Oficialusis leidinys L 205 , 31/07/2001 p. 0018 - 0020



Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1554/2001 2001 m. liepos 30 d. nustatantis išsamias Tarybos reglamento (EB) Nr. 1260/2001 nuostatų dėl cukraus, pagaminto Prancūzijos užjūrio departamentuose, pardavimo ir kainų sąlygų suvienodinimo su lengvatinėmis sąlygomis įvežamo žaliavinio cukraus kainų sąlygomis taikymo taisykles EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA, atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, atsižvelgdama į 2001 m. birželio 19 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1260/2001 dėl bendro cukraus sektoriaus rinkų organizavimo [1], ypač į jo 7 straipsnio 5 dalį, kadangi: (1) Reglamento (EB) Nr. 1260/2001 7 straipsnio 4 dalyje numatyta vienodo dydžio Bendrijos pagalba, skiriama Prancūzijos užjūrio departamentuose pagaminto cukraus realizavimui europiniuose Bendrijos regionuose. Ši pagalba yra skirta rafinuoti minėtuose departamentuose pagamintą cukrų Bendrijos europiniuose regionuose esančiuose rafinavimo įmonėse ir transportuoti į europinius Bendrijos regionus, o atitinkamais atvejais – sandėliuoti jį tuose departamentuose. (2) Pagalba cukrui rafinuoti Bendrijos rafinavimo įmonėse skirta aprūpinti šias įmones Prancūzijos užjūrio departamentuose pagamintu cukrumi tokiomis pačiomis kaip ir lengvatinėmis sąlygomis įvežamo cukraus kainomis. (3) Transportavimo jūra išlaidos daugiausia priklauso nuo laivų dydžio, o jį savo ruožtu lemia pakrovimo uostų Prancūzijos užjūrio departamentuose vandens gylis. Patirtis parodė, kad būtent dėl konkrečių uostų savybių cukrus dažnai transportuojamas iš vieno iš šių departamentų į Bendriją laivais, kurių bendras registruotas krovumas yra mažesnis nei 20000 tonų, o Karibų-Jungtinės Karalystės krovinio elementas nustatomas pagal laivus, kurių bendras registruotas krovumas yra 25000–35000 tonų. Todėl ūkio subjektams tenkančios transportavimo išlaidos gali būti neproporcingos nustatytajam vienodo dydžio krovinio elementui. Todėl išsamios vienodo dydžio sumos taikymo taisyklės turi numatyti galimybę koreguoti Karibų-Jungtinės Karalystės krovinio elementą, kai laivų dydis tai pateisina. (4) AKR-EB Partnerystės susitarimo [2] 3 protokolo dėl AKR šalių cukraus 5 straipsnio 4 dalyje numatyta, kad garantuota kaina – tai nepakuoto cukraus CIF europiniuose Bendrijos uostuose kaina, nustatyta standartinės kokybės cukrui. Kai lengvatinėmis sąlygomis įvežamo cukraus išeiga skiriasi nuo standartinės kokybės cukraus išeigos, taikoma padidinimų skalė, kuri naudojama tarptautinėje prekyboje ir kuri skiriasi nuo tam pačiam tikslui pagal Bendrijos taisykles nustatytos skalės Bendrijoje pagamintam žaliaviniam cukrui. Siekiant suvienodinti dviejų rūšių žaliavinio cukraus kainų sąlygas, skirtumas atsirandantis taikant vieną ar kitą iš dviejų skalių turi būti kompensuojamas specialia operacija Prancūzijos užjūrio departamentuose išauginto žaliavinio cukraus rafinuotojų naudai. (5) Rafinavimui skirta pagalba garantuojama tik tiems žaliavinio cukraus, kuris kilęs iš Prancūzijos užjūrio departamentų, kiekiams, kuriuos galima rafinuoti į baltąjį cukrų europiniuose Bendrijos regionuose, atsižvelgiant