KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO REGLAMENTAS (ES) Nr. 1208/2013

2013 m. lapkričio 25 d.

kuriuo patvirtinamas nereikšmingas saugomų kilmės vietos nuorodų ir saugomų geografinių nuorodų registre įregistruoto pavadinimo specifikacijos pakeitimas [Prosciutto di Parma (SKVN)]

EUROPOS KOMISIJA,

atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,

atsižvelgdama į 2012 m. lapkričio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1151/2012 dėl žemės ūkio ir maisto produktų kokybės sistemų (1), ypač į jo 53 straipsnio 2 dalies antrą pastraipą,

kadangi:

numatyta prievolė, ženklinant etiketėmis griežinėliais pjaustytą ir supakuotą „Prosciutto di Parma“, po konsorciumo simboliu nurodyti ne gamintojo, o pakavimo ir (arba) pjaustymo įmonės simbolį. Be to, ant griežinėliais pjaustyto ir supakuoto „Prosciutto di Parma“ pakuotės nuo šiol privaloma nurodyti gamintojo pavadinimą arba bet kokiu atveju SKVN kontrolės sistemoje registruoto asmens, kuriam taikomos visos sistemoje numatytos kontrolės ir sertifikavimo procedūros, pavardę. Konkrečios bendrojo dokumento nuostatos, susijusios su grafiniu etiketės apipavidalinimu, išdėstytos glausčiau;

PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:

1 straipsnis

Saugomos kilmės vietos nuorodos „Prosciutto di Parma“ specifikacija iš dalies keičiama pagal šio reglamento I priedą.

2 straipsnis

Bendrasis suvestinis dokumentas su pagrindiniais specifikacijos elementais pateikiamas šio reglamento II priede.

3 straipsnis

Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

(1) OL L 343, 2012 12 14, p. 1.

(2) OL L 148, 1996 6 21, p. 1.

I PRIEDAS

Patvirtinami tokie saugomos vietos kilmės nuorodos „Prosciutto di Parma“ specifikacijos pakeitimai:

PAKEITIMO PARAIŠKA

2006 m. kovo 20 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 510/2006 dėl žemės ūkio produktų ir maisto produktų geografinių nuorodų ir kilmės vietos nuorodų apsaugos (1)

PAKEITIMO PARAIŠKA PAGAL 9 STRAIPSNĮ

„PROSCIUTTO DI PARMA“

EB Nr. IT-PDO-0317-01028-9.8.2012

SGN ( ) SKVN (X)

1. Keičiamos produkto specifikacijos dalys

— Produkto aprašymas

— Gamybos būdas

— Ženklinimas etiketėmis

2. Pakeitimo (-ų) pobūdis

— Bendrojo dokumento arba santraukos pakeitimas

3. Pakeitimas (-ai)

Toliau pateikiama bendrojo dokumento ir specifikacijos pakeitimų santrauka.

Pirmasis pakeitimas taikomas specifikacijos B daliai ir bendrojo dokumento 5.2 punktui. Jis susijęs su produktui taikomais drėgnio ir druskos kiekio kriterijais. Apskritai, kad standartą būtų lengviau taikyti, jis buvo supaprastintas. Esminis pakeitimas susijęs su vidutinių didžiausios ir mažiausios druskos kiekio verčių sumažinimu. Taigi didžiausia druskos kiekio vertė sumažinta nuo 6,9 % iki 6,2 %, o mažiausia vertė – nuo 4,5 % iki 4,2 %; taip gauta žymiai mažesnė nei ankstesnioji vidutinė druskos kiekio vertė produkte. Toks sprendimas buvo priimtas remiantis neseniai patvirtintomis Pasaulio sveikatos organizacijos mitybos rekomendacijomis.

Antrasis pakeitimas taip pat taikomas specifikacijos B daliai (paskutinis ženklinimui etiketėmis skirtas punktas) ir H daliai bei bendrojo dokumento 3.7 punktui; jis susijęs su griežinėliais pjaustyto ir supakuoto „Prosciutto di Parma“ ženklinimu etiketėmis. Konkrečios dokumente numatytos nuostatos buvo pakeistos bendresniu aprašymu, kuriame nėra techninių reikalavimų. Tokiu pakeitimu siekiama supaprastinti galimus vėlesnius pakeitimus, susijusius su atitinkamos pakuotės grafiniu apipavidalinimu, nes bus lengviau tuos pakeitimus atlikti – šiuo atveju keičiant vien tik specifikaciją ar vieną iš jos priedų (nurodytas rekomendacijas) užuot kartu keičiant ir minėtus dokumentus, ir bendrąjį dokumentą.

