3.

II dalies II antraštinės dalies II skyriuje įterpiamas šis skirsnis: „IIA skirsnis Taisyklės dėl gamintojų organizacijų ir tarpšakinių organizacijų pieno ir pieno produktų sektoriuje 126a straipsnis Gamintojų organizacijų ir jų asociacijų pieno ir pieno produktų sektoriuje pripažinimas 1. Valstybės narės pripažįsta kaip pieno ir pieno produktų sektoriaus gamintojų organizacijas visus juridinius asmenis arba aiškiai apibrėžtas juridinių subjektų, kurie kreipiasi dėl tokio pripažinimo, dalis, jeigu: a) jie atitinka 122 straipsnio pirmos dalies b ir c punktuose nustatytus reikalavimus; b) teritorijoje, kurioje jie vykdo veiklą, jie turi minimalų narių skaičių ir (arba) tiekia minimalų rinkai reikalingą produkcijos kiekį, kurį nustato atitinkama valstybė narė; c) yra pakankamai įrodymų, kad jie gali vykdyti savo veiklą tinkamai, laiku, veiksmingai ir reikiamai sutelktu tiekimo lygiu; d) jų įstatai atitinka šios dalies a, b ir c punktus. 2. Valstybės narės, atsakydamos į paraišką, gali pripažinti pieno ir pieno produktų sektoriaus pripažintų gamintojų organizacijų asociaciją, jei atitinkama valstybė narė mano, kad ši asociacija gali efektyviai vykdyti bet kurią pripažintos gamintojų organizacijos veiklą ir kad ji atitinka 1 dalyje nustatytas sąlygas. 3. Valstybės narės gali nuspręsti, kad gamintojų organizacijos, pripažintos pagal nacionalinę teisę anksčiau nei 2012 m. balandžio 2 d. ir atitinkančios šio straipsnio 1 dalyje nustatytas sąlygas, laikomos pripažintomis gamintojų organizacijomis pagal 122 straipsnio pirmos pastraipos a punkto iiia papunktį. Gamintojų organizacijos, pripažintos pagal nacionalinę teisę anksčiau nei 2012 m. balandžio 2 d. ir neatitinkančios šio straipsnio 1 dalyje nustatytų sąlygų, gali tęsti savo veiklą pagal nacionalinę teisę iki 2012 m. spalio 3 d. 4. Valstybės narės: a) sprendžia, ar pripažinti gamintojų organizaciją, per keturis mėnesius nuo paraiškos kartu su visais pagrindžiamaisiais dokumentais pateikimo dienos; ši paraiška pateikiama valstybėje narėje, kurioje organizacija turi savo būstinę; b) tam tikrais laiko tarpais, kuriuos jos pačios nustato, atlieka patikrinimus, kad įsitikintų, jog pripažintos gamintojų organizacijos ir gamintojų organizacijų asociacijos atitinka šio skyriaus nuostatas; c) neatitikties ar šiame skyriuje numatytų priemonių įgyvendinimo pažeidimų atvejais skiria toms organizacijoms ir asociacijoms jų nustatytas taikytinas sankcijas ir sprendžia, ar nereikia panaikinti pripažinimo; d) kartą per metus ir ne vėliau kaip kovo 31 d. informuoja Komisiją apie visus sprendimus suteikti, atsisakyti suteikti arba panaikinti pripažinimą, kuriuos jos priėmė per praėjusius kalendorinius metus. 126b straipsnis Tarpšakinių organizacijų pieno ir pieno produktų sektoriuje pripažinimas 1. Valstybės narės gali pripažinti tarpšakines pieno ir pieno produktų sektoriaus organizacijas, jei tokios organizacijos: a) atitinka reikalavimus, nustatytus 123 straipsnio 4 dalyje; b) vykdo veiklą viename ar daugiau atitinkamos teritorijos regionų; c) didele dalimi prisideda prie ekonominės veiklos, nurodytos 123 straipsnio 4 dalies a punkte; d) nedalyvauja pieno ir pieno produktų sektoriaus produktų gamyboje, perdirbime ar prekyboje. 