į turimas tokio cukraus atsargas, reguliariai nustatomas Bendrijos žaliavinio cukraus atsargų balanse. (6) Kadangi tokio cukraus gamintojai įmonėse neturi didelių jo sandėliavimo patalpų, visas pagamintas cukrus, skirtas Bendrijos rafinavimo įmonėms, tiesiogiai siunčiamas saugoti uostų siloso bokštuose. Todėl šie gamintojai turi iš anksto apmokėti cukraus transportavimo iš įmonės į pakrovimo uostą išlaidas. Pastaraisiais metais padažnėjęs siuntų nereguliarumas pailgino šio išankstinio mokėjimo laikotarpį, nes cukrus ilgiau buvo laikomas uostų siloso bokštuose, taip dar labiau apsunkinant šiuos gamintojus. Todėl pateisinamas išankstinis galutinės pagalbos dalies, kuri lygi pagalbos FOB komponentui sumai, mokėjimas. Kad būtų galima gauti išankstinį mokėjimą, iš pareiškėjų turi būti reikalaujama pateikti užstatą ir išpildyti kitas išankstinio mokėjimo sąlygas, visų pirma dėl atitinkamų cukraus kiekių. (7) Turi būti nustatytos išsamios svorio ir cukraus išeigos nustatymo taisyklės, visų pirma kai tokios rūšies produktai gabenami urmu tuo pačiu laivu, tačiau keleto gamintojų vardu. (8) Apskritai nuo atitinkamo cukraus pakrovimo datos iki jo atvykimo formalumų tvarkymo užbaigimo datos, kai kompetentinga agentūra gali išmokėti pagalbą, praeina nemažas laiko tarpas. Todėl turi būti įtvirtinta nuostata dėl išankstinių mokėjimų. (9) Turi būti numatytos tinkamos rafinuoto cukraus tikrinimo priemonės ir dėl to turi būti apibrėžtas rafinavimas. (10) Šiame reglamente nustatytos išsamios taisyklės pakeičia taisykles, nustatytas 1986 m. rugsėjo 3 d. Komisijos reglamente (EEB) Nr. 2750/86, nustatančiame išsamias cukraus, pagaminto Prancūzijos užjūrio departamentuose, pardavimo priemonių taikymo taisykles, ir ketvirtą kartą iš dalies keičiančiame Reglamentą (EEB) Nr. 3016/78 [3], su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 350/1999 [4]. Todėl tas reglamentas turi būti panaikintas. (11) Šios priemonės turi būti taikomos nuo 2001–2002 prekybos metų pradžios. (12) Šiame reglamente numatytos priemonės atitinka Cukraus vadybos komiteto nuomonę, PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ: 1 straipsnis Vienodo dydžio Bendrijos pagalba suteikiama kaip intervencinė priemonė Prancūzijos užjūrio departamentuose pagamintam cukrui realizuoti europiniuose Bendrijos regionuose. 2 straipsnis 1. 1 straipsnyje minimo cukraus, pristatyto į Bendrijos europinius uostus, gamintojams, kurie kreipėsi į kompetentingas Prancūzijos institucijas, suteikiama pagalba už 2001–2002 prekybos metus, kurią sudaro šie komponentai: a) vienodo dydžio suma už toną cukraus, išreikšto baltuoju cukrumi, skirta gabenimo kaštams iš fabriko iki FOB uosto padengti: - 17 eurų tonai Reunione ir Martinikoje, - 24 eurai tonai Gvadelupoje; b) vienodo dydžio suma, apimanti transportavimo laivu iš FOB uosto užjūrio departamente į CIF europinius uostus išlaidas ir su tuo susijusias draudimo išlaidas; c) vienodo dydžio 0,33 eurų suma 100 kg žaliavinio cukraus, išreikšto baltuoju cukrumi, kurį gamintojai sandėliuoja kiekvieno mėnesio pabaigoje. 