LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys LI 340/1

KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO REGLAMENTAS (ES) 2016/2257

2016 m. gruodžio 14 d.

kuriuo iš naujo nustatomas galutinis antidempingo muitas ir galutinai surenkamas laikinasis muitas, nustatytas tam tikrai importuojamai Kinijos Liaudies Respublikos kilmės avalynei su odiniais batviršiais, pagamintai bendrovių „Chengdu Sunshine Shoes Co. Ltd.“, „Foshan Nanhai Shyang Yuu Footwear Ltd.“ ir „Fujian Sunshine Footwear Co. Ltd.“, ir kuriuo įgyvendinamas Teisingumo Teismo sprendimas sujungtose bylose C-659/13 ir C-34/14

EUROPOS KOMISIJA,

atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV), ypač į jos 266 straipsnį,

atsižvelgdama į 2016 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) 2016/1036 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos Sąjungos narėmis nesančių valstybių (1) (toliau – pagrindinis reglamentas), ypač į jo 9 ir 14 straipsnius,

kadangi:

A. PROCEDŪRA

(1) 2006 m. kovo 23 d. Komisija priėmė Reglamentą (EB) Nr. 553/2006 (2), kuriuo tam tikrai importuojamai Kinijos Liaudies Respublikos (toliau – KLR arba Kinija) ir Vietnamo kilmės avalynei su batviršiais iš odos (toliau – avalynė) nustatytos laikinosios antidempingo priemonės (toliau – laikinasis reglamentas).

(2) Reglamentu (EB) Nr. 1472/2006 (3) (toliau – Reglamentas (EB) Nr. 1472/2006 arba ginčijamas reglamentas) Taryba tam tikrai importuojamai Vietnamo ir KLR kilmės avalynei su batviršiais iš odos dvejiems metams nustatė 9,7–16,5 % galutinius antidempingo muitus.

(3) Reglamentu (EB) Nr. 388/2008 (4) Taryba tam tikrai importuojamai KLR kilmės avalynei su odiniais batviršiais nustatytų galutinių antidempingo priemonių taikymą išplėtė iš Ypatingojo Administracinio Kinijos Regiono Makao (toliau – YAR Makao) siunčiamam importuojam produktui, deklaruojamam kaip YAR Makao kilmės arba ne.

(4) Taryba po 2008 m. spalio 3 d. (5) inicijuotos priemonių galiojimo termino peržiūros Reglamentu (ES) Nr. 1294/2009 (6) (toliau – Reglamentas (ES) Nr. 1294/2009) antidempingo priemonių taikymą pratęsė dar 15 mėnesių, t. y. iki 2011 m. kovo 31 d., kada priemonės nustojo galioti.

(5) „Brosmann Footwear (HK) Ltd“, „Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd“, „Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd“, „Risen Footwear (HK) Co Ltd“ ir „Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd“ (toliau – pareiškėjai) Pirmosios instancijos teismui (dabar – Bendrasis Teismas) pateikė ieškinius dėl ginčijamo reglamento. 2010 m. kovo 4 d. Sprendimu Brosmann Footwear (HK) Ltd ir kt. prieš Tarybą, T-401/06, Rink. II-671, ir 2010 m. kovo 4 d. Sprendimu Zhejiang Aokang Shoes ir Wenzhou Taima Shoes prieš Tarybą, sujungtos bylos T-407/06 ir T-408/06, Rink. p. II-747, Bendrasis Teismas šiuos ieškinius atmetė.

(6) Šiuos sprendimus pareiškėjai apskundė. 2012 m. vasario 2 d. Sprendimu Brosmann Footwear (HK) ir kt. prieš Tarybą, C-249/10P, ir 2012 m. lapkričio 15 d. Sprendimu Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd, C-247/10P (toliau – sprendimai Brosmann ir Aokang), Teisingumo Teismas šiuos sprendimus panaikino. Jis konstatavo, kad Bendrasis Teismas, konstatavęs, kad Komisija pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalies b ir c punktus neturėjo nagrinėti neatrinktų prekiautojų prašymų taikyti rinkos ekonomikos režimą (toliau – RER) (sprendimo (C-249/10 P) 36 punktas ir sprendimo (C-247/10 P) 29 ir 32 punktai), padarė teisės klaidą.

(7) Tada šiuo klausimu Teisingumo Teismas priėmė savo sprendimą. Jis konstatavo, kad: „[…] Komisija privalėjo išnagrinėti tinkamai pagrįstus apeliančių prašymus, pateiktus pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalies b ir c punktus, suteikti RESVĮS per ginčijamame reglamente išdėstytą antidempingo procedūrą. Taip pat reikia konstatuoti, kad negali būti atmesta galimybė, jog toks tyrimas būtų leidęs nustatyti kitokio nei 16,5 % dydžio galutinį antidempingo muitą, koks joms yra taikomas pagal ginčijamo reglamento 1 straipsnio 3 dalį. Iš tos pačios nuostatos matyti, kad 9,7 % galutinis antidempingo muitas nustatytas tik vienam Kinijos ūkio subjektui, kuris buvo atrinktas ir kuriam pripažintas RESVĮS. Tačiau, kaip matyti iš šio sprendimo 38 punkto, jei Komisija būtų konstatavusi, kad apeliantės taip pat veikė rinkos ekonomikos sąlygomis, tuomet, nesant galimybės apskaičiuoti individualų dempingo skirtumą, joms taip pat turėjo būti taikomas minėto dydžio muito tarifas“ (sprendimo (C-249/10 P) 42 punktas ir sprendimo (C-247/10 P) 36 punktas).

(8) Todėl Teismas panaikino ginčijamą reglamentą, kiek jis susijęs su nagrinėjamaisiais pareiškėjais.

(9) 2013 m. spalio mėn. Komisija pranešimu Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (7) paskelbė, kad nusprendė atnaujinti antidempingo tyrimą nuo to konkretaus momento, kai buvo padarytas pažeidimas, ir išnagrinėti, ar nuo 2004 m. balandžio 1 d. iki 2005 m. kovo 31 d. pareiškėjai veikė rinkos ekonomikos sąlygomis, ir paprašė suinteresuotųjų šalių pranešti apie save.

(10) 2014 m. kovo mėn. Įgyvendinimo sprendimu 2014/149/ES (8) Taryba atmetė Komisijos pasiūlymą priimti Tarybos įgyvendinimo reglamentą, kuriuo iš naujo nustatomas galutinis antidempingo muitas ir galutinai surenkamas laikinasis muitas, nustatytas importuojamai tam tikrai Kinijos Liaudies Respublikos kilmės avalynei su odiniais batviršiais, kurią pagamino bendrovės „Brosmann Footwear (HK) Ltd“, „Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd“, „Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd“, „Risen Footwear (HK) Co Ltd“ ir „Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd“, ir šių gamintojų atžvilgiu tyrimą užbaigė. Taryba laikėsi nuomonės, kad importuotojai, nusipirkę batus iš šių eksportuojančių gamintojų, kuriems kompetentingos nacionalinės institucijos kompensavo atitinkamus muitus, remdamosi Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2913/92 (9) (toliau – Bendrijos muitinės kodeksas) 236 straipsniu, įgijo teisėtų lūkesčių pagal ginčijamo reglamento 1 straipsnio 4 dalį, nustatančią Bendrijos muitinės kodekso nuostatų, ypač jo 221 straipsnio, taikymą renkant muitus.

(11) Trys nagrinėjamojo produkto importuotojai – „C&J Clark International Ltd.“ (toliau – „Clark“), „Puma SE“ (toliau – „Puma“) ir „Timberland Europe B.V.“ (toliau – „Timberland“) (toliau – nagrinėjamieji importuotojai), remdamiesi 5–7 konstatuojamosiose dalyse nurodyta teismų praktika, savo nacionaliniuose teismuose pateikė ieškinius dėl antidempingo priemonių, nustatytų iš Kinijos ir Vietnamo importuojamai tam tikrai avalynei; šie teismai perdavė klausimą Teisingumo Teismui, kad šis priimtų prejudicinį sprendimą.

(12) 2016 m. vasario 4 d. sujungtose bylose C-659/13 C & J Clark International Limited ir C-34/14 Puma SE Teisingumo Teismas Reglamentus (EB) Nr. 1472/2006 ir (ES) Nr. 1294/2009 paskelbė negaliojančiais tokia apimtimi, kokia Europos Komisija nenagrinėjo RER ir individualaus režimo (toliau – IR) prašymų, kuriuos pateikė neatrinkti KLR ir Vietnamo eksportuojantys gamintojai (toliau – sprendimai), nesilaikydama Tarybos reglamento (EB) Nr. 384/96 (10) 2 straipsnio 7 dalies b punkto ir 9 straipsnio 5 dalies.

(13) Dėl trečios bylos C-571/14 Timberland Europe B.V. prieš Inspecteur van de Belastingdienst, kantoor Rotterdam Rijnmond – Teisingumo Teismas besikreipusio nacionalinio teismo prašymu 2016 m. balandžio 11 d. nusprendė pašalinti bylą iš registro.

(14) SESV 266 straipsnyje nustatyta, kad institucijos privalo imtis būtinų priemonių Teismo sprendimams vykdyti. Jei panaikinamas aktas, institucijų priimtas atliekant administracinę procedūrą, pvz., antidempingo tyrimą, Teismo sprendimas įgyvendinamas panaikintą aktą pakeičiant nauju aktu, kuriuo pašalinamas Teismo nustatytas pažeidimas (11).

(15) Pagal Teismo praktiką panaikinto akto pakeitimo procedūra gali būti atnaujinta nuo to konkretaus momento, kai buvo padarytas pažeidimas (12). Tiksliau tai reiškia, kad tokiu atveju, kai panaikinamas administracinę procedūrą užbaigiantis aktas, tuo panaikinimu nebūtinai daromas poveikis parengiamiesiems veiksmams, pvz., antidempingo tyrimo inicijavimui. Kai panaikinamas reglamentas, kuriuo nustatomos galutinės antidempingo priemonės, tai reiškia, kad po panaikinimo antidempingo tyrimas yra vis dar vykdomas, nes Sąjungos teisinėje tvarkoje nebėra antidempingo tyrimą užbaigiančio akto (13), nebent pažeidimas padarytas inicijavimo etapu.

