1989 m. rugpjūčio 1 d. Komisijos direktyva, iš dalies pakeičianti Direktyvą 77/535/EEB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių trąšų mėginių ėmimo ir analizės metodus, suderinimo



Oficialusis leidinys L 265 , 12/09/1989 p. 0030 - 0047

specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 13 tomas 19 p. 0093

specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 13 tomas 19 p. 0093

CS.ES skyrius 13 tomas 010 p. 55 - 72

ET.ES skyrius 13 tomas 010 p. 55 - 72

HU.ES skyrius 13 tomas 010 p. 55 - 72

LT.ES skyrius 13 tomas 010 p. 55 - 72

LV.ES skyrius 13 tomas 010 p. 55 - 72

MT.ES skyrius 13 tomas 010 p. 55 - 72

PL.ES skyrius 13 tomas 010 p. 55 - 72

SK.ES skyrius 13 tomas 010 p. 55 - 72

SL.ES skyrius 13 tomas 010 p. 55 - 72



Komisijos direktyva 1989 m. rugpjūčio 1 d. iš dalies pakeičianti Direktyvą 77/535/EEB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių trąšų mėginių ėmimo ir analizės metodus, suderinimo (89/519/EEB) EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA, atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, atsižvelgdama į 1975 m. gruodžio 18 d. Tarybos direktyvą 76/116/EEB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių trąšas, suderinimo [1] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Tarybos direktyva 89/284/EEB [2], ypač į jos 9 straipsnio 2 dalį, kadangi Direktyva 89/284/EEB iš dalies keičianti Direktyvą 76/116/EEB kalcio, magnio, natrio ir sieros kiekio, esančio trąšose, atžvilgiu; kadangi Komisijos direktyva 77/535/EEB [3] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 87/566/EEB [4], numato Bendrijos trąšų oficialią kontrolę, kad būtų galima patikrinti, kaip laikomasi Komisijos trąšų kokybės ir sudėties nuostatų; kadangi toji direktyva turėtų būti papildyta taip, kad trąšos, kurioms taikoma Tarybos direktyva 89/284/EEB, taip pat galėtų būti tikrinamos; kadangi būtina pakeisti 5.1, 5.2, 5.3 ir 5.4 metodus; kadangi visiems metodams taikytinos bendrosios nuostatos dėl trąšų analizės metodų turėtų būti įtrauktos į II priedo bendrąsias pastabas; kadangi šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Direktyvų dėl techninių kliūčių panaikinimo trąšų prekybos srityje derinimo su technikos pažanga komiteto nuomonę, PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ: 1 straipsnis 1. Šios direktyvos I priedo bendrosios nuostatos dėl trąšų analizės metodų įtraukiamos į Direktyvos 77/535/EEB II priedo bendrąsias pastabas. 2. Šios direktyvos II priedo 8.1–8.10 metodai įtraukiami į Direktyvos 77/535/EEB II priedą. 3. Direktyvos 77/535/EEB II priede pateikti 5.1–5.4. metodai išbraukiami. 2 straipsnis 1. Iki 1990 m. rugsėjo 1 d. valstybės narės imasi reikalingų priemonių, būtinų šios direktyvos įgyvendinimui, ir apie tai nedelsdamos praneša Komisijai. Nuostatose, priimtose remiantis pirmąja pastraipos dalimi, daromos aiškios nuorodos į šią direktyvą. 2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų nuostatų tekstus. 3 straipsnis Ši direktyva skirta valstybėms narėms. Priimta Briuselyje, 1989 m. rugpjūčio 1 d. Komisijos vardu Martin Bangemann Pirmininko pavaduotojas [1] OL L 24, 1976 1 30, p. 21. [2] OL L 111, 1989 4 22, p. 34. [3] OL L 213, 1977 8 22, p. 1. [4] OL L 342, 1987 12 4, p. 32. -------------------------------------------------- I PRIEDAS "BENDROSIOS NUOSTATOS DĖL TRĄŠŲ ANALIZAVIMO METODŲ 1. Reagentai Jei analizės metode nenurodyta kitaip, visi reagentai turi būti analiziškai gryni (a. p. – analysis pure). Analizuojant mikroelementus, reagentų grynumas turi būti tikrinamas tuščiuoju bandymu. Jo rezultatai parodys, ar būtina juos toliau gryninti. 2. Vanduo Jeigu analizės metode tiksliai nenurodyta, kokios sudėties tirpiklis arba skiediklis turi būti naudojamas tirpinimui, skiedimui, praplovimui ar plovimui, reikia naudoti vandenį. Paprastai toks vanduo turi būti demineralizuotas arba distiliuotas. Atskirais nurodytais atvejais vanduo turi būti gryninamas pagal atitinkamo analizės metodo reikalavimus. 3. Laboratorijos įranga Šalia įprastinės tyrimų laboratorijose naudojamos įrangos, analizės metoduose nurodomi specialūs arba būtini specifiniams reikalavimams vykdyti įrankiai ir prietaisai. Šie įrenginiai turi būti idealiai švarūs, ypač jeigu jie naudojami labai mažiems medžiagų kiekiams nustatyti. Laboratorija turi užtikrinti visų graduotų stiklo indų, naudojamų pagal standartus, tikslumą." -------------------------------------------------- II PRIEDAS "8 metodai ANTRINĖS MITYBINĖS MEDŽIAGOS 8.1 metodas BENDROJO KALCIO, BENDROJO MAGNIO, BENDROJO NATRIO IR BENDROSIOS SIEROS EKSTRAHAVIMAS SULFATŲ PAVIDALU 1. APIMTIS Šis dokumentas apibūdina bendrojo kalcio, bendrojo magnio, bendrojo natrio ir bendrosios sieros ekstrahavimo sulfatų pavidalu procedūrą, kuri užtikrintų, kad tas pats ekstraktas galėtų būti naudojamas visoms reikalingoms medžiagoms nustatyti. 