Oficialusis leidinys L 009 , 13/01/1997 p. 0001 - 0177



Komisijos reglamentas (EB) Nr. 12/97 1996 m. gruodžio 18 d. iš dalies keičiantis Reglamentą (EEB) Nr. 2454/93, išdėstantį Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, įgyvendinimo nuostatas EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA, atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, atsižvelgdama į 1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 2913/92, nustatantį Bendrijos muitinės kodeksą [1], su pakeitimais padarytais Austrijos, Suomijos ir Švedijos stojimo aktu, ypač į jo 249 straipsnį, kadangi Komisijos Reglamentas (EEB) Nr. 2454/93 [2] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Tarybos reglamentu (EB) Nr. 2153/96 [3], nustato Reglamento (EEB) Nr. 2913/92 įgyvendinimo nuostatas; kadangi Taryba priėmė 1994 m. gruodžio 22 d. Sprendimą 94/800/EB dėl Europos bendrijos vardu jos kompetencijai priklausiančiais klausimais Urugvajaus raundo dvišalių derybų metu (1986–1994 m.) [4] sudarytų susitarimų; kadangi pagal to sprendimo 1A priedą, susijusį su susitarimu dėl kilmės taisyklių, Bendrija ėmėsi kurti su kilme susijusios privalomos informacijos sistemą; kadangi būtina gerinti skirtingų kilmės taisyklių nuoseklumą tuo pačiu paisant kiekvienos sistemos konkretaus pobūdžio, siekiant pagerinti jų aiškumą ir ypač autonominių kilmės taisyklių nuoseklumą; kadangi būtina atsižvelgti į kombinuotosios nomenklatūros, priimtos padarius pakeitimų Suderintoje prekių aprašymo ir kodavimo sistemoje, įsigaliojimą, o kartu ir į A formos kilmės sertifikato su pakeitimais, padarytais Unctad, įsigaliojimą; kadangi turėtų būti aiškiai nustatyta, kurie dokumentai turi būti pateikti kartu su deklaracija, kuria įforminamas prekių pateikimas muitinės procedūrai, turinčiai ekonominį poveikį, siekiant sumažinti formalumus, susijusius su tų procedūrų taikymu; kadangi dera nurodyti tam tikrus svarbiausius duomenis, kurie turi būti įtraukti į išduotą kvitą, kai yra sumokėtas muitas pateikus žodinę deklaraciją, kaip įrodymas kad buvo atlikti atitinkamoms prekėms muitinės formalumai; kadangi Komisijos reglamentas(EB) Nr. 482/96 [5], iš dalies keičiantis Reglamentą (EEB) Nr. 2454/93, nustatantį Bendrijos muitinės kodeksą, įdiegė daugiau lankstumo pateikiant alternatyvų įrodymą, kad galėtų užbaigti Bendrijos tranzito operacijas Bendrojo administracinio dokumento rinkinio 5 egzemplioriaus negrąžinimo atveju; kadangi turėtų būti įdiegtas toks pats lankstumas pateikiant alternatyvų įrodymą TIR arba ATA knygelių grąžinimui egzemplioriaus negrąžinimo atveju; kadangi Reglamente (EB) Nr. 482/96 taip pat yra nuostata, nustatanti privalomus maršrutus pagal Bendrijos tranzito procedūrą, pirmiausia prekių, kurioms suspenduojama bendroji garantija, atžvilgiu; kadangi taip pat turėtų būti nustatytos identiškos kontrolės priemonės tokioms pačioms prekėms pagal TIR procedūrą; kadangi turėti būti priimtos nuostatos dėl importo muitų, kurie turi būti grąžinami eksportavus nepakeistas prekes, kurioms įforminta laikinojo įvežimo perdirbti procedūra (drobeko sistema); kadangi pagal Reglamento (EEB) Nr. 2454/93 871 ir 905 straipsnius Komisija privalo priimti sprendimą, remdamasi valstybių narių pateikta informacija, tiek dėl situacijų, kurios nėra priežastis įtraukti į apskaitą po muitinio įforminimo importo arba eksporto muitų, tiek dėl prašymų grąžinti arba atsisakyti išieškoti importo ar eksporto muitus; kadangi turėtų būti garantuota asmenų, kuriems turėjo įtakos sprendimas dėl importo ar eksporto muito įtraukimo į apskaitą po muitinio įforminimo, arba pareiškėjų, kurie reikalauja grąžinti arba atsisako išieškoti importo ar eksporto muitų, teisė į teisminį nagrinėjimą; kadangi siekiant išvengti išieškojimo procedūros tai atvejais, kai tikėtina, kad po jos bus patenkintas prašymas dėl muitų grąžinimo, turėtų būti priimta nuostata dėl skolininko įsipareigojimo tokiais atvejais sumokėti muitus sustabdymo, ypač pagal Reglamento (EEB) Nr. 2913/92 222 straipsnio 2 dalį; kadangi Reglamento (EEB) Nr. 2913/92 24 straipsnis nustato prekių kilmės nustatymo sąlygas; atsižvelgiant į tai, kad didelis skaičius sudedamųjų dalių gali turėti daugiau kaip vienos šalies kilmę ir gali būti iš dalies surinktos kitoje šalyje, nei ta, kurioje jos galutinai surenkamos ir tampa neįrašytu magnetiniu diskeliu, ir turint omenyje, kad surinkimas iš dalies surinktų elementų negali būti laikomas suteikiančiu kilmę, tokiomis sąlygomis ir siekiat užtikrinti vienodą pirmiau minėto 24 straipsnio aiškinimą ir taikymą, būtina iš dalies pakeisti Reglamento (EEB) Nr. 2454/93 11 priedą; kadangi 1992 m. gruodžio 22 d. EEB ir San Marino bendradarbiavimo komiteto Sprendimas 4/92 [6] ir 1996 m. liepos 1 d. EB ir Andoros jungtinio komiteto Sprendimas 1/96 [7] leidžia naudoti Bendrijos tranzito procedūrą atitinkamai tarp Bendrijos ir Andoros ir San Marino; kadangi todėl būtina papildyti Bendrojo administracinio dokumento (BAD) 51, 52, ir 53 langeliuose naudojamą kodų sąrašą; kadangi yra pageidautina dėl ekonominių priežasčių išplėsti sąrašą, pateiktą 87 priede; kadangi šiame reglamente nustatytos priemonės atitinka Muitinės kodekso komiteto nuomonę, PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ: 1 straipsnis Reglamentas (EEB) Nr. 2454/93 iš dalies keičiamas: 1. II antraštinės dalies I dalis pakeičiama šiuo tekstu: "II ANTRAŠTINĖ DALIS PRIVALOMA INFORMACIJA 1 SKYRIUS Sąvokos 5 straipsnis Šioje antraštinėje dalyje: 1) privalomoji informacija: tarifinė informacija, privaloma visoms Bendrijos valstybių narių administracijoms, jei laikomasi 6 ir 7 straipsniuose nustatytų sąlygų; 2) pareiškėjas: - tarifiniai dalykai: asmuo, kuris kreipėsi į muitinę dėl privalomosios tarifinės informacijos, - kilmės dalykai: asmuo, kuris kreipėsi į muitinę dėl privalomosios kilmės informacijos ir turi tam pagrįstas priežastis; 3) turėtojas: asmuo, kurio vardu teikiama privalomoji tarifinė informacija. 2 SKYRIUS Privalomosios tarifinės informacijos gavimo tvarka – Pranešimas apie informaciją pareiškėjams ir jos perdavimas Komisijai 6 straipsnis 1. Prašymai dėl privalomosios tarifinės informacijos pateikiami raštu valstybės narės arba tos valstybės narės, kurioje bus naudojamasi šia informacija, kompetentingai muitinei arba kompetentingai tų valstybių narių, kuriose įregistruotas pareiškėjas, muitinei. 2. Prašymas privalomajai tarifinei informacijai gauti pateikiamas tik dėl vienos rūšies prekių. Prašymas privalomajai kilmės informacijai gauti pateikiamas tik dėl vienos rūšies prekių ir vieno komplekto aplinkybių, suteikiančių kilmę. 3. A) Prašymuose privalomajai tarifinei informacijai gauti nurodoma: a) turėtojo pavadinimas (vardas, pavardė) ir adresas; b) pareiškėjo, jei jis nėra turėtojas, pavadinimas (vardas, pavardė) ir adresas; c) muitinės nomenklatūra, pagal kurią turi būti suklasifikuotos prekės. Jei pareiškėjas pageidauja gauti informaciją apie prekių klasifikavimą vienoje iš nomenklatūrų, nurodytų Kodekso 20 straipsnio 3 dalies b punkte ir 6 dalies b punkte, tai privalomosios tarifinės informacijos prašyme turi būti aiškiai nurodyta toji nomenklatūra; d) detalus prekių aprašymas, pagal kurį jas įmanoma identifikuoti ir suklasifikuoti muitinės nomenklatūroje; e) prekių sudėtis ir tyrimo metodai, taikomi jai nustatyti, tais atvejais, jei nuo to priklauso jų klasifikavimas; f) visi pavyzdžiai, nuotraukos, planai, katalogai ar kiti turimi dokumentai, kurie gali padėti muitinei teisingai suklasifikuoti prekes muitinės nomenklatūroje, kurie pridedami kaip priedai; g) numatytas klasifikavimas; h) sutikimas, pareikalavus muitinei, pateikti bet kurio pridedamo dokumento vertimą į suinteresuotos valstybės narės valstybinę kalbą (arba į vieną iš valstybinių kalbų); i) bet kokia informacija, kuri turi būti laikoma konfidencialia; j) pareiškėjo nuoroda į tai, ar, jo žiniomis, Bendrijoje jau buvo kreiptasi dėl privalomosios tarifinės informacijos apie tapačias ar panašias prekes arba ji jau išduota; k) sutikimas, kad pateikta informacija gali būti įtraukta į Komisijos duomenų bazę; tačiau, išskyrus Kodekso 15 straipsnį, taikomos nuostatos, numatančios informacijos, galiojančios valstybėje narėje, apsaugą. B) Prašymuose privalomajai kilmės informacijai gauti nurodoma: a) turėtojo pavadinimas (vardas, pavardė) ir adresas; b) pareiškėjo, jei jis nėra turėtojas, pavadinimas (vardas, pavardė) ir adresas; c) taikytinas teisinis pagrindas, kaip naudojama Kodekso 22 ir 27 straipsniuose; d) išsamus prekių aprašymas ir jų tarifinė klasifikacija; e) prekių sudėtis ir tyrimo metodai, taikomi jai nustatyti, ir, jei būtina, jų gamintojo (ex-works) kaina; f) sąlygos, leidžiančios nustatyti kilmę, panaudotos medžiagos ir jų kilmė, tarifinė klasifikacija, atitinkamos vertės ir aplinkybių aprašymas (tarifinės pozicijos, pridėtinės vertės, operacijos ar proceso aprašymo pakeitimų taisyklės ar bet kurios kitos konkrečios taisyklės), leidžiantys tas sąlygas tenkinti; svarbiausia turi būti paminėta tiksli taikoma kilmės taisyklė ir numatoma prekių kilmė; g) visi pavyzdžiai, nuotraukos, planai, katalogai ar kiti turimi dokumentai, kurie rodo prekių sudėtį ir jų sudedamąsias medžiagas ir kurie gali padėti apibūdinti gamybos procesą arba medžiagoms taikytą perdirbimą; h) sutikimas, pareikalavus muitinei, pateikti bet kurio pridedamo dokumento vertimą į suinteresuotos valstybės narės valstybinę kalbą (arba į vieną iš valstybinių kalbų); i) bet kokia informacija, kuri turi būti laikoma konfidencialia visuomenės arba administracijų atžvilgiu; j) pareiškėjo nuoroda į tai, ar, jo žiniomis, Bendrijoje jau buvo kreiptasi dėl privalomosios tarifinės informacijos arba privalomosios kilmės informacijos apie tapačias ar panašias prekes, nurodytas d ar f punktuose, arba ji jau išduota; k) sutikimas, kad pateikta informacija gali būti įtraukta į visuomenei prieinamą Komisijos duomenų bazę; tačiau, išskyrus Kodekso 15 straipsnį, taikomos nuostatos, numatančios informacijos, galiojančios valstybėje narėje, apsaugą. 4. Jei gavusi prašymą muitinė mano, kad prašyme nėra visos informacijos, reikalingos kompetentingai išvadai pateikti, ji turi paprašyti pareiškėjo pateikti trūkstamą informaciją. 7 straipsnyje nurodytas trijų mėnesių ir 150 dienų terminas pradedamas skaičiuoti nuo to momento, kai muitinė gauna visą informaciją, būtiną sprendimui priimti; muitinė praneša pareiškėjui apie jo prašymo gavimą ir datą, nuo kurios bus skaičiuojamas terminas. 5. Muitinės įstaigų, kurias valstybės narės paskyrė atsakingą už prašymų priėmimą ar privalomosios tarifinės informacijos išdavimą, sąrašas skelbiamas Europos Bendrijų oficialiojo leidinio C serijoje. 7 straipsnis 1. Privalomoji informacija pateikiama pareiškėjui kaip galima greičiau. a) Tarifiniai dalykai: jei per tris mėnesius nuo prašymo priėmimo dienos privalomosios tarifinės informacijos pateikti buvo neįmanoma, muitinės apie tai turi pranešti pareiškėjui, paaiškinti jam delsimo priežastį ir nurodyti galimą informacijos pateikimo laiką. b) Kilmės dalykai: informacija pranešama per 150 dienų po prašymo priėmimo dienos. 2. Privalomoji informacija pateikiama naudojant blanką, atitinkantį 1 priede (privalomoji tarifinė informacija) arba 1A priede (privalomoji kilmės informacija) pateiktą pavyzdį. Pateikiamame blanke nurodoma, kuri informacija turi būti laikoma konfidencialia. Turi būti paminėta Kodekso 243 straipsnyje nurodyta apskundimo galimybė. 8 straipsnis 1. Suinteresuotos valstybės narės muitinė turi nedelsdama perduoti Komisijai išduotos privalomosios tarifinės informacijos kopiją (1 priedo kopiją Nr. 2) ir duomenis (to paties priedo kopiją Nr. 4) arba pateiktos privalomosios kilmės informacijos kopiją ir duomenis. Šis perdavimas atliekamas elektroninėmis priemonėmis. 2. Valstybei narei pareikalavus, Komisija nedelsdama turi atsiųsti jai blanko kopijoje esančius duomenis ir kitą atitinkamą informaciją. Šis perdavimas atliekamas elektroninėmis priemonėmis. 3 SKYRIUS Nuostatos, taikomos prieštaringos privalomosios informacijos pateikimo atveju 9 straipsnis 1. Jei buvo išduota skirtinga privalomoji informacija: - Komisija savo pačios iniciatyva arba valstybės narės atstovo prašymu įtraukia šį klausimą į Komiteto posėdį, kuris įvyks ateinantį mėnesį, arba, jei to negali padaryti, į kitą artimiausią posėdį, - pagal Komiteto tvarką Komisija patvirtina priemones, užtikrinančias vienodą muitinės nomenklatūros arba prireikus kilmės taisyklių taikymą, nedelsdama ir per šešis mėnesius nuo pirmoje įtraukoje nurodyto posėdžio dienos. 2. 