priežasties neįskaičiuojamos išlaidos, patiriamos gabenant importuotas prekes nuo pasienio iki galutinio vartotojo, ir prašymas atmetamas kaip nepagrįstas. (18) Bendrijos pramonė taip pat teigė, kad, siekiant išvengti priemonių absorbcijos, priemonei reikia suteikti dvigubo muito formą, t. y. MIK arba vertybinis muitas, priklausomai nuo to, kuris būtų aukštesnis, siekiant išvengti galimo manipuliavimo kainomis. Šis argumentas nebuvo pagrįstas, ir todėl atmetamas. (19) Pagaliau vieni prekybos rūmai teigė, kad bet kokio sandorio kainos, lygios arba didesnės už MIK, turi pakakti žalai panaikinti, neatsižvelgiant į tai, ar toks sandoris skirtas susijusiai, ar nesusijusiai šaliai. Jeigu vertybinis muitas būtų taikomas kainai, lygiai ar didesnei už MIK, apsauga viršytų būtinybę panaikinti žalą. (20) Šiuo požiūriu, pabrėžiama, kad, nepaisant formos, t. y. ar tai būtų mažiausia importo kaina, ar vertybinis muitas, muito poveikis yra tas pat, o būtent, panaikinti žalingo dempingo poveikį. Iš kitos pusės, nesiūloma taikyti vertybinio muito papildomai prie MIK, bet vietoj MIK. Be to, kaip jau minėta, gaminių, kuriems taikomos antidempingo priemonės, eksportuotojai lengvai gali išrašyti sąskaitas-faktūras dirbtinai aukštomis kainomis (t. y. didesnes už MIK), kai jie eksportuoja susijusioms kompanijoms Bendrijoje, o vėliau gauti kompensaciją už tą kainą pateikę muitinės deklaraciją. Dėl šios priežasties MIK gali tapti beprasme, o tolesnės perpardavimo kainos Bendrijoje gali neturėti laukiamo priemonės poveikio. Dėl šių priežasčių ir atsižvelgiant į didelį manipuliavimo kaina pavojų vykdant pardavimą tarp susijusių šalių, prekybos rūmų pateiktas argumentas atmetamas. C. TIESIOGINIS/NETIESIOGINIS PARDAVIMAS TARP NESUSIJUSIŲ ŠALIŲ (21) Pardavimų tarp nesusijusių šalių atveju, reikia atskirti tiesioginius pardavimus (t. y. pardavimus tarp Bendrijos importuotojo ir atitinkamos šalies eksportuotojo) ir netiesioginius pardavimus (t. y. kai parduodama ne tiesiogiai iš atitinkamos šalies eksportuotojo Bendrijos importuotojui), kadangi pastaruoju atveju egzistuoja tas pats manipuliavimo pavojus. (22) Vienas importuotojas tvirtino, kad nereikia skirstyti pardavimų Bendrijai į tiesioginius ir netiesioginius, kadangi dėl to būtų nevienodai traktuojami skirtingi importuotojai. Pavyzdžiui, importuotojai, perkantys prekes iš prekiautojų trečiosiose šalyse, atsidurtų nepalankioje padėtyje palyginus su importuotojais, tiesiogiai perkančiais iš atitinkamos šalies eksportuotojo, net jei visos dalyvaujančios kompanijos būtų nesusijusios. (23) Visų pirma reikia prisiminti, kad abi muito formos turi tą patį tikslą - pašalinti žalingo dempingo poveikį ir, tokiu būdu, atstovauja tą pačią muito kategoriją. Be to, skirstymas į tiesioginį ir netiesioginį pardavimą pagrįstas būtinybe apriboti manipuliavimo kaina pavojų. Manoma, kad toks pavojus egzistuoja visada, kai pardavimas nevykdomas tiesiogiai iš eksportuotojo, įsikūrusio KLR, nesusijusiam Bendrijos eksportuotojui, dėl didesnio dalyvaujančių šalių skaičiaus ir dėl sunkumų, su kuriais susiduria muitinės, tikrindamos visą įvykių grandinę, kai pardavimai vykdomi per trečiųjų šalių prekiautojus. Šio pavojaus rimtumas pabrėžiamas Europos Audito Rūmų 2000 m. metinio pranešimo išvadose [6]. Dėl rimto manipuliavimo kaina pavojaus, vykdant netiesioginius pardavimus, kuris viršija galimus nepatogumus, kuriuos patiria iš trečiųjų šalių perkantys importuotojai, importuotojų argumentas atmetamas. (24) Dėl šios priežasties daroma išvada, kad pardavimams, kuriuos tiesiogiai atlieka KLR įsikūrę eksportuotojai nesusijusiai šaliai Bendrijoje, ir toliau bus taikoma MIK, kadangi per pirminį tyrimą buvo nustatyta, kad ji yra tinkama priemonė. Tačiau, siekiant išvengti manipuliavimo kainomis pavojaus, visais kitais atvejais taikomas 27,1 % dydžio vertybinis muitas, kaip nustatyta anksčiau [7]. D. SUGADINTOS PREKĖS (25) Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2454/93 145 straipsnis numato, kad, siekiant nustatyti muitinės vertę, proporcingai dalijama faktiškai sumokėta ar mokėtina kaina tuo atveju, jei prekės buvo sugadintos prieš jas išleidžiant į laisvą apyvartą. Dėl šios priežasties vertybinis muitas