LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 87/90

KOMISIJOS DELEGUOTASIS REGLAMENTAS (ES) 2017/567

2016 m. gegužės 18 d.

kuriuo papildomos Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 600/2014 nuostatos dėl apibrėžčių, skaidrumo, portfelio suspaudimo ir su produktais susijusių intervencinių priemonių ir pozicijų priežiūros priemonių

(Tekstas svarbus EEE)

EUROPOS KOMISIJA,

atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,

atsižvelgdama į 2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 600/2014 dėl finansinių priemonių rinkų, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 648/2012 (1), ypač į jo 2 straipsnio 2 dalį, 13 straipsnio 2 dalį, 15 straipsnio 5 dalį, 17 straipsnio 3 dalį, 19 straipsnio 2 dalį, 19 straipsnio 3 dalį, 31 straipsnio 4 dalį, 40 straipsnio 8 dalį, 41 straipsnio 8 dalį, 42 straipsnio 7 dalį ir 45 straipsnio 10 dalį,

kadangi:

(1) šiuo reglamentu papildomai patikslinami „likvidžios rinkos“ nustatymo pagal Reglamento (ES) Nr. 600/2014 2 straipsnio 1 dalies 17 punkto b papunktį kriterijai. Šiuo tikslu būtina patikslinti kriterijus, susijusius su konkrečiai akcijų, depozitoriumo pakvitavimų, biržinių fondų ir sertifikatų laisvosiomis dalimis, vidutiniu sandorių skaičiumi per dieną ir vidutine dienos apyvarta, siekiant atsižvelgti į kiekvienos iš šių finansinių priemonių specifiką. Siekiant užtikrinti nuoseklų ir vienodą taikymą visoje Sąjungoje, būtinos taisyklės, kuriomis reglamentuojama, kaip reikėtų atlikti likvidumo skaičiavimus pradiniame etape po to, kai finansine priemone leista prekiauti;

(2) šio reglamento nuostatos yra glaudžiai susijusios tarpusavyje, nes jomis patikslinamos apibrėžtys ir reikalavimai dėl, viena vertus, sistemingai sandorius savo viduje sudarančių tarpininkų skaidrumo iki ir po sandorio sudarymo ir prekybos vietų bei sistemingai sandorius savo viduje sudarančių tarpininkų duomenų skelbimo ir, kita vertus, Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijos (EVPRI) su produktais susijusių intervencinių priemonių taikymo ir pozicijų valdymo įgaliojimų. Siekiant užtikrinti šių nuostatų, kurios turėtų įsigalioti vienu metu, tarpusavio nuoseklumą ir palengvinti sąlygas visapusiškai jas apžvelgti suinteresuotiesiems subjektams, visų pirma tiems, kuriems pareigos taikomos, šias nuostatas būtina pateikti viename reglamente;

(3) siekiant užtikrinti, kad visose Sąjungos dalyse būtų minimalus likvidžių nuosavo kapitalo priemonių kiekis, valstybės narės, kurioje prekiaujama mažiau nei penkiomis kiekvienos kategorijos (t. y. akcijų, depozitoriumo pakvitavimų, biržinių fondų ir sertifikatų) likvidžiomis finansinėmis priemonėmis, kompetentinga institucija turėtų galėti nustatyti vieną ar daugiau papildomų likvidžių finansinių priemonių, jeigu bendras finansinių priemonių, kurių rinka yra likvidi, skaičius neviršija penkių kiekvienoje iš šių finansinių priemonių kategorijų;

(4) siekiant užtikrinti, kad rinkos duomenys pagrįstomis komercinėmis sąlygomis būtų vienodai teikiami Sąjungoje, šiuo reglamentu nustatomos sąlygos, kurias turi atitikti prekybos vietas valdantys rinkos operatoriai ir investicinės įmonės ir sistemingai sandorius savo viduje sudarantys tarpininkai. Šios sąlygos yra pagrįstos tikslu užtikrinti, kad pareiga teikti rinkos duomenis pagrįstomis komercinėmis sąlygomis būtų pakankamai aiški ir ją būtų galima veiksmingai ir vienodai taikyti, kartu atsižvelgiant į skirtingus prekybos vietą valdančių rinkos operatorių ir investicinių įmonių ir sistemingai sandorius savo viduje sudarančių tarpininkų veiklos modelius ir išlaidų struktūras;

(5) siekiant užtikrinti, kad būtų nustatyti pagrįsto dydžio mokesčiai už rinkos duomenis, vykdant pareigą teikti rinkos duomenis pagrįstomis komercinėmis sąlygomis reikalaujama, kad mokesčiai būtų pagrįstai susieti su duomenų parengimo ir platinimo sąnaudomis. Todėl, nedarant poveikio konkurencijos taisyklių taikymui, duomenų teikėjai turėtų nustatyti mokesčius remdamiesi savo sąnaudomis, nors jiems leidžiama gauti pagrįstą maržą, atsižvelgiant į tokius veiksnius kaip veiklos pelno marža, sąnaudų grąža, pagrindinės veiklos turto grąža ir kapitalo grąža. Kai duomenų teikėjai turi bendrų sąnaudų, susijusių su duomenų ir kitų paslaugų teikimu, rinkos duomenų teikimo sąnaudos gali apimti atitinkamą sąnaudų, susijusių su bet kokia kita teikiama paslauga, dalį. Tikslias sąnaudas nustatyti yra sunku, todėl turėtų būti nurodytos sąnaudų priskyrimo ir paskirstymo metodikos, šių sąnaudų nustatymą paliekant rinkos duomenų teikėjų nuožiūrai, kartu atsižvelgiant į tikslą užtikrinti, kad Sąjungoje mokesčiai už rinkos duomenis būtų pagrįsti;

(6) rinkos duomenys turėtų būti teikiami nediskriminuojant, o tam reikia, kad visiems tos pačios kategorijos klientams pagal paskelbtus objektyvius kriterijus būtų siūloma ta pati kaina ir kitos sąlygos;

(7) kad duomenų naudotojai galėtų gauti rinkos duomenis ir neprivalėtų pirkti kitų paslaugų, rinkos duomenys turėtų būti siūlomi atskirai nuo kitų paslaugų. Kad duomenų naudotojai už tuos pačius rinkos duomenis neturėtų mokėti daugiau nei kartą, kai jie perka duomenų rinkinius iš prekybos vietų ir kitų rinkos duomenų platintojų, rinkos duomenys turėtų būti siūlomi kiekvienam naudotojui atskirai, nebent tai būtų neproporcinga, palyginti su tokio duomenų siūlymo būdo sąnaudomis, atsižvelgus į prekybos vietą valdančio rinkos operatoriaus ar investicinės įmonės arba sistemingai sandorius savo viduje sudarančio tarpininko teikiamų rinkos duomenų apimtį ir mastą;

(8) siekiant sudaryti sąlygas duomenų naudotojams ir kompetentingoms institucijoms veiksmingai įvertinti, ar rinkos duomenys teikiami pagrįstomis komercinėmis sąlygomis, būtina viešai atskleisti esmines jų teikimo sąlygas. Todėl duomenų teikėjai turėtų atskleisti informaciją apie savo mokesčius ir rinkos duomenų turinį, taip pat apie sąnaudų apskaitos metodikas, kurias naudoja savo sąnaudoms nustatyti, tačiau neprivalėtų atskleisti savo faktinių sąnaudų;

(9) šiame reglamente papildomai patikslinamos sąlygos, kurias turi atitikti sistemingai sandorius savo viduje sudarantys tarpininkai, kad įvykdytų pareigą įprastomis prekybos valandomis reguliariai ir nuolat viešai skelbti savo kotiruotes ir padaryti jas lengvai prieinamas kitiems rinkos dalyviams, kad prieigos prie kotiruočių pageidaujantys rinkos dalyviai galėtų veiksmingai naudotis ta prieiga;

(10) kai sistemingai sandorius savo viduje sudarantys tarpininkai kotiruotes skelbia daugiau nei vienu būdu, jie turėtų savo kotiruotes pateikti vienu metu naudodami kiekvieną priemonę, kad paskelbtos kotiruotės būtų nuoseklios ir kad rinkos dalyviai turėtų prieigą prie informacijos tuo pat metu. Kai sistemingai sandorius savo viduje sudarantys tarpininkai kotiruotes viešai skelbia naudodamiesi reguliuojamos rinkos ar daugiašalės prekybos sistemos (DPS) priemonėmis arba duomenų teikimo paslaugų teikėjo paslaugomis, jie turėtų atskleisti savo tapatybę, kad rinkos dalyviai galėtų jiems nukreipti savo pavedimus;

(11) šiuo reglamentu papildomai patikslinami įvairūs sistemingai sandorius savo viduje sudarančių tarpininkų skaidrumo pareigų taikymo srities techniniai aspektai, siekiant užtikrinti nuoseklų ir vienodą taikymą visoje Sąjungoje. Būtina užtikrinti, kad sistemingai sandorius savo viduje sudarančių tarpininkų pareigos reguliariai ir nuolat viešai skelbti savo kotiruotes išimtis būtų taikoma tik tose situacijose, kai nuolatinis tvirtųjų kainų teikimas klientams prieštarautų apdairiam investicinės įmonės, kuri veikia kaip sistemingai sandorius savo viduje sudarantis tarpininkas, rizikos valdymui, atsižvelgiant į kitus mechanizmus, kurie gali suteikti papildomų apsaugos nuo tokios rizikos priemonių;

(12) siekiant užtikrinti, kad sistemingai sandorius savo viduje sudarančių tarpininkų pareigų vykdyti pavedimus už pavedimo gavimo metu galiojančias kotiruojamas kainas išimtis pagal Reglamento (ES) Nr. 600/2014 15 straipsnio 2 dalį būtų taikoma tik sandoriams, kurie dėl savo pobūdžio neturi poveikio kainodarai, šiame reglamente papildomai išsamiai patikslinamos sąlygos dėl to, kas yra sandoriai, kurių kiekvieną sudarant vykdomi pavedimai dėl kelių vertybinių popierių, ir pavedimai, kuriems taikomos kitos nei esamos rinkos kainos sąlygos;

(13) kriterijus, pagal kurį nustatoma, kad kaina neperžengia svyravimo ribų, artimų rinkos sąlygoms, atitinka poreikį užtikrinti, kad sistemingai sandorius savo viduje sudarančių tarpininkų pavedimų vykdymas prisidėtų prie kainodaros, nedarant poveikio sistemingai sandorius savo viduje sudarančių tarpininkų galimybei pagrįstais atvejais pasiūlyti geresnę kainą;

(14) siekiant užtikrinti, kad klientai turėtų nediskriminacinę prieigą prie sistemingai sandorius savo viduje sudarančių tarpininkų kotiruočių, ir kartu užtikrinti tinkamą rizikos valdymą, kurį atliekant būtų tinkamai atsižvelgiama į atskirų įmonių veiklos pobūdį, mastą ir sudėtingumą, būtina patikslinti, kad to paties kliento pavedimų skaičius ar apimtis turėtų būti laikomi gerokai viršijančiais normą, kai sistemingai sandorius savo viduje sudarantis tarpininkas negali įvykdyti tų pavedimų nesukeldamas sau pernelyg didelės rizikos; tai turėtų būti iš anksto apibrėžta įmonės rizikos valdymo politikos dokumentuose remiantis objektyviais veiksniais, išdėstyta raštu ir pateikta esamiems ar galimiems klientams;

(15) kadangi likvidumą užtikrinantys subjektai ir sistemingai sandorius savo viduje sudarantys tarpininkai vykdo prekybą savo sąskaita ir jiems kyla panašaus lygio rizika, būtų tinkama šioms kategorijoms vienodai nustatyti priemonei būdingą dydį. Todėl finansinei priemonei būdingas dydis taikant Reglamento (ES) Nr. 600/2014 18 straipsnio 6 dalį turėtų būti dydis, nustatytas vadovaujantis Reglamento (ES) Nr. 600/2014 9 straipsnio 5 dalies d punktu ir papildomai patikslintas techniniais reguliavimo standartais pagal šią nuostatą;

(16) siekiant patikslinti portfelio suspaudimo elementus, kad jį būtų galima atskirti nuo prekybos ir tarpuskaitos paslaugų, būtina nustatyti procesą, pagal kurį išvestinės finansinės priemonės visiškai ar iš dalies panaikinamos ir pakeičiamos nauja išvestine finansine priemone, visų pirma to proceso etapus, susitarimo turinį ir teisinius dokumentus, kuriais grindžiamas portfelio suspaudimas;

(17) siekiant užtikrinti tinkamą sandorio šalių atliekamo portfelio suspaudimo skaidrumą, būtina nurodyti, kokią informaciją reikėtų skelbti viešai;