(16) Išskyrus tai, kad institucijos neišnagrinėjo RER ir IR prašymų, kuriuos pateikė neatrinkti KLR ir Vietnamo eksportuojantys gamintojai, visi kiti Reglamentu (EB) Nr. 1472/2006 ir (ES) Nr. 1294/2009 nustatyti faktai lieka galioti.

(17) Šioje byloje pažeidimas padarytas po inicijavimo etapo. Taigi Komisija nusprendė atnaujinti šį antidempingo tyrimą, kuris po to, kai buvo priimti sprendimai, dar buvo nebaigtas tuo momentu, kai buvo padarytas pažeidimas, ir išnagrinėti, ar nagrinėjamieji eksportuojantys gamintojai veikė rinkos ekonomikos sąlygomis 2004 m. balandžio 1 d. – 2005 m. kovo 31 d. tiriamuoju laikotarpiu (toliau – tiriamasis laikotarpis). Tinkamais atvejais Komisija taip pat apsvarstė, ar nagrinėjamiesiems eksportuojantiems gamintojams buvo galima taikyti IR pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1225/2009 (14) 9 straipsnio 5 dalį (toliau – pagrindinis reglamentas, prieš jį iš dalies pakeičiant) (15).

(18) Įgyvendinimo reglamentu (ES) 2016/1395 (16) Komisija iš naujo nustatė galutinį antidempingo muitą ir galutinai surinko laikinąjį muitą, nustatytą bendrovių „Clark“ ir „Puma“ importuojamai tam tikrai KLR kilmės avalynei su batviršiais iš odos, pagamintai trylikos Kinijos eksportuojančių gamintojų, kurie pateikė RER ir IR prašymus, bet nebuvo atrinkti.

(19) Įgyvendinimo reglamentu (ES) 2016/1647 (17) Komisija iš naujo nustatė galutinį antidempingo muitą ir galutinai surinko laikinąjį muitą, nustatytą bendrovių „Clark“, „Puma“ ir „Timberland“ importuojamai tam tikrai Vietnamo kilmės avalynei su batviršiais iš odos, pagamintai tam tikrų Vietnamo eksportuojančių gamintojų, kurie pateikė RER ir IR prašymus, bet nebuvo atrinkti.

(20) Įgyvendinimo reglamentu (ES) 2016/1731 (18) Komisija iš naujo nustatė galutinį antidempingo muitą ir galutinai surinko laikinąjį muitą, nustatytą bendrovių „Puma“ ir „Timberland“ importuojamai tam tikrai Kinijos Liaudies Respublikos kilmės avalynei su odiniais batviršiais, pagamintai bendrovės „General Footwear Ltd.“, ir tam tikrai Vietnamo kilmės avalynei su odiniais batviršiais, pagamintai bendrovių „Diamond Vietnam Co Ltd“ ir „Ty Hung Footgearmex/Footwear Co. Ltd“ (toliau – „Ty Hung Co Ltd“.), kurios pateikė RER ir IR prašymus, bet nebuvo atrinktos.

(21) Siekdama įgyvendinti 12 konstatuojamojoje dalyje nurodytą sprendimą sujungtose bylose C-659/13 C & J Clark International Limited ir C-34/14 Puma SE, Komisija priėmė Įgyvendinimo reglamentą (ES) 2016/223 (19). To reglamento 1 straipsnyje Komisija nurodė nacionalinėms muitinėms persiųsti visus importuotojų pagal Bendrijos muitinės kodekso 236 straipsnį pateiktus prašymus kompensuoti galutinius antidempingo muitus, sumokėtus už importuojamą Kinijos ir Vietnamo kilmės avalynę, atsižvelgiant į tai, kad atliekant pradinį tyrimą neatrinktas eksportuojantis gamintojas pateikė RER arba IR prašymą. Komisija įvertina atitinkamą RER arba IR prašymą arba ir iš naujo nustato atitinkamą muitą. Remdamosi tuo nacionalinės muitinės vėliau turėtų nuspręsti dėl prašymo grąžinti arba atsisakyti išieškoti antidempingo muitus.

(22) Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 2016/223 galiojimas priklauso nuo 2016 m. gegužės 9 d. pateikto „Finanzgericht Düsseldorf“ prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje (Deichmann SE prieš Hauptzollamt Duisburg; byla C-216/16). Šis prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje buvo pateiktas nagrinėjant ginčą tarp Vokietijos avalynės importuotojo „Deichmann SE“ ir atitinkamos nacionalinės muitinės „Hauptzollamt Duisburg“. Šis ginčas susijęs su antidempingo muitų, „Deichmann SE“ sumokėtų už iš jo Kinijos tiekėjo „Chengdu Sunshine Shoes Co. Ltd.“, kuris pateikė RER ir IR prašymą ir nebuvo atrinktas, importuojamą avalynę kompensavimu.

(23) 2016 m. balandžio 20 d. pagal Įgyvendinimo reglamento (ES) 2016/223 1 straipsnį Prancūzijos muitinė pranešė Komisijai apie Sąjungos importuotojų pateiktus kompensavimo prašymus ir pateikė patvirtinamuosius dokumentus. Prancūzijos muitinės pranešime pateiktas 46 bendrovių kaip avalynės tiekėjų iš Kinijos ir Vietnamo sąrašas.

(24) Daugumos šių bendrovių (36 bendrovės, kurios išvardytos šio reglamento III priede) atžvilgiu Komisija neturėjo jokių įrašų, rodančių, kad šios bendrovės pateikė RER ar IR prašymo formą atliekant pradinį tyrimą. Tarp šių bendrovių taip pat buvo su tyrimu nesusijusių bendrovių, nes jos, pvz., buvo įsikūrusios ne Kinijoje ar Vietname ar buvo prekybos bendrovės, kurioms bet kuriuo atveju nebuvo taikomas joks individualus dempingo skirtumas. Todėl atitinkami Sąjungos importuotojų kompensavimo prašymai neturėtų būti patenkinti, nes ginčijamasis reglamentas, kiek jis susijęs su jais, nebuvo panaikintas.

(25) Iš likusių 10 bendrovių keturios buvo įvertintos atskirai arba kaip per pradinį tyrimą atrinktų eksportuojančių gamintojų bendrovių grupės dalis (jos išvardytos šio reglamento IV priede). Kadangi nė vienai iš šių bendrovių nebuvo nustatyta individuali muito norma, Kinijai nustatytas 16,5 % muitas buvo taikomas bendrovės „Feng Tay Chine“ importuojamai avalynei, o Vietnamui nustatyta 10 % muito norma kitiems eksportuotojams buvo taikoma bendrovės „Pou Yuen Vietnam Enterprise“, „Pou Yuen Vietnam Company Ltd“ ir „Sky High Trading Limited“ importuojamai avalynei. Šioms normoms 12 konstatuojamojoje dalyje nurodytas sprendimas poveikio neturėjo. Todėl atitinkami Sąjungos importuotojų kompensavimo prašymai neturėtų būti patenkinti, nes ginčijamasis reglamentas, kiek jis susijęs su jais, nebuvo panaikintas.

(26) Įgyvendinant 12 konstatuojamojoje dalyje nurodytą sprendimą, konkrečiai nurodytą Reglamento (ES) 2016/1647 19 konstatuojamojoje dalyje, trys iš likusių šešių bendrovių (išvardytos šio Reglamento V priede) jau buvo įvertintos atskirai arba kaip bendrovių grupės dalis. Todėl atitinkami Sąjungos importuotojų kompensavimo prašymai neturėtų būti patenkinti, nes jiems buvo iš naujo nustatytas muitas.

(27) Iš likusių trijų bendrovių, „Fujian Sunshine Footwear Co Ltd“ ir „Foshan Nanhai Shyang Yuu Footwear Ltd“ (Prancūzijos muitinių pranešime pavadinta „Shyang Yuu Footwear“) buvo Kinijos eksportuojantys gamintojai, kurie nebuvo atrinkti ir kurie pateikė RER/IR prašymo formą. Todėl Komisija įvertino šių bendrovių pateiktus RER ir IR prašymus.

(28) Paskutinė bendrovė – „Concord Enterprises Ltd.“ – buvo susijusi su viena iš 27 konstatuojamojoje dalyje nurodytų bendrovių, tačiau avalynės negamino ar nepardavė. Todėl jai individuali muito norma nenustatyta.

(29) Apibendrinant, šiame reglamente Komisija įvertino RER/IR prašymus, kuriuos pateikė trys Kinijos eksportuojantys gamintojai, t. y. „Chengdu Sunshine Shoes Co. Ltd.“, „Fujian Sunshine Footwear Co Ltd“ ir „Foshan Nanhai Shyang Yuu Footwear Ltd“, kurie pateikė tokias prašymų formas ir nebuvo atrinkti.

B. TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMŲ SUJUNGTOSE BYLOSE C-659/13 IR C-34/14 DĖL IMPORTO IŠ KINIJOS ĮGYVENDINIMAS

(30) Komisija turi galimybę ištaisyti ginčijamo reglamento dalis, dėl kurių reglamentas buvo panaikintas, ir nekeisti tų vertinimo dalių, kurioms sprendimas nedaro poveikio (20).

(31) Šiuo reglamentu siekiama pataisyti tas ginčijamo reglamento dalis, kurios, kaip nustatyta, neatitinka pagrindinio reglamento ir dėl kurių reglamentas buvo paskelbtas negaliojančiu, kiek jis susijęs su 29 konstatuojamojoje dalyje nurodytais eksportuojančiais gamintojais.

(32) Visos kitos Teisingumo Teismo nepanaikintos ginčijamo reglamento ir Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 1294/2009 išvados lieka galioti ir yra įtraukiamos į dabartinį reglamentą.

(33) Todėl tolesnės konstatuojamosios dalys yra susijusios tik su nauju vertinimu, kuris būtinas sprendimams įvykdyti.

(34) Komisija ištyrė, ar buvo taikomas RER arba IR 29 konstatuojamojoje dalyje nurodytiems eksportuojantiems gamintojams (toliau – nagrinėjamieji eksportuojantys gamintojai), kurie tiriamuoju laikotarpiu pateikė RER arba IR prašymus. Tai norima nustatyti siekiant išsiaiškinti, kokia apimtimi nagrinėjamieji importuotojai turi teisę susigrąžinti sumokėtą antidempingo muitą, atsižvelgiant į antidempingo muitus, sumokėtus už šių tiekėjų eksportą.