2. TAIKYMO SRITIS Šis būdas taikomas EEB trąšoms, kurioms Tarybos direktyvoje 89/284/EEB [1] yra pateiktos bendrojo kalcio, bendrojo magnio, bendrojo natrio ir bendrosios sieros, esančios sulfatų sudėtyje, deklaracijos. 3. METODO ESMĖ Tirpinimas verdant skiestojoje druskos rūgštyje. 4. REAGENTAI 4.1. Skiestoji druskos rūgštis: 1 dalis druskos rūgšties (d = 1,18) ir 1 dalis vandens. 5. PRIETAISAI Elektrinė viryklė su temperatūros reguliatoriumi. 6. MĖGINIO PARUOŠIMAS Žr. 1 metodą Komisijos direktyvoje 77/535/EEB. 7. PROCEDŪRA 7.1. Mėginys Kalcis, magnis, natris ir siera sulfatų pavidalu ekstrahuojami iš 5 g mėginio, pasverto 1 mg tikslumu. Tačiau, jei siera (S) trąšose sudaro daugiau negu 15 %, t. y. 37,5 % SO3, o kalcis (Ca) – daugiau negu 18,8 %, t. y. 26,3 % CaO, tada siera ir kalcis ekstrahuojami iš 1 g mėginio, pasverto 1 mg tikslumu. Mėginys suberiamas į 600 ml tūrio laboratorinę stiklinę. 7.2. Tirpalo paruošimas Pripilama apytiksliai 400 ml vandens ir labai atsargiai, ypač jei mėginyje gausu karbonatų, mažais kiekiais pilama 50 ml skiestosios druskos rūgšties (4.1). Tirpalas užvirinamas ir virinamas 30 min. Leidžiama atvėsti, kartais pamaišoma. Viskas perpilama į 500 ml matavimo kolbą. Filtruojama per sausą filtrą į sausą indą, atskiriama pradinio filtrato dalis. Gautas ekstraktas turi būti visiškai skaidrus. Jei filtratas nenaudojamas iškart, indas užkemšamas. 8.2 metodas BENDROSIOS SIEROS, ESANČIOS ĮVAIRIUOSE JUNGINIUOSE, EKSTRAHAVIMAS 1. APIMTIS Šis dokumentas apibūdina bendrosios sieros, elementinės ir (arba) sudarančios kitus cheminius junginius, ekstrahavimo iš trąšų procedūrą. 2. TAIKYMO SRITIS Šis metodas taikomas EEB trąšoms, kurioms Tarybos direktyvoje 89/284/EEB, yra pateiktos bendrosios sieros, egzistuojančios visomis formomis (elementinė siera ar tiosulfatai, sulfitai, sulfatai), deklaracijos. 3. METODO ESMĖ Elementinė siera šarminėje terpėje paverčiama į polisulfidus ir tiosulfatą, o šie, kartu su bet kuriais junginiuose esančiais sulfitais, oksiduojami vandenilio peroksidu. Įvairios sieros formos tokiu būdu paverčiamos sulfatu, kuris nustatomas nusodinant bario sulfatą, kaip nurodyta 8.9 metode. 4. REAGENTAI 4.1. Skiestoji druskos rūgštis: 1 dalis druskos rūgšties (d = 1,18) ir 1 dalis vandens. 4.2. Natrio hidroksido tirpalas, NaOH, mažiausiai 30 % (d = 1,33). 4.3. Vandenilio peroksido tirpalas, 30 % m/m. 4.4. Vandens ir bario chlorido tirpalas BaC12 2H2O, 122 g/l. 5. ĮRENGINIAI Elektrinė viryklė su temperatūros reguliatoriumi. 6. MĖGINIO PARUOŠIMAS Žr. 1 metodą. 7. PROCEDŪRA 7.1. Mėginys 1 mg tikslumu pasveriama trąšų, kuriose yra nuo 80 mg iki 350 mg sieros (S) arba nuo 200 mg iki 875 mg SO3. Dažniausiai (jei siera sudaro 15 %) sveriama 2,5 g trąšų. Mėginys suberiamas į 400 ml tūrio laboratorinę stiklinę. 7.2. Oksidavimas Pripilama 20 ml natrio hidroksido tirpalo (4.2) ir 20 ml vandens. Uždengiama laikrodiniu stiklu. Virinama ant elektrinės viryklės (5.1) penkias minutes. Nuėmus nuo elektrinės viryklės, karšto vandens čiurkšle nuplaunamos sieros nuosėdos nuo laboratorinės stiklinės sienelių ir pavirinama 20 minučių. Atvėsinama. 2 ml vandenilio peroksido (4.3) tirpalo lašinama tol, kol reakcija taps regima. Prireiks dar nuo šešių iki aštuonių vandenilio peroksido lašų. Mėginiui leidžiama oksiduotis vieną valandą, tada lėtai virinama 30 minučių. Paliekama atvėsti. 7.3. Tiriamojo tirpalo paruošimas Į mėginio tirpalą įpilama apytiksliai 50 ml vandens ir 50 ml druskos rūgšties tirpalo (4.1). - Jei sieros (S) kiekis yra mažesnis negu 5 %: tirpalas filtruojamas į 600 ml tūrio laboratorinę stiklinę. Nuosėdos, likusios ant filtro, keletą kartų perplaunamos šaltu vandeniu. Su bario chlorido tirpalu (4.4), patikrinama, ar nėra sulfato paskutiniuose filtrato lašuose. Filtratas turi būti visiškai skaidrus. Sulfato kiekis visame filtrato kiekyje nustatomas 8.9 metodu. - Jei sieros (S) kiekis yra didesnis negu 5 %: tirpalas kiekybiškai perpilamas į 250 ml matavimo kolbą, praskiedžiama vandeniu ir sumaišoma. Filtruojama per sausą filtrą į sausą indą. Gautas filtratas turi būti visiškai skaidrus. Jei filtratas nebus naudojamas nedelsiant, indas užkemšamas. Nustatomas sulfato kiekis alikvotinėje šio tirpalo dalyje, nusodinant bario sulfatą, kaip nurodyta 8.9 metode. 8.3 metodas TIRPIOJO KALCIO, MAGNIO, NATRIO IR SIEROS EKSTRAHAVIMAS (SULFATŲ PAVIDALU) 1. APIMTIS Šis dokumentas apibūdina tirpiojo kalcio, magnio, natrio ir sieros ekstrahavimo (sulfatų pavidalu) procedūrą, užtikrinančią, kad tas pats ekstraktas galėtų būti naudojamas visoms reikalingoms mitybinėms medžiagoms nustatyti. 2. TAIKYMO SRITIS Šis metodas taikomas trąšoms, kurioms Tarybos direktyvoje 89/284/EEB yra pateiktos tirpiųjų kalcio, magnio, natrio ir sieros, egzistuojančių sulfatų pavidalu, deklaracijos. 3. METODO ESMĖ Mitybinės medžiagos tirpinamos verdančiame vandenyje. 4. REAGENTAI Atitinkamos kokybės distiliuotas arba demineralizuotas vanduo. 