(18) būtina patikslinti atitinkamų kompetentingų institucijų ir išimtinėmis aplinkybėmis EVPRI, įsteigtos ir besinaudojančios savo įgaliojimais pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1095/2010 (2), taip pat Europos bankininkystės institucijos (EBI), įsteigtos ir besinaudojančios savo įgaliojimais pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1093/2010 (3), intervencinių priemonių taikymo įgaliojimų tam tikrus aspektus, susijusius su didele problema dėl investuotojų apsaugos arba grėsme tvarkingam finansų rinkų ar prekių rinkų veikimui bei vientisumui arba bent vienos valstybės narės ar atitinkamai Sąjungos visos finansų sistemos ar jos dalies stabilumui. Kad būtų laikoma, jog egzistuoja grėsmė – viena iš išankstinių intervencijos siekiant užtikrinti tvarkingą finansų rinkų ar prekių rinkų veikimą ir vientisumą arba finansų sistemos stabilumą sąlygų – prieš naudojantis intervencinių priemonių taikymo įgaliojimais turi egzistuoti reikšmingesnė problema nei „didelė problema“, kuri yra išankstinė intervencijos siekiant užtikrinti investuotojų apsaugą sąlyga;

(19) reikėtų nustatyti kriterijų ir veiksnių, į kuriuos turi atsižvelgti kompetentingos institucijos, EVPRI ir EBI spręsdamos, kada egzistuoja tokia problema ar grėsmė, sąrašą, siekiant užtikrinti nuoseklų požiūrį ir kartu suteikti galimybę imtis veiksmų nenumatytų neigiamų įvykių ar pokyčių atveju. Poreikis įvertinti visus kriterijus ir veiksnius, kurie gali egzistuoti tam tikroje realioje situacijoje, neturėtų užkirsti kelio kompetentingoms institucijoms, EVPRI ir EBI naudotis laikinų intervencinių priemonių taikymo įgaliojimais, kai tokią problemą ar grėsmę rodo tik vienas iš veiksnių ar kriterijų;

(20) siekiant užtikrinti nuoseklų požiūrį ir kartu suteikti galimybę imtis veiksmų nenumatytų neigiamų įvykių ar pokyčių atveju, būtina patikslinti aplinkybes, kuriomis EVPRI gali naudotis savo pozicijų valdymo įgaliojimais pagal Reglamentą (ES) Nr. 600/2014;

(21) nuoseklumo sumetimais ir siekiant užtikrinti sklandų finansų rinkų veikimą, būtina, kad šiame reglamente ir Reglamente (ES) Nr. 600/2014 nustatytos nuostatos būtų pradėtos taikyti nuo tos pačios dienos. Tačiau, siekiant užtikrinti, kad skaidrumo reguliavimo tvarka būtų veiksmingai taikoma, tam tikros šio reglamento nuostatos turėtų būti taikomos nuo jo įsigaliojimo,

PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:

I SKYRIUS

NUOSAVO KAPITALO PRIEMONIŲ LIKVIDŽIŲ RINKŲ NUSTATYMAS

1 straipsnis

Akcijų likvidžių rinkų nustatymas

(Reglamento (ES) Nr. 600/2014 2 straipsnio 1 dalies 17 punkto b papunktis)

1. Taikant Reglamento (ES) Nr. 600/2014 2 straipsnio 1 dalies 17 punkto b papunktį, laikoma, kad akcijos, kuria prekiaujama kasdien, rinka yra likvidi, jei įvykdomos visos šios sąlygos:

a) laisvųjų akcijų vertė yra: i) ne mažesnė nei 100 mln. EUR, jei akcijomis leidžiama prekiauti reguliuojamoje rinkoje; ii) ne mažesnė nei 200 mln. EUR, jei akcijomis prekiaujama tik DPS;

b) su akcija susijusių sandorių skaičiaus dienos vidurkis yra ne mažesnis kaip 250;

c) vidutinė akcijos dienos apyvarta yra ne mažesnė kaip 1 mln. EUR.

2. Taikant 1 dalies a punktą, laisvųjų akcijų vertė apskaičiuojama padauginant apyvartoje esančių akcijų skaičių iš vienos akcijos kainos, išskyrus individualius akcijų paketus, kurie viršija 5 % visų emitento balsavimo teisių, nebent tuos paketus turi kolektyvinio investavimo subjektas arba pensijų fondas. Balsavimo teisės apskaičiuojamos remiantis bendru akcijų, su kuriomis susietos balsavimo teisės, skaičiumi, neatsižvelgiant į tai, ar galimybė naudotis balsavimo teise yra sustabdyta.

3. Taikant 1 dalies a punkto ii papunktį, kai nėra faktinės informacijos pagal 2 dalį, laisvųjų akcijų, kuriomis prekiaujama tik DPS, vertė apskaičiuojama padauginant apyvartoje esančių akcijų skaičių iš vienos akcijos kainos.

4. Taikant 1 dalies c punktą, akcijos dienos apyvarta apskaičiuojama agreguojant rezultatus, gautus kiekvieno prekybos dieną įvykdyto sandorio akcijų, kuriomis apsikeitė pirkėjas ir pardavėjas, skaičių padauginus iš vienos akcijos kainos.

5. Šešių savaičių laikotarpiu, kuris prasideda pirmą prekybos dieną po to, kai akcija pirmą kartą leidžiama prekiauti reguliuojamoje rinkoje ar DPS, taikant Reglamento (ES) Nr. 600/2014 2 straipsnio 1 dalies 17 punkto b papunktį laikoma, kad tos akcijos rinka yra likvidi, kai suma, gauta padauginus apyvartoje esančių akcijų skaičių iš vienos akcijos kainos pirmos prekybos dienos pradžioje, yra ne mažesnė nei 200 mln. EUR ir kai, remiantis apskaičiuotais to laikotarpio duomenimis, įvykdomos 1 dalies b ir c punktuose išdėstytos sąlygos.

6. Kai pagal 1 dalį laikoma, kad mažiau nei penkių akcijų, kuriomis prekiaujama valstybės narės prekybos vietose ir kuriomis pirmą kartą leista prekiauti toje valstybėje narėje, rinka yra likvidi, tos valstybės narės kompetentinga institucija gali nustatyti, kad viena ar daugiau akcijų, kuriomis pirmą kartą leista prekiauti tose prekybos vietose, yra akcijos, kurių rinka yra likvidi, jeigu bendras akcijų, kuriomis pirmą kartą leista prekiauti toje valstybėje narėje ir kurių rinka laikoma likvidžia, skaičius neviršija penkių.

2 straipsnis

Depozitoriumo pakvitavimų likvidžių rinkų nustatymas

(Reglamento (ES) Nr. 600/2014 2 straipsnio 1 dalies 17 punkto b papunktis)

1. Taikant Reglamento (ES) Nr. 600/2014 2 straipsnio 1 dalies 17 punkto b papunktį, laikoma, kad depozitoriumo pakvitavimo, kuriuo prekiaujama kasdien, rinka yra likvidi, jei įvykdomos visos šios sąlygos:

a) laisvųjų depozitoriumo pakvitavimų vertė yra ne mažesnė nei 100 mln. EUR,

b) su depozitoriumo pakvitavimais susijusių sandorių skaičiaus dienos vidurkis yra ne mažesnis kaip 250;

c) vidutinė depozitoriumo pakvitavimo dienos apyvarta yra ne mažesnė kaip 1 mln. EUR.

2. Taikant 1 dalies a punktą, laisvųjų depozitoriumo pakvitavimų vertė apskaičiuojama padauginus apyvartoje esančių depozitoriumo pakvitavimų vienetų skaičių iš vieneto kainos.

3. Taikant 1 dalies c punktą, depozitoriumo pakvitavimo dienos apyvarta apskaičiuojama agreguojant rezultatus, gautus kiekvieno prekybos dieną įvykdyto sandorio depozitoriumo pakvitavimų vienetų, kuriais apsikeitė pirkėjas ir pardavėjas, skaičių padauginus iš vieneto kainos.

4. Šešių savaičių laikotarpiu, kuris prasideda pirmą prekybos dieną po to, kai depozitoriumo pakvitavimu pirmą kartą leidžiama prekiauti prekybos vietoje, taikant Reglamento (ES) Nr. 600/2014 2 straipsnio 1 dalies 17 punkto b papunktį laikoma, kad to depozitoriumo pakvitavimo rinka yra likvidi, kai apskaičiuota laisvųjų depozitoriumo pakvitavimų vertė pirmos prekybos dienos pradžioje yra ne mažesnė nei 100 mln. EUR ir kai, remiantis apskaičiuotais to laikotarpio duomenimis, įvykdomos 1 dalies b ir c punktuose išdėstytos sąlygos.

5. Kai pagal 1 dalį laikoma, kad mažiau nei penkių depozitoriumo pakvitavimų, kuriais prekiaujama valstybės narės prekybos vietose ir kuriais pirmą kartą leista prekiauti toje valstybėje narėje, rinka yra likvidi, tos valstybės narės kompetentinga institucija gali nustatyti, kad vienas ar daugiau depozitoriumo pakvitavimų, kuriais pirmą kartą leista prekiauti tose prekybos vietose, yra depozitoriumo pakvitavimai, kurių rinka yra likvidi, jeigu bendras depozitoriumo pakvitavimų, kuriais pirmą kartą leista prekiauti toje valstybėje narėje ir kurių rinka laikoma likvidžia, skaičius neviršija penkių.

3 straipsnis

Biržinių fondų likvidžios rinkos nustatymas

(Reglamento (ES) Nr. 600/2014 2 straipsnio 1 dalies 17 punkto b papunktis)

1. Taikant Reglamento (ES) Nr. 600/2014 2 straipsnio 1 dalies 17 punkto b papunktį, laikoma, kad biržinio fondo, kurio vienetais prekiaujama kasdien, rinka yra likvidi, jei įvykdomos visos šios sąlygos:

a) laisvųjų biržinio fondo vienetų yra ne mažiau nei 100;

b) su biržiniu fondu susijusių sandorių skaičiaus dienos vidurkis yra ne mažesnis kaip 10;

c) vidutinė biržinio fondo dienos apyvarta yra ne mažesnė kaip 500 000 EUR.

2. Taikant 1 dalies a punktą, laisvųjų biržinio fondo vienetų skaičius yra prekybai išleistų vienetų skaičius.

3. Taikant 1 dalies c punktą, biržinio fondo dienos apyvarta apskaičiuojama agreguojant rezultatus, gautus kiekvieno prekybos dieną įvykdyto sandorio biržinio fondo vienetų, kuriais apsikeitė pirkėjas ir pardavėjas, skaičių padauginus iš vieneto kainos.

4. Šešių savaičių laikotarpiu, kuris prasideda pirmą prekybos dieną po to, kai biržinio fondo vienetais pirmą kartą leidžiama prekiauti prekybos vietoje, taikant Reglamento (ES) Nr. 600/2014 2 straipsnio 1 dalies 17 punkto b papunktį laikoma, kad to biržinio fondo rinka yra likvidi, kai apskaičiuotas laisvųjų biržinio fondo vienetų skaičius pirmos prekybos dienos pradžioje yra ne mažesnis nei 100 vienetų ir kai, remiantis apskaičiuotais to laikotarpio duomenimis, įvykdomos 1 dalies b ir c punktuose išdėstytos sąlygos.

5. Kai pagal 1 dalį laikoma, kad mažiau nei penkių biržinių fondų, kurių vienetais prekiaujama valstybės narės prekybos vietose ir kurių vienetais pirmą kartą leista prekiauti toje valstybėje narėje, rinka yra likvidi, tos valstybės narės kompetentinga institucija gali nustatyti, kad vienas ar daugiau biržinių fondų, kurių vienetais pirmą kartą leista prekiauti tose prekybos vietose, yra biržiniai fondai, kurių rinka yra likvidi, jeigu bendras biržinių fondų, kurių vienetais pirmą kartą leista prekiauti toje valstybėje narėje ir kurių rinka laikoma likvidžia, skaičius neviršija penkių.

4 straipsnis

Sertifikatų likvidžių rinkų nustatymas

(Reglamento (ES) Nr. 600/2014 2 straipsnio 1 dalies 17 punkto b papunktis)

1. Taikant Reglamento (ES) Nr. 600/2014 2 straipsnio 1 dalies 17 punkto b papunktį laikoma, kad sertifikato, kuriuo prekiaujama kasdien, rinka yra likvidi, jei įvykdomos visos šios sąlygos:

a) laisvųjų sertifikatų vertė yra ne mažesnė nei 1 mln. EUR;

b) su sertifikatu susijusių sandorių skaičiaus dienos vidurkis yra ne mažesnis kaip 20;

c) vidutinė sertifikato dienos apyvarta yra ne mažesnė kaip 500 000 EUR.

2. Taikant 1 dalies a punktą, laisvųjų sertifikatų vertė yra emisijos dydis, nepriklausomai nuo išleistų vienetų skaičiaus.

3. Taikant 1 dalies c punktą, sertifikato dienos apyvarta apskaičiuojama agreguojant rezultatus, gautus kiekvieno prekybos dieną įvykdyto sandorio sertifikatų vienetų, kuriais apsikeitė pirkėjas ir pardavėjas, skaičių padauginus iš vieneto kainos.