(35) Jei analizė parodys, kad nagrinėjamiesiems eksportuojantiems gamintojams, kurių eksportui buvo taikomas antidempingo muitas, kurį sumokėjo nagrinėjamieji importuotojai, turėjo būti suteiktas RER, individuali muito norma turėtų būti priskirta tam eksportuojančiam gamintojui ir būtų grąžinta tik muito suma, atitinkanti sumokėto muito, t. y. 16,5 %, ir 9,7 % muito, nustatyto vienintelei atrinktai eksportuojančiai bendrovei, kuriai suteiktas RER, t. y. „Golden Step“, skirtumą.

(36) Jei analizė parodys, kad IR turėjo būti suteiktas Kinijos eksportuojančiam gamintojui, kuriam atsisakyta suteikti RER, individuali muito norma turėtų būti priskirta nagrinėjamajam eksportuojančiam gamintojui ir būtų grąžinta tik muito suma, atitinkanti sumokėto muito, t. y. 16,5 %, ir individualaus muito (jeigu jis yra), apskaičiuoto nagrinėjamajam eksportuojančiam gamintojui, skirtumą.

(37) Priešingu atveju, jeigu tokių RER ir IR prašymų analizė parodys, kad RER ir IR neturėtų būti taikomi, antidempingo muitų grąžinti nebus galima.

(38) Kaip paaiškinta 12 konstatuojamojoje dalyje, Teisingumo Teismas ginčijamą reglamentą ir Reglamentą (ES) Nr. 1294/2009 tam tikrų Kinijos ir Vietnamo eksportuojančių gamintojų tam tikros eksportuojamos avalynės atžvilgiu panaikino tokia apimtimi, kokia Komisija neišnagrinėjo RER ir IR prašymų, kuriuos pateikė šie eksportuojantys gamintojai.

(39) Todėl Komisija išnagrinėjo nagrinėjamųjų eksportuojančių gamintojų RER ir IR prašymus siekdama nustatyti jų eksportui taikytiną muito normą. Vertinimas rodo, kad remiantis pateikta informacija nebuvo galima įrodyti, kad nagrinėjamieji eksportuojantys gamintojai veikė rinkos ekonomikos sąlygomis arba kad jiems buvo galima taikyti individualų režimą (išsamų paaiškinimą žr. 40 ir tolesnėse konstatuojamosiose dalyse).

1. RER prašymų vertinimas

(40) Reikia pabrėžti, kad pareiga įrodyti tenka gamintojui, prašančiam jam taikyti RER pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalies b punktą. Todėl 2 straipsnio 7 dalies c punkto pirmoje pastraipoje nustatyta, jog tokio gamintojo prašyme turi būti pateikta pakankamai toje nuostatoje nustatytų įrodymų, kad jis veikia rinkos ekonomikos sąlygomis. Todėl Sąjungos institucijos neprivalo įrodyti, kad gamintojas netenkina šiam statusui pripažinti nustatytų sąlygų. Yra priešingai – būtent Sąjungos institucijos turi įvertinti, ar nagrinėjamojo gamintojo pateiktos informacijos pakanka įrodyti, kad tenkinami pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalies c punkto pirmoje pastraipoje nustatyti RER taikymo reikalavimai, o Sąjungos teisminės institucijos turi išnagrinėti, ar atliekant šį vertinimą nebuvo padaryta akivaizdi klaida (sprendimo (C-249/10 P) 32 punktas ir sprendimo (C-247/10 P) 24 punktas).

(41) Remiantis pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalies c punktu, siekiant eksportuojančiam gamintojui taikyti RER, turėtų būti laikomasi visų penkių šiame straipsnyje išvardytų kriterijų. Todėl Komisija mano, kad RER prašymą buvo galima atmesti, jei nebuvo laikomasi bent vieno kriterijaus.

(42) Du nagrinėjamieji eksportuojantys gamintojai (4 ir 6 bendrovės (21)) negalėjo įrodyti, kad atitiko 1 kriterijų (verslo sprendimai). Konkrečiau, 4 bendrovės pateikta informacija parodė, kad vidaus ir eksporto rinkų pardavimo kiekiai buvo riboti. Bendrovė neįrodė, kad nepaisant šių apribojimų jos verslo sprendimai buvo priimami atsižvelgiant į rinkos signalus, atspindinčius pasiūlą ir paklausą, be didesnio valstybės kišimosi. Kalbant apie 6 bendrovę, ji nenurodė, kaip joje buvo priimti sprendimai ir kad šie sprendimai buvo priimami atsižvelgiant į rinkos signalus be didelio valstybės kišimosi.

(43) Nė viena iš trijų bendrovių negalėjo įrodyti, kad jos tenkina 2 kriterijų (apskaita). Visų bendrovių sąskaitose nustatyta trūkumų ir jos neatitiko tarptautinių apskaitos standartų. Pavyzdžiui, 4 bendrovė neturėjo ilgalaikio turto balanso, nusidėvėjimo skaičiavimo metodo ir nenurodė savo ilgalaikio turto rūšių. Nepaisant to, kad pelnas ir gautos subsidijos nebuvo įtraukti į balansą, į apskaitą taip pat nebuvo įtrauktas pajamų mokestis. Dėl 6 bendrovės, buvo pastarųjų metų balanse nurodytų sumų neatitikimų. Galiausiai 5 bendrovės finansinėje ataskaitoje buvo keletas didelių trūkumų, t. y. susijusių su kapitalo perviršio suma. Taigi 5 bendrovė nepateikė informacijos apie kapitalo perviršio kilmę ir jos įvertinimą.

(44) Dėl 3 kriterijaus (turtas ir perkėlimas), nė vienas iš trijų nagrinėjamųjų eksportuojančių gamintojų negalėjo įrodyti, kad iš ne rinkos ekonomikos sistemos nebuvo perkelta rinkos iškraipymų. Nė viena bendrovė nepateikė aiškios informacijos apie tai, ar atitinkamos žemėnaudos teisės buvo perleistos ir (arba) kokios buvo žemėnaudos teisių sąlygos ir vertė.

(45) Dėl 40 konstatuojamojoje dalyje nurodytų priežasčių nė vienas nagrinėjamasis eksportuojantis gamintojas nebuvo vertinamas 4 kriterijaus (bankroto ir nuosavybės įstatymai) ir 5 kriterijaus (valiutos konvertavimas) atžvilgiu.

(46) Remdamasi tuo, kas išdėstyta, Komisija padarė išvadą, kad nė vienam iš nagrinėjamųjų trijų eksportuojančių gamintojų RER neturėtų būti taikomas, ir apie tai informavo nagrinėjamuosius eksportuojančius gamintojus, kurių buvo paprašyta pateikti pastabų. Nė vienas iš nagrinėjamųjų trijų eksportuojančių gamintojų pastabų nepateikė.

(47) Todėl nė vienas iš nagrinėjamųjų trijų eksportuojančių gamintojų netenkino visų pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalies c punkte nustatytų reikalavimų ir dėl to nė vienam iš jų nebuvo taikomas RER.

2. Individualaus režimo prašymų vertinimas

(48) Remiantis pagrindinio reglamento, prieš jį iš dalies pakeičiant, 9 straipsnio 5 dalimi, tais atvejais, kai taikomas to paties reglamento 2 straipsnio 7 dalies a punktas, individualus muitas visgi turi būti nurodytas eksportuotojams, kurie gali įrodyti, kad jie atitinka visus kriterijus, nustatytus pagrindinio reglamento, prieš jį iš dalies pakeičiant, 9 straipsnio 5 dalyje.

(49) Kaip nurodyta 40 konstatuojamojoje dalyje, reikia pabrėžti, kad pareiga įrodyti tenka gamintojui, prašančiam jam taikyti IR pagal pagrindinio reglamento, prieš jį iš dalies pakeičiant, 9 straipsnio 5 dalį. Šiuo tikslu 9 straipsnio 5 dalies pirmoje pastraipoje nustatyta, kad pateiktas prašymas turi būti tinkamai pagrįstas. Todėl Sąjungos institucijos neprivalo įrodyti, kad eksportuotojas netenkina šiam statusui pripažinti nustatytų sąlygų. Yra priešingai – būtent Sąjungos institucijos, norėdamos taikyti IR, turi įvertinti, ar nagrinėjamojo eksportuotojo pateiktos informacijos pakanka įrodyti, kad tenkinami kriterijai, nurodyti pagrindinio reglamento, prieš jį iš dalies pakeičiant, 9 straipsnio 5 dalyje.

(50) Pagal pagrindinio reglamento, prieš jį iš dalies pakeičiant, 9 straipsnio 5 dalį eksportuotojai turėtų įrodyti, remdamiesi tinkamai pagrįstu prašymu, kad yra tenkinami visi šiame straipsnyje išvardyti penki kriterijai ir kad jiems gali būti taikomas IR.

(51) Todėl Komisija mano, kad IR prašymą buvo galima atmesti, jei nebuvo laikomasi bent vieno kriterijaus.

(52) Penki kriterijai: a) jei įmonės yra visiškai ar dalinai užsienio kapitalo įmonės ar bendros įmonės, eksportuotojai gali nevaržomai grąžinti kapitalą bei pelną į savo šalį; b) eksporto kainos ir apimtis, pardavimo sąlygos ir terminai yra nustatomi laisvai; c) dauguma akcijų priklauso privatiems asmenims; direktorių valdyboje esantys ar svarbias vadovaujamas pareigas einantys valstybės pareigūnai turi sudaryti mažumą, arba turi būti įrodyta, kad nepaisant to bendrovė yra pakankamai nepriklausoma nuo valstybės kišimosi; d) valiuta konvertuojama pagal rinkos kursą ir e) valstybės kišimasis nėra toks, kad leistų išvengti priemonių tuo atveju, jei individualiems eksportuotojams taikomos skirtingos muitų normos.

(53) Visi trys nagrinėjamieji eksportuojantys gamintojai, kurie pateikė RER prašymus, taip pat pateikė IR prašymus tuo atveju, jeigu jiems nebūtų taikomas RER.

(54) Vienas iš trijų nagrinėjamųjų eksportuojančių gamintojų (4 bendrovė) negalėjo įrodyti, kad atitiko 2 kriterijų (pardavimas eksportui ir kainos nustatomi laisvai). Konkrečiau, to eksportuojančio gamintojo įstatuose nustatytas pardavimo kiekio konkrečiose rinkose apribojimas. Todėl jam nepavyko įrodyti, kad verslo sprendimai, kaip antai eksporto kiekis, priimami laisvai ir atsižvelgiant į rinkos signalus, atspindinčius pasiūlą ir paklausą.