5. ĮRENGINIAI Elektrinė viryklė su temperatūros reguliatoriumi. 6. MĖGINIO PARUOŠIMAS Žr. 1 metodą. 7. PROCEDŪRA 7.1. Mėginys a) jei trąšose sieros nėra arba siera (S) jose sudaro ne daugiau 3 %, t. y. 7,5 % SO3, o kalcis (Ca) – ne daugiau kaip 4 %, t. y. 5,6 % CaO, 1 mg tikslumu pasveriama 5 g. b) jei siera (S) trąšose sudaro daugiau negu 3 %, o kalcis (Ca) – daugiau negu 4 %, 1 mg tikslumu pasveriama 1 g. Mėginys suberiamas į 600 ml laboratorinę stiklinę. 7.2. Tirpalo paruošimas Į laboratorinę stiklinę įpilama apytiksliai 400 ml vandens ir virinama 30 minučių. Paliekama atvėsti, kartais pamaišant, ir kiekybiškai perpilama į 500 ml matavimo kolbą. Praskiedžiama vandeniu ir sumaišoma. Filtruojama per sausą filtrą į sausą indą, pradinis filtratas atskiriamas ir išpilamas. Gautas filtratas turi būti visiškai skaidrus. Jei filtratas nebus naudojamas nedelsiant, indas užkemšamas. 8.4 metodas TIRPIOSIOS SIEROS, ESANČIOS ĮVAIRIUOSE JUNGINIUOSE, EKSTRAHAVIMAS 1. APIMTIS Šis dokumentas apibūdina tirpios sieros, esančios trąšų įvairiuose junginiuose, ekstrahavimo procedūrą. 2. TAIKYMO SRITIS Šis metodas taikomas trąšoms, kurioms Tarybos direktyvoje 89/284/EEB yra pateiktos tirpiojo sieros trioksido deklaracijos. 3. METODO ESMĖ Siera tirpinama šaltame vandenyje ir šarminėje terpėje vandenilio peroksidu oksiduojama iki sulfato. 4. REAGENTAI 4.1. Skiestoji druskos rūgštis: 1 dalis druskos rūgšties (d = 1,18) ir 1 dalis vandens. 4.2. Natrio hidroksido tirpalas, turintis mažiausiai 30 % NaOH (d = 1,33). 4.3. Vandenilio peroksido tirpalas, 30 % m/m. 5. ĮRENGINIAI 5.1. 500 ml tūrio Stohmann'o matavimo kolba. 5.2. Rotorinis maišytuvas (nuo 30 aps./min. iki 40 aps./min.). 5.3. Elektrinė viryklė su temperatūros reguliatoriumi. 6. MĖGINIO PARUOŠIMAS Žr. 1 metodą 7. PROCEDŪRA 7.1. Mėginys a) jei siera (S) trąšose sudaro daugiausiai 3 %, t. y. 7,5 % SO3, o kalcis (Ca) – daugiausiai 4 %, t. y. 5,6 % CaO, 1 mg tikslumu pasveriama 5 g trąšų. b) jei siera (S) trąšose sudaro daugiau negu 3 %, o kalcis (Ca) – daugiau negu 4 %, 1 mg tikslumu pasveriamas 1 g trąšų. Mėginys suberiamas į 500 ml matavimo kolbą (5.1). 7.2. Tiriamojo tirpalo paruošimas Pripilama apytiksliai 400 ml vandens. Užkemšama. Maišoma (5.2) 30 minučių. Praskiedžiama vandeniu iki žymės ir sumaišoma. Viskas filtruojama per sausą filtrą į sausą indą. Jei filtratas nebus naudojamas nedelsiant, indas užkemšamas. 7.3. Alikvotinės dalies, kuri bus analizuojama, oksidavimas Paimama alikvotinė gauto tirpalo dalis, ne didesnė kaip 50 ml tūrio ir, jei įmanoma, savo sudėtyje turinti nuo 20 mg iki 100 mg sieros (S). Skiedžiama iki 50 ml vandeniu. Įpilama 3 ml natrio hidroksido tirpalo (4.2) ir 2 ml vandenilio peroksido tirpalo (4.3). Uždengiama laikrodiniu stiklu ir vieną valandą lėtai virinama ant elektrinės viryklės (5.3), vis įlašinant po 1 ml vandenilio peroksido tirpalo tol, kol tirpalas nustos reagavęs (didžiausias kiekis – 5 ml). Tirpalas paliekamas atvėsti. Nuimamas laikrodinis stiklas ir jo apatinė pusė nuplaunama į laboratorinę stiklinę. Pripilama apytiksliai 20 ml skiestosios druskos rūgšties (4.1). Praskiedžiama vandeniu iki 300 ml. 8.9 metodu nustatomas sulfatų kiekis oksiduotame tirpale. 8.5 metodas ELEMENTINĖS SIEROS EKSTRAHAVIMAS IR JOS GRYNUMO NUSTATYMAS ĮSPĖJIMAS Analizuojant šiuo metodu naudojamas anglies disulfidas (CS2). Todėl būtina imtis ypatingų atsargumo priemonių, ypač susijusių su: - CS2 laikymu, - apsauginėmis priemonėmis personalui, - darbo higiena, - priešgaisrine apsauga ir apsauga nuo sprogimo, - reagento nukenksminimu. Šiai analizei atlikti būtinas aukštos kvalifikacijos personalas ir tinkamai įrengta laboratorija. 1. APIMTIS Šis dokumentas apibūdina elementinės sieros, esančios trąšose, ekstrahavimo ir jos nustatymo procedūrą. 2. TAIKYMO SRITIS Šis būdas taikomas EEB trąšoms, kurioms Tarybos direktyvoje 89/284/EEB yra pateiktos bendrosios elementinės sieros deklaracijos. 3. METODO ESMĖ Pašalinus tirpius komponentus, elementinė siera ekstrahuojama naudojant anglies disulfidą. Po to gravimetrinės analizės metodu nustatomas ekstrahuotos sieros kiekis. 4. REAGENTAI Anglies disulfidas. 5. ĮRENGINIAI 5.1. 100 ml tūrio ekstraktoriaus kolba su prišlifuotu stiklo kamščiu. 5.2. Soxhlet'o ekstraktorius su atitinkamais filtravimo elementais. 5.3. Vakuuminis rotorinis garintuvas. 5.4. Elektrinė krosnis su ventiliatoriumi, 90 + 2 °C temperatūros. 5.5. Porcelianinės Petri lėkštelės, ne aukštesnės kaip 5 cm, nuo 5 cm iki 7 cm skersmens. 5.6. Elektrinė viryklė su temperatūros reguliatoriumi. 6. MĖGINIO PARUOŠIMAS Žr. 1 metodą 7. PROCEDŪRA 7.1. Mėginys 1 mg tikslumu pasveriama nuo 5 g iki 10 g mėginio ir jis įdedamas į Soxhlet'o ekstraktoriaus (5.2) filtrinį dėklą. 