4. Šešių savaičių laikotarpiu, kuris prasideda pirmą prekybos dieną po to, kai sertifikatu pirmą kartą leidžiama prekiauti prekybos vietoje, taikant Reglamento (ES) Nr. 600/2014 2 straipsnio 1 dalies 17 punkto b papunktį laikoma, kad to sertifikato rinka yra likvidi, kai apskaičiuota laisvųjų sertifikatų vertė pirmos prekybos dienos pradžioje yra ne mažesnė nei 1 mln. EUR ir kai, remiantis apskaičiuotais to laikotarpio duomenimis, įvykdomos 1 dalies b ir c punktuose išdėstytos sąlygos.

5. Kai pagal 1 dalį laikoma, kad mažiau nei penkių sertifikatų, kuriais prekiaujama valstybės narės prekybos vietose ir kuriais pirmą kartą leista prekiauti toje valstybėje narėje, rinka yra likvidi, tos valstybės narės kompetentinga institucija gali nustatyti, kad vienas ar daugiau sertifikatų, kuriais pirmą kartą leista prekiauti tose prekybos vietose, yra sertifikatai, kurių rinka yra likvidi, jeigu bendras sertifikatų, kuriais pirmą kartą leista prekiauti toje valstybėje narėje ir kurių rinka laikoma likvidžia, skaičius neviršija penkių.

5 straipsnis

Kompetentingų institucijų atliekamas nuosavo kapitalo priemonių likvidumo vertinimas

(Reglamento (ES) Nr. 600/2014 2 straipsnio 1 dalies 17 punkto b papunktis)

1. Likvidumo požiūriu labiausiai susijusios rinkos, kaip nurodyta Komisijos deleguotojo reglamento (ES) 2017/590 (4) 16 straipsnyje, kompetentinga institucija įvertina, ar akcijos, depozitoriumo pakvitavimo, biržinio fondo ar sertifikato rinka yra likvidi, taikant Reglamento (ES) Nr. 600/2014 2 straipsnio 1 dalies 17 punkto b papunktį, vadovaujantis 1–4 straipsniais pagal kiekvieną iš šių scenarijų:

a) prieš tai, kai finansine priemone pirmą kartą prekiaujama prekybos vietoje, kaip nurodyta 1 straipsnio 5 dalyje, 2 straipsnio 4 dalyje, 3 straipsnio 4 dalyje ir 4 straipsnio 4 dalyje;

b) laikotarpiu nuo pirmų keturių prekybos finansine priemone savaičių pabaigos iki pirmų šešių prekybos finansine priemone savaičių pabaigos. Šio scenarijaus atveju vertinimas grindžiamas laisvosiomis dalimis pirmųjų keturių prekybos savaičių paskutinę prekybos dieną, vidutiniu sandorių skaičiumi per dieną ir vidutine dienos apyvarta, atsižvelgiant į visus Sąjungoje įvykdytus sandorius dėl tos finansinės priemonės per pirmas keturias prekybos savaites;

c) laikotarpiu nuo kiekvienų kalendorinių metų pabaigos iki kitų metų kovo 1 d., jei finansinėmis priemonėmis prekybos vietoje prekiaujama prieš atitinkamų kalendorinių metų gruodžio 1 d. Šio scenarijaus atveju vertinimas grindžiamas laisvosiomis dalimis atitinkamų kalendorinių metų paskutinę prekybos dieną, vidutiniu sandorių skaičiumi per dieną ir vidutine dienos apyvarta, atsižvelgiant į visus tais metais Sąjungoje įvykdytus sandorius dėl tos finansinės priemonės;

d) iš karto po to momento, kai dėl emitento įvykio pasikeitė bet koks ankstesnis vertinimas.

Kompetentingos institucijos užtikrina, kad jų vertinimo rezultatas būtų paskelbtas iš karto, kai tik vertinimas užbaigiamas.

2. Kompetentingos institucijos, rinkos operatoriai ir investicinės įmonės, įskaitant prekybos vietą valdančias investicines įmones, pagal 1 dalį paskelbtą informaciją naudoja:

a) šešių savaičių laikotarpį, kuris prasideda pirmą prekybos finansine priemone dieną, kai vertinimas atliekamas pagal šio straipsnio 1 dalies a punktą;

b) laikotarpį, kuris prasideda praėjus šešioms savaitėms nuo pirmos prekybos ta finansine priemone dienos ir baigiasi informacijos paskelbimo pagal šio straipsnio 1 dalies c punktą metų kovo 31 d., kai vertinimas atliekamas pagal šio straipsnio 1 dalies b punktą;

c) vienų metų laikotarpį, kuris prasideda balandžio 1 d. po paskelbimo datos, kai vertinimas atliekamas pagal šio straipsnio 1 dalies c punktą.

Kai šioje dalyje nurodyta informacija pakeičiama nauja informacija pagal šio straipsnio 1 dalies d punktą, kompetentingos institucijos, rinkos operatoriai ir investicinės įmonės, įskaitant prekybos vietą valdančias investicines įmones, naudoja tą naują informaciją taikydami Reglamento (ES) Nr. 600/2014 2 straipsnio 1 dalies 17 punkto b papunktį.

3. Taikant 1 dalį, prekybos vietos pateikia kompetentingoms institucijoms priede nurodytą informaciją per tokius laikotarpius:

a) jei tai finansinės priemonės, kuriomis leidžiama prekiauti pirmą kartą, – iki dienos, kurią finansine priemone prekiaujama pirmą kartą;

b) jei tai finansinės priemonės, kuriomis jau leista prekiauti, – per visus šiuos laikotarpius: i) ne vėliau kaip per tris dienas nuo pirmų keturių prekybos savaičių pabaigos; ii) pasibaigus kiekvieniems kalendoriniams metams, bet ne vėliau kaip kitų metų sausio 3 d.; iii) iš karto po to momento, kai dėl emitento įvykio pasikeitė anksčiau kompetentingai institucijai pateikta informacija.

II SKYRIUS

PREKYBOS VIETŲ IR SISTEMINGAI SANDORIUS SAVO VIDUJE SUDARANČIŲ TARPININKŲ DUOMENŲ TEIKIMO PAREIGOS

6 straipsnis

Pareiga teikti prekybos duomenis pagrįstomis komercinėmis sąlygomis

(Reglamento (ES) Nr. 600/2014 13 straipsnio 1 dalis, 15 straipsnio 1 dalis ir 18 straipsnio 8 dalis)

1. Siekdami pagrįstomis komercinėmis sąlygomis viešai teikti rinkos duomenis, įskaitant Reglamento (ES) Nr. 600/2014 3, 4, 6–11, 15 ir 18 straipsniuose nurodytą informaciją, prekybos vietą valdantys rinkos operatoriai ir investicinės įmonės ir sistemingai sandorius savo viduje sudarantys tarpininkai pagal Reglamento (ES) Nr. 600/2014 13 straipsnio 1 dalį, 15 straipsnio 1 dalį ir 18 straipsnio 8 dalį vykdo šio reglamento 7–11 straipsniuose nustatytas pareigas.

2. 7 straipsnis, 8 straipsnio 2 dalis, 9 straipsnis, 10 straipsnio 2 dalis ir 11 straipsnis netaikomi prekybos vietą valdantiems rinkos operatoriams ar investicinėms įmonėms arba sistemingai sandorius savo viduje sudarantiems tarpininkams, kurie rinkos duomenis viešai pateikia nemokamai.

7 straipsnis

Pareiga teikti prekybos duomenis remiantis sąnaudomis

(Reglamento (ES) Nr. 600/2014 13 straipsnio 1 dalis, 15 straipsnio 1 dalis ir 18 straipsnio 8 dalis)

1. Rinkos duomenų kaina turi būti pagrįsta tokių duomenų parengimo ir platinimo sąnaudomis ir gali apimti pagrįstą maržą.

2. Rinkos duomenų parengimo ir platinimo sąnaudos gali apimti atitinkamą bendrų sąnaudų, susijusių su kitomis prekybos vietą valdančių rinkos operatorių ar investicinių įmonių arba sistemingai sandorius savo viduje sudarančių tarpininkų teikiamomis paslaugomis, dalį.

8 straipsnis

Pareiga teikti prekybos duomenis nediskriminuojant

(Reglamento (ES) Nr. 600/2014 13 straipsnio 1 dalis, 15 straipsnio 1 dalis ir 18 straipsnio 8 dalis)

1. Prekybos vietą valdantys rinkos operatoriai ir investicinės įmonės ir sistemingai sandorius savo viduje sudarantys tarpininkai rinkos duomenis pateikia už tą pačią kainą ir tomis pačiomis sąlygomis visiems klientams, priklausantiems tai pačiai kategorijai pagal paskelbtus objektyvius kriterijus.

2. Bet kokie kainų, kurias moka skirtingų kategorijų klientai, skirtumai yra proporcingi rinkos duomenų vertei tiems klientams, atsižvelgiant į:

a) rinkos duomenų aprėptį ir mastą, įskaitant įtrauktų finansinių priemonių skaičių ir jų prekybos apimtį;

b) kliento naudojimąsi rinkos duomenimis, įskaitant tai, ar klientas duomenis naudoja savo prekybos veiklai, perpardavimui ar duomenų agregavimui.

3. Taikant 1 dalį, prekybos vietą valdantys rinkos operatoriai ir investicinės įmonės ir sistemingai sandorius savo viduje sudarantys tarpininkai turi turėti keičiamą pajėgumą užtikrinti, kad klientai visą laiką nediskriminuojami laiku gautų prieigą prie rinkos duomenų.

9 straipsnis

Pareigos, susijusios su mokesčiais atskirai kiekvienam naudotojui

(Reglamento (ES) Nr. 600/2014 13 straipsnio 1 dalis, 15 straipsnio 1 dalis ir 18 straipsnio 8 dalis)

1. Prekybos vietą valdantys rinkos operatoriai ir investicinės įmonės ir sistemingai sandorius savo viduje sudarantys tarpininkai mokesčius už rinkos duomenų naudojimą taiko atsižvelgdami į atskirų galutinių naudotojų naudojimąsi rinkos duomenimis (t. y. atskirai kiekvienam naudotojui). Prekybos vietą valdantys rinkos operatoriai ir investicinės įmonės ir sistemingai sandorius savo viduje sudarantys tarpininkai nustato tvarką, kuria užtikrinama, kad už kiekvieną naudojimąsi rinkos duomenimis mokestis būtų taikomas tik kartą.

2. Nukrypstant nuo 1 dalies, prekybos vietą valdantys rinkos operatoriai ir investicinės įmonės ir sistemingai sandorius savo viduje sudarantys tarpininkai gali nuspręsti neteikti rinkos duomenų atskirai kiekvienam naudotojui, jei taikyti mokesčius atskirai kiekvienam naudotojui būtų neproporcinga, palyginti su tų duomenų teikimo sąnaudomis, atsižvelgiant į duomenų aprėptį ir mastą.

3. Prekybos vietą valdantys rinkos operatoriai ir investicinės įmonės ir sistemingai sandorius savo viduje sudarantys tarpininkai nurodo atsisakymo pateikti rinkos duomenis atskirai kiekvienam naudotojui priežastis ir jas paskelbia savo interneto svetainėje.

10 straipsnis

Pareiga atsieti ir išskaidyti rinkos duomenis

(Reglamento (ES) Nr. 600/2014 13 straipsnio 1 dalis, 15 straipsnio 1 dalis ir 18 straipsnio 8 dalis)

1. Prekybos vietą valdantys rinkos operatoriai ir investicinės įmonės ir sistemingai sandorius savo viduje sudarantys tarpininkai rinkos duomenis teikia nesusiedami jų su kitomis paslaugomis.

2. Rinkos duomenų kainos nustatomos remiantis rinkos duomenų išskaidymo lygmeniu, numatytu Reglamento (ES) Nr. 600/2014 12 straipsnio 1 dalyje.

11 straipsnis

Skaidrumo pareiga

(Reglamento (ES) Nr. 600/2014 13 straipsnio 1 dalis, 15 straipsnio 1 dalis ir 18 straipsnio 8 dalis)

1. Prekybos vietą valdantys rinkos operatoriai ir investicinės įmonės ir sistemingai sandorius savo viduje sudarantys tarpininkai rinkos duomenų teikimo kainą ir sąlygas atskleidžia visuomenei lengvai prieinamu būdu.

2. Atskleidžiama tokia informacija:

a) esamų kainų sąrašai, įskaitant: — mokesčius kiekvienam pateiktų duomenų naudotojui; — su duomenų pateikimu nesusijusius mokesčius; — nuolaidų politiką; — mokesčius, susijusius su licencijos sąlygomis; — mokesčius už rinkos duomenis iki sandorio sudarymo ir po sandorio sudarymo; — mokesčius už kitus informacijos poaibius, įskaitant tuos, kurių reikalaujama pagal Komisijos deleguotąjį reglamentą (ES) 2017/572 (5); — kitas sutartyje numatytas sąlygas, susijusias su esamų kainų sąrašu;

b) išankstinis pranešimas (mažiausiai prieš 90 dienų) apie būsimus kainų pokyčius;

c) informacija apie rinkos duomenų turinį, įskaitant: i) įtrauktų priemonių skaičių; ii) bendrą įtrauktų priemonių apyvartą; iii) rinkos duomenų iki sandorio sudarymo ir po sandorio sudarymo santykį; iv) informaciją apie bet kokius duomenis, pateiktus kartu su rinkos duomenimis; v) paskutinio mokesčio už rinkos duomenų naudojimo licenciją pakeitimo datą;

d) pajamos, gautos už rinkos duomenų pateikimą, ir tų pajamų dalis, palyginti su bendromis prekybos vietą valdančio rinkos operatoriaus ir investicinės įmonės arba sistemingai sandorius savo viduje sudarančių tarpininkų pajamomis;

e) informacija apie tai, kaip buvo nustatyta kaina, įskaitant taikytas sąnaudų apskaitos metodikas ir konkrečius principus, pagal kuriuos priskiriamos tiesioginės ir kintamosios bendros sąnaudos ir paskirstomos fiksuotosios bendros sąnaudos rinkos duomenų parengimui bei platinimui ir kitoms paslaugoms, kurias teikia prekybos vietą valdantys rinkos operatoriai ir investicinės įmonės arba sistemingai sandorius savo viduje sudarantys tarpininkai.