(55) Be to, nė vienas iš trijų eksportuojančių gamintojų negalėjo įrodyti, kad atitiko 3 kriterijų (bendrovė – pagrindiniai vadovaujantys darbuotojai ir akcijos – yra pakankamai nepriklausoma nuo valstybės kišimosi). Nė viena bendrovė negalėjo įrodyti, kad arba kokiomis sąlygomis joms buvo perleistos žemėnaudos teisės. Be to, 6 bendrovė nepateikė jokios informacijos apie valdybos sudėtį ir kaip priimami sprendimai bendrovėje. Atsižvelgiant į tai, nė vienas iš trijų nagrinėjamųjų eksportuojančių gamintojų neįrodė, kad jis buvo pakankamai nepriklausomas nuo valstybės kišimosi.

(56) Todėl nė vienas iš trijų nagrinėjamųjų eksportuojančių gamintojų netenkino pagrindinio reglamento, prieš jį iš dalies pakeičiant, 9 straipsnio 5 dalyje nustatytų sąlygų ir Komisija atitinkamai pranešė nagrinėjamiesiems eksportuojantiems gamintojams, kurie paraginti pateikti pastabų. Nė vienas iš trijų nagrinėjamųjų eksportuojančių gamintojų pastabų nepateikė, todėl nė vienam iš jų netaikytas IR.

(57) Todėl Reglamento (EB) Nr. 1472/2006 taikymo laikotarpiu šiems trims nagrinėjamiesiems eksportuojantiems gamintojams turėtų būti nustatytas Kinijai taikomas kitiems eksportuojantiems gamintojams nustatytas antidempingo muitas. Pradžioje to reglamento taikymo laikotarpis buvo 2006 m. spalio 7 d. – 2008 m. spalio 7 d. Inicijavus priemonių galiojimo termino peržiūrą 2009 m. gruodžio 30 d. laikotarpis buvo pratęstas iki 2011 m. kovo 31 d. Sprendimuose nustatytas pažeidimas, kad Sąjungos institucijos nenustatė, ar nagrinėjamųjų eksportuojančių gamintojų gaminamiems produktams turėtų būti taikomas kitiems eksportuojantiems gamintojams taikomas muitas arba individualus muitas. Remiantis Teismo nustatytu pažeidimu nėra teisinio pagrindo nagrinėjamuosius eksportuojančius gamintojus visiškai atleisti nuo bet kokio antidempingo muito jų gaminamiems produktams. Todėl nauju aktu, kuriuo pašalinamas Teismo nustatytas pažeidimas, turi būti iš naujo įvertinta tik taikytina antidempingo muito norma, o ne pačios priemonės.

(58) Kadangi padaryta išvada, kad nagrinėjamiesiems eksportuojantiems gamintojams turėtų būti iš naujo nustatytas pradžioje ginčijamu reglamentu ir Reglamentu (ES) Nr. 1294/2009 nustatyto dydžio muitas, taikomas visiems kitiems eksportuojantiems gamintojams, Tarybos reglamento (EB) Nr. 388/2008 keisti nereikia. Tas reglamentas lieka galioti.

C. IŠVADOS

(59) Atsižvelgiant į pateiktas pastabas ir jų analizę padaryta išvada, kad ginčijamo reglamento taikymo laikotarpiu turėtų būti iš naujo nustatytas 16,5 % Kinijai taikomas kitiems eksportuojantiems gamintojams nustatytas antidempingo muitas.

D. INFORMACIJOS ATSKLEIDIMAS

(60) Nagrinėjamiesiems eksportuojantiems gamintojams ir visoms apie save pranešusioms suinteresuotosioms šalims pranešta apie esminius faktus ir aplinkybes, kuriais remiantis ketinta rekomenduoti trijų nagrinėjamųjų eksportuojančių gamintojų eksportuojamam produktui iš naujo nustatyti galutinį antidempingo muitą. Jiems buvo nustatytas laikas pastaboms dėl atskleistos informacijos pareikšti.

E. SUINTERESUOTŲJŲ ŠALIŲ PASTABOS PO FAKTŲ ATSKLEIDIMO

(61) Po faktų atskleidimo Komisija gavo pastabas, kurios buvo pateiktos i) Europos sporto prekių pramonės federacijos (toliau – FESI) ir Avalynės sąjungos, ii) bendrovių grupės „Deichmann“ (toliau – „Deichmann“) ir iii) „Skechers SARL“ (toliau – „Skechers“) – dviejų Sąjungos avalynės importuotojų – vardu.

(62) Savo pastabose dėl faktų atskleidimo FESI ir Avalynės sąjunga pirmiausia nurodė, kad dabartiniai įgyvendinimo veiksmai yra grindžiami tokiu pačiu teisiniu pagrindu ir motyvais, kaip ir anksčiau Komisijos priimti reglamentai, susiję su ta pačia įgyvendinimo procedūra, t. y. Reglamentas (ES) 2016/1395, Reglamentas (ES) 2016/1647 ir Reglamentas (ES) 2016/1731. Todėl savo atsakymuose dėl faktų atskleidimo jos paprasčiausiai jį nurodė ir įtraukė jį į nuorodą, o pastabose, kurias jos užpildė dėl pirmiau nurodytų reglamentų atitinkamai 2015 m. gruodžio 16 d., 2016 m. birželio 6 d., 2016 m. birželio 16 d. ir 2016 m. rugpjūčio 11 d., tokių pastabų ir teiginių nepateikė.

(63) FESI ir Avalynės sąjunga iš esmės dar kartą pakartojo, kad procedūros pradėjimas iš naujo ir antidempingo muito nustatymas iš naujo atgaline data i) neturėtų teisinio pagrindo ir kad Komisija neturėtų kompetencijos priimti bet kokias tolesnes priemones, kad tariamai įvykdytų SESV 266 straipsnio įpareigojimus. ii) pažeistų teisinio tikrumo, teisėtų lūkesčių apsaugos ir netaikymo atgaline data principus; iii) būtų neproporcingas ir pažeistų ES sutarties 5 straipsnio 4 dalį ir SESV 266 straipsnį ir iv) pažeistų nediskriminavimo principą.

(64) Atsakymuose į šias pastabas Komisija nurodo Reglamentą (ES) 2016/1395, Reglamentą (ES) 2016/1647 ir Reglamentą (ES) 2016/1731, kuriuose išsamiai atsakyta į FESI ir Avalynės sąjungos pastabas dėl dabartinių įgyvendinimo veiksmų. Kadangi FESI ir Avalynės sąjunga savo argumentų nepatikslino, Komisija mano, kad į šias pastabas buvo visapusiškai atsakyta pirmiau nurodytuose reglamentuose ir kad padarytos išvados dėl šių reglamentų yra patvirtinamos.

(65) Be to, FESI ir Avalynės sąjunga teigė, kad dėl teisinio tikrumo Komisija neturėtų priimti ir skelbti jokių kitų teisės aktų, susijusių su Teisingumo Teismo sprendimo sujungtose bylose C-659/13 ir C-34/14 įgyvendinimu, kol Teisingumo Teismas priims prejudicinį sprendimą dėl Įgyvendinimo reglamento (ES) 2016/223 galiojimo, kurį priimti paprašė „Finanzgericht Düsseldorf“ (sprendimas byloje C-256/16), kaip nurodyta 22 konstatuojamojoje dalyje.

(66) Remiantis SESV 278 straipsniu, teisiniai veiksmai prieš institucijų priimtus teisės aktus neturi stabdomojo poveikio. Be to, pagal teismų praktiką nacionalinis teismas gali sustabdyti teisės akto taikymą tik tais atvejais, kai laikomasi Zuckerfabrik Süderdithmarschen/Altana sprendimuose nustatytų kriterijų. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas dėl bylos C-256/16 Įgyvendinimo reglamento (ES) 2016/223 taikymo nesustabdė. Todėl Komisija neturi pagrindo nesilaikyti to reglamento. Bet kuriuo atveju šio reglamento galiojimas nepriklauso nuo Įgyvendinimo reglamento (ES) 2016/223 galiojimo.

(67) Galiausiai FESI ir Avalynės sąjunga teigė, kad Komisija pažeidė gero administravimo principą, nes neperžiūrėjusi jai pateiktos konfidencialios informacijos atliko neišsamų šio Reglamento III priede nurodytų bendrovių vertinimą ir neteisingai suklasifikavo bendroves tame priede, nors jos tinkamai užpildė RER/IR prašymus 2005 m. atliekant avalynės tyrimą.

(68) Dėl visų III priede išvardytų bendrovių Komisija patvirtina neturinti jokių įrašų, kad per pradinį tyrimą būtų gavusi iš jų RER arba IR prašymą. FESI ir Avalynės sąjunga jokių įrodymų dėl šių teiginių nepateikė. Kaip nurodyta 24 konstatuojamojoje dalyje, tarp III priede išvardytų bendrovių taip pat buvo su tyrimu nesusijusių bendrovių, nes jos, pvz., buvo įsikūrusios ne Kinijoje ar Vietname ar buvo prekybos bendrovės, kurioms bet kuriuo atveju negalėjo būti taikomas joks individualus dempingo skirtumas. Todėl Komisija atmetė šį teiginį.

(69) „Deichmann“ visų pirma teigė, kad Komisija neturi teisinio pagrindo nagrinėti RER/IR prašymus, kuriuos pateikė eksportuojantys gamintojai atliekant pradinį tyrimą. „Deichmann“ tvirtino, kad tyrimas, kuris buvo užbaigtas 2011 m. kovo 31 d. pasibaigus priemonių galiojimui, nebuvo paneigtas sprendimu sujungtose bylose C-659/13 ir C-34/14, ir todėl negali būti atnaujintas.

(70) Dėl tvirtinimo, kad aptariamos priemonės baigė galioti 2011 m. kovo 31 d. – Komisija nemato priežasčių, kodėl priemonės galiojimo pabaiga galėtų būti susijusi su galimybe Komisijai priimti naują aktą, kuriuo būtų pakeistas panaikintas aktas. Teismo sprendimas, kuriuo panaikinamas pradinis aktas, leidžia, remiantis teismų praktika, iš naujo pradėti administracinę procedūrą, kuri gali būti atnaujinta nuo to momento, kai buvo padarytas pažeidimas.