1 dalies taikymo tikslu privalomoji kilmės informacija laikoma skirtinga, kai ji suteikia skirtingą kilmę prekėms, kurios: - klasifikuojamos toje pačioje tarifinėje pozicijoje ir kurių kilmė buvo nustatyta pagal tas pačias kilmės taisykles, ir - kurios buvo gautos naudojant tą patį gamybos procesą. 4 SKYRIUS Teisinė privalomosios informacijos galia 10 straipsnis 1. Nepažeidžiant Kodekso 5 ir 64 straipsnių, privalomąja informacija gali remtis tik jos turėtojas. 2. a) Tarifiniai dalykai: Turėtojui atliekant muitinės formalumus, muitinė gali pareikalauti, kad jis informuotų ją apie privalomosios tarifinės informacijos, susijusios su muitinėje įforminamomis prekėmis, turėjimą. b) Kilmės dalykai: Turėtojui atliekant bet kokius formalumus, įstaiga, atsakinga už privalomosios kilmės informacijos taikymo patikrinimą, gali pareikalauti, kad jis informuotų ją apie privalomosios kilmės informacijos, susijusios su muitinėje įforminamomis prekėmis, turėjimą. 3. Privalomosios informacijos turėtojas ja gali naudotis tik tam tikrų prekių atžvilgiu, tik tuomet: a) tarifiniai dalykai: jei muitinė sutinka, kad tos prekės visais atžvilgiais atitinka tas, kurios aprašytos pateiktoje informacijoje; b) kilmės dalykai: jei 2 dalies b punkte nurodyta įstaiga sutinka, kad tos prekės ir aplinkybės, leidžiančios nustatyti kilmę, visais atžvilgiais atitinka tas, kurios aprašytos pateiktoje informacijoje. 4. Muitinė (privalomosios tarifinės informacijos atveju) arba kita įstaiga, nurodyta 2 dalies b punkte (privalomosios kilmės informacijos atveju) gali reikalauti, kad informacija būtų išversta į atitinkamos valstybės narės oficialią kalbą arba vieną iš oficialių jos kalbų. 11 straipsnis Privalomoji tarifinė informacija, kurią nuo 1991 sausio 1 d. teikia valstybės narės muitinė, tampa tokiomis pačiomis sąlygomis privaloma kompetentingoms visų valstybių narių institucijoms. 12 straipsnis 1. Priėmus vieną iš aktų ar priemonių, nurodytų Kodekso 12 straipsnio 5 dalyje, muitinė turi imtis visų būtinų priemonių, užtikrinančių, kad nuo to laiko privalomoji informacija būtų išduodama tik pagal tą aktą ar priemonę. 2. a) Privalomosios tarifinės informacijos atžvilgiu visais šio straipsnio 1 dalies tikslais data, į kurią atsižvelgiama, yra ši: - Kodekso 12 straipsnio 5 dalies a punkte numatytų reglamentų dėl muitinės nomenklatūros pakeitimų atžvilgiu – jų taikymo data, - Kodekso 12 straipsnio 5 dalies a punkto i papunktyje numatytų reglamentų, kuriais nustatomas prekių klasifikavimas arba kurie turi įtakos jų klasifikavimui muitinės nomenklatūroje, atžvilgiu – jų paskelbimo Europos Bendrijų oficialiojo leidinio L serijoje data, - Kodekso 12 straipsnio 5 dalies a punkto ii papunktyje numatytų reglamentų dėl Kombinuotosios nomenklatūros paaiškinimų pakeitimų atžvilgiu – jų paskelbimo Europos Bendrijų oficialiojo leidinio C serijoje data, - Kodekso 12 straipsnio 5 dalies a punkto ii papunktyje numatytų Europos Bendrijų Teisingumo Teismo sprendimų atžvilgiu – sprendimo data, - Kodekso 12 straipsnio 5 dalies a punkto ii papunktyje numatytų priemonių dėl Pasaulinės muitinių organizacijos priimtos klasifikavimo nuomonės arba Suderintos sistemos nomenklatūros paaiškinimų pakeitimo atžvilgiu – data, kai Komisijos komunikatas buvo paskelbtas Europos Bendrijų oficialiojo leidinio C serijoje. b) Privalomosios kilmės informacijos atžvilgiu šio straipsnio 1 dalies tikslais data, į kurią atsižvelgiama, yra ši: - Kodekso 12 straipsnio 5 dalies b punkto i papunktyje numatytų reglamentų dėl prekių kilmės nustatymo ir 12 straipsnio 5 dalies b punkto ii papunktyje numatytų taisyklių atžvilgiu – jų taikymo data, - Kodekso 12 straipsnio 5 dalies b punkto ii papunktyje numatytų reglamentų dėl kombinuotosios nomenklatūros paaiškinimų pakeitimų ir nuomonių, priimtų bendrijos lygmeniu, atžvilgiu – jų paskelbimo Europos Bendrijų oficialiojo leidinio C serijoje data, - Kodekso 12 straipsnio 5 dalies b punkto ii papunktyje numatytų Europos Bendrijų Teisingumo Teismo sprendimų atžvilgiu – sprendimo data, - Kodekso 12 straipsnio 5 dalies b punkto ii papunktyje numatytų nuomonių dėl kilmės arba paaiškinimų pakeitimų, priimtų Pasaulio prekybos organizacijos, atžvilgiu – data, nurodyta Komisijos komunikate, paskelbtame Europos Bendrijų oficialiojo leidinio C serijoje, - Kodekso 12 straipsnio 5 dalies b punkto ii papunktyje numatytų priemonių, susijusių su Pasaulio prekybos organizacijos susitarimo dėl kilmės taisyklių priedu, ir taisyklių, priimtų pagal kitus tarptautinius susitarimus, atžvilgiu – jų taikymo data. 3. Komisija turi kaip galima greičiau informuoti muitines apie šiame straipsnyje nurodytų priemonių ar aktų patvirtinimo datas. 5 SKYRIUS Priemonės, kurios taikomos pasibaigus privalomosios tarifinės informacijos galiojimo laikui 13 straipsnis Jei, atsižvelgiant į Kodekso 12 straipsnio 4 dalies antrąjį sakinį ir 12 straipsnio 5 dalį, privalomoji informacija pripažįstama negaliojančia arba netenka galios, muitinė, kuri ją pateikė, privalo kaip galima greičiau apie tai informuoti Komisiją. 14 straipsnis 1. Jei privalomosios informacijos, kuri neteko galios dėl Kodekso 12 straipsnio 5 dalyje nurodytų priežasčių, turėtojas pageidauja pasinaudoti galimybe remtis šia informacija per šio straipsnio 6 dalyje nurodytą laiką, apie tai jis privalo informuoti muitinę, pateikdamas visus reikalingus pateisinamuosius dokumentus, kad būtų galima patikrinti, ar buvo laikomasi atitinkamų sąlygų. 2. Išimtiniais atvejais, jei Komisija, atsižvelgdama į Kodekso 12 straipsnio 7 dalies antrą pastraipą, priima priemonę, nukrypstančią nuo šio straipsnio 6 dalies nuostatų, ar jei nebuvo laikomasi šio straipsnio 1 dalyje numatytų sąlygų, susijusių su galimybe toliau remtis privalomąja tarifine informacija arba privalomąja kilmės informacija, muitinė turi apie tai raštu informuoti jos turėtoją." 2. 1 dalies IV antraštinėje dalyje 2 skyrius pakeičiamas šiuo tekstu: "2 SKYRIUS Lengvatinė kilmė 66 straipsnis Šio skyriaus tikslais: a) "gamyba" – tai bet koks apdirbimas ar perdirbimas, įskaitant surinkimą ar konkrečias operacijas; b) "medžiaga" – bet kokia produkto gamybai panaudota sudedamoji dalis, žaliava, komponentas arba detalė ir t. t.; c) "produktas" – gaminamas produktas, netgi jei jis skirtas naudoti vėliau kitoje apdirbamosios gamybos operacijoje; d) "prekės" – tai medžiagos ir produktai; e) "muitinė vertė" – tai vertė, nustatyta pagal 1994 m. Susitarimą dėl Bendrojo susitarimo dėl tarifų ir prekybos VII straipsnio įgyvendinimo (PPO susitarimas dėl muitinio įvertinimo); f) "gamintojo kaina" (ex-works kaina) 15, 19 ir 20 priedų sąrašuose reiškia kainą, sumokėtą gamintojui, kurio įmonėje atliktas paskutinis apdorojimas arba perdirbimas, su sąlyga, kad į kainą įtraukta visų gamybai naudotų medžiagų vertė atėmus visus mokesčius, kurie yra ar gali būti grąžinti, kai pagamintas produktas yra eksportuotas. g) "vertė" 15, 19 ir 20 priede pateiktuose sąrašuose reiškia kilmės statuso neturinčių naudotų medžiagų muitinę vertę jų importavimo metu, arba, jeigu ji nežinoma ir negali būti nustatyta, – Bendrijoje arba lengvatas gaunančioje šalyje, apibrėžtoje 67 straipsnio 1 dalyje, arba lengvatas gaunančioje Respublikoje ar teritorijoje, apibrėžtose 98 straipsnio 1 dalyje, už medžiagas sumokėtą kainą, kuri pirmą kartą buvo nustatyta. Jei reikia nustatyti produkto gamyboje naudotų kilmę turinčių medžiagų vertę, šis punktas taikomas mutatis mutandis; h) "skirsniai" ir "pozicijos" reiškia skirsnius ir pozicijas (4 skaitmenų kodai), naudojamus nomenklatūroje, sudarančioje Suderintą sistemą; j) "klasifikuojamas" nurodo produkto ar medžiagos klasifikavimą tam tikroje pozicijoje; j) "siunta" – tai tuo pačiu metu iš siunčiami iš vieno eksportuotojo vienam gavėjui arba su vienu transporto dokumentu juos vežant iš eksportuotojo gavėjui, arba, jei tokio dokumento nėra, su viena sąskaita faktūra. 1 skirsnis Bendroji lengvatų sistema 1 poskirsnis Kilmės statusą turinčių produktų sąvokos apibrėžimas 67 straipsnis 1. Taikant nuostatas, susijusias su bendraisiais lengvatiniais tarifais, kuriuos Bendrija nustato produktams, kilusiems iš besivystančių šalių (toliau – lengvatas gaunančios šalys), toliau išvardyti produktai laikomi kilusiais iš lengvatas gaunančios šalies: a) produktai, išgauti tik toje šalyje, kaip apibrėžta 68 straipsnyje; b) toje šalyje gauti produktai, kurių gamybai buvo naudoti kiti, negu a punkte minimi produktai, jeigu jie buvo pakankamai perdirbti ir apdoroti, kaip nurodyta 69 straipsnyje. 2. Taikant šį skirsnį, Bendrijos kilmės produktai, kaip apibrėžta 3 dalyje, kurie lengvatas gaunančioje šalyje yra apdoroti arba perdirbti kitaip, nei nurodyta 70 straipsnyje, laikomi kilusiais iš tos lengvatas gaunančios šalies. 3. 1 dalis mutatis mutandis taikoma nustatant Bendrijoje gautų produktų kilmę. 4. Kadangi Norvegija ir Šveicarija 1 dalyje minimų lengvatas gaunančių šalių kilmės produktams taiko bendrąsias tarifų lengvatas ir taiko šiame skirsnyje nurodytą kilmės statuso apibrėžimą, Bendrijos, Norvegijos arba Šveicarijos kilmės produktai, kurie lengvatas gaunančioje šalyje apdorojami arba perdirbami kitaip, nei nurodyta 70 straipsnyje, laikomi kilusiais iš tos lengvatas gaunančios šalies. Pirmosios pastraipos nuostatos taikomos tik Bendrijos, Norvegijos arba Šveicarijos kilmės produktams (pagal kilmės taisykles, susijusias su atitinkamomis tarifų lengvatomis), tiesiogiai eksportuojamiems į lengvatas gaunančią šalį. Komisija Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje (C serijoje) paskelbia datą, nuo kurios taikomos pirmosios ir antrosios pastraipų nuostatos. 5. 4 dalies nuostatos taikomos, jeigu Norvegija ir Šveicarija pagal savitarpiškumo principą Bendrijos produktams taiko tokį patį režimą. 68 straipsnis 1. Toliau išvardyti produktai laikomi gautais tik lengvatas gaunančioje šalyje arba Bendrijoje: a) mineraliniai produktai, išgauti iš tos šalies žemės gelmių ar jūros dugno; b) jose išaugę augalinės kilmės produktai; c) jose gimę ir užaugę gyvūnai; d) produktai iš tose teritorijose užaugusių gyvūnų; e) jose vykusios medžioklės ar žvejybos produktai; f) jūros žūklės ir kiti produktai, išgauti iš jūros jų laivais neteritoriniuose vandenyse; g) produktai, pagaminti jos žuvų perdirbimo įmonėse tik iš f punkte nurodytų produktų; h) jose surinkti naudoti gaminiai, tinkami tik žaliavoms utilizuoti; i) šalyje vykdytų gamybos operacijų metu susidariusios atliekos ir laužas; j) produktai, išgauti iš jūros dugno arba podugnio, esančio už jos teritorinių vandenų, jei jos turi išimtinę teisę juos eksploatuoti; k) šalyje pagaminti produktai vien tik iš a–j punktuose nurodytų produktų. 2. 1 dalies f ir g punktuose vartojami sąvokų apibrėžimai "jų laivai" ir "jų žuvų perdirbimo laivai" taikomi tik laivams ir žuvų perdirbimo laivams: - kurie yra užregistruoti ar įrašyti lengvatas gaunančioje šalyje arba valstybėje narėje, - kurie plaukioja su lengvatas gaunančios šalies arba valstybės narės vėliava, - kurių ne mažiau kaip 50 % priklauso lengvatas gaunančios šalies arba valstybių narių piliečiams arba bendrovei, kurios pagrindinė buveinė yra toje šalyje ar vienoje iš tų valstybių narių, arba kurios vadovas ar vadovai, direktorių valdybos ar stebėtojų tarybos pirmininkas ir dauguma tokių valdybų ar tarybų narių yra tos lengvatas gaunančios šalies arba valstybės narės piliečiai, be to, bendrovėms, kurių ne mažiau nei pusė kapitalo priklauso tai lengvatas gaunančiai šaliai arba valstybėms narėms ar tos lengvatas gaunančios šalies arba valstybės narės valstybinėms įstaigoms ar piliečiams, - kurių kapitonas ir jo komanda yra lengvatas gaunančios šalies arba valstybės narės piliečiai, ir - kai mažiausiai 75 % laivo įgulos yra valstybės narės ar atitinkamos lengvatas gaunančios šalies piliečiai. 3. Sąvokos "lengvatas gaunanti šalis" ir "Bendrija" taip pat apima tos šalies arba valstybės narės teritorinius vandenis. 4. Jeigu okeaniniai laivai, įskaitant žuvų perdirbimo įmones, kuriose sugauta žuvis yra apdorojama arba perdirbama, atitinka šio straipsnio 2 dalies reikalavimus, jie laikomi lengvatas gaunančios šalies teritorijos dalimi. 69 straipsnis 1. Taikant 67 straipsnį, kilmės statuso neturinčios medžiagos laikomos pakankamai apdorotomis arba perdirbtomis, jeigu gautasis produktas laikantis šio straipsnio 2 dalies yra klasifikuojamas kitoje pozicijoje, negu kilmės statuso neturinčios medžiagos, panaudotos jo gamybai. 2. 15 priede pateikto sąrašo 1 ir 2 skiltyse minimam produktui vietoj 1 dalyje nurodytos taisyklės turi būti taikomos 3 skiltyje atitinkamam produktui nustatytos sąlygos. 