Trečiasis pakeitimas susijęs ne su bendruoju dokumentu, o su specifikacijos H dalimi. Jis irgi susijęs su griežinėliais pjaustyto ir supakuoto „Prosciutto di Parma“ pakuotės grafiniu apipavidalinimu. Taip pat dėl didesnio komercinio skaidrumo numatyta po kunigaikščio karūna nurodyti ne gamintojo, o pakavimo ir (arba) pjaustymo įmonės santrumpą. Iš tiesų, pakavimo ir (arba) pjaustymo įmonė yra paskutinis produkto gamybos proceso dalyvis prieš produktą pateikiant vartoti, todėl šiai įmonei tenka pagrindinė atsakomybė pirkėjui. Ženklinimą etiketėmis reglamentuojančiuose teisės aktuose numatyta, kad privaloma nurodyti pakavimo įmonės būstinę. Logiška, kad šalia tos nuorodos taip pat reikia nurodyti ekonominės veiklos vykdytoją SKVN „Prosciutto di Parma“ saugomame sektoriuje identifikuojančią raidžių ir skaičių kombinaciją.

Su pastaruoju pakeitimu glaudžiai siejasi kiti su Direktyvos dėl „Prosciutto di Parma“ pjaustymo griežinėliais ir pakavimo 13 ir 14 straipsniais susiję pakeitimai. Pakeitimais siekiama užtikrinti, kad būtų privaloma ant griežinėliais pjaustyto ir supakuoto „Prosciutto di Parma“ pakuotės nurodyti SKVN kontrolės sistemoje registruotų gamintojo arba pakavimo įmonės, kuriems taikomos visos sistemoje numatytos kontrolės ir sertifikavimo procedūros, pavadinimą. Tuo tikslu buvo papildytas dabartinis 13 straipsnis ir įterptas 14 straipsnis.

Pastarasis pakeitimas grindžiamas tokiais elementais: specifikacijos, kurią prašoma keisti, redakcijoje nenumatyta, kad ant produkto etiketės ar ant pakuotės būtina nurodyti gamintojo ar pakavimo įmonės pavadinimą – taip paliekama nacionaliniuose ir ES teisės aktuose numatyta galimybė nurodyti tik asmens, platinančio ar parduodančio produktą, pavardę. Pastarasis dalyvis yra aiškiai neįtrauktas į bet kokią produkto gamybos, kontrolės ir pakavimo veiklą, taip pat į kontrolės, kurią atlieka SKVN „Prosciutto di Parma“ sertifikavimo įstaiga, veiklą.

Siekiant derėjimo su Eropos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1169/2011 (2) pagrindine mintimi ir kai kuriais naujais principais, ypač 8 ir tolimesnių straipsnių nuostatomis, buvo nuspręsta iš anksto (nes reglamentas dar ne visiškai įsigaliojo) nustatyti, kas yra „maisto verslo operatorius, atsakingas už informacijos apie maistą teikimą“ (minėtame reglamente numatytos pareigos), kuris realiai galėtų užtikrinti „Prosciutto di Parma“ ir etiketėje esančios informacijos atitiktį. Tą užtikrinti gali tik gamintojai, kurie gamina ir kontroliuoja produktus, ir pakavimo / pjaustymo įmonės, kuriose produktas supjaustomas ir supakuojamas, nes pjaustymas ir pakavimas yra viena ir nedaloma operacija, taigi pakavimo įmonė yra ir pjaustymo įmonė. Šie abu dalyviai gali iš esmės užtikrinti, kad informacija ant etiketės sutaptų su produkto savybėmis, todėl jie gali teisėtai būti laikomi atsakingais vartotojui. Šiuo požiūriu reikalavimas etiketėje nurodyti tik gamintojo pavadinimą galėtų pasirodyti diskriminuojantis ir nepagrįstas priežasties, dėl kurios teikiama pakeitimo paraiška, atžvilgiu.

Be to, šiuo pakeitimu kaip asmenis, atsakingus už su produktu susijusią informaciją, siekiama nurodyti tik tuos asmenis, kurie įregistruoti oficialioje SKVN „Prosciutto di Parma“ sertifikavimo įstaigos kontrolės sistemoje. Todėl ir gamintojus, ir pakavimo ir (arba) pjaustymo įmones kompetentingos institucijos reguliariai tikrina; todėl vėlgi – tik vieno jų parinkimas prieštarautų prieš tai paminėtam pagrindimui.

Todėl manome, kad reikia numatyti dvigubą galimybę: nurodyti gamintojo arba pakavimo ir (arba) pjaustymo įmonės pavadinimą.

Be to, etiketėje nurodant visą įmonės pavadinimą (pakeičiantį raidžių ir skaičių santrumpas bei kodus), pagerinama produkto atsekamumo ir skaidrumo sistema, ji padaroma suprantamesnė net paviršutinišką informaciją turinčiam vartotojui.