7.2. Sieros ekstrahavimas Mėginys kruopščiai perplaunamas karštu vandeniu taip, kad būtų pašalinti visi tirpūs komponentai. Džiovinama 90 °C krosnyje (5.4) mažiausiai vieną valandą. Įdedama filtrinis dėklas su sausa medžiaga į Soxhlet'o ekstraktorių (5.2). Į Soxhlet'o ekstraktoriaus kolbą (5.1) įdedama keletas stiklinių rutuliukų ir ji pasveriama (P0). Po to įpilama 50 ml anglies disulfido (4.1). Surenkamas ekstraktorius ir šešias valandas ekstrahuojama elementinė siera. Baigus ekstrahuoti, elektrinė viryklė išjungiama ir, palaukus, kol atvės, nuimama ekstraktoriaus kolba. Ji prijungiama prie rotorinio garintuvo (5.3) ir garinama tol, kol kolbos turinys sutirštės iki lipnios masės. Kolba įdedama į 90 °C temperatūros krosnį (5.4) ir kaitinama (paprastai prireikia vienos valandos) iki pastovaus svorio (P1). 7.3. Elementinės sieros grynumo nustatymas Anglies disulfidu kartu su siera galėjo išsiekstrahuoti ir kitos medžiagos. Elementinės sieros grynumas nustatomas tokiu būdu: kiek įmanoma kruopščiau homogenizuojamas kolbos turinys, išsemiami 2–3 g gautos masės, pasvertos 1 mg tikslumu (n). Išsemta medžiaga padedama ant Petri lėkštelės (5.5) ir pasveriama (P2). Lėkštelė padedama ant elektrinės viryklės (5.6) ir, esant temperatūrai ne didesnei kaip 220 °C, kaitinama, kad siera nepradėtų degti. Siera sublimuojama tris keturias valandas, kol pasieks pastovų svorį (P3). NB: kai kurioms trąšų rūšims sieros grynumo nustatinėti nebūtina. Tokiu atveju 7.2 pastraipą galima praleisti. 8. REZULTATŲ IŠRAIŠKA Elementinės sieros (S) kiekis trąšose procentais apskaičiuojamas taip: Negryna S (%) trąšose = P - P × 100 Ekstrahuotos sieros grynumas (%) = P - P × 100 Grynoji S (%) trąšose = P - P P - P × 100 Kur: m = trąšos mėginio masė g, P0 = Soxhlet'o ekstraktoriaus kolbos masė g, P1 = Soxhlet'o ekstraktoriaus kolbos ir negrynos sieros masė po džiovinimo, n = negrynos sieros, paruoštos gryninti, masė g, P2 = Petri lėkštelės masė, P3 = Petri lėkštelės masė sublimavus sierą. 8.6 metodas MANGANOMETRINIS EKSTRAHUOTO KALCIO NUSTATYMAS NUSODINUS OKSALATAIS 1. APIMTIS Šis dokumentas apibūdina kalcio nustatymo ekstrakte procedūrą. 2. TAIKYMO SRITIS Šis metodas taikomas EEB trąšoms, kurioms Tarybos direktyvoje 89/284/EEB yra pateiktos bendrojo ir (arba) tirpaus kalcio deklaracijos. 3. METODO ESMĖ Alikvotinėje ekstrahuoto tirpalo dalyje esantis kalcis nusodinamas oksalato pavidalu, kuris nustatomas titravimo būdu, naudojant kalio permanganatą. 4. REAGENTAI 4.1. Skiestoji druskos rūgštis: 1 dalis druskos rūgšties (d = 1,18) ir 1 dalis vandens. 4.2. Santykiu 1:10 skiestoji sieros rūgštis: 1 tūrinė dalis sieros rūgšties (d = 1,84) ir 10 tūrinių dalių vandens. 4.3. Santykiu 1:1 skiestas amoniako tirpalas: 1 dalis amoniako (d = 0,88) ir 1 dalis vandens. 4.4. Kambario temperatūros sotusis amoniako oksalato ((NH4)2 C2O4 H2O) tirpalas (apytiksliai 40 g/l). 4.5. Citrinos rūgšties tirpalas, 30 % (m/v). 4.6. Amonio chlorido tirpalas, 5 % (m/v). 4.7. 0,1 % (m/v) mėlynojo bromtimolio tirpalas 95 % etanolyje. 4.8. 0,04 % (m/v) žaliojo bromkrezolio tirpalas 95 % etanolyje. 4.9. Standartinis kalio permanganato tirpalas, 0,02 M. 5. ĮRENGINIAI 5.1. Tiglis su sukepinamojo stiklo filtru, kurio akytumas nuo 5 μm iki 20 μm. 5.2. Karšto vandens vonia. 6. ALIKVOTINĖS DALIES PARUOŠIMAS ANALIZEI Pipete paimama alikvotinė 8.1 ir 8.3 metodais ekstrahuoto tirpalo dalis, kurioje yra nuo 15 mg iki 50 mg kalcio (Ca) (arba nuo 21 mg iki 70 mg CaO). Pažymima alikvotinės dalies tūris V2. Ji supilama į 400 ml tūrio laboratorinę stiklinę. Jei reikia, neutralizuojama (kol žalia indikatoriaus (4.7) spalva virs mėlyna) keliais amoniako tirpalo (4.3) lašais. Įpilama 1 ml citrinos rūgšties tirpalo (4.5) ir 5 ml amonio chlorido tirpalo (4.6). 7. KALCIO OKSALATO NUSODINIMAS Pripilama apytiksliai 100 ml vandens. Užvirinama, įlašinama 8–10 lašų indikatorinio tirpalo (4.8) ir dalimis supilama 50 ml karšto amonio oksalato tirpalo (4.4). Iškritus nuosėdoms, jos ištirpinamos keliais druskos rūgšties (4.1) lašais. Lėtai neutralizuojama, lašinant amoniako tirpalą (4.3), visą laiką maišoma kol pH pasikeis nuo 4,4 iki 4,6 (t. y. žalia indikatoriaus (4.8) spalva taps mėlyna). Laboratorinė stiklinė įstatoma verdančio vandens vonioje (5.2) ir laikoma apytiksliai 30 minučių. Laboratorinė stiklinė išimama iš vonios, paliekama vienai valandai ir jos turinys filtruojamas per filtravimo tiglį (5.1). 8. OKSALATO NUOSĖDŲ TITRAVIMAS Laboratorinė stiklinė ir nuosėdos tiglyje plaunamos tol, kol nelieka amonio oksalato (praplovimo vandenyje neturi būti chloridų). Filtravimo tiglis su nuosėdomis įdedamas į 400 ml tūrio laboratorinę stiklinę. Nuosėdos ištirpinamos 50 ml karštos sieros rūgšties (4.2). Į laboratorinę stiklinę pripilama vandens apytiksliai iki 100 ml. Pašildoma iki 70 °C–80 °C ir kiekybiškai titruojama, lašinant permanganato tirpalą (4.9) lašas po lašo tol, kol rausva spalva tirpale išlieka vieną minutę. Šis tūris pažymimas n. 9. REZULTATŲ IŠRAIŠKA Kalcio (Ca) kiekis trąšoje: Ca (%) = n × 0,02004 × × v × m Kur: n = titruojant sunaudoto permanganato tūris ml, m = mėginio masė g, v2 = alikvotinės dalies tūris ml, v1 = ekstrakto tūris ml, t = permanganato tirpalo molinė koncentracija mol/l. . 