70 straipsnis Kilmės statusui įgyti nepakankamu produktų apdorojimu arba perdirbimu, neatsižvelgiant į tai, ar tenkinami 69 straipsnio 1 dalies reikalavimai, laikomos šios operacijos: a) operacijos, kuriomis siekiama išsaugoti produktų būklę jų gabenimo ir saugojimo metu (ventiliacija, išskleidimas, džiovinimas, atšaldymas, laikymas sūryme, sieros diokside ar kituose vandeniniuose tirpaluose, sugadintų dalių šalinimas ir kitos panašios operacijos); b) paprastos operacijos, kurias sudaro dulkių šalinimas, produktų persijojimas ar perrinkimas, rūšiavimas, klasifikavimas, derinimas (įskaitant gaminių rinkinių sudarymą), plovimas, dažymas, pjaustymas; c) i) pakuočių keitimas, krovinių perskirstymas ir surinkimas; ii) paprastas išpilstymas į butelius, flakonus, sukrovimas į krepšius, dėžes, pritvirtinimas prie lentų ar plokščių ir pan. bei visos kitos įprastinės operacijos; d) skiriamųjų ženklų, etikečių ir pan. tvirtinimas ant produktų ar jų pakuočių; e) paprastas skirtingų ar vienodų rūšių produktų maišymas, jei vienas ar daugiau mišinio komponentų neatitinka sąlygų, nurodytų šiame skirsnyje, būtinų lengvatas gaunančios šalies ar Bendrijos kilmės statusui įgyti; f) paprastas produktų dalių surinkimas siekiant gauti užbaigtą produktą; g) dviejų ar daugiau a–f punktuose nurodytų operacijų derinys; h) gyvūnų skerdimas. 71 straipsnis 1. Nukrypstant nuo 69 straipsnio nuostatų, kilmės statuso neturinčios medžiagos gali būti naudojamos konkrečiam produktui gaminti, jei jų bendra vertė neviršija 5 % užbaigto produkto gamintojo kainos ir laikantis 14 priedo 3.4 pastaboje nustatytų sąlygų. 2. 1 dalis netaikoma produktams, klasifikuojamiems Suderintos sistemos 50–63 skirsniuose. 72 straipsnis 1. Nukrypstant nuo 67 straipsnio, nustatant, ar lengvatas gaunančioje šalyje, kuri yra regioninės grupės narė, pagamintas produktas turi tos šalies kilmę pagal to straipsnio nuostatas, produktai, kurių kilmės šalis yra viena iš tos regioninės grupės šalių ir kurie yra naudojami tolesniam apdorojimui kitoje tos grupės šalyje, laikomi kilusiais iš tos šalies, kurioje vyko tolesnis apdorojimas (regioninė kumuliacija). 2. Užbaigto produkto kilmės šalis nustatoma remiantis 72a straipsniu. 3. Regioninė kumuliacija taikoma trims atskiroms lengvatas gaunančių šalių, kurioms taikoma bendroji lengvatų sistema, regionų grupėms: a) Pietryčių Azijos šalių asociacijai (ASEAN) (Brunėjaus Darusalamas, Indonezija, Malaizija, Filipinai, Singapūras, Tailandas, Vietnamas); b) Centrinės Amerikos bendrajai rinkai (CACM) (Kosta Rika, Hondūras, Gvatemala, Nikaragva, El Salvadoras); c) Andų bendrijai (Bolivija, Kolumbija, Ekvadoras, Peru, Venesuela). 4. Terminas "regioninė grupė" reiškia Asean, CACM arba Andų bendriją. 72a straipsnis 1. Kai šalies, kuri yra regioninės grupės narė, kilmės prekės yra apdorojamos arba perdirbamos kitoje tos pačios regioninės grupės šalyje, tokios prekės yra regioninės grupės šalies, kurioje buvo atliktas paskutinis perdirbimas arba apdorojimas, kilmės prekės, jeigu: a) ten gauta pridėtinė vertė, kaip nustatyta 3 dalyje, yra didesnė negu didžiausia iš bet kurios kitos tos regioninės grupės šalies kilusių gamyboje naudotų produktų muitinė vertė; b) ten atliktas apdorojimas arba perdirbimas yra didesnio masto nei nustatyta 70 straipsnyje, o tekstilės gaminių atveju dar atliktos ir 16 priede nurodytos operacijos. 2. Kai 1 dalies a ir b punktuose nustatytos kilmės sąlygos netenkinamos, produktai laikomi kilusiais iš regioninės grupės šalies, kurioje nustatyta didžiausia kilmę turinčių produktų, gautų iš kitų regioninės grupės šalių, muitinė vertė. 3. "Pridėtinė vertė" – tai gamintojo kaina (ex-works kaina), gauta atėmus kiekvieno panaudoto produkto, kuris yra kilęs iš kitos regioninės grupės šalies, muitinę vertę. 4. Eksportuotų iš vienos regioninės grupės šalies į kitą tos pačios grupės šalį perdirbti, apdoroti ar reeksportuoti neperdirbus ar neapdorojus produktų kilmės statusas turi būti nustatytas pateikiant A formos kilmės sertifikatą, išduotą pirmojoje šalyje. 5. Iš regioninės grupės šalies į Bendriją eksportuotų prekių kilmė, įgyta ar išsaugota pagal 72 straipsnio, šio straipsnio ir 72b straipsnio sąlygas, įrodoma pateikiant pagal toje šalyje išduotą A formos kilmės sertifikatą arba sąskaitos faktūros deklaraciją, parengtą pagal A formos kilmės sertifikatą, išduotą pagal 4 dalies nuostatas. 6. Kilmės šalis nurodoma A formos kilmės sertifikato 12 langelyje arba sąskaitos faktūros deklaracijoje, kai kilmės šalis yra: - produktų, eksportuotų toliau neapdorojus ir neperdirbus pagal 4 dalį, atveju – šalis gamintoja; - produktų, eksportuotų toliau apdorojus ir perdirbus, atveju – kilmės šalis, nustatyta pagal 1 dalį. 72b straipsnis 1. 72 ir 72a straipsniai taikomi tik tuo atveju, jeigu: a) taisyklės, reguliuojančios prekybą regioninės kumuliacijos kontekste, kaip ir taisyklės, reguliuojančios prekybą tarp regioninės grupės šalių, yra tapačios išdėstytoms šiame skirsnyje; b) kiekviena regioninės grupės šalis yra įsipareigojusi laikytis ar užtikrinti šiame skirsnyje išdėstytų sąlygų laikymąsi ir vykdyti administracinį bendradarbiavimą, būtiną ir Bendrijai, ir kitoms regioninės grupės šalims siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi A formos kilmės sertifikatų išdavimo, taip pat A formos ir sąskaitos faktūrų deklaracijos patikrinimo tvarkos. Šis įsipareigojimas perduodamas Komisijai per regioninės grupės sekretoriatą. Sekretoriatai yra: - Asean Generalinis Sekretoriatas, - CAMC nuolatinis sekretoriatas, - Junta del Acuerdo de Cartagena. 2. Komisija informuoja valstybes nares apie tai, kad kiekviena regioninė grupė įvykdė šio straipsnio 1 dalyje nurodytas sąlygas. 3. 78 straipsnio 1 dalies b punktas netaikomas produktams, kilusiems regioninės grupės šalyse, kai jie gabenami per vienos iš kurių nors kitų tos regioninės grupės šalių teritoriją, neatsižvelgiant į tai, ar toje šalyje atliekamas tolesnis šių produktų apdorojimas ar perdirbimas. 73 straipsnis Priedai, atsarginės dalys ir įrankiai, kurie yra įrenginio dalis ir įeina į jo kainą arba nėra atskirai įvertinti, siunčiami su įrenginiu, mechanizmu, aparatu ar mašina, yra laikomi neatskiriamais nuo to įrenginio, mechanizmo, aparato ar mašinos. 74 straipsnis Rinkiniai, nurodyti Suderintos sistemos 3 bendrojoje taisyklėje, laikomi turinčiais kilmės statusą, jei kilmės statusą turi ir jų sudėtinės dalys. Tačiau jei rinkinį sudaro turintys kilmės statusą ir neturintys kilmės statuso daiktai, tai tas rinkinys, kaip visuma, bus laikomas turinčiu kilmės statusą, jeigu neturinčių kilmės statuso daiktų vertė neviršija 15 % to rinkinio gamintojo kainos (ex-works kainos). 75 straipsnis Norint nustatyti, ar produktas turi kilmę, nebūtina nustatyti toliau išvardytų priemonių, kurios gali būti naudojamos jam gaminti, kilmės: a) energija ir kuras; b) statiniai ir įrengimai; c) mašinos ir įrankiai; d) prekės, kurios neįeina į galutinę produkto sudėtį ir nėra tam skirtos. 76 straipsnis 1. Nuo šio skirsnio nuostatų leidžiančios nukrypti nuostatos gali būti taikomos mažiausiai išsivysčiusioms lengvatas gaunančioms šalims, kurios naudojasi bendrąja lengvatų sistema, jei tai pateisinama jų pramonės šakų vystymusi ar naujų pramonės šakų kūrimu. Mažiausiai išsivysčiusios lengvatas gaunančios šalys yra išvardytos Tarybos reglamentuose ir EAPB sprendime dėl bendrųjų lengvatinių tarifų taikymo. Tuo tikslu suinteresuota šalis pateikia Bendrijai prašymą taikyti jai leidžiančią nukrypti nuostatą ir nurodo šio prašymo priežastis pagal šio straipsnio 3 dalį. 2. Nagrinėjant prašymus, pirmiausia atsižvelgiama į: a) atvejus, kai galiojančių kilmės taisyklių taikymas turėtų žymų poveikį suinteresuotos šalies pramonės galimybėms toliau vykdyti eksportą į Bendriją, ypač jeigu tai gali lemti šio verslo nutraukimą; b) konkrečius atvejus, jei yra akivaizdu, jog kilmės taisyklės gali neskatinti investuoti į pramonę, ir jei leidžiančios nukrypti nuostatos taikymas, skatinantis investavimo programų įgyvendinimą, leistų šias taisykles taikyti etapais; c) ekonominį ir socialinį priimamo sprendimo poveikį, ypač užimtumui lengvatas gaunančiose šalyse ir Bendrijoje. 3. Siekiant palengvinti prašymų dėl leidžiančios nukrypti nuostatos nagrinėjimą, prašymą pateikianti šalis prie jo prideda visapusišką prašymą pagrindžiančią informaciją, t. y. pateikia šiuos duomenis: - gatavo produkto aprašymą, - trečiosios šalies kilmės medžiagų pobūdį ir kiekį, - gamybos procesą, - pridėtinę vertę - atitinkamos įmonės darbuotojų skaičių, - planuojamo eksporto į Bendriją apimtį, - kitus galimus žaliavų tiekimo šaltinius, - prašomos trukmės priežastis, - kitas pastabas. 4. Komisija prašymą dėl leidžiančios nukrypti nuostatos pateikia komitetui. Sprendimas dėl jo priimamas komiteto nustatyta tvarka. 5. Jeigu naudojamasi leidžiančia nukrypti nuostata, A formos kilmės sertifikato 4 langelyje arba 90 straipsnyje nurodytoje sąskaitos faktūros deklaracijoje būtina įrašyti šią frazę: "Leidžianti nukrypti nuostata – Reglamentas (EB) Nr. 0000/96" . 6. 1–5 dalių nuostatos taikomos bet kokiam prašymui dėl pratęsimo. 77 straipsnis Lengvatas gaunančioje šalyje arba Bendrijoje būtina bet kuriuo metu tenkinti šiame skirsnyje nustatytas kilmės statuso įgijimo sąlygas. Jei kilmės statusą turintys produktai, eksportuoti iš lengvatas gaunančios šalies ar Bendrijos į kitą šalį, yra grąžinami, jie turi būti laikomi neturinčiais kilmės statuso, jeigu kompetentingoms institucijoms negalima pateikti svarių įrodymų, kad: - grąžintos prekės yra tos pačios kaip ir eksportuotosios, ir - jų atžvilgiu nebuvo atliktos jokios operacijos, išskyrus tas, kurios yra būtinos gerai jų būklei išlaikyti, kol jos yra toje šalyje. 78 straipsnis 1. Toliau nurodyti produktai laikomi tiesiogiai gabenamais iš lengvatas gaunančios šalies į Bendriją arba iš Bendrijos į lengvatas gaunančią šalį: a) produktai, gabenami nevykstant per jokios kitos šalies teritoriją, išskyrus kitos šalies, priklausančios tai pačiai regioninei grupei, teritoriją, kai taikomas 72 straipsnis; b) prekės, sudarančios vieną atskirą siuntą, gabenamą per šalių, kurios nėra lengvatas gaunančios šalys arba Bendrija, teritoriją, kurios prireikus perkraunamos arba laikinai sandėliuojamos tose šalyse, jeigu šios prekės lieka tranzito arba sandėliavimo šalies muitinės priežiūroje ir jeigu joms netaikomos kitos operacijos, išskyrus iškrovimą, perkrovimą ar kurią nors kitą operaciją, skirtą gerai prekių būklei išlaikyti; c) prekės, gabenamos per Norvegijos arba Šveicarijos teritoriją, jas visas arba jų dalį vėliau reeksportuojant į Bendriją arba į lengvatas gaunančią šalį, jeigu šios prekės lieka tranzito arba sandėliavimo šalies muitinės priežiūroje ir jeigu joms netaikomos kitos operacijos, išskyrus iškrovimą, perkrovimą ar kurią nors kitą operaciją, skirtą gerai prekių būklei išlaikyti; d) produktai, kurie gabenami vamzdynais be sustojimo per šalies, kuri nėra eksportuojanti lengvatas gaunanti šalis, arba Bendrijos teritoriją. 2. šio straipsnio 1 dalies b ir c punktuose nurodytų sąlygų laikymąsi muitinėms įrodo pateikiami: a) išsamus važtaraštis, įformintas prekių gabenimui per tranzito šalį; arba b) tranzito šalies muitinės išduota pažyma, kurioje: - pateikiamas tikslus prekių aprašymas, - nurodomos prekių iškrovimo ir perkrovimo arba jų pakrovimo į laivus ar iškrovimo iš tų laivų, nurodant juos ar kitas transporto priemones, datos, - patvirtinamos sąlygos, kuriomis prekės buvo tranzito šalyje; c) jei nėra šių duomenų, kitus reikiamus dokumentus. 79 straipsnis 1. Produktams, iš lengvatas gaunančios šalies išsiųstiems į parodą kitoje šalyje ir parduotiems importui į Bendriją, juos importuojant taikomi lengvatiniai tarifai, nurodyti 67 straipsnyje, jeigu produktai atitinka šio skirsnio sąlygas, leidžiančias juos pripažinti kilusiais iš lengvatas gaunančios šalies ir jeigu kompetentingai Bendrijos muitinei yra įrodoma, kad: a) eksportuotojas išsiuntė produktus iš lengvatas gaunančios šalies eksportuotojos teritorijos tiesiai į šalį, kurioje rengiama paroda; b) produktai buvo parduoti ar kitaip eksportuotojo perduoti asmeniui Bendrijoje; c) produktai buvo išsiųsti į Bendriją tokios būklės, kokios jie buvo išsiųsti į parodą; d) produktai nebuvo naudoti jokiam kitam, išskyrus eksponavimą parodoje, tikslui. 2. A formos kilmės sertifikatas Bendrijos muitinei pateikiamas įprastine tvarka. Jame nurodomas parodos pavadinimas ir adresas. Prireikus gali būti reikalaujama pateikti papildomus dokumentus, patvirtinančius produktų pobūdį ir jų eksponavimo sąlygas. 