2. Valstybės narės gali nuspręsti, kad gamintojų organizacijos, pripažintos pagal nacionalinę teisę anksčiau nei 2012 m. balandžio 2 d. ir atitinkančios 1 dalyje nustatytas sąlygas, laikomos pripažintomis tarpšakinėmis organizacijomis pagal 123 straipsnio 4 dalį. 3. Kai valstybės narės naudojasi galimybe pripažinti tarpšakinę organizaciją pagal 1 ir (arba) 2 dalį, jos: a) sprendžia, ar pripažinti tarpšakinę organizaciją, per keturis mėnesius nuo paraiškos kartu su visais pagrindžiamaisiais dokumentais pateikimo datos; ši paraiška pateikiama valstybėje narėje, kurioje organizacija turi savo būstinę; b) tam tikrais laiko tarpais, kuriuos jos pačios nustato, atlieka patikrinimus, kad įsitikintų, jog pripažintos tarpšakinės organizacijos atitinka jų pripažinimo sąlygas; c) neatitikties ar šiame reglamente numatytų priemonių įgyvendinimo pažeidimų atvejais skiria toms organizacijoms jų nustatytas taikytinas sankcijas ir sprendžia, ar nereikia panaikinti pripažinimo; d) panaikina pripažinimą, jeigu: i) organizacija jau nebeatitinka šiame straipsnyje nustatytų pripažinimo reikalavimų ir sąlygų; ii) tarpšakinės organizacijos dalyvauja bet kokiuose susitarimuose, sprendimuose ir suderintuose veiksmuose, nurodytuose 177a straipsnio 4 dalyje, nedarant poveikio visoms kitoms sankcijoms, kurios gali būti skiriamos pagal nacionalinę teisę; iii) tarpšakinė organizacija nesilaiko 177a straipsnio 2 dalyje nurodytos pareigos pranešti; e) kartą per metus ir ne vėliau kaip kovo 31 d. informuoja Komisiją apie visus per praėjusius kalendorinius metus priimtus sprendimus suteikti, atsisakyti suteikti arba panaikinti pripažinimą. 126c straipsnis Derybos dėl sutarčių sudarymo pieno ir pieno produktų sektoriuje 1. Dėl visai bendrai produkcijai ar jos daliai taikytinų sutarčių dėl ūkininkų žalio pieno pristatymo žalio pieno perdirbimo įmonei ar surinkėjui, kaip apibrėžta 185f straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje, savo ūkininkų narių vardu gali derėtis pagal 122 straipsnį pripažinta pieno ir pieno produktų sektoriaus gamintojo organizacija. 2. Gamintojo organizacija gali derėtis: a) nepaisant to, ar ūkininkai gamintojo organizacijai perduoda nuosavybės teisę į žalią pieną; b) nepaisant to, ar visų arba kai kurių narių pagamintai produkcijai taikoma tokia pati suderėta kaina; c) su sąlyga, kad tam tikros gamintojų organizacijos: i) žalio pieno, dėl kurio deramasi, kiekis neviršija 3,5 % viso Sąjungoje pagaminamo kiekio ir ii) žalio pieno, dėl kurio deramasi ir kuris gaminamas bet kurioje konkrečioje valstybėje narėje, kiekis neviršija 33 % tos valstybės narės bendro pagaminamo kiekio, ir iii) žalio pieno, dėl kurio deramasi ir kuris pristatomas bet kurioje konkrečioje valstybėje narėje, kiekis neviršija 33 % tos valstybės narės bendro pagaminamo kiekio; d) su sąlyga, kad atitinkami ūkininkai nepriklauso jokiai kitai gamintojų organizacijai, kuri taip pat jų vardu derasi dėl tokių sutarčių; vis dėlto tinkamai pagrįstais atvejais valstybės narės gali nukrypti nuo šios sąlygos, jei du atskiri gamybos padaliniai veikia skirtingose geografinėse teritorijose; e) jei žalias pienas neįtrauktas į pareigą, susijusią su ūkininko naryste kooperatyve, pristatyti pieną laikantis kooperatyvo įstatuose nustatytų sąlygų ar taisyklių ir sprendimų, priimtų šiuose įstatuose arba susijusių su šiais įstatais, ir f) su sąlyga, kad gamintojų organizacija praneša valstybės narės ar valstybių narių, kuriose ji veikia, kompetentingoms institucijoms apie žalio pieno, dėl kurio vyksta tokios derybos, kiekį. 3. Nepaisant 2 dalies c punkto ii ir iii papunkčiuose nustatytų sąlygų, gamintojų organizacija gali derėtis pagal 1 dalį su sąlyga, kad tos gamintojų organizacijos atžvilgiu pagaminto ar pristatyto žalio pieno, dėl kurio deramasi, bendras kiekis valstybėje narėje, kurioje iš viso per metus žalio pieno pagaminama mažiau kaip 500 000 tonų, neviršija 45 % bendro toje valstybėje narėje pagaminamo kiekio. 