8.7 metodas MAGNIO NUSTATYMAS ATOMINĖS ABSORBCIJOS SPEKTROFOTOMETRINIU METODU 1. APIMTIS Šis dokumentas apibūdina magnio, esančio trąšų ekstrakte, nustatymo procedūrą. 2. TAIKYMO SRITIS Šis metodas taikomas 8.1 ir 8.3 metodais gautiems EEB trąšų ekstraktams, kuriuose esantį bendrąjį magnį ir (arba) tirpųjį magnį reikia deklaruoti, išskyrus: trąšas iš sąrašo, pateikto direktyvos dėl antrinių mitybinių medžiagų (89/284/EEB) priede: 4 trąšų rūšis (kizeritas), 5 trąšų rūšis (magnio sulfatas) ir 7 trąšų rūšis (kizeritas su kalio sulfatu), kurioms taikomas 8.8. metodas. Toliau pateiktas metodas taikomas visiems trąšų ekstraktams, turintiems tokį elementų kiekį, kuris gali trukdyti nustatyti kompleksometriniu metodu. 3. METODO ESMĖ Magnis nustatomas atominės absorbcijos spektrofotometriniu metodu, prieš tai atitinkamai atskiedus ekstraktą. 4. REAGENTAI 4.1. Druskos rūgšties 1 M tirpalas. 4.2. Druskos rūgšties 0,5 M tirpalas. 4.3. Standartinis magnio tirpalas, 1,00 mg/ml. 4.3.1. 1,013 g magnio sulfato (MgSO4, 7H2O) ištirpinama druskos rūgšties 0,5 M tirpale (4.2). 4.3.2. Pasveriama 1,658 g magnio oksido (MgO), prieš tai pakaitinus, kad pasišalintų bet kokie karbonatų pėdsakai. Suberiama į laboratorinę stiklinę, kurioje įpilta 100 ml vandens ir 120 ml 1 M druskos rūgšties (4.1). Kai ji ištirps, kiekybiškai perpilama į 1000 ml matavimo kolbą. Praskiedžiama vandeniu ir sumaišoma. Arba: 4.3.3. Prekinis standartinis tirpalas. Laboratorija atsako už tokių tirpalų patikrą. 4.4. Stroncio chlorido tirpalas. 75 g stroncio chlorido (SrC12 6H2O) ištirpinama druskos rūgšties tirpale (4.2) ir praskiedžiama ta pačia rūgštimi iki 500 ml bendro tūrio. 5. ĮRENGINIAI Spektrofotometras, pritaikytas matuoti atominę absorbciją, esant 285,2 nm ilgio bangai ir turintis magnio lempą. Oro acetileno liepsna. 6. MĖGINIO PARUOŠIMAS Žr. 8.1 ir 8.3 metodus. 7. PROCEDŪRA 7.1. Jei magnio (Mg) kiekis trąšose pagal deklaraciją sudaro daugiau negu 6 % (t. y. 10 % MgO), paimama 25 ml (V1) ekstrakto (6) ir supilama į 100 ml matavimo kolbą. Praskiedžiama vandeniu ir viskas sumaišoma. Skiedimo faktorius D1 = 100/V1. 7.2. Pipete paimama 10 ml ekstrakto tirpalo (6) arba tirpalo, aprašyto 7.1 pastraipoje. Jis supilamas į 200 ml matavimo kolbą. Praskiedžiama 0,5 M druskos rūgštimi (4.2) ir sumaišoma. Skiedimo koeficientas lygus 200/10. 7.3. Gautas tirpalas (7.2) sumaišomas su druskos rūgšties 0,5 M tirpalu (4.2) taip, kad gauta tirpalo koncentracija būtų labiausiai tinkama matuoti spektrofotometru (5.1). V2 – mėginio tūris 100 ml. Skiedimo faktorius D2 = 100/V2. Galutiniame tirpale turi būti 10 % v/v stroncio chlorido tirpalo (4.4). 7.4. Tuščiojo tirpalo paruošimas Tuščiasis tirpalas paruošiamas, pakartojant visą procedūrą be trąšų mėginio, pradedant nuo ekstrahavimo (8.1 ir 8.3 metodai). 7.5. Kalibravimo tirpalų paruošimas Paruošiami mažiausiai penki didėjančios koncentracijos (pagal spektrofotometro (5.1) matavimo galimybes) kalibravimo tirpalai, praskiedžiant standartinį tirpalą (4.3) druskos rūgšties 0,5 M tirpalu. Gautuose tirpaluose turi būti 10 % v/v stroncio chlorido tirpalo (4.4). 7.6. Matavimas Spektrofotometru (5.1) nustatomas bangos ilgis 285,2 nm. Vienas po kito išpurškiami kalibravimo tirpalai (7.5), mėginio tirpalas (7.3) ir tuščiasis tirpalas (7.4). Prieš kiekvieną išpurškimą reikia kruopščiai perplauti įsiurbimo kapiliarą purškiamuoju tirpalu. Matavimas kartojamas tris kartus. Nubrėžiama kalibravimo kreivė, kiekvieno kalibravimo tirpalo (7.5) absorbcijos vertė atidedama ordinačių ašyje, o ją atitinkanti magnio koncentracija mėginyje μg/ml, abscisių ašyje. Naudojantis kalibravimo kreive, nustatoma magnio koncentracija mėginyje (7.3) – Xs ir tuščiajame tirpale (7.4) – Xb. 8. REZULTATŲ IŠRAIŠKA Apskaičiuojamas magnio (Mg) arba magnio oksido (MgO) kiekis mėginyje pagal kalibravimo tirpalus ir atsižvelgiant į tuščiojo tirpalo matavimo duomenis. Magnio (Mg) kiekis trąšoje procentais: Mg (%) = D D 500.100 1000.1000 M Xs = analizuojamo tirpalo koncentracija, išreikšta μg/ml, nustatyta pagal kalibravimo kreivę. Xb = tuščiojo mėginio koncentracija μg/ml, nustatyta pagal kalibravimo kreivę. D1 = skiedimo faktorius, kai tirpalas skiedžiamas pagal (7.1). Jis yra lygus keturiems, jei imami 25 ml mėginio tirpalo. Jis yra lygus vienam, jei tirpalas neskiedžiamas. D2 = skiedimo koeficientas pagal šio metodo 7.3 punkte nurodytą procedūrą. M = mėginio, iš kurio ekstrahuojama, masė MgO (%) = Mg (%)/0,6 8.8 metodas MAGNIO NUSTATYMAS KOMPLEKSONOMETRINIU METODU 1. APIMTIS Šis dokumentas apibūdina iš trąšų ekstrahuoto magnio nustatymo procedūrą. 