sugadintoms prekėms apskaičiuojamas sumažinus sumokėtą ar mokėtiną kainą, jeigu prekės buvo sugadintos, ir mokėtinas muitas automatiškai sumažėja. (26) Sugadintų prekių, kurioms taikoma MIK, mokėtinas muitas, t. y. skirtumas tarp MIK ir grynosios franko Bendrijos siena kainos, prieš atliekant muitinės formalumus, automatiškai nesumažinamas. Todėl, jeigu ta pati MIK būtų taikoma ir geroms, ir sugadintoms prekėms, priemonės viršytų būtiną apsaugą žalai pašalinti. (27) Siekiant išvengti minėtų situacijų, MIK sugadintoms prekėms turėtų būti sumažinta tokiu procentu, kuris atitinka faktiškai sumokėtos ar mokėtinos kainos proporcingą dalijimą. Tuomet mokėtinas mokestis turi būti lygus skirtumui tarp sumažintos MIK ir sumažintos grynosios franko Bendrijos siena kainos prieš atliekant muitinės formalumus. (28) Bendrijos gamintojai teigė, kad, siekiant išvengti sukčiavimo atvejų, sugadintų prekių muitinės vertės nustatymą turėtų vertinti nepriklausomi ekspertai. (29) Ir sugadintas, ir nesugadintas prekes vertina muitinės pagal nusistovėjusias taisykles, išdėstytas Bendrijos muitų kodekse. Atsižvelgiant į šias taisykles, kurios užtikrina pakankamą bešališkumo laipsnį, manoma, kad nėra pagrindo priimti papildomas nuostatas. Dėl šios priežasties prašymas atmetamas. (30) Kadangi nebuvo patekta jokių pagrįstų argumentų iš suinteresuotų šalių, daroma išvada, kad, jeigu prekės buvo sugadintos prieš jas išleidžiant į laisvą apyvartą, mokėtinas muitas turi būti lygus skirtumui tarp sumažintos mažiausios importo kainos ir sumažintos grynosios franko Bendrijos siena kainos prieš atliekant muitinės formalumus, PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ: 1 straipsnis Reglamento (EB) Nr. 1334/1999 1 straipsnio 2 dalis pakeičiama tokiomis straipsnio dalimis: "2. Antidempingo muito dydis yra: (a) skirtumas tarp sumažintos mažiausios importo kainos 112 eurų už toną ir grynosios franko Bendrijos siena kainos, neatskaičiavus muito, jeigu pastaroji: - yra mažesnė nei mažiausia importo kaina, ir - nustatyta remiantis sąskaita-faktūra, kurią išdavė Kinijos Liaudies Respublikoje įsikūręs eksportuotojas tiesiogiai nesusijusiai šaliai Bendrijoje (papildomas Taric kodas A420). (b) nulis, jeigu grynoji franko Bendrijos siena kaina, neatskaičiavus muito, nustatoma remiantis sąskaita-faktūra, kurią išdavė Kinijos Liaudies Respublikoje įsikūręs eksportuotojas tiesiogiai nesusijusiai šaliai Bendrijoje, ir yra lygi arba didesnė nei mažiausia importo kaina 112 eurų už toną (papildomas Taric kodas A420). (c) lygi 27,1 % dydžio vertybiniam muitui visais kitais atvejais, nepatenkančiais į a ir b punktus (papildomas Taric kodas A999). Jeigu antidempingo mokestis nustatomas remiantis 1 straipsnio 2 dalies a punktu ir jeigu prekės buvo sugadintos prieš jas išleidžiant į laisvą apyvartą, ir dėl šios priežasties proporcingai dalijama faktiškai sumokėta ar mokėtina kaina siekiant nustatyti muitinės vertę pagal Reglamento (EEB) Nr. 2454/93 145 straipsnį – minėta mažiausia importo kaina sumažinama tokiu procentu, kuris atitinka faktiškai sumokėtos ar mokėtinos kainos proporcingą dalijimą. Tuomet mokėtinas mokestis bus lygus skirtumui tarp sumažintos mažiausios importo kainos ir sumažintos grynosios franko Bendrijos siena kainos prieš atliekant muitinės formalumus." 2 straipsnis Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje. Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse. Priimta Briuselyje, 2003 m. birželio 5 d. Tarybos vardu Pirmininkas M. Stratakis [1] OL L 56, 1996 3 6, p. 1. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1972/2002 (OL L 305, 2002 11 7, p. 1). [2] OL L 46, 2000 2 18, p. 1. [3] OL C 140, 2002 6 13, p. 4. [4] OL L 302, 1992 10 19, p. 1. [5] 1993 m. liepos 2 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 2454/93, išdėstantis Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, įgyvendinimo nuostatas (OL L 253, 1993 10 11, p. 1). Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 444/2002 (OL L 68, 2002 3 12, p. 11) [6] OL C 359, 2001 12 15, p. 1, konstatuojamosios dalys 1.31 ir 1.35. [7] Tarybos reglamentas (EB) Nr. 3386/93 (OL L 306, 193 12 11, p. 16). --------------------------------------------------