(71) Todėl antidempingo tyrimai yra vis dar neužbaigti, nes aktas, kuriuo tyrimai užbaigiami, yra panaikintas. Komisija privalo užbaigti šiuos tyrimus, nes pagrindiniame reglamente nustatyta, kad tyrimas turi būti užbaigtas Komisijos priimtu aktu.

(72) Antra, „Deichmann“ teigė, kad dabartinis tyrimas pažeidžia netaikymo atgaline data ir teisinio tikrumo principus ir pagrindinio reglamento 10 straipsnį.

(73) Dėl tvirtinimo, kuris susijęs su taikymu atgaline data ir grindžiamas pagrindinio reglamento 10 straipsniu bei PPO antidempingo susitarimo 10 straipsniu – pagrindinio reglamento 10 straipsnio 1 dalyje, kuri remiasi tekstu iš PPO antidempingo susitarimo 10 straipsnio 1 dalies, nustatyta, kad laikinosios priemonės ir galutiniai antidempingo muitai taikomi tik tiems produktams, kurie išleidžiami į laisvą apyvartą po to, kai įsigalioja sprendimas, priimtas atitinkamai pagal pagrindinio reglamento 7 straipsnio 1 dalį arba 9 straipsnio 4 dalį. Šiuo atveju aptariami antidempingo muitai taikomi tik tiems produktams, kurie į laisvą apyvartą išleisti po laikinojo reglamento ir ginčijamo (galutinio) reglamento, priimtų atitinkamai pagal pagrindinio reglamento 7 straipsnio 1 dalį ir 9 straipsnio 4 dalį, įsigaliojimo. Tačiau taikymas atgaline data, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 10 straipsnio 1 dalyje, susijęs tik su situacija, kai prekės buvo išleistos į laisvą apyvartą prieš priemonių nustatymą, kaip matyti iš paties tos nuostatos teksto ir išimties, numatytos pagrindinio reglamento 10 straipsnio 4 dalyje.

(74) Komisija taip pat pažymi, kad šiuo atveju nėra taikymo atgaline data ir nėra pažeidžiamas teisinis tikrumas ir teisėti lūkesčiai.

(75) Dėl taikymo atgaline data – vertinant, ar priemonė yra taikoma atgaline data, pagal Teismo praktiką naujos taisyklės taikymas esant padėčiai, kuri tapo galutine (taip pat vadinama esama arba galutinai patvirtinta teisine padėtimi) (22), atskiriamas nuo taikymo esant padėčiai, kuri susiklostė prieš įsigaliojant naujai taisyklei, bet kuri dar nėra galutinė (taip pat vadinama laikinąja padėtimi) (23).

(76) Dabartiniu atveju padėtis, susijusi su nagrinėjamaisiais produktais, kurie buvo importuojami Reglamento (EB) Nr. 1472/2006 taikymo laikotarpiu, dar netapo galutine, nes panaikinus ginčijamą reglamentą šiems produktams taikomas antidempingo muitas dar nebuvo galutinai nustatytas. Be to, paskelbus pranešimą apie inicijavimą (24) ir laikinąjį reglamentą, avalynės importuotojai buvo perspėti, kad toks muitas gali būti nustatytas. Pagal nusistovėjusią Sąjungos teismų praktiką veiklos vykdytojai negali įgyti teisėtų lūkesčių, kol institucijos nepriima akto, kuriuo užbaigiama galutine tapusi administracinė procedūra (25).

(77) Dabartinis reglamentas iš karto taikomas nepasibaigusios situacijos būsimoms pasekmėms: nacionalinės muitinės surinko muitus už avalynę. Kadangi buvo pateikti prašymai kompensuoti muitus ir dėl jų nebuvo priimtas galutinis sprendimas, jie reiškia nepasibaigusią situaciją. Dabartiniu reglamentu nustatoma šiam importui taikoma muito norma, tokiu būdu jis reglamentuoja nepasibaigusios situacijos būsimas pasekmes.

(78) Bet kuriuo atveju, net jei ir pasireikštų taikymas atgaline data, kaip apibrėžta Sąjungos teisės aktuose, quod non, bet kuriuo atveju toks taikymas atgaline data būtų pagrįstas dėl toliau nurodytų priežasčių.

(79) Materialinės Sąjungos teisės normos gali būti taikomos situacijose, kurios buvo susiklosčiusios prieš joms įsigaliojant, jei pagal tokių normų sąlygas, tikslus ar bendrą sistemą visiškai aišku, kad jos turėjo įsigalioti (26). Visų pirma Sprendime Società agricola fattoria alimentare (SAFA), C-337/88, (27) buvo konstatuota, kad „nors apskritai pagal teisinio tikrumo principą Bendrijos priemonė negali įsigalioti jos nepaskelbus, išimtinėmis aplinkybėmis gali būti daroma priešingai, jei to reikia dėl siektino tikslo ir jei tinkamai atsižvelgiama į susijusių šalių teisėtus lūkesčius“.

(80) Šiuo atveju siekiama laikytis Komisijos pareigos pagal SESV 266 straipsnį. Kadangi 12 konstatuojamojoje dalyje nurodytuose sprendimuose Teismas nustatė pažeidimą, susijusį tik su taikytinos muito normos nustatymu, o ne su pačių priemonių nustatymu (t. y. susijusį su išvada dėl dempingo, žalos ir Sąjungos interesų), nagrinėjamieji eksportuojantys gamintojai negalėjo turėti teisėtų lūkesčių, kad nebus nustatyta jokių galutinių antidempingo priemonių. Taigi, priemonių nustatymas, nors buvo įvykdytas atgaline data, quod non, negali būti vertinamas kaip teisėtų lūkesčių pažeidimas.

(81) Trečia, „Deichmann“ teigė, kad Komisijos tvirtinimas 38 konstatuojamojoje dalyje, kad Teisingumo Teismas panaikino ginčijamą reglamentą ir Reglamentą (ES) Nr. 1294/2009 dėl tam tikros avalynės eksporto iš tam tikrų Kinijos ir Vietnamo eksportuojančių gamintojų yra klaidingas, nes sprendimu bylose C-659/13 ir C-34/14 nepanaikinti reglamentai (EB) Nr. 1472/2006 ir (ES) Nr. 1294/2009 dėl trijų eksportuojančių gamintojų, bet šie reglamentai panaikinti erga omnes. „Deichmann“ teigimu, jei Komisija iš naujo nustatytų antidempingo muitą produktui, importuojamam tik iš trijų susijusių eksportuojančių gamintojų, o ne iš kitų eksportuojančių gamintojų, kuriems Teisingumo Teismo sprendimas sujungtose bylose C-659/13 C & J Clark International Limited ir C-34/14 Puma SE turėjo lygiaverčio poveikio, tai būtų nepagrįsta diskriminacija importo iš minėtų kitų eksportuojančių gamintojų atžvilgiu ir tai taip pat pažeistų SESV 266 straipsnį.

(82) Kalbant apie teiginį dėl diskriminacinio požiūrio importo iš kitų eksportuojančių gamintojų, kuriems poveikio turėjo Teisingumo Teismo sprendimas sujungtose bylose C-659/13 C & J Clark International Limited ir C-34/14 Puma SE, atžvilgiu, Komisija pažymi, kad eksportuojantys gamintojai ir tam tikri importuotojai, kuriems taikomas dabartinis reglamentas, Sąjungos teismuose yra teisiškai apsaugoti nuo šio reglamento. Kiti importuotojai yra šitaip apsaugoti per nacionalinius teismus ir tribunolus, kurie priima sprendimus dėl bendrosios Sąjungos teisės.

(83) Tvirtinimas dėl diskriminavimo yra lygiai taip pat nepagrįstas. Kaip minėta 21 konstatuojamojoje dalyje, siekdama įgyvendinti sprendimą sujungtose bylose C-659/13 C & J Clark International Limited ir C-34/14 Puma SE, Komisija priėmė Įgyvendinimo reglamentą (ES) 2016/223, kuriuo nustatoma tam tikrų rinkos ekonomikos režimo ir individualaus režimo prašymų, pateiktų Kinijos ir Vietnamo eksportuojančių gamintojų, vertinimo tvarka ir kuriuo įgyvendinamas Teisingumo Teismo sprendimas sujungtose bylose C-659/13 ir C-34/14. To reglamento 1 straipsnyje Komisija nurodė nacionalinėms muitinėms persiųsti visus importuotojų pagal Bendrijos muitinės kodekso 236 straipsnį pateiktus prašymus kompensuoti galutinius antidempingo muitus, sumokėtus už importuojamą Kinijos ir Vietnamo kilmės avalynę, atsižvelgiant į tai, kad atliekant pradinį tyrimą neatrinktas eksportuojantis gamintojas pateikė RER arba IR prašymą. Komisija įvertina atitinkamą RER arba IR prašymą arba ir iš naujo nustato atitinkamą muitą. Remdamosi tuo nacionalinės muitinės vėliau turėtų nuspręsti dėl prašymo grąžinti arba atsisakyti išieškoti antidempingo muitus.

(84) Todėl dėl viso avalynės importo, jei laikomasi pirmiau nurodytų kriterijų, Komisija nagrinės RER ir IR prašymus, o antidempingo muitai bus iš naujo nustatyti remiantis objektyviais kriterijais, nustatytais pagrindinio reglamento prieš jį iš dalies pakeičiant 2 straipsnio 7 dalies b punkte ir 9 straipsnio 5 dalyje. Todėl vėlesniu etapu visų kitų neatrinktų KLR ir Vietnamo eksportuojančių gamintojų ir jų importuotojų atžvilgiu bus imtasi tokių pačių veiksmų pagal Įgyvendinimo reglamente (ES) 2016/223 nustatytą tvarką. Tik tada, kai nėra jokių nebaigtų nacionalinių procedūrų, RER ir IR prašymų vertinimas nebus atliekamas, nes tai būtų nenaudinga praktiškai.

(85) Ketvirta, „Deichmann“ teigė, kad būtų diskriminuojama, jei būtų iš naujo nustatytas antidempingo muitas trims susijusiems eksportuojantiems gamintojams, atsižvelgiant į tai, kad priėmus sprendimus Brosmann ir Aokang antidempingo muito iš naujo nenustatyta.