2. Ši 1 dalies b punkte minima vienodo dydžio suma remiasi Karibų-Jungtinės Karalystės krovinio elementu, nustatytu Londono Jungtinės galutinės cukraus rinkos asociacijos krovinių komiteto, ir įtrauktu į Londono kasdieninę cukraus kainą tą dieną, kai išrašomas važtaraštis atitinkamam cukrui. Suma paverčiama eurais keitimo kursu, naudojamu CIF kainai nustatyti ir koreguojama vienodo dydžio suma, kad būtų atsižvelgta į draudimo išlaidas, esant skirtumui tarp cukraus vertės pasaulinėje rinkoje ir jo vertės Bendrijoje. Tada ši suma dauginama iš koeficiento, kuris lygus 1,00 padalintam iš atitinkamo cukraus išeigos. Koreguotą sumą nustato Komisija ir praneša ją kompetentingoms Prancūzijos institucijoms. 3. Kompetentingos Prancūzijos institucijos gali pakoreguoti 1 dalies b punkte minimą sumą vienodo dydžio suma, kai gamintojo faktinės transportavimo išlaidos viršija tą sumą, nes laivų, kuriais buvo gabenama, grynasis užregistruotas krovumas yra mažesnis už 20000 tonų. Koregavimas kiekvieną mėnesį ir kiekvienam geografiniam plotui (Antilai/Reunionas) lygus sumai, neviršijančiai vidutinio skirtumo, užregistruoto transportavimo urmu per 12 mėnesių iki to mėnesio, kurį cukrus išvežamas iš uostų Prancūzijos užjūrio departamentuose, tarp laivų, kurių grynasis užregistruotas krovumas yra mažesnis už 20000 tonų, faktinių transportavimo išlaidų, nustatytų pagal važtaraščius, ir 1 pastraipos b punkte minimo Karibų-Jungtinę Karalystę krovinio elemento. Koregavimas gali būti padidintas ne daugiau kaip 25 %, kai laivų, kuriais buvo transportuojama, grynasis užregistruotas krovumas dėl uosto sąlygų yra mažesnis už 7000 tonų. Kompetentingos Prancūzijos institucijos nedelsdamos informuoja Komisiją apie padarytą koregavimą, visų pirma nurodydamos laivų skaičių ir atitinkamas sumas, ir pateikia atitinkamus patvirtinamuosius dokumentus. 3 straipsnis 1. 2 straipsnyje minima pagalba taikoma patvirtintam atvykimo svoriui, išreikštam baltuoju cukrumi, remiantis 4 straipsnyje minima išeigos formule. Kai transportavimas urmu neleidžia identifikuoti atskirų siuntų, viso krovinio vidutinė išeiga taikoma visam atitinkamam cukrui. 2. 2 straipsnyje minima pagalba mokama, kai atitinkamas gamintojas pateikia: a) bet kokį atitinkamos valstybės narės pripažintą įrodymą, kad atitinkamas cukrus įvežtas į europinius Bendrijos regionus ir b) važtaraštį, tyrimų rezultatus ir galutinę sąskaitą faktūrą. Viso krovinio tyrimus atlieka valstybės narės, į kurios teritoriją pateko cukrus, patvirtinta laboratorija, krovinio iškrovimo siuntomis po 250 tonų metu. 3. Išankstinis mokėjimas gali siekti 90 % sumos, nustatytos pagal svorį, nurodytą laikinoje sąskaitoje faktūroje ir išreikštą baltuoju cukrumi pagal 96 % vienodo dydžio išeigą. Paraiškas dėl išankstinio mokėjimo pateikia atitinkami gamintojai, kartu su paraiškomis pateikdami važtaraštį ir laikiną sąskaitą faktūrą. 