2. TAIKYMO SRITIS Šis metodas taikomas EEB trąšų ekstraktams, kuriems yra nustatytos bendrojo magnio ir (arba) tirpiojo magnio deklaracijos: - trąšoms iš sąrašo, pateikto Direktyvoje 76/116/EEB: 1b trąšų rūšis (kalcio magnio nitratai), 7 trąšų rūšis (magnio sulfonitratai), 8 paprastųjų azoto trąšų rūšis (azoto trąšos su magniu) ir 2 trąšų rūšis (sodrintas kainitas), 4 trąšų rūšis (kalio chloridas su magniu), 6 grynųjų kalio trąšų rūšis (kalio sulfatas su magnio druska), - trąšoms iš sąrašo, pateikto Direktyvos dėl antrinių mitybinių medžiagų (89/284/EEB) priede. 3. METODO ESMĖ Magnis soliubilizuojamas 8.1 ir (arba) 8.3 metodais. Pirmasis titravimas: naudojant kalcio ir magnio EDTR su eriochromo juodojo-T indikatoriumi. Antrasis titravimas: naudojant kalcio EDTR su kalceino arba chalkonkarboksi rūgščių indikatoriais. Magnio kiekis lygus dviejų titravimo rezultatų skirtumui. 4. REAGENTAI 4.1. Standartinis magnio 0,05 M tirpalas: 4.1.1. Ištirpinama 1,232 g magnio sulfato (MgSO4 7H2O) druskos rūgšties 0,5 M tirpale (4.11) ir praskiedžiama ta pačia rūgštimi iki 100 ml. Arba: 4.1.2. Pasveriama 2,016 g magnio oksido, prieš tai pakaitinus, kad pasišalintų bet kokie karbonatų pėdsakai. Suberiama į laboratorinę stiklinę, kurioje įpilta 100 ml vandens. Maišant įpilama apytiksliai 120 ml 1 M druskos rūgšties (4.12). Medžiagai ištirpus, kiekybiškai tirpalas supilamas į 1000 ml matavimo kolbą. Praskiedžiama vandeniu iki žymės ir sumaišoma. Viename tokio tirpalo mililitre turi būti 1,216 mg Mg (arba 2,016 mg MgO). Laboratorija atsako už šio standartinio tirpalo koncentracijos tikrinimą. 4.2. EDTR 0,05 M tirpalas Pasveriama 18,61 g etilendiamintetracetato (C10H14N2Na2O82H2O) dihidratuotos dinatrio druskos, suberiama į 1000 ml tūrio laboratorinę stiklinę ir ištirpinama 600–800 ml vandens. Kiekybiškai tirpalas perpilamas į 1000 ml matavimo kolbą. Praskiedžiama vandeniu ir išmaišoma. Gautas tirpalas patikrinamas, 20 ml standartinio tirpalo (4.1) titruojant pagal 7.2 aprašytą analizės procedūrą. Vienas EDTR tirpalo mililitras turi atitikti 1,216 mg Mg (arba 2,016 mg MgO) ir 2,004 mg Ca (arba 2,804 mg CaO)) (žr. 10.1 ir 10.6 pastabas). 4.3. Standartinis kalcio 0,05 M tirpalas Pasveriama 5,004 g sauso kalcio karbonato. Jis suberiamas į laboratorinę stiklinę su 100 ml vandens. Palaipsniui pripilama apytiksliai 120 ml druskos rūgšties 1M tirpalo (4.12). Tirpalas užvirinamas, kad būtų pašalintas anglies dioksidas, atvėsinamas, kiekybiškai perpilama į vieno litro matavimo kolbą. Praskiedžiama vandeniu, sumaišoma. Gautas tirpalas patikrinamas su EDTR tirpalu (4.2) pagal 7.3 aprašytą analizės procedūrą. Viename šio tirpalo mililitre turi būti 2,004 mg Ca (arba 2,804 mg CaO), ir jis turi atitikti EDTR 0,05 M tirpalo vieną (4.2) mililitrą. 4.4. Chalceino indikatorius Grūstuvėje kruopščiai sutrinamas 1 g chalceino su 100 g natrio chlorido. Titruojant naudojama 10 ml gauto mišinio. Indikatorius keičia spalvą iš žalios į oranžinę. Titruoti būtina tol, kol indikatorius tampa visiškai oranžinis be žalių atspalvių. 4.5. Chalkonkarboksi rūgšties indikatorius Ištirpinama 400 mg chalkonkarboksi rūgšties 100 ml metanolio. Šis tirpalas tinkamas naudoti apytiksliai keturias savaites. Titruojant naudojama trys šio tirpalo lašai. Indikatorius keičia spalvą iš raudonos į mėlyną. Titruoti būtina tol, kol indikatorius tampa visiškai mėlynas be rausvų atspalvių. 4.6. Eriochromo juodojo-T indikatorius 300 mg eriochromo juodojo-T ištirpinama 25 ml propanolio-1 ir 15 ml trietanolamino mišinyje. Šis tirpalas tinkamas naudoti apytiksliai keturias savaites. Titruojant naudojama trys šio tirpalo lašai. Indikatorius keičia spalvą iš raudonos į mėlyną. Titruoti būtina tol, kol indikatorius tampa visiškai mėlynas be rausvų atspalvių. Šis indikatorius keičia spalvą tik tuomet, kai tiriamojoje medžiagoje yra magnio. Prireikus pripilama 1 ml standartinio tirpalo (4.1). Jei medžiagoje yra ir kalcio, ir magnio, EDTR visų pirma sudaro kompleksus su kalciu, po to su magniu. Šiuo atveju, šie elementai yra nustatomi paeiliui. 4.7. Kalio cianido tirpalas KCN 2 % vandeninis tirpalas (burna nesiurbiama, žr. 10.7 pastraipą). 4.8. Kalio hidroksido ir kalio cianido tirpalas Vandenyje ištirpinama 280 g KOH ir 66 g KCN. Praskiedžiama iki vieno litro ir išmaišoma. 4.9. Buferinis tirpalas, pH 10,5 500 ml matavimo kolboje ištirpinama 33 g amonio chlorido 200 ml vandens, pripilama 250 ml amoniako (d = 0,91). Praskiedžiama vandeniu ir sumaišoma. Periodiškai tikrinama tirpalo pH. 4.10. Skiestoji druskos rūgštis: 1 dalis druskos rūgšties (d = 1,18) ir 1 dalis vandens. 4.11. Druskos rūgšties tirpalas, apytiksliai 0,5 M. 4.12. Druskos rūgšties tirpalas, apytiksliai 1 M. 4.13. Natrio hidroksido 5 M tirpalas. 5. ĮRENGINIAI 5.1. Magnetinė arba mechaninė maišyklė. 5.2. pH-metras. 6. TIKRINAMASIS BANDYMAS Tirpalų (4.1 ir 4.3) alikvotinėse dalyse kalcio ir magnio santykis (Ca/Mg), turi būti lygus analizuojamųjų tirpalų Ca/Mg santykiui. Tam prireiks (a) standartinio tirpalo (4.3) ir (b–a) standartinio tirpalo (4.1). a ir b yra EDTR tirpalo, tūris mililitrais, sunaudojamo titruojant tirpalus. Šios analizės rezultatai bus tikslūs, jei EDTR, kalcio ir magnio tirpalai yra tiksliai ekvivalentiški. Priešingu atveju netikslumus būtina ištaisyti. 