III SKYRIUS

SISTEMINGAI SANDORIUS SAVO VIDUJE SUDARANČIŲ TARPININKŲ DUOMENŲ SKELBIMO PAREIGOS

12 straipsnis

Sistemingai sandorius savo viduje sudarančių tarpininkų pareiga įprastomis prekybos valandomis reguliariai ir nuolat viešai skelbti savo kotiruotes

(Reglamento (ES) Nr. 600/2014 15 straipsnio 1 dalis)

Taikant Reglamento (ES) Nr. 600/2014 15 straipsnio 1 dalį laikoma, kad sistemingai sandorius savo viduje sudarantis tarpininkas įprastomis prekybos valandomis reguliariai ir nuolat viešai skelbia savo kotiruotes, tik jei sistemingai sandorius savo viduje sudarantis tarpininkas užtikrina, kad tos kotiruotės būtų visą laiką prieinamos tomis valandomis, kurias jis iš anksto nustato ir paskelbia kaip savo įprastas prekybos valandas.

13 straipsnis

Sistemingai sandorius savo viduje sudarančių tarpininkų pareiga padaryti kotiruotes lengvai prieinamas

(Reglamento (ES) Nr. 600/2014 15 straipsnio 1 dalis)

1. Sistemingai sandorius savo viduje sudarantys tarpininkai savo interneto svetainės pradžios puslapyje nurodo ir atnaujina informaciją apie tai, kokias Reglamento (ES) Nr. 600/2014 17 straipsnio 3 dalies a punkte nustatytas priemones naudoja savo kotiruotėms skelbti viešai.

2. Kai sistemingai sandorius savo viduje sudarantys tarpininkai kotiruotes viešai skelbia naudodamiesi prekybos vietos ar patvirtinto skelbimo subjekto (PSS) priemonėmis, skelbdami kotiruotę jie atskleidžia savo tapatybę.

3. Kai sistemingai sandorius savo viduje sudarantys tarpininkai naudoja daugiau nei vieną priemonę savo kotiruotėms skelbti viešai, kotiruotės skelbiamos vienu metu.

4. Sistemingai sandorius savo viduje sudarantys tarpininkai savo kotiruotes viešai skelbia kompiuterio skaitomu formatu. Laikoma, kad kotiruotės yra paskelbtos kompiuterio skaitomu formatu, kai skelbimas atitinka kriterijus, išdėstytus Komisijos deleguotajame reglamente (ES) 2017/571 (6).

5. Kai sistemingai sandorius savo viduje sudarantys tarpininkai savo kotiruotes skelbia naudodamiesi tik privačiomis priemonėmis, kotiruotės viešai skelbiamos ir žmogaus skaitomu formatu. Laikoma, kad kotiruotės yra paskelbtos žmogaus skaitomu formatu, kai

a) kotiruotės turinys yra tokio formato, kuris yra suprantamas vidutiniam skaitytojui;

b) kotiruotė yra paskelbta sistemingai sandorius savo viduje sudarančio tarpininko interneto svetainėje ir interneto svetainės pradžios puslapyje pateikti aiškūs prieigos prie kotiruotės nurodymai.

6. Kotiruotės skelbiamos naudojant standartus ir specifikacijas, išdėstytus Komisijos deleguotajame reglamente (ES) 2017/587 (7).

14 straipsnis

Sistemingai sandorius savo viduje sudarančių tarpininkų gautų pavedimų vykdymas

(Reglamento (ES) Nr. 600/2014 15 straipsnio 1 dalis, 15 straipsnio 2 dalis ir 15 straipsnio 3 dalis)

1. Taikant Reglamento (ES) Nr. 600/2014 15 straipsnio 1 dalį, laikoma, kad egzistuoja ypatingos rinkos sąlygos, kai pareigos teikti tvirtąsias kotiruotes klientams nustatymas prieštarautų apdairiam rizikos valdymui, visų pirma kai:

a) prekybos vieta, kurioje finansine priemone pirmą kartą leista prekiauti, arba likvidumo požiūriu labiausiai susijusi rinka sustabdo prekybą ta finansine priemone pagal Direktyvos 2014/65/ES 48 straipsnio 5 dalį;

b) prekybos vieta, kurioje finansine priemone pirmą kartą leista prekiauti, arba likvidumo požiūriu labiausiai susijusi rinka leidžia sustabdyti rinkos formavimo pareigų taikymą;

c) biržinio fondo atveju negalima gauti didelio skaičiaus priemonių, kuriomis grindžiamas biržinis fondas ar indeksas, patikimos rinkos kainos;

d) kompetentinga institucija uždraudžia skolintų vertybinių popierių pardavimą tos finansinės priemonės atžvilgiu pagal Europos Parlamento ir Taarybos reglamento (ES) Nr. 236/2012 (8) 20 straipsnį.

2. Taikant Reglamento (ES) Nr. 600/2014 15 straipsnio 1 dalį, sistemingai sandorius savo viduje sudarantis tarpininkas gali atnaujinti savo kotiruotes bet kuriuo metu, jeigu visą laiką atnaujintos kotiruotės yra sistemingai sandorius savo viduje sudarančio tarpininko realių ketinimų nediskriminuojant prekiauti su savo klientais rezultatas ir tuos ketinimus atitinka.

3. Taikant Reglamento (ES) Nr. 600/2014 15 straipsnio 2 dalį, kaina neperžengia svyravimo ribų, artimų rinkos sąlygoms, jei įvykdomos šios sąlygos:

a) kaina patenka į sistemingai sandorius savo viduje sudarančio tarpininko siūlomų pirkimo ir pardavimo kainų intervalą;

b) a punkte nurodytos kotiruotės atitinka atitinkamos finansinės priemonės vyraujančias rinkos sąlygas pagal Reglamento (ES) Nr. 600/2014 14 straipsnio 7 dalį.

4. Taikant Reglamento (ES) Nr. 600/2014 15 straipsnio 3 dalį, pavedimų dėl kelių vertybinių popierių vykdymas yra laikomas vienu sandoriu, kai įvykdomi kriterijai, nustatyti Deleguotajame reglamente (ES) 2017/587.

5. Taikant Reglamento (ES) Nr. 600/2014 15 straipsnio 3 dalį, pavedimas laikomas pavedimu, kuriam taikoma kita nei esamos rinkos kainos sąlyga, kai įvykdomi kriterijai, nustatyti Deleguotajame reglamente (ES) 2017/587.

15 straipsnis

Pavedimai, kurie gerokai viršija normą

(Reglamento (ES) Nr. 600/2014 17 straipsnio 2 dalis)

1. Taikant Reglamento (ES) Nr. 600/2014 17 straipsnio 2 dalį, laikoma, kad pavedimų skaičius arba apimtis gerokai viršija normą, kai sistemingai sandorius savo viduje sudarantis tarpininkas negali įvykdyti tokio skaičiaus ar apimties pavedimų nesukeldamas sau pernelyg didelės rizikos.

2. Investicinės įmonės, kurios veikia kaip sistemingai sandorius savo viduje sudarantys tarpininkai, objektyviu ir su savo rizikos valdymo politika bei procedūromis, nurodytomis Komisijos deleguotojo reglamento (ES) 2017/565 (9) 23 straipsnyje, suderinamu būdu iš anksto nustato, kada laikoma, kad klientų pateikiamų pavedimų skaičius ar apimtis kelia įmonei pernelyg didelę riziką.

3. Taikant 2 dalį sistemingai sandorius savo viduje sudarantis tarpininkas pagal savo rizikos valdymo politiką ir procedūras parengia, įgyvendina ir taiko politiką, kurios tikslas – nustatyti pavedimų, kuriuos jis gali vykdyti nesukeldamas sau pernelyg didelės rizikos, skaičių ar apimtį, atsižvelgiant tiek į įmonės turimą kapitalą tokios rūšies sandorio rizikai padengti, tiek į vyraujančias rinkos sąlygas.

4. Pagal Reglamento (ES) Nr. 600/2014 17 straipsnio 2 dalį politika, nurodyta 3 dalyje, yra nediskriminacinė klientų atžvilgiu.

16 straipsnis

Priemonei būdingas dydis

(Reglamento (ES) Nr. 600/2014 18 straipsnio 6 dalis)

Taikant Reglamento (ES) Nr. 600/2014 18 straipsnio 6 dalį, priemonėms, kuriomis prekiaujama prašymų dėl kotiravimo, mišriose, žodinės prekybos ar kitose prekybos sistemose, būdingi dydžiai yra tokie, kokie nustatyti Komisijos deleguotojo reglamento (ES) 2017/583 (10) III priede.

IV SKYRIUS

IŠVESTINĖS FINANSINĖS PRIEMONĖS

17 straipsnis

Portfelio suspaudimo elementai

(Reglamento (ES) Nr. 600/2014 31 straipsnio 4 dalis)

1. Taikant Reglamento (ES) Nr. 600/2014 31 straipsnio 1 dalį, portfelio suspaudimo paslaugas teikiančios investicinės įmonės ir rinkos operatoriai turi atitikti 2–6 dalyse nustatytas sąlygas.

2. Investicinės įmonės ir rinkos operatoriai sudaro susitarimą su portfelio suspaudimo dalyviais, kuriame numatomas suspaudimo procesas ir jo teisinis poveikis, įskaitant momento, nuo kurio kiekvienas portfelio suspaudimas tampa teisiškai privalomas, nustatymą.

3. Į 2 dalyje nurodytą susitarimą įtraukiami visi atitinkami teisiniai dokumentai, kuriuose aprašoma, kaip išvestinės finansinės priemonės, pateiktos įtraukti į portfelio suspaudimo paslaugą, panaikinamos ir pakeičiamos kitomis išvestinėmis finansinėmis priemonėmis.

4. Prieš pradedant kiekvieną suspaudimo procesą, portfelio suspaudimo paslaugas teikiančios investicinės įmonės ir rinkos operatoriai:

a) reikalauja, kad kiekvienas portfelio suspaudimo dalyvis nurodytų dalyvio priimtiną riziką, įskaitant sandorio šalies rizikos ribą, rinkos rizikos ribą ir priimtiną mokėjimų grynaisiais pinigais ribą. Investicinės įmonės ir rinkos operatoriai paiso portfelio suspaudimo dalyvių nurodytos priimtinos rizikos ribų;

b) susieja išvestines finansines priemones, pateiktas įtraukti į portfelio suspaudimo paslaugą, ir pateikia kiekvienam dalyviui portfelio suspaudimo pasiūlymą, kuriame pateikiama tokia informacija: i) sandorio šalių, kurioms suspaudimas turi poveikį, identifikavimo duomenys; ii) susijęs išvestinių finansinių priemonių bendros nominaliosios vertės pokytis; iii) bendros nominaliosios vertės variacija, palyginti su nurodyta priimtina rizika.

5. Siekdami pritaikyti suspaudimą portfelio suspaudimo dalyvių nustatytai priimtinai rizikai ir kuo labiau padidinti portfelio suspaudimo veiksmingumą, investicinės įmonės ir rinkos operatoriai gali suteikti dalyviams daugiau laiko, kad jie galėtų pridėti daugiau išvestinių finansinių priemonių pozicijų, kurias galima panaikinti ar sumažinti.

6. Investicinės įmonės ir rinkos operatoriai portfelio suspaudimą atlieka tik tada, kai visi portfelio suspaudimo dalyviai pritarė portfelio suspaudimo pasiūlymui.

18 straipsnis

Informacijos apie portfelio suspaudimą skelbimo reikalavimai

(Reglamento (ES) Nr. 600/2014 31 straipsnio 4 dalis)

1. Taikant Reglamento (ES) Nr. 600/2014 31 straipsnio 2 dalį, investicinės įmonės ir rinkos operatoriai per PSS viešai paskelbia toliau nurodytą informaciją apie kiekvieną portfelio suspaudimo ciklą:

a) išvestinių finansinių priemonių, pateiktų įtraukti į portfelio suspaudimo paslaugą, sąrašą;

b) išvestinių finansinių priemonių, kuriomis pakeičiamos panaikintos išvestinės finansinės priemonės, sąrašą;

c) išvestinių finansinių priemonių, kurios dėl portfelio suspaudimo buvo pakeistos ar panaikintos, sąrašą;

d) išvestinių finansinių priemonių skaičių ir jų vertę, išreikštą nominaliąja suma.