4. Taikant šį straipsnį nuorodos į gamintojų organizacijas apima ir tokių gamintojų organizacijų asociacijas. 5. Taikydama 2 dalies c punktą ir 3 dalį Komisija, naudodama naujausią turimą informaciją, jai priimtinomis priemonėmis paskelbia, kiek žalio pieno pagaminama Sąjungoje ir valstybėse narėse. 6. Nukrypstant nuo 2 dalies c punkto ir 3 dalies, net kai juose nustatytos viršutinės ribos neviršijamos, šios dalies antroje pastraipoje nurodyta konkurencijos institucija individualiu atveju gali nuspręsti, kad gamintojo organizacija turėtų vėl pradėti konkrečias derybas arba visai jų nerengtų, jeigu manoma, kad tai yra būtina norint išsaugoti konkurenciją arba kad būtų išvengta didelės žalos jos teritorijoje veikiančioms žalią pieną gaminančioms MVĮ. Kai derybos apima daugiau nei vieną valstybę narę, pirmoje pastraipoje nurodytą sprendimą priima Komisija, netaikydama 195 straipsnio 2 dalyje arba 196b straipsnio 2 dalyje nurodytos procedūros. Kitais atvejais tą sprendimą priima valstybės narės, su kuria susijusios derybos, nacionalinė konkurencijos institucija. Šioje dalyje nurodyti sprendimai nepradedami taikyti anksčiau nei apie juos pranešama atitinkamoms įmonėms. 7. Taikant šį straipsnį: a) nacionalinė konkurencijos institucija– 2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 101 ir 102 straipsniuose, įgyvendinimo (8) 5 straipsnyje nurodyta institucija; b) MVI– mikroįmonė, mažoji ar vidutinė įmonė, kaip apibrėžta 2003 m. gegužės 6 d. Komisijos rekomendacijoje 2003/361/EB dėl mikroįmonių, mažųjų ir vidutinių įmonių apibrėžimo (9). 8. Valstybės narės, kuriose vyksta pagal šį straipsnį nustatytos derybos, praneša Komisijai apie 2 dalies f punkto ir 6 dalies taikymą. 126d straipsnis Taisyklės, pagal kurias reguliuojamas sūrio su saugoma kilmės vietos nuoroda arba saugoma geografine nuoroda, tiekimas 1. Pagal 122 straipsnio pirmos dalies a punktą pripažintos gamintojų organizacijos, pagal 123 straipsnio 4 dalį pripažintos tarpšakinės organizacijos arba Reglamento (EB) Nr. 510/2006 5 straipsnio 1 dalyje nurodytos ūkio subjektų grupės prašymu, valstybės narės gali ribotą laikotarpį nustatyti privalomas taisykles, skirtas sūrio su saugoma kilmės vietos nuoroda ar saugoma geografine nuoroda pagal Reglamento (EB) Nr. 510/2006 2 straipsnio 1 dalies a ir b punktus, tiekimui reguliuoti. 2. 1 dalyje nurodytos taisyklės turi atitikti 4 dalyje nustatytas sąlygas ir joms taikomas esantis išankstinis Reglamento (EB) Nr. 510/2006 4 straipsnio 2 dalies c punkte nurodytų geografinės vietovės šalių sudarytas susitarimas. Tą susitarimą turi sudaryti ne mažiau kaip dvi trečiosios pieno gamintojų arba jų atstovų, kuriems tenka ne mažiau kaip dvi trečiosios žalio pieno, naudojamo 1 dalyje nurodyto sūrio gamybai, ir, prireikus, ne mažiau kaip dvi trečiosios minėto sūrio gamintojų, kuriems tenka ne mažiau kaip dvi trečiosios to sūrio gamybos Reglamento (EB) Nr. 510/2006 4 straipsnio 2 dalies c punkte nurodytoje geografinėje vietovėje. 3. Taikant 1 dalį, atsižvelgiant į sūrį su saugoma geografine nuoroda, sūrio produkto specifikacijoje nurodoma žalio pieno geografinė kilmės vietovė turi būti tokia pati, kaip su tuo sūriu susijusi Reglamento (EB) Nr. 510/2006 4 straipsnio 2 dalies c punkte nurodyta geografinė vietovė. 4. 