7. ANALIZUOJAMOJO TIRPALO PARUOŠIMAS Žr. 8.1 ir 8.3 metodus. 8. NUSTATYMAS 8.1. Alikvotinės dalys Alikvotinėje dalyje bus nuo 9 mg iki 18 mg magnio (t. y. nuo 15 mg iki 30 mg MgO). 8.2. Titravimas su eriochromo juodojo-T indikatoriumi Alikvotinė (8.1) analizuojamojo tirpalo dalis pipete supilama į 400 ml tūrio laboratorinę stiklinę. Rūgšties perteklius neutralizuojamas natrio hidroksido 5 M tirpalu (4.13), naudojant pH-metrą. Praskiedžiama vandeniu iki 100 ml. Pripilama 5 ml buferinio tirpalo (4.9). pH-metras turi rodyti 10,5 + 0,1. Pridedama 2 ml kalio cianido tirpalo (4.7) ir trys lašai eriochromo juodojo-T indikatoriaus (4.6). Titruojama EDTR tirpalu, (4.2) lėtai maišant maišykle (5.1) (žr. 10.2, 10.3 ir 10.4 pastabas). Titruojant sunaudotas EDTR 0,05 M tirpalo tūris mililitrais pažymimas raide "b". 8.3. Titravimas su kalceino ir chalkonkarboksi rūgšties indikatoriais Alikvotinė analizuojamojo tirpalo dalis, tokia pati kaip ir pirmajame titravime, pipete supilama į 400 ml tūrio laboratorinę stiklinę. Rūgšties perteklius neutralizuojamas natrio hidroksido 5 M tirpalu (4.13), naudojant pH-metrą. Praskiedžiama vandeniu iki 100 ml. Įpilama 10 ml KOH/KCN tirpalo (4.8) ir indikatorinio tirpalo (4.4 arba 4.5). Lėtai maišant maišykle (5.1) (žr. 10.2, 10.3 ir 10.4 pastabas), titruojama EDTR tirpalu (4.2). Titruojant sunaudotas EDTR 0,05 M tirpalo tūris mililitrais pažymimas raide "a". 9. REZULTATŲ IŠRAIŠKA EEB trąšų, kurioms taikomas šis metodas (5 g trąšų/500 ml ekstrakto), trąšų dalis procentais yra: MgO (%) trąšos = × T M Mg (%) trąšos = × T' M Kur: a = EDTR 0,05 M tirpalo, naudojamo titruojant su chalceino ir chalkonkarboksi rūgšties indikatoriais, tūris ml, b = EDTR 0,05 M tirpalo, naudojamo titruojant su eriochromo juodojo-T indikatoriumi, tūris ml, M = mėginio alikvotinėje dalyje masė g, T = 0,2016 x EDTR tirpalo moliaringumas/0,05 (žr. 4.2.), T' = 0,1216 x EDTR tirpalo moliaringumas/0,05 (žr. 4.2.). 10. PASTABOS 10.1. Stechiometrinis EDTR ir metalo santykis kompleksonometrinėje analizėje visada bus 1:1, nepaisant metalo valentingumo ir EDTR keturvalentiškumo. Todėl EDTR titravimo tirpalas ir standartiniai tirpalai visada bus moliniai, o ne normaliniai. 10.2. Kompleksonometrinės analizės indikatoriai dažnai jautriai reaguoja į oro poveikį. Titravimo metu tirpalas gali prarasti spalvą. Tokiu atveju papildomai įlašinami vienas ar du indikatoriaus lašai. Toks jautrumas ypač būdingas eriochromo juodojo-T ir chalkonkarboksi rūgšties indikatoriams. 10.3. Dažnai metalo ir indikatoriaus kompleksiniai junginiai yra santykinai patvarūs, ir kartais jų spalvos pasikeitimas gali vykti gana ilgai. Todėl paskutiniai EDTR lašai lašinami ypač lėtai, o spalvos pasikeitimas tikrinamas magnio (4.1) arba kalcio (4.3) 0,05 M tirpalo lašu. Ši savybė ypač būdinga eriochromo ir magnio kompleksui. 10.4. Indikatoriaus spalvos pasikeitimas stebimas ne vertikaliai, o horizontaliai per visą tirpalą, baltame fone, gerai apšvietus. Šį procesą taip pat patogu stebėti, padėjus laboratorinę stiklinę ant matinio stiklo, nestipriai jį apšvietus (25 vatų lempute) iš apačios. 10.5. Šiai analizei atlikti būtina patirtis, kuri gali būti įgyjama papildomai stebint standartinių tirpalų (4.1 ir 4.3) spalvos kitimą. Rekomenduojama, kad visą laiką tas pats laborantas atliktų analizes ir kad būtų analizuojama su tais pačiais cheminiais reagentais. 10.6. Naudojant tiksliai nustatytos koncentracijos EDTR tirpalus (Titrisol, Normex ir kt.), palengvėja standartinių tirpalų, nurodytų šio metodo 4.1, 4.2 ir 4.3 punktuose, ekvivalentiškumo kontrolė. 10.7. Prieš išpilant į kriauklę tirpalus su kalio cianidu, cianidas turi būti paverstas nekenksmingais junginiais, pavyzdžiui, oksiduojant natrio hipochloritu ir po to pašarminant. 8.9 metodas SULFATŲ NUSTATYMAS 1. APIMTIS Šis dokumentas apibūdina sieros, esančios trąšų ekstraktuose sulfatų pavidalu, nustatymo procedūrą. 2. TAIKYMO SRITIS Šis metodas yra taikomas nustatant sulfatus, esančius 8.1, 8.2, 8.3 ir 8.4 metodais gautuose ekstraktuose. 3. METODO ESMĖ Bario sulfato nustatymas gravimetrinės analizės metodu. 4. REAGENTAI 4.1. Skiestoji druskos rūgštis: 1 dalis druskos rūgšties (d = 1,18) ir 1 dalis vandens. 4.2. Bario chlorido tirpalas BaCl2 2H2O: 122 g/l. 4.3. Sidabro nitrato tirpalas: 5 g/l. 5. ĮRENGINIAI 5.1. Porcelianinis tiglis. 5.2. Karšto vandens vonia. 5.3. Džiovinimo krosnis, 105 + 1 °C temperatūros. 5.4. Elektrinė krosnis, 800 + 50 °C temperatūros. 