4. Nepažeidžiant 2 dalies nuostatų, pradinis išankstinis mokėjimas gali būti lygus 2 straipsnio 1 dalies a punkte minimam pagalbos komponentui, kai dėl jo pateikia paraišką atitinkamas ar atitinkami žaliavinio cukraus gamintojai. Šis pradinis išankstinis mokėjimas laikomas 3 dalyje numatyto išankstinio mokėjimo dalies mokėjimu. Pirmas išankstinis mokėjimas apskaičiuojama pagal kompetentingų Prancūzijos institucijų ar asmenų, veikiančių pagal savo atsakomybę, pakrovimo uosto siloso bokšte užregistruotą svorį ir išreikštą baltuoju cukrumi remiantis 96 % vienodo dydžio išeiga. Pateikiant paraiškas, kaip nurodyta šios dalies pirmoje pastraipoje, pateikiamas užstatas, atitinkantis prašomo išankstinio mokėjimo sumą. Nuo užstato atleidžiama už tuos kiekius, už kuriuos galutinis visos pagalbos, minimos 2 straipsnio 1 dalies a ir b punktuose, mokėjimas atliekamas remiantis 1 dalimi. Pareiškėjas gali pasirinkti, ar pateikti užstatą grynaisiais pinigais ar kaip institucijos, atitinkančios Prancūzijos nustatytus kriterijus, garantiją. Užstato dalis arba užstatas, nuo kurio neatleidžiama, laikomas konfiskuotu tam cukraus kiekiui, dėl kurio nebuvo įvykdyti atitinkami įsipareigojimai. 4 straipsnis 1. Pagalba dėl cukraus, kuris, kaip nurodyta 1 straipsnyje, buvo rafinuotas europinių Bendrijos regionų rafinavimo įmonėse, suteikiama atitinkamoms rafinavimo įmonėms sumos, lygios 0,0387 % nuo intervencinės žaliavinio cukraus kainos tiems pardavimo metams, kuriais rafinuojamas cukrus, išeigos, viršijančios 92 %, kiekvienai dešimtajai procento daliai. 2. 1 dalis taikoma iki kiekio ribos, kuri bus nustatyta pagal Bendrijos regionus, kuriuose gali būti rafinuojamas cukrus. Pirmoje pastraipoje nurodyti kiekiai nustatomi remiantis Reglamento (EB) Nr. 1260/2001 42 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka, remiantis Bendrijos žaliavinio cukraus tiekimo ir tokio cukraus rafinavimo balansu atitinkamuose europiniuose Bendrijos regionuose. 3. Visa 1 dalyje minimos pagalbos suma suteikiama pagal įmonių, kurios rafinavo atitinkamą cukrų paraiškas, pateiktas valstybės narės, kurios teritorijoje buvo rafinuojamas cukrus, kompetentingoms institucijoms. 5 straipsnis Paraiškos 4 straipsnyje minimai pagalbai pateikiamos kartu su atitinkamai valstybei narei priimtinu įrodymu, kad rafinuotas cukrus buvo gautas iš Prancūzijos užjūrio departamentuose pagaminto žaliavinio cukraus. Šiuo tikslu ir atitinkamai suinteresuotai šaliai paprašius, atitinkamam žaliaviniam cukrui taikoma muitų kontrolė arba kita administracinė kontrolė su tomis pačiomis garantijomis. Teikiant šią pagalbą, "rafinavimas" – tai Reglamento (EB) Nr. 1260/2001 1 straipsnio 2 dalies b punkte apibrėžto žaliavinio cukraus pavertimas to paties reglamento 1 straipsnio 2 dalies a punkte apibrėžtu baltuoju cukrumi. 6 straipsnis Atitinkamos valstybės narės už kiekvieną mėnesį per du mėnesius po atitinkamo mėnesio praneša Komisijai apie cukraus kiekius, išreikštus baltuoju cukrumi, kuriems buvo suteikta pagalba atitinkamai pagal 2 ir 4 straipsnius ir pagalbos sumas, atitinkančias tuos kiekius. 7 straipsnis Reglamentas (EEB) Nr. 2750/86 šiuo reglamentu panaikinamas. 8 straipsnis Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje. Jis taikomas nuo 2001 m. liepos 1 d. Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse. Priimta Briuselyje, 2001 m. liepos 30 d. Komisijos vardu Frederik Bolkestein Komisijos narys [1] OL L 178, 2001 6 30, p. 1. [2] OL L 317, 2000 12 15, p. 3. [3] OL L 235, 1986 9 5, p. 8. [4] OL L 44, 1999 2 18, p. 8. --------------------------------------------------