Pirmoje pastraipoje nurodyta informacija išskaidoma pagal išvestinės finansinės priemonės rūšį ir pagal valiutą.

2. Investicinės įmonės ir rinkos operatoriai 1 dalyje nurodytą informaciją viešai paskelbia beveik tikruoju laiku, kiek tai techniškai įmanoma, ir ne vėliau nei kitos darbo dienos pabaigoje po to, kai suspaudimo pasiūlymas tampa teisiškai privalomas pagal 17 straipsnio 2 dalyje nurodytą susitarimą.

V SKYRIUS

SU PRODUKTAIS SUSIJUSIŲ INTERVENCINIŲ PRIEMONIŲ IR POZICIJŲ VALDYMO PRIEŽIŪROS PRIEMONĖS

1 SKIRSNIS

Su produktais susijusios intervencinės priemonės

19 straipsnis

EVPRI laikinų su produktais susijusių intervencinių priemonių taikymo įgaliojimų kriterijai ir veiksniai

(Reglamento (ES) Nr. 600/2014 40 straipsnio 2 dalis)

1. Taikant Reglamento (ES) Nr. 600/2014 40 straipsnio 2 dalies a punktą, EVPRI įvertina visų 2 dalyje išvardytų veiksnių ir kriterijų svarbą ir atsižvelgia į visus svarbius veiksnius ir kriterijus nustatydama, kada dėl tam tikrų finansinių priemonių arba tam tikrų konkrečių ypatybių turinčių finansinių priemonių rinkodaros, platinimo arba pardavimo arba dėl tam tikros rūšies finansinės veiklos ar praktikos kyla didelė problema dėl investuotojų apsaugos arba grėsmė tvarkingam finansų rinkų ar prekių rinkų veikimui bei vientisumui arba visos Sąjungos finansų sistemos ar jos dalies stabilumui.

Taikant pirmą pastraipą, EVPRI gali nustatyti, kad egzistuoja didelė problema dėl investuotojų apsaugos arba grėsmė tvarkingam finansų ar prekių rinkų veikimui bei vientisumui arba visos Sąjungos finansų sistemos ar jos dalies stabilumui, remdamasi vienu ar daugiau tų veiksnių ir kriterijų.

2. Veiksniai ir kriterijai, kuriuos EVPRI turi įvertinti siekdama nustatyti, ar egzistuoja didelė problema dėl investuotojų apsaugos arba grėsmė tvarkingam finansų rinkų ar prekių rinkų veikimui ir vientisumui arba visos Sąjungos finansų sistemos ar jos dalies stabilumui, yra tokie:

a) finansinės priemonės arba tam tikros rūšies finansinės veiklos ar praktikos sudėtingumo laipsnis, atsižvelgiant į su finansine veikla ar finansine praktika susijusių klientų arba klientų, kuriems finansinė priemonė siūloma rinkoje ir parduodama, rūšį, remiantis vertinimu pagal c punktą, visų pirma atsižvelgiant į: — pagrindinio arba referencinio turto rūšį ir to turto skaidrumo laipsnį; — išlaidų ir mokesčių, susijusių su finansine priemone, finansine veikla ar finansine praktika, skaidrumo laipsnį ir ypač skaidrumo trūkumą dėl kelių lygių išlaidų ir mokesčių; — rezultatų apskaičiavimo sudėtingumą, visų pirma atsižvelgiant į tai, ar grąža priklauso nuo vieno ar daugiau pagrindinio arba referencinio turto vienetų rezultatų, kuriems savo ruožtu įtakos turi kiti veiksniai, arba tai, ar grąža priklauso ne tik nuo pagrindinio arba referencinio turto vertės pradinę datą ir termino datą, bet ir nuo verčių per visą produkto naudojimo laikotarpį; — bet kokios rizikos pobūdį ir mastą; — tai, ar priemonė arba paslauga yra susieta su kitais produktais arba paslaugomis; arba — bet kokių sąlygų sudėtingumą;

b) galimų neigiamų pasekmių dydis, visų pirma atsižvelgiant į: — finansinės priemonės nominaliąją vertę; — susijusių klientų, investuotojų ar rinkos dalyvių skaičių; — santykinę produkto dalį investuotojų portfeliuose; — bet kokios žalos tikimybę, mastą ir pobūdį, įskaitant galimų nuostolių sumą; — numatomą neigiamų pasekmių trukmę; — emisijos apimtį; — dalyvaujančių tarpininkų skaičių; — rinkos ar pardavimų augimą; arba — vidutinę kiekvieno kliento į finansinę priemonę investuotą sumą;

c) su finansine veikla ar finansine praktika susijusių klientų arba klientų, kuriems finansinė priemonė siūloma rinkoje ar parduodama, rūšis, visų pirma atsižvelgiant į: — tai, ar klientas yra mažmeninis klientas, profesionalus klientas arba tinkama sandorio šalis; — klientų įgūdžius ir gebėjimus, įskaitant išsilavinimo lygį, su panašiomis finansinėmis priemonėmis susijusią patirtį ar pardavimo praktiką; — klientų ekonominę būklę, įskaitant jų pajamas ir turtą; — pagrindinius klientų finansinius tikslus, įskaitant pensijų kaupimą ir būsto nuosavybės finansavimą; arba — tai, ar priemonė arba paslauga parduodama klientams, nepriklausantiems numatytai tikslinei rinkai, arba tai, ar tikslinė rinka nebuvo tinkamai nustatyta;

d) finansinės priemonės arba tam tikros rūšies finansinės veiklos ar praktikos skaidrumo laipsnis, visų pirma atsižvelgiant į: — pagrindinės priemonės rūšį ir skaidrumą; — bet kokias paslėptas išlaidas ir mokesčius; — bet kokių metodų, kuriais atkreipiamas kliento dėmesys, tačiau jie nebūtinai atspindi finansinės priemonės, finansinės veiklos ar finansinės praktikos tinkamumą ar bendrą kokybę, naudojimą; — rizikos pobūdį ir skaidrumą; arba — produkto pavadinimų, sąvokų ar kitos informacijos, kurie leidžia suprasti, kad saugumo ar grąžos lygis yra didesnis, nei iš tikrųjų įmanoma ar tikėtina, arba nurodo produkto ypatybes, kurios neegzistuoja, naudojimą;

e) konkrečios finansinės priemonės, finansinės veiklos ar finansinės praktikos ypatybės ar komponentai, įskaitant bet kokį įterptąjį svertą, visų pirma atsižvelgiant į: — produktui būdingą svertą; — svertą dėl finansavimo; — vertybinių popierių įsigijimo finansavimo sandorių ypatybes; arba — faktą, kad pagrindinės priemonės vertė nebėra prieinama arba patikima;

f) skirtumo tarp numatomos grąžos ar pelno investuotojams ir nuostolių rizikos, susijusios su finansine priemone, finansine veikla ar finansine praktika, egzistavimas ir laipsnis, visų pirma atsižvelgiant į: — tokios finansinės priemonės, veiklos ar praktikos struktūrizavimo išlaidas ir kitas išlaidas; — skirtumą, susijusį su emitento rizika, kurią išlaiko emitentas; arba — rizikos ir grąžos pobūdį;

g) galimybė investuotojams lengvai parduoti atitinkamą finansinę priemonę ar ją pakeisti kita finansine priemone ir susijusios išlaidos, visų pirma atsižvelgiant į: — siūlomos ir prašomos kainos skirtumą; — prekybos galimybių dažnumą; — emisijos dydį ir antrinės rinkos dydį; — likvidumą užtikrinančių subjektų ar antrinės rinkos formuotojų buvimą ar nebuvimą; — prekybos sistemos ypatybes; arba — bet kokias kitas sutarties nutraukimo kliūtis;

h) finansinės priemonės, finansinės veiklos ar finansinės praktikos kainų nustatymo ir susijusios išlaidos, visų pirma atsižvelgiant į: — paslėptų ar antrinių mokesčių naudojimą; arba — mokesčius, kurie neatitinka teikiamos paslaugos lygio;

i) finansinės priemonės, finansinės veiklos ar finansinės praktikos novatoriškumo laipsnis, visų pirma atsižvelgiant į: — novatoriškumo, susijusio su finansinės priemonės, finansinės veiklos ar finansinės praktikos struktūra, įskaitant įterpimą ir aktyvavimą, laipsnį; — novatoriškumo, susijusio su platinimo modeliu ar tarpininkavimo grandinės ilgiu, laipsnį; — inovacijų sklaidos, įskaitant tai, ar finansinė priemonė, finansinė veikla ar finansinė praktika yra novatoriška konkrečios kategorijos klientams, mastą; — su svertu susijusį novatoriškumą; — pagrindinės priemonės skaidrumo trūkumą; arba — ankstesnę patirtį rinkoje, susijusią su panašiomis finansinėmis priemonėmis ar pardavimo praktika;

j) pardavimo praktika, susijusi su finansine priemone, visų pirma atsižvelgiant į: — naudojamus komunikacijos ir platinimo kanalus; — su investavimu susijusią informaciją, rinkodaros ar kitą reklaminę medžiagą; — numatomus investavimo tikslus; arba — tai, ar sprendimas pirkti yra antras arba trečias po ankstesnio pirkimo;

k) finansinės priemonės emitento finansinė ir verslo būklė, visų pirma atsižvelgiant į: — emitento ar bet kokio garanto finansinę būklę; arba — emitento ar garanto verslo būklės skaidrumą;

l) nepakankama ar nepatikima informacija apie finansinę priemonę, kurią pateikė teikėjas arba platintojai, kad rinkos dalyviai, kuriems ji buvo skirta, galėtų priimti informacija pagrįstą sprendimą, atsižvelgiant į finansinės priemonės pobūdį ir rūšį;

m) tai, ar finansinė priemonė, finansinė veikla arba finansinė praktika kelia didelę riziką sandorių, kuriuos sudarė dalyviai ar investuotojai atitinkamoje rinkoje, vykdymui;

n) tai, ar finansinė veikla arba finansinė praktika labai pakenktų kainodaros proceso vientisumui atitinkamoje rinkoje, kad atitinkamos finansinės priemonės kaina ar vertė nebebūtų nustatoma veikiant teisėtoms pasiūlos ir paklausos rinkos jėgoms arba kad rinkos dalyviai priimdami investicinius sprendimus nebegalėtų pasikliauti toje rinkoje susidariusiomis kainomis ar prekybos apimtimi;

o) tai, ar finansinė priemonė dėl savo požymių ypač lengvai gali tapti finansinių nusikaltimų objektu, visų pirma tai, ar tie požymiai galėtų paskatinti finansinę priemonę naudoti šiais tikslais: — sukčiavimo ar nesąžiningos veiklos; — netinkamo elgesio ar netinkamo informacijos naudojimo finansų rinkoje; — nusikalstamu būdu įgytų lėšų tvarkymo; — terorizmo finansavimo; arba — pinigų plovimo palengvinimo;

p) tai, ar finansinė veikla arba finansinė praktika kelia ypač didelę riziką rinkų ir jų infrastruktūros atsparumui ar sklandžiam veikimui;

q) tai, ar finansinė priemonė, finansinė veikla arba finansinė praktika galėtų lemti didelį dirbtinį skirtumą tarp išvestinės finansinės priemonės kainų ir kainų pagrindinėje rinkoje;

r) tai, ar finansinė priemonė, finansinė veikla arba finansinė praktika kelia didelę finansų įstaigų, kurios yra svarbios Sąjungos finansų sistemai, veiklos sutrikdymo riziką;

s) finansinės priemonės, kaip emitento finansavimo šaltinio, platinimo svarba;

t) tai, ar finansinė priemonė, finansinė veikla arba finansinė praktika kelia ypatingą riziką rinkos ar mokėjimo sistemų, įskaitant prekybos, tarpuskaitos ir atsiskaitymo sistemas, infrastruktūrai; arba

u) ar finansinė priemonė, finansinė veikla arba finansinė praktika gali kelti grėsmę investuotojų pasitikėjimui finansų sistema.

20 straipsnis

EBI laikinų su produktais susijusių intervencinių priemonių taikymo įgaliojimų kriterijai ir veiksniai

(Reglamento (ES) Nr. 600/2014 41 straipsnio 2 dalis)

1. Taikant Reglamento (ES) Nr. 600/2014 41 straipsnio 2 dalies a punktą, EBI įvertina visų 2 dalyje išvardytų veiksnių ir kriterijų svarbą ir atsižvelgia į visus svarbius veiksnius ir kriterijus nustatydama, kada dėl tam tikrų struktūrizuotų indėlių arba tam tikrų konkrečių ypatybių turinčių struktūrizuotų indėlių rinkodaros, platinimo arba pardavimo arba dėl tam tikros rūšies finansinės veiklos ar praktikos kyla didelė problema dėl investuotojų apsaugos arba grėsmė tvarkingam finansų rinkų veikimui bei vientisumui arba visos finansų sistemos ar jos dalies stabilumui Sąjungoje.