1 dalyje nurodytos taisyklės: a) taikomos tik atitinkamo produkto tiekimui reguliuoti ir jomis siekiama to sūrio tiekimą suderinti su paklausa; b) taikomos tik atitinkamo produkto atveju; c) gali būti taikomos privaloma tvarka ne ilgesnį kaip trejų metų laikotarpį ir atnaujinamos šiam laikotarpiui pasibaigus po to, kai pateikiamas 1 dalyje nurodytas naujas prašymas; d) nedaro neigiamo poveikio produktų, kuriems netaikomos 1 dalyje nurodytos taisyklės, prekybai; e) nėra susijusios su jokiu sandoriu, atliktu po to, kai pirmą kartą prekiauta atitinkamu sūriu; f) pagal jas neleidžiama nustatyti kainų, įskaitant kai kainos nustatomos kaip orientacinės arba rekomendacinės kainos; g) pagal jas negali būti uždrausta naudotis pertekline atitinkamos produkcijos dalimi, kuria paprastai būtų galima naudotis; h) pagal jas nediskriminuojama, nesudaromos kliūtys naujiems rinkos dalyviams ar nedaromas neigiamas poveikis smulkiems gamintojams; i) jas taikant prisidedama išlaikant kokybę ir (arba) vystant atitinkamą produktą; j) jomis nedaromas poveikis 126c straipsniui. 5. 1 dalyje nurodytos taisyklės skelbiamos atitinkamos valstybės narės oficialiajame leidinyje. 6. Valstybės narės atlieka patikrinimus siekdamos užtikrinti, kad būtų laikomasi 4 dalyje nustatytų sąlygų, ir, jeigu kompetentingos nacionalinės institucijos nustato, kad nebuvo laikomasi tų sąlygų, panaikina 1 dalyje nurodytas taisykles. 7. Valstybės narės nedelsdamos praneša Komisijai apie jų priimtas 1 dalyje nurodytas taisykles. Komisija informuoja valstybes nares apie kiekvieną pranešimą dėl tokių taisyklių. 8. Komisija gali bet kuriuo metu priimti įgyvendinimo aktus, kuriais reikalaujama, kad valstybė narė panaikintų tos valstybės narės pagal 1 dalį nustatytas taisykles, jeigu Komisija mano, kad tos taisyklės neatitinka šio straipsnio 4 dalyje nustatytų sąlygų, riboja ar iškreipia konkurenciją didelėje vidaus rinkos dalyje arba kelia pavojų laisvai prekybai ar SESV 39 straipsnio tikslų įgyvendinimui. Tie įgyvendinimo aktai priimami netaikant 195 straipsnio 2 dalyje ar 196b straipsnio 2 dalyje nurodytos procedūros. 126e straipsnis Komisijos įgaliojimai, susiję su gamintojų organizacijomis ir tarpšakinėmis organizacijomis pieno ir pieno produktų sektoriuje 1. Siekiant užtikrinti, kad gamintojų organizacijų ir gamintojų organizacijų asociacijų pieno ir pieno produktų sektoriuje tikslai ir pareigos būtų aiškiai apibrėžti ir taip būtų prisidedama prie tokių organizacijų veiksmų efektyvumo nesukuriant jiems nereikalingos naštos, Komisijai turi būti suteikti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus laikantis 196a straipsnio, kuriuose nustatomos: a) tarpvalstybinės gamintojų organizacijos ir tarpvalstybinės gamintojų organizacijų asociacijos pripažinimo sąlygos; b) taisyklės, susijusios su administracinės pagalbos, kurią tarpvalstybinio bendradarbiavimo atveju teikia atitinkamos kompetentingos institucijos, nustatymu ir sąlygomis; c) papildomos taisyklės, susijusios su žalio pieno, dėl kurio vyksta 126c straipsnio 2 dalies c punkte ir 3 dalyje nurodytos derybos, kiekio apskaičiavimu. 2. Komisija gali priimti įgyvendinimo aktus, kuriais nustatomos išsamios taisyklės, kurių reikia: a) įgyvendinti gamintojų organizacijų ir jų asociacijų bei tarpšakinių organizacijų pripažinimo sąlygas, nustatytas 126a ir 126b straipsniuose; b) teikti 126c straipsnio 2 dalies f punkte nurodytą pranešimą; c) valstybėms narėms teikti pranešimus Komisijai pagal 126a straipsnio 4 dalies d punktą, 126b straipsnio 3 dalies e punktą, 126c straipsnio 8 dalį ir 126d straipsnio 7 dalį; d) vykdyti procedūras, susijusias su administracine pagalba tarpvalstybinio bendradarbiavimo atveju. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 196b straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.