2000 m. rugsėjo 7 d. Komisijos Reglamentas (EB) Nr. 1897/2000 įgyvendinantis Tarybos reglamentą (EB) Nr. 577/98 dėl darbo jėgos atrankinio tyrimo organizavimo Bendrijoje, apibrėžiant nedarbo sąvoką



Oficialusis leidinys L 228 , 08/09/2000 p. 0018 - 0021

CS.ES skyrius 05 tomas 04 p. 32 - 35

ET.ES skyrius 05 tomas 04 p. 32 - 35

HU.ES skyrius 05 tomas 04 p. 32 - 35

LT.ES skyrius 05 tomas 04 p. 32 - 35

LV.ES skyrius 05 tomas 04 p. 32 - 35

MT.ES skyrius 05 tomas 04 p. 32 - 35

PL.ES skyrius 05 tomas 04 p. 32 - 35

SK.ES skyrius 05 tomas 04 p. 32 - 35

SL.ES skyrius 05 tomas 04 p. 32 - 35



Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1897/2000 2000 m. rugsėjo 7 d. įgyvendinantis Tarybos reglamentą (EB) Nr. 577/98 dėl darbo jėgos atrankinio tyrimo organizavimo Bendrijoje, apibrėžiant nedarbo sąvoką EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA, atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, atsižvelgdama į 1998 m. kovo 9 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 577/98 dėl darbo jėgos atrankinio tyrimo organizavimo Bendrijoje [1], ypač į jo 4 straipsnio 3 dalį, kadangi: (1) Pagal Reglamento (EB) Nr. 577/98 4 straipsnio 3 dalį reikia nustatyti kintamųjų rodiklių apibrėžimą ir sudaryti klausimų apie užimtumo statusą formulavimo principų sąrašą. (2) Vadovaujantis užimtumo statistinių duomenų palyginamumo tarptautiniu lygiu principu, valstybių narių ir Bendrijos institucijos turi nustatyti užimtumo ir nedarbo lygį pagal Tarptautinės darbo organizacijos (TDO) naudojamus užimtumo ir nedarbo sąvokų apibrėžimus. (3) Komisijai reikia palyginamų statistinių rodiklių, kad ji galėtų stebėti ir vertinti pažangą, padarytą įgyvendinant Užimtumo gaires [2]. (4) Dėl to visose valstybėse narėse būtina taikyti bendrą nedarbo sąvokos apibrėžimą, kartu geriau suderinant darbo jėgos tyrimo klausimynus. (5) Šiame reglamente numatytos priemonės atitinka Tarybos sprendimu 89/382/EEB, Euratomas [3] įsteigto Statistikos programų komiteto nuomonę, PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ: 1 straipsnis 1. Nedarbo sąvokos apibrėžimas yra pateikiamas šio reglamento I priede. 2. Klausimų apie užimtumo statusą formulavimo principai yra pateikiami šio reglamento II priede. 2 straipsnis 1. Klausimai apie užimtumo statusą, pateikiami atliekant Bendrijos darbo jėgos atrankinį tyrimą, atitinka šio reglamento II priede išdėstytus principus ir leidžia nustatyti šio reglamento I priede apibrėžto nedarbo lygį. 2. Vis dėlto, per laikotarpį, kurio reikia darbo jėgos atrankiniam tyrimui suderinti, šio straipsnio 1 dalies galima netaikyti. Tokiu atveju valstybės narės, perduodamos Eurostatui Bendrijos darbo jėgos atrankinio tyrimo rezultatus, aiškiai nurodo skirtumus tarp naudojamos sąvokos bei taikomų principų ir 1 dalyje minėtos sąvokos ir principų. 3 straipsnis Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje. Visas šis reglamentas yra privalomas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse. Priimta Briuselyje, 2000 m. rugsėjo 7 d. Komisijos vardu Pedro Solbes Mira Komisijos narys [1] OL L 77, 1998 3 14, p. 3. [2] OL C 69, 1999 3 12, p. 2. [3] OL L 181, 1989 6 28, p. 47. -------------------------------------------------- I PRIEDAS Darbo jėgos tyrimai: nedarbo sąvokos apibrėžimas 1. Pagal TDO standartus, priimtus 13-oje ir 14-oje tarptautinėse užimtumo statistikos specialistų konferencijose (TUSSK), atliekant Bendrijos darbo jėgos atrankinį tyrimą bedarbiams priskiriami 15-74 metų amžiaus asmenys, kurie: a) tiriamosios savaitės metu neturi darbo, t.y. neturi apmokamo arba savarankiško darbo ir nedirba (vieną valandą ar ilgiau); b) šiuo metu gali dirbti, t.y. gali pradėti dirbti apmokamą darbą arba dirbti savarankiškai per artimiausias dvi savaites po tiriamosios savaitės; c) aktyviai ieško darbo, t.y. per keturių savaičių laikotarpį, kuris baigėsi tiriamąją savaitę, ėmėsi konkrečių veiksmų apmokamam arba savarankiškam darbui susirasti