6. PROCEDŪRA 6.1. Mėginio paėmimas Pipete paimama vieno iš 2 dalyje minėtų tirpalų alikvotinė dalis, kurioje būtų nuo 20 mg iki 100 mg sieros (S) arba nuo 50 mg iki 250 mg SO3. Ši alikvotinė dalis supilama į tinkamo tūrio laboratorinę stiklinę, pripilama 20 mg druskos rūgšties tirpalo (4.1). Praskiedžiama vandeniu apytiksliai iki 300 ml. 6.2. Nusodinimas Tirpalą užvirinkite. Intensyviai maišydami, įlašinkite lašas po lašo 20 ml bario chlorido tirpalo (4.2). Virinkite keletą minučių. Laikrodiniu stiklu uždengta laboratorinė stiklinė įstatoma į verdančio vandens vonią (5.2) ir laikoma vieną valandą. Po to laikoma karštoje (apytiksliai 60 °C) vonioje tol, kol vanduo virš nuosėdų taps visiškai skaidrus. Filtruojant skaidrųjį tirpalą, jis nupilamas nuo nuosėdų per tankų bepelenį filtrą. Likusios nuosėdos laboratorinėje stiklinėje keletą kartų perplaunamos karštu vandeniu. Nuosėdos plaunamos tol, kol filtrate neliks chlorido. Filtratas tikrinamas sidabro nitrato tirpalu (4.3). 6.3. Nuosėdų deginimas ir svėrimas Į porcelianinį tiglį (5.1), prieš tai jį pasvėrus 0,1 mg tikslumu, įdedamas popieriaus filtras su nuosėdomis. Išdžiovinama džiovinimo krosnyje (5.3) ir deginama 800 °C elektrinėje krosnyje (5.4) 30 minučių. Atvėsinama eksikatoriuje ir pasveriama 0,1 mg tikslumu. 7. REZULTATŲ IŠRAIŠKA Vienas bario sulfato miligramas atitinka 0,137 mg S arba 0,343 mg SO3. Sieros kiekis trąšose procentais yra: S (%) = w × 0,0137 × v v × m SO (%) = S (%) × 2,5 Kur: w = bario sulfato nuosėdų masė mg, v1 = ekstrakto tūris ml, v2 = alikvotinės dalies tūris ml, m = mėginio masė g. 8.10 metodas EKSTRAHUOTO NATRIO NUSTATYMAS 1. APIMTIS Šis dokumentas apibūdina natrio, esančio trąšų ekstraktuose, nustatymo procedūrą. 2. TAIKYMO SRITIS Šis metodas taikomas EEB trąšoms, kurioms Tarybos direktyvoje 89/284/EEB yra pateikta natrio deklaracija. 3. METODO ESMĖ Atitinkamai praskiedus 8.1 ir (arba) 8.3 metodais gautus ekstraktus, natrio kiekis tirpale nustatomas liepsnos emisijos spektrofotometriniu metodu. 4. REAGENTAI 4.1. Skiestoji druskos rūgštis: 1 dalis druskos rūgšties (d = 1,18) ir 1 dalis vandens. 4.2. Aliuminio nitratas, Al(NO3)3 9H2O. 4.3. Cezio chloridas, CsCl. 4.4. Bevandenis natrio chloridas, NaCl. 4.5. Cezio chlorido ir aliuminio nitrato tirpalas 1000 ml tūrio matavimo kolboje, vandenyje ištirpinama 50 g cezio chlorido (4.3) ir 250 g aliuminio nitrato (4.2). Praskiedžiama vandeniu ir sumaišoma. 4.6. Standartinis natrio tirpalas, 1 mg/ml Na. 1000 ml matavimo kolboje, vandenyje ištirpinama 2,542 natrio chlorido (4.4). Įpilama 10 ml druskos rūgšties tirpalo (4.1). Praskiedžiama vandeniu ir sumaišoma. 5. PRIETAISAS Liepsnos emisijos spektrometras, matuojantis esant bangos ilgiui 589,3 nm. 6. KALIBRAVIMO TIRPALAI 6.1. 10 ml standartinio tirpalo (4.6) įpilama į 250 ml matavimo kolbą. Praskiedžiama vandeniu ir sumaišoma. Gauto tarpinio tirpalo koncentracija: 40 μg/ml Na. 6.2. 0, 5, 10, 15, 20, 25 ml tarpinio tirpalo (6.1) pilama į 100 ml matavimo kolbas. Pripilama po 10 ml tirpalo, nurodyto 4.5. Skiedžiama vandeniu ir sumaišoma. Tirpalų koncentracija: 0, 2, 4, 6, 8, 10 μg/ml Na. 7. MATAVIMO TIRPALŲ PARUOŠIMAS Atsižvelgiant į numanomą natrio kiekį ekstrakto, gauto 8.1 ir 8.3 metoduose (5 g trąšų mėginio/500 ml tirpalo) tirpale, tirpalai skiedžiami pagal nurodymus, pateiktus lentelėje: Na2O (%) | Na (%) | Tarpinis skiedimas | Galutinis skiedimas | Skiedimo koeficientas | Mėginio tirpalas (ml) (V2) | Skiedimas iki (ml) (V3) | Mėginio tirpalas (ml) (V4) | Skiedimas iki ml | 3–5 | 2,2–3,7 | 10 | 50 | 10 | 100 | 50 | 5–10 | 3,7–7,4 | 10 | 100 | 10 | 100 | 100 | 10–20 | 7,4–15 | 10 | 100 | 5 | 100 | 200 | 20–38 | 15–28 | 5 | 100 | 5 | 100 | 400 | Tarpiniam skiedimui naudojamas vanduo. Galutiniam skiedimui į 100 ml matavimo kolbą įpilama 10 ml tirpalo (4.5). Jei trąšų mėginio masė lygi 1 g, galutinio skiedimo mėginio tirpalo tūris (V4) padauginamas iš penkių. 8. NUSTATYMAS Tirpalų emisija matuojama spektrofotometru (5.1), esant bangos ilgiui 589,3 nm. Prietaisas patikrinamas matuojant kalibravimo tirpalų (6.2) emisiją. Nustatomas toks prietaiso jautris, kad, matuojant didžiausios koncentracijos kalibravimo tirpalo emisiją, būtų išnaudota visa prietaiso rodmenų skalė. Išmatuojama analizuojamojo tirpalo (7) emisija. Matavimas kartojamas tris kartus. 9. REZULTATŲ IŠRAIŠKA Nubrėžiama kalibravimo kreivė, atidedant vidutines kiekvieno kalibravimo tirpalo matavimų vertes ordinačių ašyje, o jas atitinkančias koncentracijas μg/ml, abscisių ašyje. Pagal kalibravimo kreivę nustatoma natrio koncentracija mėginyje. Atsižvelgiant į skiedimo faktorių, apskaičiuojamas natrio kiekis. Gauti rezultatai išreiškiami procentais. Natrio (Na) kiekis trąšose procentais: Na (%) = ×. v v v v 10 -2m Na (%) = Na (%) × 1,348 Kur: x = spektrofotometru matuojamo tirpalo koncentracija μg/ml, v1 = ekstrahuoto tirpalo tūris ml, v2 = tarpinio skiedimo mėginio tirpalo alikvotinės dalies tūris ml, v3 = tarpinio skiedimo mėginio tirpalo tūris ml, v4 = galutinio skiedimo mėginio tirpalo alikvotinės dalies tūris ml (100 ml), m = mėginio masė g." [1] OL L 111, 1989 4 22, p. 34. --------------------------------------------------