3. Šio straipsnio 1 dalis taikoma bet kokiai prekybos, pramonės, žemės ūkio ar amatų parodai, mugei ar panašiam visuomeniniam renginiui, kuris nėra privačiai organizuojamas parduotuvėse ar verslo patalpose, siekiant parduoti užsieninius produktus, ir kurio metu produktai lieka muitinės prižiūrimi. 2 poskirsnis Kilmės įrodymas 80 straipsnis Lengvatas gaunančios šalies kilmės produktams taikomos šio skirsnio lengvatos, pateikus kurį nors iš toliau nurodytų dokumentų: a) A formos kilmės sertifikatą, kurio pavyzdys pateiktas 17 priede; arba b) 90 straipsnio 1 dalyje minimais atvejais – deklaracija, kurios tekstas išdėstytas 18 priede ir kurią eksportuotojas įrašo sąskaitoje faktūroje, pristatymo pranešime ar kuriame nors kitame prekybos dokumente, pakankamai išsamiai apibūdinančiame atitinkamus produktus, kad juos būtų galima identifikuoti (toliau – sąskaitos faktūros deklaracija). a) A formos kilmės sertifikatas 81 straipsnis 1. Pagal šį skirsnį kilmės statusą turintiems produktams, importuojamiems į Bendriją, taikomi 67 straipsnyje nurodyti lengvatiniai tarifai, kai minėti produktai gabenami tiesiogiai 78 straipsnio prasme, pateikus lengvatas gaunančios šalies muitinės arba kitų kompetentingų Vyriausybinių institucijų išduotą A formos kilmės sertifikatą, jeigu ta šalis: - perdavė Komisijai 93 straipsnyje nustatytą informaciją, - padeda Bendrijai sudarydama sąlygas valstybių narių muitinėms patikrinti dokumento autentiškumą arba informacijos apie atitinkamų produktų kilmę teisingumą. 2. A formos kilmės sertifikatas išduodamas tik tais atvejais, jei jį reikia pateikti kaip dokumentinį įrodymą taikant 67 straipsnyje nurodytus lengvatinius tarifus. 3. A formos kilmės sertifikatas išduodamas tik eksportuotojui ar jo įgaliotajam atstovui pateikus raštišką prašymą. 4. Eksportuotojas arba jo atstovas kartu su savo pareiškimu pateikia bet kokį papildomą dokumentą, įrodantį, kad eksportuojamiems produktams gali būti išduotas A formos kilmės sertifikatas. 5. Kompetentinga lengvatas gaunančios šalies Vyriausybinė institucija išduoda sertifikatą, jei eksportuoti skirti produktai remiantis 1 poskirsniu . gali būti laikomi kilusiais iš tos šalies. Sertifikatas eksportuotojui išduodamas po to, kai produktas eksportuojamas arba kai užtikrinamas jo eksportas 6. Norėdama patikrinti, ar buvo laikytasi 5 dalyje nurodytos sąlygos, kompetentinga Vyriausybinė institucija turi teisę patikrinti atitinkamus dokumentus arba atlikti bet kokį patikrinimą, kuris jai atrodo priimtinas. 7. Lengvatas gaunančios šalies Vyriausybinės institucijos atsako už tai, kad sertifikatai ir prašymai būtų tinkamai užpildyti. 8. A formos kilmės sertifikato 2 langelio pildymas nėra privalomas. Svarbu užpildyti 12 langelį nurodant "Europos bendrija" arba vieną iš valstybių narių. 9. A formos sertifikato išdavimo datą 11 langelyje įrašo sertifikatą tvirtinanti institucija. Šiame langelyje kompetentingos institucijos pareigūnas privalo pasirašyti. 82 straipsnis 1. A formos kilmės sertifikatas pateikiamas valstybės narės importuotojos muitinei, kuriai pateikiami produktai, per 10 mėnesių nuo tos dienos, kai jį išdavė lengvatas gaunančios šalies eksportuotojos Vyriausybinė institucija. 2. Taikant 67 straipsnyje nurodytus lengvatinius tarifus, šio straipsnio 1 dalyje nustatytam galiojimo terminui pasibaigus muitinei pateikti A formos kilmės sertifikatai gali būti priimami, jei negalėjimas laikytis šio termino yra susijęs su išimtiniais atvejais. 3. Kitais pavėluoto pateikimo atvejais importuojančios valstybės narės muitinės gali priimti sertifikatus, jei produktai joms buvo pateikti per 1 dalyje nustatytą laikotarpį. 4. Importuotojo prašymu ir atsižvelgiant į importuojančios valstybės narės muitinės nustatytas sąlygas, kai prekės: a) yra importuojamos kaip dažnos arba nuolatinės prekybos, turinčios didelę komercinę vertę, dalis; b) yra tos pačios pirkimo–pardavimo sutarties, kurios šalys yra įsteigtos eksportuojančioje šalyje ir Bendrijoje, subjektas; c) klasifikuojamos tame pagal tą patį kombinuotosios nomenklatūros kodą (aštuonių skaitmenų); d) priklauso išimtinai tam pačiam eksportuotojui, skirtos tam pačiam importuotojui ir jų įvežimo formalumai yra atliekami toje pačioje Bendrijos muitinės įstaigoje, importuojant pirmą siuntą muitinei gali būti pateikiamas vienas kilmės įrodymas. Ši procedūra taikoma kompetentingos muitinės nustatytiems kiekiams ir jos nustatytam laikotarpiui. Bet kuriuo atveju šis laikotarpis negali viršyti trijų mėnesių. 83 straipsnis Kai importuotojo prašymu ir importuojančios šalies muitinės nustatytomis sąlygomis išmontuoti arba nesurinkti produktai pagal Suderintos sistemos 2a bendrąją taisyklę ir klasifikuojami Suderintos sistemos XVI arba XVII skirsniuose arba pozicijose Nr. 7308 ir 9406 importuojami dalimis, importuojant pirmąją jų dalį muitinei pateikiamas vienas kilmės įrodymas, apimantis visus šiuos produktus. 84 straipsnis Kadangi A formos kilmės sertifikatas yra dokumentas, suteikiantis teisę į lengvatinių tarifų taikymą, numatytą 67 straipsnyje, tai kompetentinga eksportuojančios šalies Vyriausybinė institucija yra atsakinga už tai, kad būtų imamasi būtinų priemonių patikrinti produktų kilmę ir kitus sertifikate nurodytus duomenis. 85 straipsnis Kilmės įrodymai pateikiami importuojančios valstybės narės muitinei Kodekso 62 straipsnyje nustatyta tvarka. Šios įstaigos gali pareikalauti kilmės įrodymo vertimo, taip pat gali pareikalauti, kad prie importo deklaracijos būtų pridėtas importuotojo paaiškinimas, įrodantis, kad produktai atitinka sąlygas, kuriomis taikomas šis skirsnis. 86 straipsnis 1. Nukrypstant nuo 81 straipsnio 5 dalies, išimtiniais atvejais A formos kilmės sertifikatas gali būti išduotas po produktų, kuriems jis skirtas, eksporto, jeigu: a) jis nebuvo išduotas eksporto metu dėl netyčinių klaidų, neapsižiūrėjimo ar tam tikrų aplinkybių arba b) jei muitinei įrodoma, kad A formos kilmės sertifikatas buvo išduotas, bet nebuvo priimtas juos importuojant dėl techninių priežasčių. 2. Kompetentinga Vyriausybinė institucija gali išduoti sertifikatą po produktų eksporto tik patikrinusi, ar eksportuotojo prašyme pateikti duomenys atitinka eksporto dokumentų duomenis ir ar A formos kilmės sertifikatas nebuvo išduotas produktų eksporto metu. 3. Atgaline data išduoto A formos kilmės sertifikato 4 langelyje turi būti įrašyta arba (išduotas retrospektyviai). 87 straipsnis 1. A formos kilmės sertifikato vagystės, praradimo ar sunaikinimo atveju eksportuotojas gali prašyti, kad jį išdavusi kompetentinga Vyriausybinė institucija, remdamasi jos turimais eksporto dokumentais, išduotų dublikatą. A formos dublikato 4 langelyje turi būti įrašyta arba , taip pat sertifikato originalo išdavimo data bei serijos numeris. 2. Taikant 82 straipsnį, dublikatas galioja nuo originalo išdavimo datos. 88 straipsnis 1. Kai kilmę turintys produktai pateikiami Bendrijos muitinės įstaigos priežiūrai, galima pirminį kilmės įrodymą pakeisti vienu ar daugiau A formos kilmės sertifikatų, jei norima visus ar tam tikrą kiekį šių produktų išsiųsti į kitą vietą Bendrijoje arba į Norvegiją ar Šveicariją. A formos kilmės pakaitinį (-ius) sertifikatą (-us) išduoda muitinės įstaiga, kurios priežiūrai yra pateikti produktai. 2. Pakaitinis sertifikatas, išduotas remiantis 89 straipsnio 1 dalimi, laikomas galutiniu jame nurodytų produktų kilmės sertifikatu. Pakaitinis sertifikatas išduodamas remiantis raštišku reeksportuotojo prašymu. 3. Pakaitinio sertifikato viršutiniame dešinės pusės langelyje turi būti nurodytas tarpinės šalies, kurioje jis išduotas, pavadinimas. 4 langelyje įrašoma arba , taip pat pirminio kilmės sertifikato data ir eilės numeris. Reeksportuotojo pavadinimas (vardas, pavardė) nurodomas 1 langelyje. Galutinio gavėjo pavadinimas (vardas, pavardė) gali būti nurodytas 2 langelyje. Pirminio sertifikato duomenys, susiję su reeksportuotais produktais, įrašomi į 3–9 langelius. Nuorodos į reeksportuotojo sąskaitą faktūrą turėtų būti 10 langelyje. Pakaitinį sertifikatą išdavusi institucija jį patvirtina 11 langelyje. Institucijos atsakomybė apsiriboja pakaitinio sertifikato išdavimu. Pirminio sertifikato duomenys apie kilmės šalį ir paskirties šalį įrašomi į 12 langelį. Šiame langelyje pasirašo reeksportuotojas. Šiame langelyje pasirašantis reeksportuotojas neatsako už pirminio sertifikato įrašų teisingumą. 4. Muitinės įstaiga, kurios prašoma atlikti šią operaciją, pirminiame sertifikate pažymi persiunčiamų prekių svorius, kiekius ir rūšis ir ten pat nurodo pakaitinio sertifikato arba pakaitinių sertifikatų eilės numerius. Pirminį sertifikatą ji saugo mažiausiai tris metus. 5. Prie pakaitinio sertifikato galima pridėti pirminio sertifikato kopiją. 6. Prekių, kurios taikomi lengvatiniai tarifai, nurodyti 67 straipsnyje, atveju pagal 76 straipsniu suteiktą teisę taikyti leidžiančią nukrypti nuostatą šiame straipsnyje nustatyta procedūra taikoma, kai šios prekės yra skirtos Bendrijai. 89 straipsnis Importuojamiems į Bendriją kilmės statusą pagal šio skirsnio nuostatas turintiems produktams taikomi 67 straipsnyje nurodyti lengvatiniai tarifai pateikus Norvegijos ar Šveicarijos muitinių išduotą A formos kilmės sertifikatą, kuris išduotas remiantis lengvatas gaunančios šalies kompetentingos institucijos išduotu A formos kilmės sertifikatu, jeigu buvo laikomasi 78 straipsnyje nurodytų sąlygų ir jei Norvegija arba Šveicarija padeda Bendrijai, sudarydamos jų muitinėms sąlygas patikrinti išduotų sertifikatų autentiškumą ir duomenų teisingumą. 94 straipsnyje numatyta patikrinimo procedūra taikoma mutatis mutandis. Patikrinimo trukmė, nustatyta 94 straipsnio 3 dalyje, pratęsiama iki aštuonių mėnesių. b) Sąskaitos faktūros deklaracija 90 straipsnis 1. Sąskaitos faktūros deklaraciją gali išrašyti: a) patvirtintas Bendrijos eksportuotojas, kaip apibrėžta 90a straipsnyje; arba b) bet kuris eksportuotojas bet kuriai siuntai, sudarytai iš vienos ar daugiau pakuočių, kuriose yra kilmės statusą turintys produktai, kurių bendra vertė neviršija 3000 ekiu, ir su sąlyga, kad šiai procedūrai taikoma 81 straipsnio 1 dalyje nurodyta pagalba. 2. Sąskaitos faktūros deklaraciją galima pateikti tuo atveju, kai atitinkamus produktus galima laikyti Bendrijos arba lengvatas gaunančios šalies kilmės produktais, kaip apibrėžta šiame skirsnyje. 3. Eksportuotojas, pateikiantis sąskaitos faktūros deklaracija privalo būti pasirengęs bet kuriuo momentu eksportuojančios šalies muitinės ar Vyriausybinės institucijos prašymu pateikti visus atitinkamus dokumentus, patvirtinančius atitinkamų prekių kilmės statusą ir su sąlyga, kad yra vykdomos kitos šiame skirsnyje nustatytos sąlygos. 4. Sąskaitos faktūros deklaraciją eksportuotojas išrašo prancūzų arba anglų kalbomis, išspausdindamas rašomąja mašinėle, įspausdamas ar atspausdindamas kompiuteriu sąskaitoje faktūroje, pristatymo pranešime ar kuriame nors kitame prekybos dokumente arba deklaracijoje, kurios tekstas išdėstytas 18 priede. Jei deklaracija išrašoma ranka, reikia rašyti rašalu ir didžiosiomis spausdintinėmis raidėmis. 5. Sąskaitoje faktūroje turi būti eksportuotojo parašas. Tačiau nereikalaujama, kad šias deklaracijas pasirašytų patvirtintas eksportuotojas, kaip apibrėžta 90a straipsnyje, jeigu jis muitinei arba Vyriausybinei institucijai pateikia raštišką įsipareigojimą, kad jis prisiima visą atsakomybę už bet kurią sąskaitos faktūros deklaraciją, kuri jį identifikuoja, tarsi jis būtų ją pasirašęs. 6. 1 dalies b punkte nurodytu atveju sąskaitos faktūros deklaracijos naudojimui taikomos šios sąlygos: a) viena sąskaitos faktūros deklaracija pildoma kiekvienai siuntai; b) jei siuntoje esančios prekės jau buvo tikrintos šalyje eksportuotojoje, siekiant nustatyti, ar jas galima laikyti "turinčiomis kilmės statusą", eksportuotojas tai gali pažymėti sąskaitos faktūros deklaracijoje. Pirmos pastraipos nuostatos neatleidžia eksportuotojo nuo kitų muitinės ar pašto reikalavimų laikymosi. 90a straipsnis 1. Bendrijos muitinės gali leisti bet kuriam eksportuotojui (toliau – patvirtintas eksportuotojas), kuris dažnai siunčia Bendrijos prekes, kaip apibrėžta 67 straipsnio 2 dalyje, ir kuris pateikia muitinei visas garantijas, būtinas produktų kilmės statusui patikrinti, ir kurios įrodo, kad tenkinami visi šio skirsnio reikalavimai, įforminti sąskaitos faktūros deklaraciją. 2. Muitinė gali suteikti patvirtinto eksportuotojo statusą bet kuriomis, jų manymu, tinkamomis sąlygomis. 3. Muitinė patvirtintam eksportuotojui suteikia muitinės leidimo numerį, kuris privalo būti įrašytas į sąskaitos faktūros deklaraciją. 4. Muitinė kontroliuoja, kaip patvirtintas eksportuotojas naudojasi leidimu. 