arba kurie rado darbą, kurį pradės dirbti vėliau, t.y. ne vėliau kaip po trijų mėnesių. Šio straipsnio 1 dalies c punkte minėtiems konkretiems veiksmams priskiriami šie veiksmai: - ryšių su valstybine darbo birža palaikymas ieškant darbo, nesvarbu, kas ėmėsi tokios iniciatyvos (jeigu registracija pratęsiama tik dėl administracinių priežasčių, tai nelaikoma aktyviu veiksmu), - ryšių su privačia agentūra (laikino įdarbinimo agentūra, darbuotojų paieškos ir atrankos paslaugas teikiančia įmone ir t.t.) palaikymas ieškant darbo, - tiesioginis kreipimasis į darbdavius, - darbo ieškojimas per draugus, gimines, sąjungas ir t.t., - darbo paieškos skelbimų pateikimas ir reagavimas į darbo pasiūlos skelbimus, - darbo pasiūlos skelbimų nagrinėjimas, - įdarbinimo testų ar egzaminų laikymas arba dalyvavimas pokalbiuose, - žemės, patalpų arba įrengimų ieškojimas, - paraiškų leidimams, licencijoms ar finansinėms lėšoms gauti pateikimas. 2. Mokymasis ir profesinis mokymas yra įsidarbinimo galimybių gerinimas, tačiau ne darbo paieška. Darbo neturintys, tačiau besimokantys arba profesiniuose mokymuose dalyvaujantys asmenys laikomi bedarbiais tik tuo atveju, jeigu jie "šiuo metu gali dirbti" arba "ieško darbo", kaip apibrėžta šio straipsnio 1 dalies b ir c punktuose. 3. Priverstinėse atostogose esantys asmenys laikomi bedarbiais, jeigu jų darbdaviai nemoka jiems pakankamai didelio (pakankamai dideliu laikomas > 50 %) darbo užmokesčio arba atlyginimo ir jeigu jie "šiuo metu gali dirbti" bei "ieško darbo". Priverstinės atostogos laikomos darbdavio inicijuotos nemokamos atostogos, įskaitant tas, už kurias darbo užmokestis mokamas iš valstybės biudžeto ar fondų (16-oji TUSSK). Tokiu atveju priverstinėse atostogose esantys asmenys laikomi dirbančiaisiais, jeigu buvo susitarta dėl jų grįžimo į darbą dienos ir jeigu jie sugrįš į darbą ne vėliau kaip per trijų mėnesių laikotarpį. 4. Ne sezono metu sezoniniai darbuotojai negali būti laikomi formaliai susiję su sezonine darboviete, kadangi darbdavys jiems nebemoka darbo užmokesčio ar atlyginimo, nors jie ir gali turėti priėmimo į darbą garantijas. Jeigu ne sezono metu šie asmenys nedirba, jie laikomi bedarbiais tik tuo atveju, kai jie "šiuo metu gali dirbti" ir "ieško darbo", kaip apibrėžta šio straipsnio 1 dalies b ir c punktuose. -------------------------------------------------- II PRIEDAS Darbo jėgos tyrimas: klausimų apie užimtumo statusą formulavimo principai 1. Klausimai apie užimtumo statusą pagal TDO naudojamą šios sąvokos apibrėžimą (dirbantis, bedarbis ar neaktyvus) paprastai yra pateikiami pirmiausia, iškart po klausimo apie namų ūkio narių demografinius rodiklius. Visų pirma, prieš juos nepateikiami klausimai apie pagrindinę ar įprastinę veiklą (studentas (-ė), namų šeimininkas (-ė), pensininkas (-ė) ir t.t.) arba apie administracinį registracijos valstybinėje darbo biržoje statusą, kuriuo remiantis galima gauti bedarbio pašalpą, jeigu tai trukdytų atsakyti į klausimus apie užimtumo statusą pagal TDO. Tolesniuose tyrimo etapuose ir tuo atveju, kai dirbančio ar neaktyvaus asmens užimtumo statusas yra akivaizdžiai nuolatinis ar pastovus, šis statusas gali būti patvirtintas trumpa nuoroda į atitinkamą užimtumo statusą, nurodytą ankstesniame tyrimo etape. 2. Klausiant apie užimtumą pateikiami ne mažiau kaip du atskiri klausimai: klausimas apie dabartinį darbą ir klausimas apie turimą darbą laikinai nedirbant (priverstinėse atostogose esančių asmenų turimą darbą). Klausimas apie dabartinį darbą turi būti pateiktas prieš klausimą apie turimą darbą laikinai nedirbant, kad skirtumas tarp šių klausimų padėtų visapusiškai nustatyti laikinai nedirbančius. Asmenų, esančių priverstinėse atostogose (darbdavio iniciatyva išleistų nemokamų atostogų), nustatymas ir jų priskyrimas dirbantiesiems (arba bedarbiams) priklauso nuo dviejų formalaus ryšio su darboviete sąlygų: grįžimo į darbą garantijos pasibaigus nenumatytoms aplinkybėms ir darbo sutarties laikino sustabdymo trukmės (≤3 mėnesiai). Abi sąlygos nustatomos užduodant klausimą, jau išsiaiškinus laikino nedarbo priežastis arba priežastį, dėl kurios tokie asmenys neieškojo darbo per praėjusias keturias savaites, arba pateikiant atsakymų į šiuos klausimus grupes. 