Taikant pirmą pastraipą, EBI gali nustatyti, kad egzistuoja didelė problema dėl investuotojų apsaugos arba grėsmė tvarkingam finansų rinkų veikimui bei vientisumui arba visos Sąjungos finansų sistemos ar jos dalies stabilumui, remdamasi vienu ar daugiau tų veiksnių ir kriterijų.

2. Veiksniai ir kriterijai, kuriuos EBI turi įvertinti siekdama nustatyti, ar egzistuoja didelė problema dėl investuotojų apsaugos arba grėsmė tvarkingam finansų rinkų veikimui ir vientisumui arba visos finansų sistemos ar jos dalies stabilumui Sąjungoje, yra tokie:

a) struktūrizuoto indėlio arba tam tikros rūšies finansinės veiklos ar praktikos sudėtingumo laipsnis, atsižvelgiant į su finansine veikla ar finansine praktika susijusių klientų rūšį, remiantis vertinimu pagal c punktą, visų pirma atsižvelgiant į: — pagrindinio arba referencinio turto rūšį ir to turto skaidrumo laipsnį; — išlaidų ir mokesčių, susijusių su struktūrizuotu indėliu, finansine veikla ar finansine praktika, skaidrumo laipsnį ir ypač skaidrumo trūkumą dėl kelių lygių išlaidų ir mokesčių; — rezultatų apskaičiavimo sudėtingumą, visų pirma atsižvelgiant į tai, ar grąža priklauso nuo vieno ar daugiau pagrindinio arba referencinio turto vienetų rezultatų, kuriems savo ruožtu įtakos turi kiti veiksniai, arba tai, ar grąža priklauso ne tik nuo pagrindinio arba referencinio turto vertės pradinę datą ir termino datą ar palūkanų mokėjimo datą, bet ir nuo verčių per visą produkto naudojimo laikotarpį; — bet kokios rizikos pobūdį ir mastą; — tai, ar struktūrizuotas indėlis arba paslauga yra susieti su kitais produktais arba paslaugomis; arba — bet kokių sąlygų sudėtingumą;

b) galimų neigiamų pasekmių dydis, visų pirma atsižvelgiant į: — struktūrizuotų indėlių emisijos nominaliąją vertę; — susijusių klientų, investuotojų ar rinkos dalyvių skaičių; — santykinę produkto dalį investuotojų portfeliuose; — bet kokios žalos tikimybę, mastą ir pobūdį, įskaitant galimų nuostolių sumą; — numatomą neigiamų pasekmių trukmę; — emisijos apimtį; — dalyvaujančių įstaigų skaičių; — rinkos ar pardavimų augimą; — vidutinę kiekvieno kliento į struktūrizuotą indėlį investuotą sumą; arba — Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2014/49/ES (11) apibrėžtą draudimo sumą;

c) su finansine veikla ar finansine praktika susijusių klientų arba klientų, kuriems struktūrizuotas indėlis siūlomas rinkoje ar parduodamas, rūšis, visų pirma atsižvelgiant į: — tai, ar klientas yra mažmeninis klientas, profesionalus klientas arba tinkama sandorio šalis; — klientų įgūdžius ir gebėjimus, įskaitant išsilavinimo lygį, su panašiais finansiniais produktais susijusią patirtį ar pardavimo praktiką; — klientų ekonominę būklę, įskaitant pajamas ir turtą; — pagrindinius klientų finansinius tikslus, įskaitant pensijų kaupimą ir būsto nuosavybės finansavimą; — tai, ar produktas arba paslauga parduodami klientams, nepriklausantiems numatytai tikslinei rinkai, arba tai, ar tikslinė rinka nebuvo tinkamai nustatyta; arba — tinkamumą drausti indėlių garantijų sistemos draudimu;

d) struktūrizuoto indėlio arba tam tikros rūšies finansinės veiklos ar finansinės praktikos skaidrumo laipsnis, visų pirma atsižvelgiant į: — pagrindinės priemonės rūšį ir skaidrumą; — bet kokias paslėptas išlaidas ir mokesčius; — bet kokių metodų, kuriais atkreipiamas kliento dėmesys, tačiau jie nebūtinai atspindi produkto ar paslaugos tinkamumą ar bendrą kokybę, naudojimą; — rizikos rūšį ir skaidrumą; — produkto pavadinimų, sąvokų ar kitos informacijos, klaidingai nurodančios produkto ypatybes, kurios neegzistuoja, naudojimą; arba — tai, ar atskleidžiama indėlius priimančių subjektų, kurie gali būti atsakingi už kliento indėlį, tapatybė;

e) konkrečios struktūrizuoto indėlio, finansinės veiklos ar finansinės praktikos ypatybės ar komponentai, įskaitant bet kokį įterptąjį svertą, visų pirma atsižvelgiant į: — produktui būdingą svertą; — svertą dėl finansavimo; arba — faktą, kad pagrindinės priemonės vertė nebėra prieinama arba patikima;

f) skirtumo tarp numatomos grąžos ar pelno investuotojams ir nuostolių rizikos, susijusios su struktūrizuotu indėliu, finansine veikla ar finansine praktika, egzistavimas ir laipsnis, visų pirma atsižvelgiant į: — tokių struktūrizuotų indėlių, veiklos ar praktikos struktūrizavimo išlaidas ir kitas išlaidas; — skirtumą, susijusį su emitento rizika, kurią išlaiko emitentas; arba — rizikos ir grąžos pobūdį;

g) galimybė investuotojams lengvai nutraukti struktūrizuoto indėlio sutartį ir susijusios išlaidos, visų pirma atsižvelgiant į: — faktą, kad išankstinis indėlio atsiėmimas neleidžiamas; arba — bet kokias kitas sutarties nutraukimo kliūtis;

h) struktūrizuoto indėlio, finansinės veiklos ar finansinės praktikos kainų nustatymo ir susijusios išlaidos, visų pirma atsižvelgiant į: — paslėptų ar antrinių mokesčių naudojimą; arba — mokesčius, kurie neatitinka teikiamos paslaugos lygio;

i) struktūrizuoto indėlio, finansinės veiklos ar finansinės praktikos novatoriškumo laipsnis, visų pirma atsižvelgiant į: — novatoriškumo, susijusio su struktūrizuoto indėlio, finansinės veiklos ar finansinės praktikos struktūra, įskaitant įterpimą ir aktyvavimą, laipsnį; — novatoriškumo, susijusio su platinimo modeliu ar tarpininkavimo grandinės ilgiu, laipsnį; — inovacijų sklaidos, įskaitant tai, ar struktūrizuotas indėlis, finansinė veikla ar finansinė praktika yra novatoriški konkrečios kategorijos klientams, mastą; — su svertu susijusį novatoriškumą; — pagrindinės priemonės skaidrumo trūkumą; arba — ankstesnę patirtį rinkoje, susijusią su panašiais struktūrizuotais indėliais ar pardavimo praktika;

j) pardavimo praktika, susijusi su struktūrizuotu indėliu, visų pirma atsižvelgiant į: — naudojamus komunikacijos ir platinimo kanalus; — su investavimu susijusią informaciją, rinkodaros ar kitą reklaminę medžiagą; — numatomus investavimo tikslus; arba — tai, ar sprendimas pirkti yra antras arba trečias po ankstesnio pirkimo;

k) struktūrizuoto indėlio emitento finansinė ir verslo būklė, visų pirma atsižvelgiant į: — emitento ar bet kokio garanto finansinę būklę; arba — emitento ar garanto verslo būklės skaidrumą;

l) nepakankama ar nepatikima informacija apie struktūrizuotą indėlį, kurią pateikė teikėjas arba platintojai, kad rinkos dalyviai, kuriems ji buvo skirta, galėtų priimti informacija pagrįstą sprendimą, atsižvelgiant į struktūrizuoto indėlio pobūdį ir rūšį;

m) tai, ar struktūrizuotas indėlis, finansinė veikla arba finansinė praktika kelia didelę riziką sandorių, kuriuos sudarė dalyviai ar investuotojai atitinkamoje rinkoje, vykdymui;

n) tai, ar dėl struktūrizuoto indėlio, finansinės veiklos arba finansinės praktikos Sąjungos ekonomikai kiltų rizika;

o) tai, ar struktūrizuotas indėlis dėl savo požymių ypač lengvai gali tapti finansinių nusikaltimų objektu, visų pirma tai, ar tie požymiai galėtų paskatinti struktūrizuotą indėlį naudoti šiais tikslais: — sukčiavimo ar nesąžiningos veiklos; — netinkamo elgesio ar netinkamo informacijos naudojimo finansų rinkoje; — nusikalstamu būdu įgytų lėšų tvarkymo; — terorizmo finansavimo; arba — pinigų plovimo palengvinimo;

p) tai, ar finansinė veikla arba finansinė praktika kelia ypač didelę riziką rinkų ir jų infrastruktūros atsparumui ar sklandžiam veikimui;

q) tai, ar struktūrizuotas indėlis, finansinė veikla arba finansinė praktika galėtų lemti didelį dirbtinį skirtumą tarp išvestinės finansinės priemonės kainų ir kainų pagrindinėje rinkoje;

r) tai, ar struktūrizuotas indėlis, finansinė veikla arba finansinė praktika kelia didelę finansų įstaigų, kurios yra svarbios Sąjungos finansų sistemai, veiklos sutrikdymo riziką, visų pirma atsižvelgiant į apsidraudimo strategiją, kuria vadovaujasi finansų įstaigos išleisdamos struktūrizuotą indėlį, įskaitant klaidingą kapitalo garantijos kainos nustatymą suėjus terminui arba struktūrizuoto indėlio, praktikos ar veiklos keliamą riziką finansų įstaigų reputacijai;

s) struktūrizuoto indėlio, kaip finansų įstaigos finansavimo šaltinio, platinimo svarba;

t) tai, ar struktūrizuotas indėlis, finansinė praktika arba finansinė veikla kelia ypatingą riziką rinkos arba mokėjimo sistemų infrastruktūrai; arba

u) ar struktūrizuotas indėlis, finansinė veikla arba finansinė praktika galėtų kelti grėsmę investuotojų pasitikėjimui finansų sistema.

21 straipsnis

Kriterijai ir veiksniai, į kuriuos turi atsižvelgti kompetentingos institucijos, siekdamos naudotis su produktais susijusių intervencinių priemonių taikymo įgaliojimais

(Reglamento (ES) Nr. 600/2014 42 straipsnio 2 dalis)

1. Taikant Reglamento (ES) Nr. 600/2014 42 straipsnio 2 dalies a punktą, kompetentingos institucijos įvertina visų 2 dalyje išvardytų veiksnių ir kriterijų svarbą ir atsižvelgia į visus svarbius veiksnius ir kriterijus nustatydamos, kada dėl tam tikrų finansinių priemonių ar struktūrizuotų indėlių arba tam tikrų konkrečių ypatybių turinčių finansinių priemonių ar struktūrizuotų indėlių rinkodaros, platinimo arba pardavimo arba dėl tam tikros rūšies finansinės veiklos ar praktikos kyla didelė problema dėl investuotojų apsaugos arba grėsmė tvarkingam finansų rinkų ar prekių rinkų veikimui bei vientisumui arba visos finansų sistemos ar jos dalies stabilumui bent vienoje valstybėje narėje.

Taikant pirmą pastraipą, kompetentingos institucijos gali nustatyti, kad egzistuoja didelė problema dėl investuotojų apsaugos arba grėsmė tvarkingam finansų ar prekių rinkų veikimui bei vientisumui arba visos finansų sistemos ar jos dalies stabilumui bent vienoje valstybėje narėje, remdamosi vienu ar daugiau tų veiksnių ir kriterijų.