5. Muitinės gali atšaukti leidimą bet kuriuo metu. Jos atšaukia leidimą, kai patvirtintas eksportuotojas neteikia 1 dalyje minimų garantijų, netenkina 2 dalyje minimų sąlygų arba bet kokiu kitu būdu netinkamai naudoja leidimą. 90b straipsnis 1. Bendrijos produktų kilmės statuso įrodymais, kaip apibrėžta 67 straipsnio 2 dalyje, gali būti: a) EUR.1 judėjimo sertifikato, kurio pavyzdys išdėstytas 21 priede, pateikimas arba b) deklaracijos pateikimas pagal 90 straipsnį. 2. Eksportuotojas arba jo įgaliotas atstovas EUR.1 judėjimo sertifikato 2 langelyje įrašo "GSP beneficiary countries" ir "EB" arba "pays bénéficiaire du SPG" ir "CE". 3. Šio skirsnio nuostatos, reglamentuojančios A formos kilmės sertifikatų išdavimą, naudojimą ir jų patikrinimą, taikomos mutatis mutandis EUR.1 judėjimo sertifikatams ir, išskyrus nuostatas, reglamentuojančias išdavimą, sąskaitų faktūrų deklaracijoms. 90c straipsnis 1. Produktai, kuriuos privatūs asmenys vieni kitiems siunčia mažomis siuntomis ar kuriuos keleiviai vežasi asmeniniame bagaže, pripažįstami kaip kilmės statusą turintys produktai, kuriems taikomi lengvatiniai tarifai, nurodyti 67 straipsnyje, nereikalaujant pateikti A formos kilmės sertifikato ar sąskaitos faktūros deklaracijos, su sąlyga, kad jie nėra komercinio pobūdžio ir yra deklaruoti kaip atitinkantys šio skirsnio taikymo sąlygas ir jei nėra abejonių dėl tokios deklaracijos teisingumo. 2. Produktai, kurie importuojami tik retkarčiais ir kurie skirti tik prekių gavėjo ar keleivių ar jų šeimų asmeniniam naudojimui, laikomi nekomercinio pobūdžio, jei iš produktų pobūdžio ir kiekio yra aišku, kad jie importuojami nekomerciniais tikslais. Be to, bendra šių produktų vertė neturi viršyti 215 ekiu mažų siuntų atveju arba 600 ekiu – keleivių asmeninio bagažo atveju. 91 straipsnis 1. Kai taikomos 67 straipsnio 2, 3 ir 4 dalys, lengvatas gaunančios šalies kompetentingos institucijos, į kurias kreipiamasi dėl A formos kilmės sertifikato išdavimo produktams, kurių gamybai naudojamos medžiagos, turinčios Bendrijos, Norvegijos ar Šveicarijos kilmę, remiasi EUR.1 judėjimo sertifikatu arba, jei reikia, sąskaitos faktūros deklaracija. 2. A formos kilmės sertifikato, išduoto 1 dalyje nurodytais atvejais, 4 langelyje turi būti žymos: "Cumul CE", "cumul Norvège""cumul Suisse" arba "EB cumulation", "Norway cumulation", "Switzerland cumulation". 92 straipsnis Aptinkami nedideli A formos kilmės sertifikato, EUR.1 judėjimo sertifikato arba sąskaitos faktūros deklaracijos ir dokumentų, pateiktų muitinės įstaigai, kad būtų sutvarkyti importuojamiems produktams nustatyti formalumai, duomenų neatitikimai neturi ipso facto jų padaryti niekiniais su sąlyga, jeigu nustatyta, kad dokumente pateikti duomenys atitinka pateiktus produktus. Aiškios formalios klaidos, pvz., spausdinimo, padarytos A formos kilmės sertifikate, EUR.1 judėjimo sertifikate arba sąskaitos faktūros deklaracijoje neturėtų būti šio dokumento atmetimo priežastimi, jei šios klaidos nekelia abejonių dėl dokumente nurodytų duomenų teisingumo. 3 poskirsnis Administracinio bendradarbiavimo metodai 93 straipsnis 1. Lengvatas gaunančios šalys Komisijai turi pranešti jų teritorijoje esančių A formos kilmės sertifikatus išduodančių Vyriausybinių institucijų pavadinimus ir adresus, pateikti tų institucijų naudojamų antspaudų pavyzdžius, taip pat atsakingų už A formų ir sąskaitos faktūros deklaracijų kontrolę Vyriausybinių institucijų pavadinimus ir adresus. Antspaudai galioja nuo tos dienos, kai jų pavyzdžius gauna Komisija. Komisija šią informaciją perduoda valstybių narių muitinėms. Kai šie pranešimai perduodami dėl ankstesnių pranešimų pakeitimo, Komisija nurodo datą, nuo kurios, remiantis lengvatas gaunančių šalių kompetentingų Vyriausybinių institucijų duotais nurodymais, pradedami naudoti tokie nauji antspaudai. Ši informacija yra skirta tik tarnybiniam naudojimui; tačiau kai prekes reikia išleisti į laisvą apyvartą, atitinkama muitinė gali leisti importuotojui arba jo tinkamai įgaliotam atstovui pasižiūrėti į šioje dalyje minimų antspaudų pavyzdžius. 2. Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje (C serijoje) Komisija skelbia datą, kada 97 straipsnyje paminėtos naujos lengvatas gaunančios šalys turi įvykdyti 1 dalyje nustatytus įsipareigojimus. 3. Komisija lengvatas gaunančioms šalims išsiunčia antspaudų, kuriuos naudoja valstybių narių muitinės EUR.1 judėjimo sertifikatams išduoti, pavyzdžius. 93a straipsnis Taikant nuostatas dėl 67 straipsnyje nurodytų lengvatinių tarifų, kiekviena lengvatas gaunanti šalis laikosi taisyklių, susijusių su produktų kilme ir A formos kilmės sertifikatų užpildymu bei išdavimu, sąskaitų faktūrų deklaracijų naudojimo sąlygų ir administracinio bendradarbiavimo metodų, ar užtikrina jų laikymąsi. 94 straipsnis 1. A formos kilmės sertifikatų ir sąskaitų faktūrų paskesni patikrinimai atliekami atsitiktine tvarka arba tuo atveju, jeigu muitinė turi pagrįstų abejonių dėl dokumento autentiškumo arba dėl informacijos apie tikrąją atitinkamų produktų kilmės vietą teisingumo. 2. Taikant šio straipsnio 1 dalį, Bendrijos muitinė grąžina A formos kilmės sertifikato arba sąskaitų faktūrų kopiją kompetentingai lengvatas gaunančios šalies eksportuotojos Vyriausybinei institucijai, prireikus nurodydama užklausos priežastis. Jeigu buvo pateikta sąskaita faktūra, ši sąskaita faktūra arba jos kopija pridedama prie A formos kilmės sertifikato arba prie sąskaitos faktūros deklaracijos, taip pat prie visų kitų atitinkamų dokumentų. Muitinė taip pat pateikia turimą informaciją, leidžiančią manyti, kad sertifikate ar sąskaitoje faktūroje pateikti duomenys yra neteisingi. Jeigu minėta muitinė, laukdama patikrinimo rezultatų, nusprendžia sustabdyti lengvatinių tarifų, nurodytų 67 straipsnyje, taikymą, importuotojui išleisti produktus leidžiama laikantis, jos nuomone, būtinų apsaugos priemonių. 3. Jeigu remiantis 1 dalies nuostatomis pateikiamas prašymas atlikti vėlesnį patikrinimą, toks patikrinimas atliekamas ir jo rezultatai ne vėliau kaip per šešis mėnesius perduodami Bendrijos muitinėms. Gauti rezultatai turi leisti nustatyti, ar A formos kilmės sertifikatas arba sąskaitos faktūros deklaracija atitinka faktiškai eksportuotus produktus ir ar šiems produktams galima taikyti 67 straipsnyje nurodytus lengvatinius tarifus. 4. Jeigu A formos kilmės sertifikatai išduodami pagal 91 straipsnį, atsakyme pateikiama EUR.1 judėjimo sertifikato (-ų) kopija (-os) arba atitinkamais atvejais – atitinkama (-os) sąskaitos faktūros deklaracija (-os). 5. Jeigu esant pagrįstų abejonių per šešis mėnesius, kaip nustatyta 3 dalyje, negautas atsakymas arba jeigu atsakyme nėra pakankamai informacijos, kad galima būtų nustatyti atitinkamo dokumento autentiškumą arba tikrąją produktų kilmę, kompetentingoms institucijoms siunčiamas antrasis pranešimas. Jeigu ir po antrojo pranešimo prašančiosios institucijos per keturis mėnesius neinformuojamos apie patikrinimo rezultatus arba jeigu remiantis šiais rezultatais neįmanoma nustatyti atitinkamo dokumento autentiškumo arba produktų tikrosios kilmės, prašančiosios institucijos atsisako, išskyrus išimtines aplinkybes, suteikti teisę taikyti lengvatinius tarifus. Pirmosios pastraipos nuostatos taikomos tarp tos pačios regioninės grupės šalių pagal šį skirsnį išduotų A formos kilmės sertifikatų arba sąskaitos faktūros paskesnio patikrinimo tikslais. 6. Jeigu, remiantis patikrinimo procedūros rezultatais arba kita turima informacija, nustatoma, kad pažeidžiamos šio skirsnio nuostatos, lengvatas gaunanti šalis eksportuotoja savo iniciatyva arba Bendrijos prašymu atlieka atitinkamus tyrimus arba organizuoja jų atlikimą, siekdama kuo skubiau nustatyti pažeidimus ir užkirsti jiems kelią. Šiuo tikslu Bendrija gali dalyvauti tyrimuose. 7. Kad A formos kilmės sertifikatus vėliau būtų galima patikrinti, lengvatas gaunančios šalies eksportuotojos kompetentinga Vyriausybinė institucija mažiausiai trejus metus saugo jų kopijas ir kitus su jais susijusius eksporto dokumentus. 95 straipsnis 78 straipsnio 1 dalies c punktas ir 89 straipsnis taikomi tiek, kiek Norvegija ir Šveicarija tam tikriems besivystančių šalių kilmės produktams jų taikomų lengvatinių tarifų kontekste taiko nuostatas, kurios yra panašios į Bendrijos nuostatas. Komisija valstybių narių muitines informuoja apie Norvegijos ir Šveicarijos patvirtintas nuostatas ir joms nurodo datą, nuo kurios taikomas 78 straipsnio 1 dalies c punktas ir 89 straipsnis bei panašios Norvegijos ir Šveicarijos priimtos nuostatos. Šios nuostatos taikomos, jei Bendrija, Norvegija ir Šveicarija sudaro susitarimą, kuriame, be kita ko, nustatoma, kad jos viena kitai teiks būtiną savitarpio pagalbą administracinio bendradarbiavimo klausimais. 4 poskirsnis Ceuta ir Melila 96 straipsnis 1. Terminas "Bendrija", vartojamas šiame skirsnyje, netaikomas Ceutai ir Melilai. Terminas "Bendrijos kilmės produktai" netaikomas Ceutos ir Melilos kilmės produktams. 2. Šis skirsnis mutatis mutandis taikomas nustatant, ar produktai, gali būti laikomi turinčiais eksportuojančios lengvatas gaunančios šalies, kuriai taikoma bendroji lengvatų sistema, kilmės statusą juos importuojant į Ceutą ir Melilą, ar turinčiais Ceutos ir Melilos kilmės statusą. 3. Ceuta ir Melila laikomos vientisa teritorija. 4. šio skirsnio nuostatos dėl A formos kilmės sertifikato išdavimo, naudojimo ir vėlesnio patikrinimo mutatis mutandis taikomos Ceutos ir Melilos kilmės produktams. 5. Ispanijos muitinė atsakinga už šio skirsnio taikymą Ceutoje ir Meliloje. 5 poskirsnis Baigiamosios nuostatos 97 straipsnis Kai šalis arba teritorija pripažįstama arba iš naujo pripažįstama lengvatas gaunančia šalimi atitinkamuose Tarybos EB reglamentuose arba EAPB sprendime nurodytų produktų atžvilgiu, tokios šalies arba teritorijos kilmės prekėms gali būti taikoma bendroji lengvatų sistema, jei jos iš lengvatas gaunančios šalies arba teritorijos buvo eksportuotos 93 straipsnio 2 dalyje nurodytą dieną arba vėliau. 2 skirsnis Bosnijos ir Hercegovinos Respublika ir Kroatijos Respublika; Jugoslavijos Federacinė Respublika; Buvusioji Jugoslavijos Respublika Makedonija bei Vakarų kranto ir Gazos ruožo teritorijos 1 poskirsnis Kilmės statusą turinčių produktų sąvokos apibrėžimas 98 straipsnis 1. Taikant nuostatas dėl lengvatinių tarifų, kuriuos Bendrija taiko tam tikriems Bosnijos ir Hercegovinos bei Kroatijos Respublikų, Buvusiosios Jugoslavijos Respublikos Makedonijos bei Vakarų kranto ir Gazos ruožo teritorijų (toliau – lengvatas gaunančios Respublikos) kilmės produktams, toliau išvardyti produktai laikomi lengvatas gaunančios Respublikos ar teritorijos kilmės produktais: a) produktai, išgauti ar pagaminti tik toje lengvatas gaunančioje Respublikoje ar teritorijoje, kaip apibrėžta 99 straipsnyje; b) toje lengvatas gaunančioje Respublikoje ar teritorijoje išgauti ar pagaminti produktai, kurių gamybai buvo naudoti kiti, negu a punkte minimi produktai, jeigu jie buvo pakankamai perdirbti ir apdoroti, kaip apibrėžta 100 straipsnyje. 2. Taikant šį skirsnį, Bendrijos kilmės produktai, kaip apibrėžta 3 dalyje, kurie lengvatas gaunančioje Respublikoje ar teritorijoje yra apdoroti arba perdirbti kitaip, nei nurodyta 101 straipsnyje, laikomi kilusiais iš tos lengvatas gaunančios Respublikos. 3. 1 dalis mutatis mutandis taikoma nustatant Bendrijoje išgautų produktų kilmę. 99 straipsnis 1. Toliau išvardyti produktai laikomi išgautais ar pagamintais tik lengvatas gaunančioje Respublikoje ar teritorijoje arba Bendrijoje: a) mineraliniai produktai, išgauti iš jų žemės gelmių arba jūros dugno; b) jose išaugę augalinės kilmės produktai; c) jose gimę ir užaugę gyvi gyvūnai; d) produktai, pagaminti iš jose užaugusių gyvūnų; e) jose vykusios medžioklės ar žvejybos produktai; f) jūros žūklės ir kiti produktai, išgauti iš jūros jų laivais neteritoriniuose vandenyse; g) produktai, pagaminti jos žuvų perdirbimo įmonėse tik iš f punkte nurodytų produktų; h) jose surinkti naudoti gaminiai, tinkami tik žaliavoms utilizuoti; i) atliekos ir laužas, susidaręs jose gamybos operacijų metu; j) produktai, išgauti iš jūros dugno arba podugnio, esančio už jos teritorinių vandenų, jei jos turi išimtinę teisę juos eksploatuoti; k) šalyje pagaminti produktai vien tik iš a–j punktuose nurodytų produktų. 2. 