3. Iš klausimų apie užimtumą ir darbo paiešką turi būti galima nustatyti asmenis, kurie dirba smulkius darbus, trunkančius tik keletą arba net vieną valandą. 4. Iš klausimų apie užimtumą turi būti galima nustatyti neapmokamus šeimos narius arba jie turi būti nustatomi pateikiant atskirą klausimą apie turimą darbą. 5. Klausimuose apie užimtumą turi būti aiškiai pasakyta, jog pagal TDO reikalavimus tik apmokamas arba pelną duodantis darbas yra laikomas ekonomine veikla. 6. Būtina aiškiai apibrėžti tiriamąjį užimtumo laikotarpį. Klausimas apie užimtumą paprastai apima paskutinę savaitę, kuri apibrėžiama – "nuo pirmadienio iki sekmadienio", nurodant tikslią datą. Turi būti aiškiai apibrėžti tiriamieji darbo paieškos ir galėjimo dirbti laikotarpiai. Du klausimai apie darbo paiešką ir darbo paieškos būdus apima paskutines keturias savaites, įskaitant tiriamąją savaitę, o klausimas apie darbo galėjimą dirbti – dviejų artimiausių savaičių laikotarpį po tiriamosios savaitės. 7. Visiems asmenims, kuriems buvo užduoti klausimai apie užimtumą ir kurie buvo identifikuoti kaip neturintys darbo, pateikiamas klausimas apie darbo paiešką. Prieš šį klausimą nepateikiamas joks filtruojantis klausimas. Tolesniuose tyrimo etapuose ir tuo atveju, kai dirbančio ar neaktyvaus asmens užimtumo statusas yra akivaizdžiai nuolatinis ar pastovus, šis statusas gali būti patvirtintas trumpa nuoroda į atitinkamą užimtumo statusą, nurodytą ankstesniame tyrimo etape. 8. Klausimas apie darbo paiešką turi būti siejamas su visomis, net nereguliariomis respondento pastangomis rasti darbą arba įsteigti savo verslą. Klausimas turi būti suformuluotas taip, kad nuolatinė paieška viso tiriamojo laikotarpio metu nebūtų laikoma vienintele pakankama darbo paieškos sąlyga. 9. Klausimas apie darbo paieškos būdus turi apimti aktyvius ir pasyvius paieškos būdus. Aktyviems paieškos būdams priskiriama: - ryšių su valstybine darbo birža palaikymas ieškant darbo, - ryšių su privačia agentūra palaikymas ieškant darbo, - tiesioginis kreipimasis į darbdavius, - darbo ieškojimas per draugus, gimines, profesines sąjungas, ir t. t., - darbo paieškos skelbimų pateikimas ir reagavimas į darbo pasiūlos skelbimus, - darbo pasiūlos skelbimų nagrinėjimas, - įdarbinimo testų ar egzaminų laikymas arba dalyvavimas pokalbyje, - žemės, patalpų arba įrengimų ieškojimas, - paraiškų leidimams, licencijoms ar finansinėms lėšoms gauti pateikimas. 10. "Ryšių su valstybine darbo birža palaikymas ieškant darbo" yra abipusis ryšys. Tokius ryšius gali inicijuoti registruotas bedarbis arba darbo birža. Apie šiuos ryšius turi būti klausiama pirmame klausime apie darbo paieškos būdus (pateikiant atsakymų į pirmą klausimą grupę). Tokie ryšiai nėra susiję su administraciniu registracijos pratęsimu bedarbio pašalpai gauti (jeigu prieš tai nebuvo užimtumo ar neveiklumo laikotarpio) bei su darbo biržos teikiama pagalba gerinant registruoto bedarbio įsidarbinimo galimybes. Kaip aktyvus veiksmas "ryšių su valstybine darbo birža palaikymas ieškant darbo" sąvoka apima tik šiuos dalykus: - respondento vardo ir pavardės įrašymą į darbo biržos bylas pirmą kartą (po užimtumo arba neveiklumo laikotarpio), - sužinojimą apie galimas laisvas darbo vietas, arba - "darbo biržos iniciatyva pasiūlytą galimybę įsidarbinti", kurią ieškantis darbo asmuo gali priimti arba jos atsisakyti. 11. Darbo paieškos būdai yra vardijami tol, kol nenurodomi bent trys būdai. 12. Šiuo metu nedirbantys asmenys, kurie neieško darbo, kadangi jie jau surado darbą, kurį pradės dirbti vėliau, t.y. ne vėliau kaip per tris mėnesius, turi būti priskiriami atskirai kategorijai. --------------------------------------------------