2. Veiksniai ir kriterijai, kuriuos kompetentingos institucijos turi įvertinti siekdamos nustatyti, ar egzistuoja didelė problema dėl investuotojų apsaugos arba grėsmė tvarkingam finansų rinkų ar prekių rinkų veikimui ir vientisumui arba visos finansų sistemos ar jos dalies stabilumui bent vienoje valstybėje narėje, yra tokie:

a) finansinės priemonės arba tam tikros rūšies finansinės veiklos ar praktikos sudėtingumo laipsnis, atsižvelgiant į su finansine veikla ar finansine praktika susijusių klientų arba klientų, kuriems finansinė priemonė ar struktūrizuotas indėlis siūlomas rinkoje ir parduodamas, rūšį, remiantis vertinimu pagal c punktą, visų pirma atsižvelgiant į: — pagrindinio arba referencinio turto rūšį ir to turto skaidrumo laipsnį; — išlaidų ir mokesčių, susijusių su finansine priemone, struktūrizuotu indėliu, finansine veikla ar finansine praktika, skaidrumo laipsnį ir ypač skaidrumo trūkumą dėl kelių lygių išlaidų ir mokesčių; — rezultatų apskaičiavimo sudėtingumą, atsižvelgiant į tai, ar grąža priklauso nuo vieno ar daugiau pagrindinio arba referencinio turto vienetų rezultatų, kuriems savo ruožtu įtakos turi kiti veiksniai, arba tai, ar grąža priklauso ne tik nuo pagrindinio arba referencinio turto vertės pradinę datą ir termino datą, bet ir nuo verčių per visą produkto naudojimo laikotarpį; — bet kokios rizikos pobūdį ir mastą; — tai, ar produktas arba paslauga yra susieti su kitais produktais arba paslaugomis; — bet kokių sąlygų sudėtingumą;

b) galimų neigiamų pasekmių dydis, visų pirma atsižvelgiant į: — finansinės priemonės arba struktūrizuotų indėlių emisijos nominaliąją vertę; — susijusių klientų, investuotojų ar rinkos dalyvių skaičių; — santykinę produkto dalį investuotojų portfeliuose; — bet kokios žalos tikimybę, mastą ir pobūdį, įskaitant galimų nuostolių sumą; — numatomą neigiamų pasekmių trukmę; — emisijos apimtį; — dalyvaujančių tarpininkų skaičių; — rinkos ar pardavimų augimą; — vidutinę kiekvieno kliento į finansinę priemonę arba struktūrizuotą indėlį investuotą sumą; arba — Direktyvoje 2014/49/ES apibrėžtą draudimo sumą struktūrizuotų indėlių atveju;

c) su finansine veikla ar finansine praktika susijusių klientų arba klientų, kuriems finansinė priemonė ar struktūrizuotas indėlis siūlomas rinkoje ar parduodamas, rūšis, visų pirma atsižvelgiant į: — tai, ar klientas yra mažmeninis klientas, profesionalus klientas arba tinkama sandorio šalis; — klientų įgūdžius ir gebėjimus, įskaitant išsilavinimo lygį, su panašiomis finansinėmis priemonėmis ar struktūrizuotais indėliais susijusią patirtį ar pardavimo praktiką; — klientų ekonominę būklę, įskaitant jų pajamas ir turtą; — pagrindinius klientų finansinius tikslus, įskaitant pensijų kaupimą ir būsto nuosavybės finansavimą; — tai, ar produktas arba paslauga parduodami klientams, nepriklausantiems numatytai tikslinei rinkai, arba tai, ar tikslinė rinka nebuvo tinkamai nustatyta; arba — struktūrizuotų indėlių tinkamumą drausti indėlių garantijų sistemos draudimu;

d) finansinės priemonės, struktūrizuoto indėlio arba tam tikros rūšies finansinės veiklos ar praktikos skaidrumo laipsnis, visų pirma atsižvelgiant į: — pagrindinės priemonės rūšį ir skaidrumą; — bet kokias paslėptas išlaidas ir mokesčius; — bet kokių metodų, kuriais atkreipiamas kliento dėmesys, tačiau jie nebūtinai atspindi produkto, finansinės veiklos ar finansinės praktikos tinkamumą ar bendrą kokybę, naudojimą; — rizikos pobūdį ir skaidrumą; — produkto pavadinimų, sąvokų ar kitos informacijos, kurie yra klaidinantys, nes leidžia suprasti, kad saugumo ar grąžos lygis yra didesnis, nei iš tikrųjų įmanoma ar tikėtina, arba nurodo produkto ypatybes, kurios neegzistuoja, naudojimą; arba — struktūrizuotų indėlių atveju tai, ar atskleidžiama indėlius priimančių subjektų, kurie gali būti atsakingi už kliento indėlį, tapatybė;

e) konkrečios struktūrizuoto indėlio, finansinės priemonės, finansinės veiklos ar finansinės praktikos ypatybės ar komponentai, įskaitant bet kokį įterptąjį svertą, visų pirma atsižvelgiant į: — produktui būdingą svertą; — svertą dėl finansavimo; — vertybinių popierių įsigijimo finansavimo sandorių ypatybes; arba — faktą, kad pagrindinės priemonės vertė nebėra prieinama arba patikima;

f) skirtumo tarp numatomos grąžos ar pelno investuotojams ir nuostolių rizikos, susijusios su finansine priemone, struktūrizuotu indėliu, finansine veikla ar finansine praktika, egzistavimas ir laipsnis, visų pirma atsižvelgiant į: — tokios finansinės priemonės, struktūrizuoto indėlio, finansinės veiklos ar finansinės praktikos struktūrizavimo išlaidas ir kitas išlaidas; — skirtumą, susijusį su emitento rizika, kurią išlaiko emitentas; arba — rizikos ir grąžos pobūdį;

g) galimybė investuotojams lengvai parduoti atitinkamą finansinę priemonę ar pakeisti ją kita finansine priemone arba nutraukti struktūrizuoto indėlio sutartį ir susijusios išlaidos, visų pirma atsižvelgiant į toliau nurodytus dalykus, kai taikoma, priklausomai nuo to, ar produktas yra finansinė priemonė, ar struktūrizuotas indėlis: — siūlomos ir prašomos kainos skirtumą; — prekybos galimybių dažnumą; — emisijos dydį ir antrinės rinkos dydį; — likvidumą užtikrinančių subjektų ar antrinės rinkos formuotojų buvimą ar nebuvimą; — prekybos sistemos ypatybes; arba — bet kokias kitas sutarties nutraukimo kliūtis arba faktą, kad išankstinis indėlio atsiėmimas neleidžiamas;

h) struktūrizuoto indėlio, finansinės priemonės, finansinės veiklos ar finansinės praktikos kainų nustatymo ir susijusios išlaidos, visų pirma atsižvelgiant į: — paslėptų ar antrinių mokesčių naudojimą; arba — mokesčius, kurie neatitinka teikiamos paslaugos lygio;

i) finansinės priemonės ar struktūrizuoto indėlio, finansinės veiklos ar finansinės praktikos novatoriškumo laipsnis, visų pirma atsižvelgiant į: — novatoriškumo, susijusio su finansinės priemonės, struktūrizuoto indėlio, finansinės veiklos ar finansinės praktikos struktūra, įskaitant įterpimą ir aktyvavimą, laipsnį; — novatoriškumo, susijusio su platinimo modeliu ar tarpininkavimo grandinės ilgiu, laipsnį; — inovacijų sklaidos, įskaitant tai, ar finansinė priemonė, struktūrizuotas indėlis, finansinė veikla ar finansinė praktika yra novatoriški konkrečios kategorijos klientams, mastą; — su svertu susijusį novatoriškumą; — pagrindinės priemonės skaidrumo trūkumą; arba — ankstesnę patirtį rinkoje, susijusią su panašiomis finansinėmis priemonėmis, struktūrizuotais indėliais ar pardavimo praktika;

j) pardavimo praktika, susijusi su finansine priemone ar struktūrizuotu indėliu, visų pirma atsižvelgiant į: — naudojamus komunikacijos ir platinimo kanalus; — su investavimu susijusią informaciją, rinkodaros ar kitą reklaminę medžiagą; — numatomus investavimo tikslus; arba — tai, ar sprendimas pirkti yra antras arba trečias po ankstesnio pirkimo;

k) finansinės priemonės ar struktūrizuoto indėlio emitento finansinė ir verslo būklė, visų pirma atsižvelgiant į: — emitento ar bet kokio garanto finansinę būklę; arba — emitento ar garanto verslo būklės skaidrumą;

l) nepakankama ar nepatikima informacija apie finansinę priemonę ar struktūrizuotą indėlį, kurią pateikė teikėjas arba platintojai, kad rinkos dalyviai, kuriems ji buvo skirta, galėtų priimti informacija pagrįstą sprendimą, atsižvelgiant į finansinės priemonės ar struktūrizuoto indėlio pobūdį ir rūšį;

m) tai, ar finansinė priemonė, struktūrizuotas indėlis, finansinė veikla arba finansinė praktika kelia didelę riziką sandorių, kuriuos sudarė dalyviai ar investuotojai atitinkamoje rinkoje, vykdymui;

n) tai, ar finansinė veikla arba finansinė praktika labai pakenktų kainodaros proceso vientisumui atitinkamoje rinkoje, kad atitinkamos finansinės priemonės ar struktūrizuoto indėlio kaina ar vertė nebebūtų nustatoma veikiant teisėtoms pasiūlos ir paklausos rinkos jėgoms arba kad rinkos dalyviai priimdami investicinius sprendimus nebegalėtų pasikliauti toje rinkoje susidariusiomis kainomis ar prekybos apimtimi;

o) tai, ar dėl finansinės priemonės, struktūrizuoto indėlio, finansinės veiklos arba praktikos kiltų rizika šalies ekonomikai;

p) tai, ar finansinė priemonė arba struktūrizuotas indėlis dėl savo požymių ypač lengvai gali tapti finansinių nusikaltimų objektu, visų pirma tai, ar tie požymiai galėtų paskatinti finansinę priemonę ar struktūrizuotą indėlį naudoti šiais tikslais: — sukčiavimo ar nesąžiningos veiklos; — netinkamo elgesio ar netinkamo informacijos naudojimo finansų rinkoje; — nusikalstamu būdu įgytų lėšų tvarkymo; — terorizmo finansavimo; arba — pinigų plovimo palengvinimo;

q) tai, ar finansinė veikla arba finansinė praktika kelia ypač didelę riziką rinkų ir jų infrastruktūros atsparumui ar sklandžiam veikimui;

r) tai, ar finansinė priemonė, struktūrizuotas indėlis, finansinė veikla arba finansinė praktika galėtų lemti didelį dirbtinį skirtumą tarp išvestinės finansinės priemonės kainų ir kainų pagrindinėje rinkoje;

s) tai, ar finansinė priemonė, struktūrizuotas indėlis, finansinė veikla arba finansinė praktika kelia didelę finansų įstaigų, kurios yra svarbios atitinkamos kompetentingos institucijos valstybės narės finansų sistemai, veiklos sutrikdymo riziką, visų pirma atsižvelgiant į apsidraudimo strategiją, kuria vadovaujasi finansų įstaigos išleisdamos struktūrizuotą indėlį, įskaitant klaidingą kapitalo garantijos kainos nustatymą suėjus terminui arba struktūrizuoto indėlio, praktikos ar veiklos keliamą riziką finansų įstaigų reputacijai;

t) finansinės priemonės ar struktūrizuoto indėlio, kaip emitento ar finansų įstaigų finansavimo šaltinio, platinimo svarba;

u) tai, ar finansinė priemonė, struktūrizuotas indėlis, finansinė veikla arba finansinė praktika kelia ypatingą riziką rinkos ar mokėjimo sistemų, įskaitant prekybos, tarpuskaitos ir atsiskaitymo sistemas, infrastruktūrai; arba

v) ar finansinė priemonė, struktūrizuotas indėlis, finansinė veikla arba finansinė praktika keltų grėsmę investuotojų pasitikėjimui finansų sistema.

2 SKIRSNIS

Su pozicijų valdymu susiję įgaliojimai

22 straipsnis

Su pozicijų valdymu susiję EVPRI įgaliojimai

(Reglamento (ES) Nr. 600/2014 45 straipsnis)

1. Taikant Reglamento (ES) Nr. 600/2014 45 straipsnio 2 dalies a punktą, kriterijai ir veiksniai, pagal kuriuos nustatoma, ar egzistuoja grėsmė tvarkingam finansų rinkų veikimui ir jų vientisumui, įskaitant biržos prekių išvestinių finansinių priemonių rinkas, remiantis Direktyvos 2014/65/ES 57 straipsnio 1 dalyje išvardytais tikslais, ir grėsmė, susijusi su susitarimais dėl fizinių biržos prekių pristatymo, arba grėsmė visos finansų sistemos ar jos dalies stabilumui Sąjungoje, yra tokie:

a) didelių finansinių, pinigų arba biudžeto problemų, kurios galėtų lemti finansinį nestabilumą valstybėje narėje arba finansų įstaigoje, kuri yra svarbi visai finansų sistemai, įskaitant kredito įstaigas, draudimo bendroves, rinkos infrastruktūros paslaugų teikėjus ir turto valdymo bendroves, veikiančias Sąjungoje, egzistavimas, jeigu šios problemos galėtų kelti pavojų tinkamam Sąjungos finansų rinkų veikimui ir vientisumui ar finansų sistemos stabilumui;

b) reitingavimo veiksmas ar įsipareigojimų neįvykdymas valstybėje narėje arba kredito įstaigoje ar kitose finansų įstaigose, kurios yra svarbios visai finansų sistemai, tokiose kaip draudimo bendrovės, rinkos infrastruktūros paslaugų teikėjai ir turto valdymo bendrovės, veikiančios Sąjungoje, kai tai sukelia ar pagrįstai galima tikėtis, kad sukels, didelį netikrumą dėl jų mokumo;

c) didelis spaudimas parduodant ar neįprastas kintamumas, sukeliantis bet kokių finansinių priemonių, susijusių su kredito įstaiga ar kitomis finansų įstaigomis, kurios yra svarbios visai finansų sistemai, tokių kaip draudimo bendrovės, rinkos infrastruktūros paslaugų teikėjai ir turto valdymo bendrovės, veikiančios Sąjungoje, taip pat valstybės skolos vertybinių popierių emitentai, didelį vertės sumažėjimą;

d) bet kokia žala svarbių finansų emitentų fizinei įrangai, rinkos infrastruktūroms, tarpuskaitos ir atsiskaitymų sistemoms ar kompetentingoms institucijoms, kai tai gali turėti didelį neigiamą poveikį rinkoms, visų pirma, kai tokia žala padaryta dėl gaivalinės nelaimės ar teroristų išpuolio;

e) sutrikimas mokėjimų sistemoje ar atsiskaitymų procese, visų pirma vykdant tarpbankines operacijas, jei tai sukelia ar gali sukelti svarbius mokėjimų ar atsiskaitymų sutrikimus ar vėlavimą Sąjungos mokėjimo sistemose, ypač kai dėl to gali būti padarytas neigiamas finansinis ar ekonominis poveikis kredito įstaigai ar kitoms finansų įstaigoms, kurios yra svarbios visai finansų sistemai, tokioms kaip draudimo bendrovės, rinkos infrastruktūros paslaugų teikėjai ir turto valdymo bendrovės, ar valstybei narei;

f) reikšmingas ir staigus biržos prekės pasiūlos sumažėjimas arba biržos prekės paklausos padidėjimas, sutrikdantis pasiūlos ir paklausos pusiausvyrą;

g) didelė tam tikros biržos prekės pozicija, priklausanti vienam asmeniui ar keliems kartu veikiantiems asmenims vienoje ar keliose prekybos vietose, tarpininkaujant vienam ar keliems rinkos nariams;

h) prekybos vietos negalėjimas naudotis savo pozicijų valdymo įgaliojimais dėl veiklos tęstinumo įvykio.