1 dalies f ir g punktuose vartojami sąvokų apibrėžimai "jų laivai" ir "jų žuvų perdirbimo laivai" taikomos tik laivams ir žuvų perdirbimo laivams: - kurie yra užregistruoti ar įrašyti lengvatas gaunančioje Respublikoje ar teritorijoje arba valstybėje narėje, - kurie plaukioja su lengvatas gaunančios Respublikos ar teritorijos arba valstybės narės vėliava, - kurių ne mažiau kaip 50 % priklauso lengvatas gaunančios Respublikos ar teritorijos arba valstybių narių piliečiams arba bendrovei, kurios pagrindinė buveinė yra vienoje iš tų Respublikų ar teritorijų toje šalyje arba vienoje iš tų valstybių narių, arba kurios vadovas arba vadovai, direktorių valdybos arba stebėtojų tarybos pirmininkas ir dauguma tokių valdybų ar tarybų narių yra tos lengvatas gaunančios Respublikos ar teritorijos arba valstybės narės piliečiai, be to, bendrovėms, kurių ne mažiau nei pusė kapitalo priklauso tai lengvatas gaunančiai Respublikai ar teritorijai arba valstybėms narėms ar tos lengvatas gaunančios Respublikos ar teritorijos arba valstybės narės valstybinėms įstaigoms ar piliečiams, - kurių kapitonas ir jo komanda yra lengvatas gaunančios Respublikos ar teritorijos arba valstybės narės piliečiai ir - kurių ne mažiau kaip 75 % laivo įgulos yra lengvatas gaunančios Respublikos ar teritorijos arba valstybės narės piliečiai. 3. Sąvokos "lengvatas gaunanti Respublika ar teritorija" ir "Bendrija" taip pat apima tos Respublikos ar teritorijos arba valstybės narės teritorinius vandenis. 4. Jeigu okeaniniai laivai, įskaitant žuvų perdirbimo laivus, kuriose sugauta žuvis yra apdorojama arba perdirbama, atitinka 2 dalies reikalavimus, jie laikomi lengvatas gaunančios Respublikos ar teritorijos dalimi. 100 straipsnis 1. Taikant 98 straipsnį, kilmės statuso neturinčios medžiagos laikomos pakankamai apdorotomis arba perdirbtomis, jeigu gautasis produktas laikantis šio straipsnio 2 dalies yra klasifikuojamas kitoje pozicijoje, negu kilmės statuso neturinčios medžiagos, panaudotos jo gamybai. 2. Produktams, paminėtiems 1 ir 2 skilčių sąraše: - išvardytiems 19 priede, Vakarų krantui ir Gazos ruožui, arba - išvardytiems 20 priede, Bosnijos ir Hercegovinos ir Kroatijos Respublikoms, Jugoslavijos Federacinei Respublikai, Buvusiajai Jugoslavijos Respublikai Makedonijai, atitinkamo produkto atžvilgiu vietoje 1 dalyje minėtos taisyklės turi būti įvykdytos 3 skiltyje išdėstytos sąlygos. 101 straipsnis Kilmės statusui įgyti nepakankamu produktų apdorojimu ar perdirbimu, neatsižvelgiant į tai, ar tenkinami 100 straipsnio 1 dalies reikalavimai, laikomos šios operacijos: a) operacijos, kuriomis siekiama išsaugoti produktų būklę jų gabenimo ir saugojimo metu (ventiliacija, išskleidimas, džiovinimas, atšaldymas, laikymas sūryme, sieros diokside ar kituose vandeniniuose tirpaluose, sugadintų dalių šalinimas ir kitos panašios operacijos); b) paprastos operacijos, kurias sudaro dulkių šalinimas, produktų persijojimas ar perrinkimas, rūšiavimas, klasifikavimas, derinimas (įskaitant gaminių rinkinių sudarymą), plovimas, dažymas ir pjaustymas; c) i) pakuočių keitimas, krovinių perskirstymas ir surinkimas; ii) paprastas išpilstymas į butelius, flakonus, sukrovimas į krepšius, dėžes, pritvirtinimas prie lentų ar plokščių ir pan. bei visos kitos įprastinės operacijos; d) skiriamųjų ženklų, etikečių ir pan. tvirtinimas ant produktų ar jų pakuočių; e) paprastas skirtingų ar vienodų rūšių produktų maišymas, jei vienas ar daugiau mišinio komponentų neatitinka sąlygų, nurodytų šiame skirsnyje, būtinų lengvatas gaunančios Respublikos ar teritorijos ar Bendrijos kilmės statusui įgyti; f) paprastas produktų dalių surinkimas siekiant gauti užbaigtą produktą; g) dviejų ar daugiau a–f punktuose nurodytų operacijų derinys; h) gyvūnų skerdimas. 102 straipsnis 1. Nukrypstant nuo 100 straipsnio nuostatų, kilmės statuso neturinčios medžiagos gali būti naudojamos konkrečiam produktui gaminti, jei jų bendra vertė neviršija 5 % užbaigto produkto gamintojo kainos ir laikantis 14 priedo 3.4 pastaboje nustatytų sąlygų. 2. 1 dalis netaikoma produktams, klasifikuojamiems Suderintos sistemos 50–63 skirsniuose. 103 straipsnis Priedai, atsarginės dalys ir įrankiai, kurie yra įrenginio dalis ir įeina į jo kainą arba nėra atskirai įvertinti, siunčiami su įrenginiu, mechanizmu, aparatu ar mašina, yra laikomi neatskiriamais nuo to įrenginio, mechanizmo, aparato ar mašinos. 104 straipsnis Rinkiniai, nurodyti Suderintos sistemos 3 bendrojoje taisyklėje, laikomi turinčiais kilmės statusą, jei kilmės statusą turi ir jų sudėtinės dalys. Tačiau jei rinkinį sudaro turintys kilmės statusą ir neturintys kilmės statuso daiktai, tai tas rinkinys, kaip visuma, bus laikomas turinčiu kilmės statusą, jeigu neturinčių kilmės statuso daiktų vertė neviršija 15 % to rinkinio gamintojo kainos (ex-works kainos). 105 straipsnis Norint nustatyti, ar produktas turi kilmės statusą, nebūtina nustatyti, ar tokį statusą turi toliau išvardytos priemonės, kurios gali būti naudojamos jam gaminti: a) energija ir kuras; b) statiniai ir įrengimai; c) mechanizmai ir įrankiai; d) prekės, kurios neįeina į galutinę produkto sudėtį ir nėra tam skirtos 106 straipsnis Lengvatas gaunančioje Respublikoje ar teritorijoje arba Bendrijoje būtina bet kuriuo metu tenkinti šiame skirsnyje nustatytas kilmės statuso įgijimo sąlygas. Jei kilmės statusą turintys produktai, eksportuoti iš lengvatas gaunančios Respublikos ar teritorijos ar Bendrijos į kitą šalį, yra grąžinami, jie turi būti laikomi neturinčiais kilmės statuso, jeigu kompetentingoms institucijoms negalima pateikti svarių įrodymų, kad: - grąžintos prekės yra tos pačios kaip ir eksportuotosios ir - jų atžvilgiu nebuvo atliktos jokios operacijos, išskyrus tas, kurios yra būtinos gerai jų būklei išlaikyti, kol jos yra toje šalyje. 107 straipsnis 1. Toliau nurodyti produktai laikomi tiesiogiai gabenamais iš lengvatas gaunančios Respublikos ar teritorijos į Bendriją arba iš Bendrijos į lengvatas gaunančią Respubliką ar teritoriją: a) prekės, vežamos nevykstant per kitos šalies teritoriją; b) produktai, sudarantys vieną atskirą siuntą, gabenamą per šalių, kurios nėra lengvatas gaunančios Respublikos ar teritorijos arba Bendrija, teritoriją, kurie prireikus perkraunami ar laikinai sandėliuojami tose šalyse, jeigu šie produktai lieka tranzito arba sandėliavimo šalies muitinės priežiūroje ir jeigu jiems netaikomos kitos operacijos, išskyrus iškrovimą, perkrovimą ar kurią nors kitą operaciją, skirtą gerai produktų būklei išlaikyti; c) produktai, kurie gabenami vamzdynais be sustojimo per šalies, kuri nėra eksportuojanti lengvatas gaunanti Respublika ar teritorija, arba Bendrijos teritoriją. 2. Kad laikomasi 1 dalies b punkte nurodytų sąlygų, įrodoma kompetentingai muitinei pateikiant: a) išsamų važtaraštį, įformintą prekių gabenimui per tranzito šalį; arba b) tranzito šalies muitinės išduotą pažymą, kurioje: - pateikiamas tikslus prekių aprašymas, - nustatomos produktų iškrovimo ir perkrovimo datos ir prireikus – laivų arba kitų naudojamų transporto priemonių pavadinimai, ir - nurodomos sąlygos, kuriomis prekės buvo tranzito šalyje; arba c) jei nėra šių duomenų, kitus reikiamus dokumentus. 108 straipsnis 1. Kilmės statusą turintiems produktams, iš lengvatas gaunančios Respublikos ar teritorijos išsiųstiems į parodą kitoje šalyje ir po parodos parduotiems importui į Bendriją, juos importuojant taikomi lengvatiniai tarifai, nurodyti 98 straipsnyje, jeigu produktai atitinka šio skirsnio sąlygas, leidžiančias juos pripažinti kilusiais iš lengvatas gaunančios Respublikos ar teritorijos ir jeigu kompetentingai Bendrijos muitinei pateikiama svarių įrodymų, kad: a) eksportuotojas išsiuntė produktus iš lengvatas gaunančios šalies eksportuotojos teritorijos tiesiai į šalį, kurioje rengiama paroda; b) produktai buvo parduoti ar kitaip eksportuotojo perduoti asmeniui Bendrijoje; c) vykstant parodai ar tuoj po jos produktai buvo siunčiami į Bendriją tokios būklės kaip ir siunčiant į parodą; d) produktai nebuvo naudoti jokiam kitam, išskyrus eksponavimą parodoje, tikslui. 2. EUR.1 judėjimo sertifikatas Bendrijos muitinei pateikiamas įprastine tvarka. Jame nurodomas parodos pavadinimas ir adresas. Prireikus gali būti reikalaujama pateikti papildomus dokumentus, patvirtinančius produktų pobūdį ir jų eksponavimo sąlygas. 3. 1 dalis taikoma bet kokiai prekybos, pramonės, žemės ūkio ar amatų parodai, mugei ar panašiam visuomeniniam renginiui, kuris nėra privačiai organizuojamas parduotuvėse ar verslo patalpose, siekiant parduoti užsieninius produktus, ir kurio metu produktai lieka muitinės priežiūroje. 2 poskirsnis Kilmės įrodymas 109 straipsnis Lengvatas gaunančios Respublikos ar teritorijos kilmės produktams taikomos šio skirsnio lengvatos, pateikus kurį nors iš toliau nurodytų dokumentų: a) EUR.1 judėjimo sertifikatą, kurio pavyzdys pateiktas 21 priede; arba b) 117 straipsnio 1 dalyje minimais atvejais – deklaraciją, kurios tekstas išdėstytas 22 priede ir kurią eksportuotojas įrašo sąskaitoje faktūroje, pristatymo pranešime ar kuriame nors kitame prekybos dokumente, pakankamai išsamiai apibūdinančiame atitinkamus produktus, kad juos būtų galima identifikuoti (toliau – sąskaitos faktūros deklaracija). a) EUR.1 judėjimo sertifikatas 110 straipsnis 1. Importuojamiems į Bendriją kilmės statusą pagal šio skirsnio nuostatas turintiems produktams taikomi 98 straipsnyje nurodyti lengvatiniai tarifai, kai minėti produktai gabenami tiesiogiai, kaip apibrėžta 107 straipsnyje, pateikus EUR.1 judėjimo sertifikatą, išduotą: - Bosnijos ir Hercegovinos bei Kroatijos Respublikų, Jugoslavijos Federacinės Respublikos, Buvusiosios Jugoslavijos Respublikos Makedonijos arba - Vakarų kranto ir Gazos ruožo teritorijų prekybos rūmų, su sąlyga, kad lengvatas gaunančių Respublikų ar teritorijų kompetentingos įstaigos: - perdavė Komisijai informaciją, reikalaujamą pagal 121 straipsnį, ir - padeda Bendrijai sudarydamos sąlygas valstybių narių muitinėms patikrinti dokumento autentiškumą arba informacijos apie tikrąją atitinkamų produktų kilmės vietą teisingumą. 2. EUR.1 judėjimo sertifikatas gali būti išduodamas tik tuo atveju, jeigu jį reikia pateikti kaip įrodymą taikant lengvatinius tarifus, nurodytus 98 straipsnyje. 3. EUR.1 judėjimo sertifikatas išduodamas eksportuotojui arba, jo atsakomybe – jo įgaliotajam asmeniui, pateikus pareiškimą raštu. Toks pareiškimas, kurio blanko pavyzdys pateiktas 21 priede, užpildomas pagal šio poskirsnio nuostatas. Eksportuojančios lengvatas gaunančios Respublikos ar teritorijos kompetentingos institucijos pareiškimus EUR.1 judėjimo sertifikatui gauti saugo ne trumpiau nei trejus metus. 4. Eksportuotojas ar jo atstovas su prašymu pateikia bet kokį papildomą dokumentą, įrodantį, kad eksportuojami produktai atitinka reikalavimus, keliamus išduodant EUR.1 sertifikatą. Eksportuotojas įsipareigoja kompetentingų institucijų prašymu pateikti bet kokius papildomus įrodymus, kurių joms gali reikėti produktų, kuriems gali būti taikomas lengvatinis režimas, kilmės statuso teisingumui nustatyti ir leisti minėtoms institucijoms tikrinti jo sąskaitas ir aplinkybes, kuriomis produktai buvo išgauti ar pagaminti. 5. EUR.1 judėjimo sertifikatą išduoda lengvatas gaunančių Respublikų ar teritorijų kompetentingos Vyriausybinės institucijos arba eksportuojančios valstybės narės muitinės, jeigu eksportui skirtos prekės pagal šio skirsnio nuostatas gali būti laikomos kilmės statusą turinčiais produktais. 6. Kadangi EUR.1 judėjimo sertifikatas yra dokumentas, kuris pateikiamas kaip įrodymas 98 straipsnyje išdėstytai lengvatinei tvarkai taikyti, lengvatas gaunančių Respublikų ar teritorijų kompetentingos Vyriausybinės institucijos ar eksportuojančios valstybės narės muitinės yra atsakingos už tai, kad būtų imamasi visų priemonių, būtinų produktų kilmei ir kitiems sertifikato duomenims patikrinti. 7. Norėdamos patikrinti, ar buvo laikytasi 5 dalyje nurodytų sąlygų, lengvatas gaunančių Respublikų ar teritorijų kompetentingos Vyriausybinės institucijos arba eksportuojančios valstybės narės muitinės turi turėti teisę prašyti bet kokio dokumentinio įrodymo arba atlikti bet kokį, jų nuomone, reikalingą patikrinimą. 8. Lengvatas gaunančių Respublikų ar teritorijų kompetentingos Vyriausybinės institucijos arba eksportuojančios valstybės narės muitinės turi užtikrinti, kad 1 dalyje nurodyti blankai būtų tinkamai užpildyti. 9. EUR.1 judėjimo sertifikato išdavimo data nurodoma toje sertifikato dalyje, kurią pildo muitinė. 10. EUR.1 judėjimo sertifikatą išduoda lengvatas gaunančios Respublikos ar teritorijos kompetentingos institucijos arba eksportuojančios valstybės narės muitinės, kai jame nurodyti produktai yra eksportuojami. Eksportuotojas jį gali gauti, kai faktiškai vykdomas ar užtikrintas eksportas. 