(86) Šis tvirtinimas nepagrįstas. Faktinė ir teisinė importuotojų, kurie importavo iš bendrovės „Brosman“ ir kitų keturių eksportuojančių gamintojų, kurie susiję su sprendimu bylose C-247/10P ir C-249/10P, padėtis yra kitokia, todėl, kad jų eksportuojantys gamintojai nusprendė užginčyti ginčijamą reglamentą, ir todėl, kad jų sumokėti muitai buvo kompensuoti, taigi jie yra apsaugoti pagal Bendrijos muitinės kodekso 221 straipsnio 3 dalį. Kiti veiklos vykdytojai tokio užginčijimo neinicijavo ir jiems tokie muitai nebuvo kompensuoti.

(87) Penkta, „Deichmann“ teigė, kad atliekant šį tyrimą padaryta keletas procedūrinių pažeidimų. Pirma, bendrovė tvirtino, kad nagrinėjamieji eksportuojantys gamintojai nebegali pateikti reikšmingų pastabų arba papildomų įrodymų, pagrindžiančių prieš keletą metų pateiktus RER/IR prašymus. Pavyzdžiui, bendrovės jau gali nebeegzistuoti arba jau gali nebebūti susijusių dokumentų.

(88) Be to, „Deichmann“ teigė, kad priešingai nei per pradinį tyrimą Komisijos priemonės turėtų de facto ir de jure poveikio tik importuotojams, kadangi jie neturi galimybių pateikti reikšmingos informacijos ir negali reikalauti savo tiekėjų bendradarbiauti su Komisija.

(89) Komisija pažymi, kad pagal pagrindinį reglamentą Komisija eksportuojančioms bendrovėms, prašančioms suteikti RER/IR, neprivalo suteikti galimybės nurodyti trūkstamą faktinę informaciją. Ji primena, kad, remiantis teismų praktika, pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalies b punktą prievolė įrodyti tenka gamintojui, pageidaujančiam teikti RER/IR prašymą. Todėl 2 straipsnio 7 dalies c punkto pirmoje pastraipoje nustatyta, jog tokio gamintojo prašyme turi būti pateikta pakankamai toje nuostatoje nustatytų įrodymų, kad jis veikia rinkos ekonomikos sąlygomis. Taigi, kaip Teismas konstatavo spendimuose Brosmann ir Aokang, institucijos neprivalo įrodyti, kad gamintojas netenkina šiam statusui pripažinti nustatytų sąlygų. Yra priešingai – būtent Komisija, norėdama taikyti RER/IR, turi įvertinti, ar nagrinėjamojo gamintojo pateiktos informacijos pakanka įrodyti, kad kriterijai, nurodyti pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalies c punkto pirmoje pastraipoje, yra tenkinami (žr. 40 konstatuojamąją dalį). Teisė būti išklausytam yra susijusi su šių faktų vertinimu, tačiau neapima teisės pateikti trūkstamą informaciją. Priešingu atveju eksportuojantis gamintojas galėtų užtęsti vertinimą neribotam laikui, kiekvieną kartą vis pateikdamas dalį informacijos.

(90) Dėl to primenama, kad Komisija neprivalo prašyti eksportuojančio gamintojo, kad jis papildytų RER/IR prašymą. Kaip minėta ankstesnėje konstatuojamojoje dalyje, Komisija savo vertinimą gali pagrįsti eksportuojančio gamintojo pateikta informacija. Bet kuriuo atveju nagrinėjamieji eksportuojantys gamintojai neužginčijo Komisijos atlikto jų RER/IR prašymų vertinimo ir nenurodė, kuriais dokumentais ar kuriais asmenimis jie nebegalėjo remtis. Todėl tvirtinimas yra toks abstraktus, kad institucijos, vertindamos RER/IR prašymus, negali atsižvelgti į šiuos sunkumus. Kadangi šis argumentas pagrįstas hipoteze ir tiksliai nebuvo nurodyta, kokių dokumentų jau nebėra, kurie darbuotojai jau nebedirba ir kaip šie dokumentai bei darbuotojai yra svarbūs vertinant RER/IR prašymą, argumentas yra atmestas.

(91) Dėl teiginio, kad importuotojas neturėtų galimybės pateikti reikšmingos informacijos, Komisija pažymi, kad: pirma, importuotojai neturi teisės į gynybą, nes antidempingo priemonė taikoma ne jiems, o eksportuojantiems gamintojams. Antra, importuotojai turėjo galimybę pateikti pastabų šiuo klausimu jau per administracinę procedūrą iki priimant ginčijamą reglamentą. Trečia, jei importuotojai manė, kad buvo padarytas atitinkamas pažeidimas, jie turėjo sudaryti būtinus sutartinius susitarimus su tiekėjais, siekiant užtikrinti, kad jie turėtų reikalingus dokumentus. Todėl šis teiginys turi būti atmestas.

(92) Šešta, „Deichmann“ tvirtino, kad Komisija neišnagrinėjo, ar nustatyti antidempingo muitai atitiks Sąjungos interesus, ir teigė, kad šios priemonės prieštaraus Sąjungos interesams, nes i) priemonės jau padarė numatytą poveikį, kai buvo nustatytos pirmą kartą; ii) priemonės neatneš Sąjungos pramonei papildomos naudos; iii) priemonės neturės poveikio eksportuojantiems gamintojams ir iv) dėl priemonių smarkiai išaugs Sąjungos importuotojų išlaidos.

(93) Dabartinis atvejis susijęs tik su RER/IR prašymais, nes Sąjungos teismai nustatė tik su šiuo aspektu susijusią teisinę klaidą. Kalbant apie Sąjungos interesus, Reglamente (EB) Nr. 1472/2006 numatytas vertinimas toliau visapusiškai galioja. Be to, dabartinė priemonė yra pateisinama, nes ja siekiama apsaugoti Sąjungos finansinius interesus.

(94) Galiausiai „Deichmann“ teigė, kad antidempingo muitas, jei būtų iš naujo nustatytas, nebegalėtų būti renkamas, nes pasibaigė Bendrijos muitinės kodekso 103 straipsnyje nustatytas senaties terminas. „Deichmann“ teigimu, ši situacija rodytų Komisijos piktnaudžiavimą įgaliojimais.

(95) Komisija primena, kad pagal Bendrijos muitinės kodekso 103 straipsnį senaties terminas netaikomas, jei pagal Bendrijos muitinės kodekso 44 straipsnį pateikiamas skundas, kaip visais šiais atvejais, kurie susiję su skundais pagal Bendrijos muitinės kodekso 236 straipsnį.

(96) Kalbant apie „Skechers“, ši bendrovė pripažino, kad jos tiekėju nebuvo nė vienas iš su dabartiniais įgyvendinimo veiksmais susijusių eksportuojančių gamintojų, todėl ji mano, kad išvados nėra aktualios jos situacijai. Ši šalis tvirtino, kad dėl šios priežasties dabartinių įgyvendinimo veiksmų pagrindu padarytomis išvadomis negalima remtis atmetant nacionalinei muitinei jos pateiktus kompensavimo prašymus. Importuotojas taip pat paprašė, kad jo tiekėjų RER/IR prašymai būtų nagrinėjami remiantis atitinkamos Belgijos muitinės Komisijai pateiktais dokumentais.

(97) Dėl šio tvirtinimo – Komisija atkreipia dėmesį į Įgyvendinimo reglamentą (ES) 2016/223, kuriuo nustatoma tam tikrų rinkos ekonomikos režimo ir individualaus režimo prašymų, pateiktų Kinijos ir Vietnamo eksportuojančių gamintojų, vertinimo tvarka ir kuriuo įgyvendinamas Teisingumo Teismo sprendimas sujungtose bylose C-659/13 ir C-34/14, kuriame nustatyta procedūra, kurios reikėtų laikytis svarstant šį klausimą. Visų pirma, pagal to reglamento 1 ir 2 straipsnius Komisija išnagrinės atitinkamus RER/IR prašymus, kai tik iš muitinių gaus reikiamus dokumentus. Pažymėtina, kad Belgijos muitinė pateikė Komisijai neatrinktų Kinijos ir Vietnamo eksportuojančių gamintojų, kurie, kaip įtariama, prašė taikyti RER arba IR per pradinį tyrimą ir kurie buvo importuotojų, prašiusių kompensuoti muitus, tiekėjai, sąrašą. Šiuo metu tinkamais atvejais Komisija atlieka šių teiginių vertinimą. Šis vertinimas tebeatliekamas.

(98) Šis reglamentas atitinka pagal Reglamento (ES) 2016/1036 15 straipsnio 1 dalį įsteigto komiteto nuomonę,

PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:

1 straipsnis

1. Reglamento (EB) Nr. 1472/2006 ir Reglamento (ES) Nr. 1294/2009 taikymo laikotarpiu importuojamai Kinijos Liaudies Respublikos ir Vietnamo kilmės avalynei su batviršiais iš odos arba kompozicinės odos (išskyrus sportinę avalynę, specialiosios technologijos avalynę, šlepetes ir kitą kambarinę avalynę bei avalynę su apsauginėmis nosimis), kurią pagamino šio reglamento II priede išvardyti eksportuojantys gamintojai ir kurios KN kodai yra 6403 20 00, ex 6403 30 00 (28), ex 6403 51 11, ex 6403 51 15, ex 6403 51 19, ex 6403 51 91, ex 6403 51 95, ex 6403 51 99, ex 6403 59 11, ex 6403 59 31, ex 6403 59 35, ex 6403 59 39, ex 6403 59 91, ex 6403 59 95, ex 6403 59 99, ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 11, ex 6403 99 31, ex 6403 99 33, ex 6403 99 36, ex 6403 99 38, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98 ir ex 6405 10 00 (29) nustatomas galutinis antidempingo muitas. TARIC kodai išvardyti šio reglamento I priede.

2. Šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys:

— sportinė avalynė– avalynė, kaip apibrėžta Komisijos reglamento (EB) Nr. 1719/2005 (30) I priedo 64 skirsnio 1 subpozicijų pastaboje,

— specialiosios technologijos avalynė– avalynė, kurios poros CIF kaina yra ne mažesnė kaip 7,5 EUR, skirta avėti sportuojant, su vieno ar kelių sluoksnių lietu padu, išskyrus injekcinį, pagamintu iš sintetinių medžiagų, specialiai skirtų amortizuoti vertikalių arba šoninių judesių smūgius, ir turinčiu techninių įtaisų, tokių kaip dujų ar skysčio pripildytų hermetiškų ertmių, mechaninių komponentų, kurie amortizuoja arba neutralizuoja smūgį, arba tokių medžiagų, kaip mažo tankio polimerų, ir kurios KN kodai yra 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98,

— avalynė su apsauginėmis nosimis– avalynė su apsauginėmis nosimis, kurios atsparumas smūgiams yra ne mažesnis kaip 100 džaulių (31) ir kurios KN kodai yra ex 6403 30 00 (32), ex 6403 51 11, ex 6403 51 15, ex 6403 51 19, ex 6403 51 91, ex 6403 51 95, ex 6403 51 99, ex 6403 59 11, ex 6403 59 31, ex 6403 59 35, ex 6403 59 39, ex 6403 59 91, ex 6403 59 95, ex 6403 59 99, ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 11, ex 6403 99 31, ex 6403 99 33, ex 6403 99 36, ex 6403 99 38, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98 ir ex 6405 10 00,

— šlepetės ir kita kambarinė avalynė– avalynė, kurios KN kodas yra ex 6405 10 00.

3. Galutinio antidempingo muito norma, taikoma 1 dalyje aprašytų produktų, kuriuos pagamino šio reglamento II priede išvardyti eksportuojantys gamintojai, neto kainai Sąjungos pasienyje prieš sumokant muitą yra 16,5 %

2 straipsnis

Galutinai surenkamos laikinuoju antidempingo muitu pagal Reglamentą (EB) Nr. 553/2006 užtikrintos sumos. Sumos, viršijančios galutinio antidempingo muito normą, nerenkamos.

3 straipsnis

Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse. Priimta Briuselyje 2016 m. gruodžio 14 d. Komisijos vardu Pirmininkas Jean-Claude JUNCKER

(1) OL L 176, 2016 6 30, p. 21.

(2) 2006 m. kovo 23 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 553/2006, nustatantis laikinąjį antidempingo muitą Kinijos Liaudies Respublikos ir Vietnamo kilmės tam tikros avalynės su batviršiais iš odos importui (OL L 98, 2006 4 6, p. 3).

(3) 2006 m. spalio 5 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1472/2006, nustatantis galutinį antidempingo muitą ir laikinojo muito, nustatyto Kinijos Liaudies Respublikos ir Vietnamo kilmės tam tikros avalynės su batviršiais iš odos importui, galutinį surinkimą (OL L 275, 2006 10 6, p. 1).

(4) 2008 m. balandžio 29 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 388/2008, išplečiantis galutinių antidempingo priemonių, nustatytų Reglamentu (EB) Nr. 1472/2006 importuojamai tam tikrai Kinijos Liaudies Respublikos kilmės avalynei su batviršiais iš odos, taikymą tam pačiam importuojamam produktui, siunčiamam iš Makao SAR (deklaruojamam kaip Makao kilmės arba ne) (OL L 117, 2008 5 1, p. 1).

(5) OL C 251, 2008 10 3, p. 21.

(6) 2009 m. gruodžio 22 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 1294/2009, kuriuo, pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 384/96 11 straipsnio 2 dalį atlikus priemonių galiojimo termino peržiūrą, tam tikrai importuojamai Vietnamo ir Kinijos Liaudies Respublikos kilmės avalynei su batviršiais iš odos nustatomas galutinis antidempingo muitas, kurio taikymas išplėstas tam tikrai importuojamai iš Ypatingojo Administracinio Kinijos Regiono Makao siunčiamai avalynei su batviršiais iš odos, deklaruojamai kaip Ypatingojo Administracinio Kinijos Regiono Makao kilmės arba ne (OL L 352, 2009 12 30, p. 1).

(7) OL C 295, 2013 10 11, p. 6.

(8) 2014 m. kovo 18 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimas 2014/149/ES, kuriuo atmetamas pasiūlymas dėl Įgyvendinimo reglamento, kuriuo iš naujo nustatomas galutinis antidempingo muitas ir galutinai surenkamas laikinasis muitas, nustatytas importuojamai tam tikrai Kinijos Liaudies Respublikos kilmės avalynei su batviršiais iš odos, kurią pagamino bendrovės Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co Ltd ir Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd (OL L 82, 2014 3 20, p. 27).

(9) 1992 m. spalio 12 d. Reglamentas (EEB) Nr. 2913/92, nustatantis Bendrijos muitinės kodeksą (OL L 302, 1992 10 19, p. 1).

(10) 1995 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 384/96 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (OL L 56, 1996 3 6, p. 1).

(11) 1988 m. balandžio 26 d. Sprendimo Asteris AE ir kt. ir Graikijos Respublika prieš Komisiją, sujungtos bylos 97, 193, 99 ir 215/86, Rink. p. 2181, 27 ir 28 punktai.

(12) 1998 m. lapkričio 12 d. Sprendimo Ispanija prieš Komisiją, C-415/96, Rink. p. I-6993, 31 punktas; 2000 m. spalio 3 d. Sprendimo Industrie des poudres sphériques prieš Tarybą, C-458/98 P, Rink. p. I-8147, 80–85 punktai; 2008 m. liepos 9 d. Sprendimo Alitalia prieš Komisiją, T-301/01, Rink. p. II-1753, 99 ir 142 punktai; 2011 m. gegužės 12 d. Sprendimo Région Nord-Pas de Calais prieš Komisiją, sujungtos bylos T-267/08 ir T-279/08, Rink. p. II-0000, 83 punktas.

(13) 1998 m. lapkričio 12 d. Sprendimo Ispanija prieš Komisiją, C-415/96, Rink. p. I-6993, 31 punktas; 2000 m. spalio 3 d. Sprendimo Industrie des poudres sphériques prieš Tarybą, C-458/98 P, Rink. p. I-8147, 80–85 punktai.

(14) 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1225/2009 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (OL L 343, 2009 12 22, p. 51).

(15) Vėliau Reglamentas (EB) Nr. 1225/2009 iš dalies pakeistas 2012 m. birželio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 765/2012, kuriuo iš dalies keičiamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1225/2009 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių, OL L 237, 2012 9 3, p. 1–2. Pagal Reglamento (ES) Nr. 765/2012 2 straipsnį šiuo pakeitimų reglamentu nustatyti pakeitimai taikomi tik tyrimams, inicijuotiems po to reglamento įsigaliojimo. Tačiau dabartinis tyrimas buvo inicijuotas 2005 m. liepos 7 d. (OL C 166, 2005 7 7, p. 14).

(16) 2016 m. rugpjūčio 18 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) 2016/1395, kuriuo iš naujo nustatomas galutinis antidempingo muitas ir galutinai surenkamas laikinasis muitas, nustatytas tam tikrai importuojamai Kinijos Liaudies Respublikos kilmės avalynei su batviršiais iš odos, pagamintai bendrovių „Buckinghan Shoe Mfg Co., Ltd.“, „Buildyet Shoes Mfg.“, „DongGuan Elegant Top Shoes Co. Ltd“, „Dongguan Stella Footwear Co Ltd“, „Dongguan Taiway Sports Goods Limited“, „Foshan City Nanhai Qun Rui Footwear Co.“, „Jianle Footwear Industrial“, „Sihui Kingo Rubber Shoes Factory“, „Synfort Shoes Co. Ltd.“, „Taicang Kotoni Shoes Co. Ltd.“, „Wei Hao Shoe Co. Ltd.“, „Wei Hua Shoe Co. Ltd.“, „Win Profile Industries Ltd“, ir kuriuo įgyvendinamas Teisingumo Teismo sprendimas sujungtose bylose C-659/13 ir C-34/14 (OL L 225, 2016 8 19, p. 52).

(17) 2016 m. rugsėjo 13 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) 2016/1647, kuriuo iš naujo nustatomas galutinis antidempingo muitas ir galutinai surenkamas laikinasis muitas, nustatytas tam tikrai importuojamai Vietnamo kilmės avalynei su odiniais batviršiais, pagamintai bendrovių „Best Royal Co. Ltd“, „Lac Cuong Footwear Co., Ltd“, „Lac Ty Co., Ltd“, „Saoviet Joint Stock Company“ („Megastar Joint Stock Company“), „VMC Royal Co Ltd“, „Freetrend Industrial Ltd.“ ir jos susijusios bendrovės „Freetrend Industrial A (Vietnam) Co, Ltd.“, „Fulgent Sun Footwear Co., Ltd“, „General Shoes Ltd“, „Golden Star Co, Ltd“, „Golden Top Company Co., Ltd“, „Kingmaker Footwear Co. Ltd.“, „Tripos Enterprise Inc.“, „Vietnam Shoe Majesty Co., Ltd“, ir kuriuo įgyvendinamas Teisingumo Teismo sprendimas sujungtose bylose C-659/13 ir C-34/14 (OL L 245, 2016 9 14, p. 16).

(18) Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) 2016/1731, kuriuo iš naujo nustatomas galutinis antidempingo muitas ir galutinai surenkamas laikinasis muitas, nustatytas tam tikrai importuojamai Kinijos Liaudies Respublikos ir Vietnamo kilmės avalynei su odiniais batviršiais, pagamintai bendrovių „General Footwear Ltd“ (Kinija), „Diamond Vietnam Co Ltd“ ir „Ty Hung Footgearmex/Footwear Co. Ltd“, ir kuriuo įgyvendinamas Teisingumo Teismo sprendimas sujungtose bylose C-659/13 ir C-34/14 (OL L 262, 2016 9 29, p. 4).

(19) 2016 m. vasario 17 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) 2016/223, kuriuo nustatoma tam tikrų rinkos ekonomikos režimo ir individualaus režimo prašymų, pateiktų Kinijos ir Vietnamo eksportuojančių gamintojų, vertinimo tvarka ir kuriuo įgyvendinamas Teisingumo Teismo sprendimas sujungtose bylose C-659/13 ir C-34/14 (OL L 41, 2016 2 28, p. 3).

(20) 2000 m. spalio 3 d. Sprendimas Industrie des poudres sphériques prieš Tarybą, C-458/98 P, Rink. p. I-8147.

(21) Siekiant užtikrinti konfidencialumą, įmonių pavadinimai buvo pakeisti skaičiais. 1–3 bendrovėms buvo taikomas Įgyvendinimo reglamentas (ES) 2016/1731, nurodytas 20 konstatuojamojoje dalyje. Bendrovėms, kurios nagrinėjamos šiame reglamente, suteikti 4–6 eilės numeriai.