Kai pakavimo ir (arba) pjaustymo įmonės pavadinimas nurodomas juodame trikampyje, gamintojas, be kitos informacijos etiketėje ir ant pakuotės, dar gali nurodyti savo ženklą ir įmonės pavadinimą.

Apskritai, nurodant minėtų dalyvių pavadinimus priekinėje pakuotės dalyje, visų pirma siekiama suteikti vartotojui garantiją dėl produkto „Prosciutto di Parma“ ir etiketėje esančios informacijos atitikties; už minėtą informaciją atsako dalyviai, kuriuos tikrina sertifikavimo įstaiga. Pakeitimu siekiama užtikrinti, kad ant produkto pakuotės esanti informacija būtų kuo skaidresnė – tai ypač naudinga vartotojui produktą perkant.

Kitas pakeitimas taip pat susijęs su Pjaustymo direktyva – peržiūrimas, patobulinamas ir supaprastinamas minėtos direktyvos 12 straipsnis, kuriame yra nustatyti minimalūs griežinėliais pjaustyto ir supakuoto „Prosciutto di Parma“ ilgaamžiškumo standartai. Atsižvelgus į tam tikrų nesenų tyrimų rezultatus, buvo nuspręsta, kad reikėtų peržiūrėti lentelę, kurioje numatyti įvairių kategorijų produktų ir įvairių pakavimo technologijų terminai.

Paskutinis pakeitimas susijęs su specifikacijos C dalimi, konkrečiau – su skyriumi, kuriame aptariamos „Prosciutto di Parma“ gamybai skirtų kiaulių auginimo taisyklės. Auginimo metodų apibrėžtyje nurodoma, kad „jais siekiama išauginti sunkiąsias kiaules – šio tikslo turi būti siekiama užtikrinant, kad kiaulės kasdien priauga šiek tiek svorio – ir gauti skerdenas, patenkančias į vidurines EEB klasifikavimo kategorijas“. Remiantis Sąjungos teise, Italijos teisės aktuose, šalia skirtumo tarp sunkiųjų (H) ir lengvųjų (L) kiaulių, numatyta smulkesnė tokių kategorijų klasifikacija: EUROP. Nepaisant to, kad nėra aiškios nuorodos į cituoto dokumento kategorijas, nuostatose vis dėl to aiškiai sakoma, kad „Prosciutto di Parma“ gali būti gaminamas tik iš sunkiųjų (H) kiaulių kumpių, priklausančių vidurinėms Sąjungos klasifikacijos kategorijoms – U, R ir O, o skerdenos, patenkančios į E ir P kategorijas, gamybai netinka. Tokia parinktis, atlikta rengiant specifikaciją, pagrįsta įsitikinimu, kad skerdenų, klasifikuojamų E ir P kategorijomis, kumpių savybės yra nesuderinamos su „Prosciutto di Parma“ gamybos reikalavimais.

Šiuo metu Sąjungos lygmeniu vyksta diskusijos dėl S kategorijos įtraukimo į minėtą EUROP klasifikaciją. Dėl pažengusio teisėkūros proceso atrodo, kad Bendrijos klasifikacija greitai taps SEUROP; tai turės tiesioginės įtakos ir Italijai, kurioje klasifikacija palies ir sunkiąsias, ir lengvąsias kiaules.

Tokia naujovė galėtų sukelti rimtų sunkumų interpretuojant specifikacijoje nurodytus atitinkamus teisės aktus, nes būtų sunku nustatyti „vidurines klasifikavimo kategorijas“; kiltų pavojus, kad būtų leista naudoti netinkamas žaliavas arba uždrausta naudoti tas, kurios visiškai atitinka „Prosciutto di Parma“ savybes. Dėl naujosios klasifikacijos vidurinei kategorijai galėtų priklausyti E, U, R, O kategorijos arba tik U ir R kategorijos. Pirmuoju atveju prie vidurinių kategorijų būtų priskirti E kategorijos kiaulių kumpiai – tai padidintų pavojų, kad „Prosciutto di Parma“ gamybai naudojamos netinkamos žaliavos. Antruoju atveju būtų nenaudojami O kategorijos kumpiai – o jie pasižymi optimaliomis savybėmis.

Atsižvelgiant į tai, kas pasakyta, ir kad būtų išvengta tokių su interpretacija susijusių neaiškumų, reikėtų patikslinti šiuo metu specifikacijos C dalyje naudojamą terminą „vidurinės EEB klasifikavimo kategorijos“ ir nurodyti, kad šios vidurinės kategorijos reiškia U, R ir O kategorijų skerdenas.

(1) OL L 93, 2006 3 31, p. 12. Pakeistas 2012 m. lapkričio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1151/2012 dėl žemės ūkio ir maisto produktų kokybės sistemų (OL L 343, 2012 12 14, p. 1).

(2) OL L 304, 2011 11 22, p. 18.