111 straipsnis Kai importuotojo prašymu ir importuojančios šalies muitinės nustatytomis sąlygomis produktai, išmontuoti arba nesurinkti pagal Suderintos sistemos 2a bendrąją taisyklę ir klasifikuojami Suderintos sistemos XVI arba XVII skyriuose arba pozicijose Nr. 7308 ir 9406, importuojami dalimis, importuojant pirmąją jų dalį muitinei pateikiamas vienas kilmės įrodymas, apimantis visus šiuos produktus. 112 straipsnis Kilmės įrodymai pateikiami importuojančios valstybės narės muitinei Kodekso 62 straipsnyje nustatyta tvarka. Šios institucijos gali pareikalauti kilmės įrodymo vertimo. Be to, ji gali reikalauti, kad prie importo deklaracijos būtų pridėtas importuotojo patvirtinimas apie tai, kad produktai atitinka sąlygas, būtinas lengvatinių tarifų taikymui. 113 straipsnis 1. Nukrypstant nuo 110 straipsnio 10 dalies, išimtiniais atvejais EUR.1 judėjimo sertifikatas gali būti išduotas po produktų, kuriems jis skirtas, eksporto, jeigu: a) jis nebuvo išduotas eksporto metu dėl netyčinių klaidų, neapsižiūrėjimo ar tam tikrų aplinkybių; arba b) jei kompetentingoms institucijoms pateikiama svarių įrodymų, kad EUR.1 judėjimo sertifikatas buvo išduotas, bet nebuvo priimtas juos importuojant dėl techninių priežasčių. 2. Kompetentinga Vyriausybinė institucija gali išduoti EUR.1 judėjimo sertifikatą po produktų eksporto tik patikrinusi, ar eksportuotojo prašyme pateikti duomenys atitinka eksporto dokumentų duomenis ir ar EUR.1 judėjimo sertifikatas nebuvo išduotas produktų eksporto metu. 3. Atgaliniu terminu išduodant EUR.1 judėjimo sertifikatus įrašoma viena iš šių frazių: , , , , , , , , , , . 4. 3 dalyje nurodyta žyma įrašoma EUR.1 judėjimo sertifikato langelyje "Pastabos". 114 straipsnis 1. EUR.1 judėjimo sertifikato vagystės, pametimo ar sugadinimo atveju eksportuotojas gali kreiptis į jį išdavusias kompetentingas institucijas arba į eksportuojančios valstybės narės muitinę, kad gautų dublikatą, parengtą remiantis turimais eksporto dokumentais. 2. Tokiu būdu išduotame dublikate įrašomas vienas iš šių žodžių: , , , , , , , , , , . 3. 2 dalyje nurodyta žyma įrašoma EUR.1 judėjimo sertifikato langelyje "Pastabos". 4. Dublikatas, kuriame nurodoma EUR.1 judėjimo sertifikato originalo išdavimo data, įsigalioja nuo tos dienos. 115 straipsnis 1. Kai kilmės statusą turintys produktai pateikiami Bendrijos muitinės įstaigos priežiūrai, pirminį kilmės įrodymą galima pakeisti vienu ar daugiau EUR.1 judėjimo sertifikatų, jei norima visus ar tam tikrą šių produktų kiekį išsiųsti į kitą vietą Bendrijoje. Pakaitinį (-ius) EUR.1 judėjimo sertifikatą (-us) išduoda muitinės įstaiga, kurios priežiūrai yra pateikti produktai. 116 straipsnis 1. EUR.1 judėjimo sertifikatas galioja penkis mėnesius nuo jo išdavimo dienos lengvatas gaunančioje Respublikoje ar teritorijoje ar Bendrijoje ir turi būti per šį laikotarpį pateiktas valstybės narės ar importuojančios lengvatas gaunančios Respublikos ar teritorijos muitinei. 2. EUR.1 judėjimo sertifikatas, pateiktas valstybės narės muitinei praėjus šio straipsnio 1 dalyje nustatytam terminui, gali būti priimtas turint tikslą taikyti lengvatinį tarifų režimą, jeigu sertifikatas nebuvo pateiktas iki nustatyto termino pabaigos dėl išskirtinių aplinkybių. 3. Kitais pavėluoto pateikimo atvejais importuojančios valstybės narės ar lengvatas gaunančios Respublikos ar teritorijos muitinės gali priimti sertifikatus, jei produktai joms buvo pateikti iki minėtos galutinės datos. b) Sąskaitos faktūros deklaracija 117 straipsnis 1. Sąskaitos faktūros deklaraciją gali išrašyti: a) patvirtintas eksportuotojas, kaip apibrėžta 118 straipsnyje; arba b) bet kuris eksportuotojas bet kuriai siuntai, sudarytai iš vienos ar daugiau pakuočių, kuriose yra kilmės statusą turinčių produktų, kurių bendra vertė neviršija 3000 ekiu, ir su sąlyga, kad šiai procedūrai taikoma 110 straipsnio 1 dalyje nurodyta pagalba. 2. Sąskaitos faktūros deklaraciją galima pateikti tuo atveju, kai atitinkamus produktus galima laikyti Bendrijos arba lengvatas gaunančios Respublikos ar teritorijos kilmės produktais, kaip apibrėžta šiame skirsnyje. 3. Eksportuotojas, pateikiantis sąskaitos faktūros deklaraciją, privalo būti pasirengęs bet kuriuo momentu Bendrijos ar lengvatas gaunančios Respublikos ar teritorijos muitinės prašymu pateikti visus atitinkamus dokumentus, patvirtinančius atitinkamų produktų kilmės statusą, ir su sąlyga, kad yra laikomasi šiame skirsnyje nurodyto administracinio bendradarbiavimo. 4. Sąskaitos faktūros deklaraciją eksportuotojas išspausdina rašomąja mašinėle, įspaudžia ar išspausdina kompiuteriu sąskaitoje faktūroje, pristatymo pranešime ar kuriame nors kitame prekybos dokumente arba deklaracijoje, kurios tekstas išdėstytas 22 priede, vartodamas vieną iš tame priede nurodytų kalbų ir laikydamasis eksportuojančios šalies vidaus teisės nuostatų. Jei deklaracija išrašoma ranka, reikia rašyti rašalu ir spausdintomis raidėmis. 5. Sąskaitoje faktūroje turi būti eksportuotojo parašo originalas. Tačiau nereikalaujama, kad šias deklaracijas pasirašytų patvirtintas eksportuotojas, kaip apibrėžta 118 straipsnyje, jeigu jis Vyriausybinei institucijai pateikia raštišką įsipareigojimą, kad jis prisiima visą atsakomybę už bet kurią sąskaitos faktūros deklaraciją, kuri jį identifikuoja, tarsi jis būtų ją pasirašęs. 6. 1 dalies b punkte nurodytais atvejais sąskaitos faktūros deklaracijos naudojimui taikomos šios specialios sąlygos: a) viena sąskaitos faktūros deklaracija pildoma kiekvienai siuntai; b) jei siuntoje esančios prekės jau buvo tikrintos lengvatas gaunančioje Respublikoje ar teritorijoje eksportuojančioje šalyje eksportuotojoje, siekiant nustatyti, ar jas galima laikyti "kilmės statusą turinčiais produktais", eksportuotojas tai gali pažymėti sąskaitos faktūros deklaracijoje. Pirmos pastraipos nuostatos neatleidžia eksportuotojo nuo kitų muitinės ar pašto reikalavimų laikymosi. 118 straipsnis 1. Bendrijos muitinės gali leisti bet kuriam eksportuotojui (toliau – patvirtintas eksportuotojas), kuris dažnai siunčia Bendrijos kilmės produktus, kaip apibrėžta 98 straipsnio 2 dalyje įforminti sąskaitos faktūros deklaracijas neatsižvelgiant į atitinkamų produktų vertę. Eksportuotojas, norinti gauti šį leidimą, privalo muitinei pateikti visas garantijas, būtinas produktų kilmės statusui patikrinti ir įrodančias, kad tenkinami visi šio skirsnio reikalavimai. 2. Muitinė gali suteikti patvirtinto eksportuotojo statusą bet kuriomis, jų manymu, tinkamomis sąlygomis. 3. Muitinė patvirtintam eksportuotojui suteikia muitinės leidimo numerį, kuris nurodomas sąskaitos faktūros deklaracijoje. 4. Muitinė kontroliuoja, kaip patvirtintas eksportuotojas naudojasi leidimu. 5. Muitinės gali atšaukti leidimą bet kuriuo metu. Jos atšaukia leidimą, kai patvirtintas eksportuotojas nebeteikia 1 dalyje minimų garantijų, netenkina 2 dalyje minimų sąlygų arba bet kokiu kitu būdu netinkamai naudoja leidimą. 119 straipsnis 1. Produktai, kuriuos privatūs asmenys vieni kitiems siunčia mažomis siuntomis ar kuriuos keleiviai vežasi asmeniniame bagaže, pripažįstami kaip kilmės statusą turintys produktai, kuriems taikomi lengvatiniai tarifai, nurodyti 98 straipsnyje, nereikalaujant pateikti EUR.1 judėjimo sertifikato ar sąskaitos faktūros deklaracijos, su sąlyga, kad jie nėra komercinio pobūdžio ir yra deklaruoti kaip atitinkantys šio skirsnio taikymo sąlygas, ir jei nėra abejonių dėl tokios deklaracijos teisingumo. 2. Produktai, kurie importuojami tik retkarčiais ir kurie skirti tik prekių gavėjo ar jas gabenančių asmenų ar jų šeimų asmeniniam naudojimui, laikomi nekomercinio pobūdžio, jei iš produktų pobūdžio ir kiekio yra aišku, kad jie importuojami nekomerciniais tikslais. Be to, bendra šių produktų vertė neturi viršyti 215 ekiu mažų siuntų atveju arba 600 ekiu – keleivių asmeninio bagažo atveju. 120 straipsnis Aptikus nedidelių kilmės įrodyme pateiktų duomenų ir dokumentų, pateiktų muitinės įstaigai, kad būtų sutvarkyti importuojamoms prekėms nustatyti formalumai, duomenų neatitikimų, kilmės įrodymas ipso facto netampa niekiniu, jeigu tinkamai nustatoma, kad tame dokumente pateikti duomenys atitinka pateiktas prekes. Aiškios formalios klaidos, pvz., spausdinimo, padarytos kilmės įrodyme, neturėtų būti šio dokumento atmetimo priežastimi, jei šios klaidos nekelia abejonių dėl dokumente nurodytų duomenų teisingumo. 3 poskirsnis Administracinio bendradarbiavimo metodai 121 straipsnis 1. Lengvatas gaunančios Respublikos ar teritorijos Komisijai praneša jų teritorijoje esančių EUR.1 judėjimo sertifikatus išduodančių Vyriausybinių institucijų pavadinimus ir adresus, pateikia tų institucijų naudojamų antspaudų pavyzdžius, taip pat atitinkamų Vyriausybinių institucijų, atsakingų už EUR.1 judėjimo sertifikatų ir sąskaitos faktūros deklaracijų kontrolę, pavadinimus ir adresus. Antspaudai galioja nuo tos dienos, kai jų pavyzdžius gauna Komisija. Komisija šią informaciją perduoda valstybių narių muitinėms. Kai šie pranešimai perduodami dėl ankstesnių pranešimų pakeitimo, Komisija nurodo datą, nuo kurios, remiantis lengvatas gaunančių Respublikų ar teritorijų kompetentingų institucijų duotais nurodymais, pradedami naudoti tokie nauji antspaudai. ši informacija yra skirta tik tarnybiniam naudojimui; tačiau kai prekes reikia išleisti į laisvą apyvartą, atitinkama muitinė gali leisti importuotojui arba jo tinkamai įgaliotam atstovui pasižiūrėti į šioje dalyje minimų antspaudų pavyzdžius. 2. Komisija lengvatas gaunančioms Respublikoms ar teritorijoms išsiunčia antspaudų, kuriuos naudoja valstybių narių muitinės EUR.1 judėjimo sertifikatams išduoti, pavyzdžius. 122 straipsnis 1. EUR.1 judėjimo sertifikatų ir sąskaitos faktūros deklaracijų paskesni patikrinimai atliekami atsitiktine tvarka arba kaskart, kai importuojančios valstybės narės muitinės arba lengvatas gaunančios Respublikos ar teritorijos kompetentingos institucijos turi pagrįstų abejonių dėl šių dokumento autentiškumo, atitinkamų produktų kilmės statuso arba kitų šio skirsnio reikalavimų įvykdymo. 2. Įgyvendindamos 1 dalies nuostatas, importuojančios valstybės narės arba lengvatas gaunančios Respublikos ar teritorijos kompetentingos institucijos grąžina EUR.1 judėjimo sertifikatą ir sąskaitos faktūros deklaraciją ar šių dokumentų kopiją eksportuojančios lengvatas gaunančios Respublikos ar teritorijos kompetentingoms institucijoms ar valstybės narės muitinei ir prireikus nurodo užklausos priežastis. Kartu su prašymu atlikti patikrinimą, jos prie EUR.1 sertifikato ar sąskaitos faktūros deklaracijos prideda susijusius prekybos dokumentus ar jų kopijas ir visus turimus dokumentus bei informaciją, leidžiančius manyti, kad pateikti kilmės įrodymo duomenys yra neteisingi. Jei importuojančios valstybės narės muitinės, laukdamos patikrinimo rezultatų, nusprendžia sustabdyti lengvatinių tarifų taikymą šiems produktams, importuotojui siūloma išleisti produktus leidžiama laikantis, jos nuomone, būtinų atsargumo priemonių. 3. Importuojančios valstybės narės muitinė arba lengvatas gaunančios Respublikos ar teritorijų kompetentingos įstaigos per šešis mėnesius informuojami apie tikrinimo rezultatus. Gauti rezultatai turi aiškiai rodyti, ar EUR.1 judėjimo sertifikatas ar sąskaitos faktūros deklaracija atitinka faktiškai eksportuotus produktus ir ar šiems produktams galima taikyti 98 straipsnyje nurodytus lengvatinius tarifus. 4. Kad EUR.1 judėjimo sertifikatus ar sąskaitų faktūrų deklaracijas, taip pat bet kokius eksporto dokumentus ar be kokias su jais susijusių sertifikatų kopijas vėliau būtų galima patikrinti, eksportuojančios lengvatas gaunančios Respublikos ar teritorijų kompetentingos institucijos arba eksportuojančios valstybės narės muitinės juos saugo ne trumpiau nei trejus metus. 5. Jeigu esant pagrįstų abejonių per 10 mėnesių atsakymas nepateikiamas arba jeigu atsakyme nėra pakankamai informacijos, kad galima būtų nustatyti atitinkamo dokumento autentiškumą arba tikrąją produktų kilmę, užklausą pateikusios institucijos atsisako taikyti lengvatinį tarifų režimą, išskyrus išskirtinius atvejus. 4 poskirsnis Ceuta ir Melila 123 straipsnis 1. Terminas "Bendrija", vartojamas šiame skirsnyje, netaikomas Ceutai ir Melilai. Terminas "Bendrijos kilmės produktai" netaikomas Ceutos ir Melilos kilmės produktams. 2. Šis skirsnis mutatis mutandis taikomas nustatant, ar produktai gali būti laikomi turinčiais eksportuojančių lengvatas gaunančių Respublikų, kurioms taikomos lengvatos, kilmės statusą juos importuojant į Ceutą ir Melilą arba turinčiais Ceutos ir Melilos kilmės statusą. 3. Ceuta ir Melila laikomos vientisa teritorija. 4. Šio skirsnio nuostatos dėl EUR.1 judėjimo sertifikato išdavimo, naudojimo ir vėlesnio patikrinimo mutatis mutandis taikomos Ceutos ir Melilos kilmės produktams. 