2. Taikant Reglamento (ES) Nr. 600/2014 45 straipsnio 1 dalies b punktą, kriterijai ir veiksniai, pagal kuriuos nustatomas tinkamas pozicijos sumažinimas, yra tokie:

a) pozicijos turėtojo, įskaitant teikėjus, vartotojus ar finansų įstaigą, pobūdis;

b) finansinės priemonės terminas;

c) pozicijos dydis, palyginti su atitinkamos biržos prekių išvestinės finansinės priemonės rinkos dydžiu;

d) pozicijos dydis, palyginti su pagrindinės biržos prekės rinkos dydžiu;

e) pozicijos kryptis (trumpoji ar ilgoji) ir delta arba delta intervalai;

f) pozicijos paskirtis, visų pirma tai, ar pozicija naudojama apsidraudimo tikslais ar ji laikoma finansiniams įsipareigojimams padengti;

g) pozicijos turėtojo patirtis, susijusi su tokio dydžio pozicijų turėjimu arba atitinkamos biržos prekės pateikimu ar gavimu;

h) kitos asmens turimos pozicijos pagrindinėje rinkoje ar skirtingi tos pačios išvestinės finansinės priemonės terminai;

i) rinkos likvidumas ir priemonės poveikis kitiems rinkos dalyviams;

j) pateikimo metodas.

3. Taikant Reglamento (ES) Nr. 600/2014 45 straipsnio 3 dalies b punktą, kriterijai, pagal kuriuos nustatomos situacijos, kurioms esant gali kilti reguliacinio arbitražo rizika, yra tokie:

a) ar ta pačia sutartimi prekiaujama skirtingose prekybos vietose arba ne biržoje;

b) ar iš esmės lygiaverte sutartimi prekiaujama skirtingose prekybos vietose arba ne biržoje (panašiomis ir tarpusavyje susijusiomis, tačiau nelaikomomis tos pačios pakeičiamos atviros pozicijos dalimi);

c) sprendimo poveikis pagrindinės biržos prekės rinkai;

d) sprendimo poveikis rinkoms ir dalyviams, kuriems netaikomi su pozicijų valdymu susiję EVPRI įgaliojimai, ir

e) tikėtinas poveikis tvarkingam rinkų veikimui ir vientisumui, jei EVPRI nesiimtų veiksmų.

4. Taikant Reglamento (ES) Nr. 600/2014 45 straipsnio 2 dalies b punktą, EVPRI taiko šio straipsnio 1 dalyje išdėstytus kriterijus ir veiksnius, atsižvelgdama į tai, ar numatoma priemone reaguojama į kompetentingos institucijos neveikimą ar į papildomą riziką, kurios kompetentinga institucija negali tinkamai pašalinti pagal Direktyvos 2014/65/ES 69 straipsnio 2 dalies j arba o punktą.

Taikant pirmą pastraipą laikoma, kad kompetentinga institucija nesiėmė veiksmų, jeigu ta institucija, atsižvelgiant į jai suteiktus įgaliojimus, disponuoja pakankamais reguliavimo įgaliojimais, kad galėtų visiškai pašalinti grėsmę įvykio metu be kitos kompetentingos institucijos pagalbos, tačiau tokių veiksmų nesiima.

Laikoma, kad kompetentinga institucija negali tinkamai pašalinti grėsmės, kai kompetentingos institucijos jurisdikcijoje ir vienoje ar daugiau papildomų jurisdikcijų egzistuoja vienas ar keli veiksniai, nurodyti Reglamento (ES) Nr. 600/2014 45 straipsnio 10 dalies a punkte.

VI SKYRIUS

BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS

23 straipsnis

Pereinamojo laikotarpio nuostatos

1. Nukrypstant nuo 5 straipsnio 1 dalies, nuo šio reglamento įsigaliojimo datos iki jo taikymo pradžios datos kompetentingos institucijos likvidumo vertinimus atlieka ir savo vertinimo rezultatus paskelbia iš karto, kai tik užbaigia vertinimą, per tokį laikotarpį:

a) jeigu data, kurią finansinėmis priemonėmis pirmą kartą prekiaujama Sąjungos prekybos vietoje, yra ne vėlesnė nei dešimt savaičių iki Reglamento (ES) Nr. 600/2014 taikymo pradžios datos, kompetentingos institucijos vertinimų rezultatus paskelbia ne vėliau kaip likus keturioms savaitėms iki Reglamento (ES) Nr. 600/2014 taikymo pradžios datos;

b) jeigu data, kurią finansinėmis priemonėmis pirmą kartą prekiaujama Sąjungos prekybos vietoje, yra data, patenkanti į laikotarpį, kuris prasideda likus dešimčiai savaičių iki Reglamento (ES) Nr. 600/2014 taikymo pradžios datos ir baigiasi dieną prieš Reglamento (ES) Nr. 600/2014 taikymo pradžios datą, kompetentingos institucijos vertinimų rezultatus paskelbia ne vėliau kaip Reglamento (ES) Nr. 600/2014 taikymo pradžios datą.

2. 1 dalyje nurodyti vertinimai atliekami taip:

a) jeigu data, kurią finansinėmis priemonėmis pirmą kartą prekiaujama Sąjungos prekybos vietoje, yra ne vėlesnė nei šešiolika savaičių iki Reglamento (ES) Nr. 600/2014 taikymo pradžios datos, vertinimai grindžiami prieinamais keturiasdešimties savaičių trukmės referencinio laikotarpio, kuris prasideda likus penkiasdešimt dviem savaitėms iki Reglamento (ES) Nr. 600/2014 taikymo pradžios datos, duomenimis;

b) jeigu data, kurią finansinėmis priemonėmis pirmą kartą prekiaujama Sąjungos prekybos vietoje, yra data, patenkanti į laikotarpį, kuris prasideda likus šešiolikai savaičių iki Reglamento (ES) Nr. 600/2014 taikymo pradžios datos ir baigiasi likus dešimčiai savaičių iki Reglamento (ES) Nr. 600/2014 taikymo pradžios datos, vertinimai grindžiami prieinamais pirmų keturių savaičių prekybos finansine priemone laikotarpio duomenimis;

c) jeigu data, kurią finansinėmis priemonėmis pirmą kartą prekiaujama Sąjungos prekybos vietoje, yra data, patenkanti į laikotarpį, kuris prasideda likus dešimčiai savaičių iki Reglamento (ES) Nr. 600/2014 taikymo pradžios datos ir baigiasi dieną prieš Reglamento (ES) Nr. 600/2014 taikymo pradžios datą, vertinimai grindžiami aptariamų finansinių priemonių arba kitų finansinių priemonių, kurioms būdingos panašios ypatybės kaip minėtoms finansinėms priemonėms, prekybos istorija.

3. Kompetentingos institucijos, rinkos operatoriai ir investicinės įmonės, įskaitant prekybos vietą valdančias investicines įmones, taikydami Reglamento (ES) Nr. 600/2014 2 straipsnio 1 dalies 17 punkto b papunktį, pagal 1 dalį paskelbtą informaciją naudoja iki metų, einančių po to reglamento taikymo pradžios datos, balandžio 1 d.

4. Per 3 dalyje nurodytą laikotarpį kompetentingos institucijos 2 dalies b ir c punktuose nurodytų finansinių priemonių atžvilgiu užtikrina:

a) kad pagal 1 dalį paskelbta informacija liktų tinkama naudoti taikant Reglamento (ES) Nr. 600/2014 2 straipsnio 1 dalies 17 papunkčio b punktą;

b) kad pagal 1 dalį paskelbta informacija, kai būtina, būtų atnaujinama remiantis ilgesniu prekybos laikotarpiu ir išsamesne prekybos istorija.

24 straipsnis

Įsigaliojimas

Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

Jis taikomas nuo 2018 m. sausio 3 d.

Tačiau 23 straipsnis taikomas nuo šio reglamento įsigaliojimo dienos.

Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse. Priimta Briuselyje 2016 m. gegužės 18 d. Komisijos vardu Pirmininkas Jean-Claude JUNCKER

(1) OL L 173, 2014 6 12, p. 84.

(2) 2010 m. lapkričio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1095/2010, kuriuo įsteigiama Europos priežiūros institucija (Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija) ir iš dalies keičiamas Sprendimas Nr. 716/2009/EB bei panaikinamas Komisijos sprendimas 2009/77/EB (OL L 331, 2010 12 15, p. 84).

(3) 2010 m. lapkričio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1093/2010, kuriuo įsteigiama Europos priežiūros institucija (Europos bankininkystės institucija), iš dalies keičiamas Sprendimas Nr. 716/2009/EB ir panaikinamas Komisijos sprendimas 2009/78/EB (OL L 331, 2010 12 15, p. 12).

(4) 2016 m. liepos 28 d. Komisijos deleguotasis reglamentas (ES) 2017/590, kuriuo Reglamentas (ES) Nr. 600/2014 papildomas pranešimo apie sandorius kompetentingoms institucijoms techniniais reguliavimo standartais (žr. šio Oficialiojo leidinio p. 449).

(5) 2016 m. birželio 2 d. Komisijos deleguotasis reglamentas (ES) 2017/572, kuriuo Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 600/2014 papildomas techniniais reguliavimo standartais, patikslinančiais teiktinus duomenis, buvusius prieš sudarant ir sudarius sandorį, bei duomenų išskaidymo lygį (žr. šio Oficialiojo leidino p. 142).

(6) 2016 m. birželio 2 d. Komisijos deleguotasis reglamentas (ES) 2017/571, kuriuo Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/65/ES papildoma techniniais reguliavimo standartais dėl duomenų teikimo paslaugų teikėjams taikytinų veiklos leidimo išdavimo, organizacinių ir skelbimo apie sandorius reikalavimų (žr. šio Oficialiojo leidinio p. 126).

(7) 2016 m. liepos 14 d. Komisijos deleguotasis reglamentas (ES) 2017/587, kuriuo Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 600/2014 dėl finansinių priemonių rinkų papildomas techniniais reguliavimo standartais, susijusiais su prekybos vietoms ir investicinėms įmonėms taikomais skaidrumo reikalavimais dėl akcijų, depozitoriumo pakvitavimų, biržinių fondų, sertifikatų ir kitų panašių finansinių priemonių ir su pareiga tam tikrų akcijų sandorius vykdyti prekybos vietoje arba per sistemingai sandorius savo viduje sudarantį tarpininką (žr. šio Oficialiojo leidinio p. 387), I priedo 2 lentelė.

(8) 2012 m. kovo 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 236/2012 dėl skolintų vertybinių popierių pardavimo ir tam tikrų kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorių aspektų (OL L 86, 2012 3 24, p. 1).

(9) 2016 m. balandžio 25 d. Komisijos deleguotasis reglamentas (ES) 2017/565, kuriuo Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/65/ES papildoma nuostatomis dėl investicinių įmonių organizacinių reikalavimų bei veiklos sąlygų ir toje direktyvoje apibrėžtų terminų (žr. šio Oficialiojo leidinio p. 1).

(10) 2016 m. liepos 14 d. Komisijos deleguotasis reglamentas (ES) 2017/583, kuriuo Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 600/2014 dėl finansinių priemonių rinkų papildomas techniniais reguliavimo standartais, susijusiais su prekybos vietoms ir investicinėms įmonėms taikomais skaidrumo reikalavimais, susijusiais su obligacijomis, struktūrizuotais finansiniais produktais, apyvartiniais taršos leidimais ir išvestinėmis finansinėmis priemonėmis (žr. šio Oficialiojo leidinio p. 229).

(11) 2014 m. balandžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/49/ES dėl indėlių garantijų sistemų (OL L 173, 2014 6 12, p. 149).