(22) 1986 m. liepos 10 d. Sprendimo Licata prieš Ekonomikos ir socialinių reikalų komitetą, 270/84, Rink. p. 2305, 31 punktas; 1999 m. birželio 29 d. Sprendimo Butterfly Music prieš CEDEM, C-60/98, Rink. p. 1–3939, 24 punktas; 1970 m. balandžio 14 d. Sprendimo Bundesknappschaft prieš Brock, 68/69, Rink. p. 171, 6 punktas; 1973 m. liepos 4 d. Sprendimo Westzucker GmbH prieš Einfuhr und Vorratsstelle für Zucker, 1/73, Rink. p. 723, 5 punktas; 1973 m. gruodžio 5 d. Sprendimo SOPAD prieš FORMA a.o., 143/73, Rink. p. 1433, 8 punktas; 1978 m. vasario 15 d. Sprendimo Bauche, 96/77, Rink. p. 383, 48 punktas; 1978 m. spalio 25 d. Sprendimo KoninklijkeScholten-Honig NV prieš Floofdproduktschaap voor Akkerbouwprodukten, 125/77, Rink. p. 1991, 37 punktas; 1981 m. vasario 5 d. Sprendimo P prieš Komisiją, 40/79, Rink. p. 361, 12 punktas; 2008 m. lapkričio 19 d. Sprendimo Graikija prieš Komisiją, T-404/05, Rink. p. II-272, 77 punktas; 2008 m. gruodžio 11 d. Sprendimo Komisija prieš Freistaat Sachsen, C-334/07 Ρ, Rink. p. 1–9465, 53 punktas.

(23) 2004 m. lapkričio 18 d. Sprendimo Ferrière Nord prieš Komisiją, T-176/01, Rink. p. II-3931, 139 punktas; C-334/07 P (žr. 22 išnašą).

(24) OL C 166, 2005 7 7, p. 14.

(25) 1997 m. sausio 14 d. Sprendimo Ispanija prieš Komisiją, C-169/95, Rink. p. I-135, 51–54 punktai; 2003 m. rugpjūčio 5 d. Sprendimo P&O European Ferries (Vizcaya) SA prieš Komisiją, sujungtos bylos T-116/01 ir T-118/01, Rink. p. II-2957, 205 punktas.

(26) 1993 m. Sprendimo GruSa Fleisch prieš Hauptzollamt Hamburg-Jonas, C-34/92, Rink. p. I-4147, 22 punktas. Tokią pačią arba panašią formuluotę galima rasti, pvz., 1981 m. lapkričio 21 d. Sprendimo Meridionale Industria Salumi α.δ., sujungtos bylos 212–217/80, Rink. p. 2735, 9 ir 10 punktuose; 1982 m. Sprendimo Bout, 21/81, Rink. p. 381, 13 punkte; 1998 m. Sprendimo Eyckeler & Malt prieš Komisiją, T-42/96, Rink. p. II-401, 53, 55 ir 56 punktuose. 2004 m. Sprendimo Euroagri prieš Komisiją, T-180/01, Rink. p. II-369, 36 ir 37 punktai.

(27) 1990 m. sausio 9 d.Sprendimo Società agricola fattoria alimentare (SAFA), C-337/88, Rink. p. I-1, 13 punktas.

(28) Pagal 2006 m. spalio 17 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 1549/2006, iš dalies keičiantį Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo I priedą (OL L 301, 2006 10 31, p. 1), 2007 m. sausio 1 d. šis KN kodas pakeistas KN kodais ex 6403 51 05, ex 6403 59 05, ex 6403 91 05 ir ex 6403 99 05.

(29) Kaip apibrėžta 2005 m. spalio 27 d. Komisijos reglamente (EB) Nr. 1719/2005, iš dalies keičiančiame Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės prekių nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo I priedą (OL L 286, 2005 10 28, p. 1). Produkto apibrėžtoji sritis nustatoma sujungiant 1 straipsnio 1 dalyje pateikiamą produkto apibrėžtąją sritį ir pagal atitinkamus KN kodus kartu pateikiamą produkto apibrėžtąją sritį.

(30) 2005 m. spalio 27 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1719/2005, iš dalies keičiančiantis Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės prekių nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo I priedą (OL L 286, 2005 10 28, p. 1).

(31) Atsparumas smūgiui matuojamas pagal Europos normas EN345 arba EN346.

(32) Pagal 2006 m. spalio 17 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 1549/2006, iš dalies keičiantį Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo I priedą (OL L 301, 2006 10 31, p. 1), 2007 m. sausio 1 d. šis KN kodas pakeistas KN kodais ex 6403 51 05, ex 6403 59 05, ex 6403 91 05 ir ex 6403 99 05.

I PRIEDAS Avalynės su batviršiais iš odos arba kompozicinės odos, kaip apibrėžta 1 straipsnyje, TARIC kodai a) Nuo 2006 m. spalio 7 d.: 6403300039, 6403300089, 6403511190, 6403511590, 6403511990, 6403519190, 6403519590, 6403519990, 6403591190, 6403593190, 6403593590, 6403593990, 6403599190, 6403599590, 6403599990, 6403911199, 6403911399, 6403911699, 6403911899, 6403919199, 6403919399, 6403919699, 6403919899, 6403991190, 6403993190, 6403993390, 6403993690, 6403993890, 6403999199, 6403999329, 6403999399, 6403999629, 6403999699, 6403999829, 6403999899 ir 6405100080 b) Nuo 2007 m. sausio 1 d.: 6403510519, 6403510599, 6403511190, 6403511590, 6403511990, 6403519190, 6403519590, 6403519990, 6403590519, 6403590599, 6403591190, 6403593190, 6403593590, 6403593990, 6403599190, 6403599590, 6403599990, 6403910519, 6403910599, 6403911199, 6403911399, 6403911699, 6403911899, 6403919199, 6403919399, 6403919699, 6403919899, 6403990519, 6403990599, 6403991190, 6403993190, 6403993390, 6403993690, 6403993890, 6403999199, 6403999329, 6403999399, 6403999629, 6403999699, 6403999829, 6403999899 ir 6405100080 c) Nuo 2007 m. rugsėjo 7 d.: 6403510515, 6403510518, 6403510595, 6403510598, 6403511191, 6403511199, 6403511591, 6403511599, 6403511991, 6403511999, 6403519191, 6403519199, 6403519591, 6403519599, 6403519991, 6403519999, 6403590515, 6403590518, 6403590595, 6403590598, 6403591191, 6403591199, 6403593191, 6403593199, 6403593591, 6403593599, 6403593991, 6403593999, 6403599191, 6403599199, 6403599591, 6403599599, 6403599991, 6403599999, 6403910515, 6403910518, 6403910595, 6403910598, 6403911195, 6403911198, 6403911395, 6403911398, 6403911695, 6403911698, 6403911895, 6403911898, 6403919195, 6403919198, 6403919395, 6403919398, 6403919695, 6403919698, 6403919895, 6403919898, 6403990515, 6403990518, 6403990595, 6403990598, 6403991191, 6403991199, 6403993191, 6403993199, 6403993391, 6403993399, 6403993691, 6403993699, 6403993891, 6403993899, 6403999195, 6403999198, 6403999325, 6403999328, 6403999395, 6403999398, 6403999625, 6403999628, 6403999695, 6403999698, 6403999825, 6403999828, 6403999895, 6403999898, 6405100081 ir 6405100089

II PRIEDAS Eksportuojančių gamintojų, kurių importuojamam produktui nustatytas galutinis antidempingo muitas, sąrašas Eksportuojančio gamintojo pavadinimas Papildomas TARIC kodas „Chengdu Sunshine Shoes Co. Ldt“ ir susijusi bendrovė „Capital Concord Enterprises Ltd“ A999 Foshan Nanhai Shyang Yuu Footwear Ltd (taip pat „Yuu Footwear“) A999 Fujian Sunshine Footwear Co Ltd A999

III PRIEDAS Bendrovių, apie kurias pranešta Europos Komisijai ir kurios nepateikė jokio RER/IR prašymo per pradinį tyrimą, sąrašas: — (KMW) MONTAIN HARDWEAR DISTRIBUTIO — (KYD) KENTUCKY DISTRIBUTION CENTER — C.T.N. FOOTWEAR COM. LTD — CALCADO JONITA — CIMTEX COMPOSITE MANUFACTURING — DA SHENG ENTERPRISE CO., LTD — EASY WAY FOOTWARE CO.,LTD — ETS COLUMBIA INTER — FUJIAN PUTIAN SHUANGYUAN FOOTW — FUJIAN SHUANGCHI SPORTS GOODS — FUZHOU DONG LIAN ENTERPRISE CO — FUZHOU TIANXIANG SHOES & GARME — GENWELL INTERNATIONAL CORP — GREAT LOTUS MANUFACTURING CO — HO HSING INTERNATIONAL CO., LTD — IDEA (MACAO COMMERCIAL OFFSHORE) — JEESHEN INTERNATIONAL CO LTD C.O. J — KINGFIELD INTERNATIONAL LTD — LUCKY PORT TRADING LIMITED — MACNEILL WORLDWID PACIFIC LTD — PORTLAND NORGE WITH PO — POU YUEN (CAMBODIA) ENTERPRISE — PRO DRAGON INC. — PT SHYANG JU FUNG — PUTIAN XINLONG FOOTWEAR CO. LT — QINGDAO SUNWAY SHOES CO.LTD — REKORD — SHINY EAST LIMITED — STATEWAY ENTERPRISES LIMITED — SUN PALACE TRADING LIMITED — THE LOOK MACAO COMMERCIAL OFFSHORE — WEI TONG TRADING LIMITED — WINNING INDUSTRIAL — XIAMEN FULI SHOES CO.,LTD — YYS — ZHEJIANG WILLING FOREIGN TRADING CO

IV PRIEDAS Eksportuojančių gamintojų, apie kuriuos pranešta Komisijai ir kurie jau įvertinti atskirai arba kaip per pradinį tyrimą atrinktų eksportuojančių gamintojų bendrovių grupės dalis Bendrovių pavadinimai: — Feng Tay Chine — Pou Yuen Vietnam Enterprise — Pou Yuen Vietnam Company Ltd — Sky High Trading Limited