5. Ispanijos muitinė atsakinga už šio skirsnio taikymą Ceutoje ir Meliloje." 3. 220 straipsnis pakeičiamas taip: "220 straipsnis 1. Nepažeidžiant konkrečių nuostatų, kartu su deklaracija, pateikiama įforminant ekonominio poveikio turinčią muitinės procedūrą, turi būti pateikiami šie dokumentai: a) muitinio sandėliavimo procedūrai: - D tipo sandėliai; dokumentai, nurodyti 218 straipsnio 1 dalies a ir b punktuose, - išskyrus D tipo sandėlius; jokie dokumentai; b) laikinojo įvežimo perdirbti procedūrai: - drobeko sistema; dokumentai, nurodyti 218 straipsnio 1 dalyje, - sąlyginio neapmokestinimo sistema; dokumentai, nurodyti 218 straipsnio 1 dalies a ir b punktuose, ir, jei reikia, leidimas atlikti atitinkamą muitinės procedūrą arba prašymo išduoti leidimą kopija, jeigu taikomos 556 straipsnio 1 dalies antrosios pastraipos nuostatos; c) muitinės prižiūrimo perdirbimo procedūrai – dokumentai, nurodyti 218 straipsnio 1 dalies a ir b punktuose ir, jei reikia, raštiškas leidimas šiai muitinės procedūrai atlikti; d) laikinojo importavimo procedūrai: - dalinio neapmokestinimo importo muitais atveju; dokumentai, nurodyti 218 straipsnio 1 dalyje, - visiško neapmokestinimo importo muitais atveju; dokumentai, nurodyti 218 straipsnio 1 dalies a ir b punktuose, ir, jei reikia, raštiškas leidimas šiai muitinės procedūrai atlikti; e) laikino išvežimo perdirbti procedūrai – dokumentai, nurodyti 221 straipsnio 1 dalyje ir, jei reikia, raštiškas leidimas atlikti šią procedūrą arba prašymo išduoti leidimą kopija, jeigu taikomos 751 straipsnio 1 dalies antrosios pastraipos nuostatos. 2. 218 straipsnio 2 dalies nuostatos taikomos deklaracijoms, pateikiamoms įforminant bet kurią ekonominio poveikio turinčią muitinės procedūrą. 3. Muitinė gali leisti, kad raštiškas leidimas atlikti procedūrą arba prašymo išduoti leidimą kopija nebūtų pateikiami kartu su deklaracija, bet būtų laikomi muitinės žinioje." 4. 228 straipsnis papildomas šiomis dalimis: "Kvite turi būti nurodyta bent jau ši informacija: a) prekių aprašymas, leidžiantis identifikuoti prekes; taip pat gali būti nurodytas pozicijos numeris; b) vertė, nurodyta sąskaitoje faktūroje ir (arba) prireikus – prekių kiekis; c) surinktų privalomųjų mokėjimų suskirstymas; d) data, kada jis buvo surašytas; e) kvitą išdavusios įstaigos pavadinimas. Valstybės narės praneša Komisijai apie savo kvitus, įvestus remiantis šiuo straipsniu. Komisija perduoda šią informaciją kitoms valstybėms narėms." 5. 455 straipsnio 3 dalis pakeičiama taip: "3. 2 dalyje paminėtas įrodymas pateikiamas muitinei: a) pateikiant muitinės patvirtintą muitinės ar prekybos dokumentą, liudijantį, kad atitinkamos prekės buvo pateiktos paskirties įstaigai. Tame dokumente pateiktos informacijos turi pakakti prekėms identifikuoti; arba b) pateikiant muitinės dokumentą, liudijantį, kad prekės buvo pateiktos muitinės procedūros įforminimui trečiojoje šalyje arba šio dokumento kopija ar fotokopija; tokios kopijos ar fotokopijos tikrumas turi būti patvirtintas institucijos, įforminusios dokumento originalą, arba atitinkamos trečiosios šalies institucijos arba vienos iš valstybių narių institucijos. Tame dokumente pateiktos informacijos turi pakakti atitinkamoms prekėms identifikuoti; arba c) taikant ATA konvenciją – pateikiant įrodymą, paminėtą tos Konvencijos 8 straipsnyje." 6. 2 skirsnyje pridedamas 457b straipsnis: "457b straipsnis 1. Jei TIR operacija yra susijusi su tomis pačiomis prekėmis, kurioms taikomas 362 straipsnis, arba jei muitinė laiko, kad yra būtina, išvykimo arba įvažiavimo įstaiga gali nurodyti, kokiu maršrutu turi būti gabenama siunta. Maršrutas pakeičiamas TIR knygelės turėtojo prašymu tik valstybės narės, kurioje yra siunta jos gabenimo nustatytu maršrutu metu, muitinės. Muitinė atitinkamus duomenis įrašo TIR knygelėje ir apie tai nedelsdama praneša išvykimo arba įvažiavimo įstaigai. Valstybės narės imasi būtinų priemonių išaiškinti bet kurį pažeidimą arba nusižengimą ir taikyti veiksmingas baudas. 2. Force majeur atveju vežėjas gali nukrypti nuo nustatyto maršruto. Siunta ir TIR knygelė nedelsiant pateikiami artimiausiai valstybės narės, kurioje yra siunta, muitinei. Muitinė praneša išvykimo arba įvažiavimo įstaigai ir atitinkamus duomenis įrašo TIR knygelėje." 7. 629 straipsnis pakeičiamas taip: "629 straipsnis Deklaracijoje ar prašyme įforminti kompensaciniams produktams kuriuos nors iš muitinės sankcionuotų veiksmų, nurodytų Kodekso 128 straipsnyje, yra pateikiami visi duomenys, būtini pagrįsti reikalavimą grąžinti muitus." 8. 630 straipsnis pakeičiamas taip: "630 straipsnis Nepažeidžiant teisės taikyti supaprastintas procedūras, bet kokie kompensaciniai produktai ir, jei reikia, nepakeistos prekės, kuriems turi būti įforminti kurie nors iš nustatytų muitinės sankcionuotų veiksmų, nurodytų Kodekso 128 straipsnyje, turi būti pateikiami muitinės formalumus užbaigiančiai įstaigai ir su jais turi būti atlikti muitinės formalumai, privalomi atliekant atitinkamus muitinės sankcionuotus veiksmus ar tokį jų panaudojimą, vadovaujantis bendrosiomis nuostatomis." 9. 631 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip: "1. Išskyrus 568 straipsnio taikymo atvejį, deklaracija, kuria kompensaciniai produktai ir, jei reikia, nepakeistos prekės pateikiami kuriems nors iš muitinės sankcionuotų veiksmų, nurodytų Kodekso 128 straipsnyje, įforminti, turi būti pateikiama vienoje iš muitinės formalumus užbaigiančių įstaigų, nurodytų leidime." 10. 640 straipsnio 1 dalies j punktas pakeičiama taip: "j) deklaracijų, kuriomis kompensaciniai produktai arba, jei reikia, nepakeistos prekės buvo pateikti vienam iš muitinės sankcionuotų veiksmų, nurodytų Kodekso 128 straipsnyje, įforminti informacija;". 11. III antraštinės dalies IV dalis yra keičiama taip: a) Antraštinė dalis pakeičiama taip: "SKOLOS MUITINEI IŠIEŠKOJIMAS" b) 871 straipsnio 1 dalyje pridedamas šis sakinys: "Su byla, kuri pateikiama Komisijai, taip pat turi būti susijusio asmens teiginys, liudijantis, kad jis susipažino su byla ir kad jis neturi nieko pridurti, arba jis turi išvardyti papildomą informaciją, kuri, jo nuomone, turėtų būti įtraukta į bylos medžiagą." c) Pridedamas papildomas 867a straipsnis: "Article 876a 1. Muitinė sustabdo skolininko įsipareigojimą sumokėti muitus iki termino, dėl kurio ji priima sprendimą, remdamasi prašymu, su sąlyga, kad kai prekės jau nėra muitinės priežiūroje, pateikiama mokėtinų muitų dydžio garantija, ir kad: a) tai atvejais, kai buvo pateiktas prašymas pripažinti deklaraciją negaliojančia, tikėtina, kad prašymas bus patenkintas; b) tais atvejais, kai yra pateiktas prašymas dėl muitų neišieškojimo pagal 236 straipsnį kartu su Kodekso 220 straipsnio 2 dalies b punktu arba pagal 238 ar 239 straipsnius, muitinė laiko, kad galima laikyti, kad atitinkamose nuostatose nustatytos sąlygos yra įvykdytos; c) išskyrus b punkte nurodytus atvejus, pagal Kodekso 236 straipsnį pateiktas prašymas neišieškoti muitų ir įvykdytos sąlygos, nustatytos Kodekso 244 straipsnio 2 dalyje. Nebūtina reikalauti garantijos, kai tikėtina, jog, sprendžiant iš skolininko padėties, šis prašymas nesukels jokių didelių ekonominių ar socialinių sunkumų. 2. Tais atvejais, kai prekės, esant vienai iš aplinkybių, nurodytų Kodekso 233 straipsnio c punkto antroje įtraukoje arba 233 straipsnio d punkte, yra konfiskuojamos, muitinė sustabdo skolininko įsipareigojimą mokėti muitus, jei laiko, kad įvykdytos sąlygos, dėl kurių neįvykdymo buvo konfiskuotos prekės." 12. 905 straipsnio 2 dalies 1 pastraipa papildoma šiuo sakiniu: "Taip pat turi būti prašymą grąžinti ar neišieškoti muitų pateikusio asmens teiginys, liudijantis, kad jis susipažino su byla ir neturi nieko pridurti, arba jis turi išvardyti papildomą informaciją, kuri, jo nuomone, turėtų būti įtraukta." 13. Šio reglamento I priedas įterpiamas kaip 1A priedas. 14. 11 priedas iš dalies keičiamas pagal šio reglamento II priedą. 15. 14 priedas iš dalies keičiamas pagal šio reglamento III priedą. 16. 15 priedas pakeičiamas tekstu, nurodytu prie šio reglamento IV priedo. 17. 17 priedas pakeičiamas tekstu, nurodytu prie šio reglamento V priedo. 18. 18 priedas pakeičiamas tekstu, nurodytu prie šio reglamento VI priedo. 19. 19 priedas pakeičiamas tekstu, nurodytu prie šio reglamento VII priedo. 20. 20 priedas pakeičiamas tekstu, nurodytu prie šio reglamento VIII priedo. 21. 22 priedas pakeičiamas tekstu, nurodytu prie šio reglamento IX priedo. 22. 38 priedas iš dalies keičiamas pagal šio reglamento X priedą. 23. 87 priedas iš dalies keičiamas pagal šio reglamento XI priedą. 2 straipsnis Šis reglamentas įsigalioja septintą dieną po jo paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje. Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse. Priimta Briuselyje, 1996 m. gruodžio 18 d. Komisijos vardu Mario Monti Komisijos narys [1] OL L 302, 1992 10 19, p. 1. [2] OL L 253, 1993 10 11, p. 1. [3] OL L 289, 1996 11 12, p. 1. [4] OL L 336, 1994 12 23, p. 1. [5] OL L 70, 1996 3 20, p. 4. [6] OL L 42, 1993 2 19, p. 34. [7] OL L 184, 1996 7 24, p. 35. -------------------------------------------------- I PRIEDAS +++++ TIFF +++++ +++++ TIFF +++++ +++++ TIFF +++++ -------------------------------------------------- II PRIEDAS 11 priede tarp taisyklių, susijusių su "ex 8520" ir "ex 8527" pozicijomis, įterpti: KN kodas | Produkto aprašymas | Kilmės statuso neturinčių medžiagų apdorojimas ar perdirbimas, suteikiantys kilmės statusą | | -------------------------------------------------- III PRIEDAS 14 priedas iš dalies keičiamas taip: Įvadas ir 2.1 pastaba: Vietoj: "… 69 straipsnio 1 dalyje, 100 straipsnio 1 dalyje ir 122 straipsnio 1 dalyje" įrašyti: "… 69 straipsnio 1 dalyje ir 100 straipsnio 1 dalyje"; 2.5 pastaba: Vietoj: "… kaip apibrėžta 70 straipsnyje, 100 straipsnio 3 dalyje ir 122 straipsnio 3 dalyje" įrašyti: "… kaip apibrėžta 70 ir 101 straipsniuose". Terminą "Okupotosios teritorijos" pakeisti terminu "Vakarų kranto ir Gazos ruožo teritorijos". -------------------------------------------------- IV PRIEDAS " 15 PRIEDAS APDIRBIMO AR PERDIRBIMO PROCESŲ, KURIUOS REIKIA ATLIKTI SU KILMĖS NETURINČIOMIS MEDŽIAGOMIS, NORINT, KAD PAGAMINTAS PRODUKTAS ĮGYTŲ KILMĖS STATUSĄ, SĄRAŠAS SS pozicija | Produkto aprašymas | Kilmės neturinčių medžiagų apdirbimas ir perdirbimas, suteikiantis produktui kilmę | (1) | (2) | (3) | 0201 | Galvijiena, šviežia ar atšaldyta | Gamyba iš medžiagų, klasifikuojamų bet kurioje pozicijoje, išskyrus sušaldytą galvijieną, klasifikuojamą 0202 pozicijoje | 0202 | Galvijiena, sušaldyta | Gamyba iš medžiagų, klasifikuojamų bet kurioje pozicijoje, išskyrus šviežią ar atšaldytą galvijieną, klasifikuojamą 0201 pozicijoje | 0206 | Galvijienos, kiaulienos, avienos, ožkienos, arklienos, asilų, mulų arba arklėnų valgomieji mėsos subproduktai, švieži, atšaldyti arba sušaldyti | Gamyba iš medžiagų, klasifikuojamų bet kurioje pozicijoje, išskyrus skerdenas, klasifikuojamas nuo 0201 iki 0205 pozicijos | 0210 | Mėsa ir valgomieji mėsos subproduktai, sūdyti, užpilti sūrymu, džiovinti arba rūkyti; valgomieji mėsos arba mėsos subproduktų miltai ir rupiniai | Gamyba iš medžiagų, klasifikuojamų bet kurioje pozicijoje, išskyrus mėsą ir mėsos subproduktus, klasifikuojamus 0201–0206 ir 0208 pozicijose arba naminių paukščių kepenis, klasifikuojamas 0207 pozicijoje | 0302– 0305 | Žuvys, išskyrus gyvas žuvis | Gamyba, kurioje visos panaudotos medžiagos, klasifikuojamos 3 skirsnyje, turi turėti kilmę | 0402, 0404 ex 0405 0406 | Pieno produktai, išskyrus pieno pastas, kurių riebumas ne mažesnis kaip 39 % masės, bet mažesnis kaip 75 % masės | Gamyba iš medžiagų, klasifikuojamų bet kurioje pozicijoje, išskyrus pieną arba grietinėlę, klasifikuojamus 0401 arba 0402 pozicijose | 0403 | Pasukos, rūgpienis ir grietinė, jogurtas, kefyras ir kitoks fermentuotas arba raugintas pienas ir grietinėlė, koncentruoti arba nekoncentruoti, į kuriuos pridėta arba nepridėta cukraus ar kitų saldiklių arba aromatinių medžiagų, taip pat į kuriuos pridėta arba nepridėta vaisių arba kakavos | Gamyba, kurioje: visos medžiagos, klasifikuojamos 4 skirsnyje, turi būti visiškai gautos,bet kurios panaudotos vaisių sultys, klasifikuojamos 2009 pozicijoje, arba sacharozė turi turėti kilmę irbet kurių panaudotų medžiagų, klasifikuojamų 18 skirsnyje, vertė ne didesnė kaip 40 % produkto ex-works kainos | 0408 | Paukščių kiaušiniai be lukštų ir kiaušinių tryniai, švieži, džiovinti, virti vandenyje arba garuose, formuoti, sušaldyti arba konservuoti kitu būd