2)

3 straipsnis iš dalies keičiamas taip: a) 1 dalis pakeičiama taip: „1. Valstybės narės užtikrina, kad nepriklausomai nuo to, kuri teisė yra taikoma darbo santykiams, 1 straipsnio 1 dalyje nurodytos įmonės į jų teritoriją komandiruotiems darbuotojams, remiantis vienodų sąlygų taikymo principu, garantuotų darbo sutarties sąlygas, apimančias toliau nurodytus dalykus, kurie valstybėje narėje, kurioje darbas atliekamas, yra nustatyti: — įstatymais ir kitais teisės aktais ir (arba) — kolektyvinėmis sutartimis ar arbitražo sprendimais, kurie buvo paskelbti visuotinai taikytinais arba yra kitais atžvilgiais taikomi pagal 8 dalį: a) maksimalus darbo ir minimalus poilsio laikas; b) minimali mokamų metinių atostogų trukmė; c) darbo užmokestis, įskaitant viršvalandžių apmokėjimo normas; šis punktas netaikomas papildomų profesinių pensijų sistemoms; d) darbuotojų paskyrimo laikinai dirbti, visų pirma kai tai daro laikinojo įdarbinimo įmonės, sąlygos; e) darbuotojų sveikatos, darbo saugos ir higienos sąlygos; f) apsaugos priemonės, susijusios su nėščių ar neseniai pagimdžiusių moterų, vaikų ir jaunimo darbo sutarties sąlygomis; g) vienodų sąlygų taikymo vyrams ir moterims bei kitos nediskriminavimo nuostatos; h) darbuotojų apgyvendinimo, kai jį darbuotojams, dirbantiems kitoje nei jų įprasta darbo vieta, užtikrina darbdavys, sąlygos; i) komandiruotpinigiai ar išlaidų kompensavimas, siekiant padengti toli nuo namų dėl profesinių priežasčių esančių darbuotojų kelionės, maitinimo ir apgyvendinimo išlaidas. i punktas taikomas tik toms kelionės, maitinimo ir apgyvendinimo išlaidoms, kurias komandiruoti darbuotojai patiria, kai valstybėje narėje, į kurios teritoriją jie yra komandiruoti, turi keliauti į įprastą darbo vietą ir iš jos, arba kai jų darbdavys juos laikinai siunčia iš tos įprastinės darbo vietos į kitą darbo vietą. Šioje direktyvoje darbo užmokesčio sąvoka apibrėžiama pagal valstybės narės, į kurios teritoriją darbuotojas komandiruojamas, nacionalinę teisę ir (arba) praktiką ir apima visas darbo užmokesčio sudedamąsias dalis, kurios yra privalomos pagal nacionalinius įstatymus ir kitus teisės aktus arba kolektyvines sutartis ar arbitražo sprendimus, kurie toje valstybėje narėje buvo paskelbti visuotinai taikytinais arba yra kitais atžvilgiais taikomi pagal 8 dalį. Nedarant poveikio Direktyvos 2014/67/ES 5 straipsniui, valstybės narės, vadovaudamosi nacionaline teise ir (arba) praktika, tame straipsnyje nurodytoje bendroje oficialioje nacionalinėje interneto svetainėje nepagrįstai nedelsdamos ir skaidriai paskelbia informaciją apie darbo sutarties sąlygas, įskaitant darbo užmokesčio sudedamąsias dalis, kaip nurodyta šios dalies trečioje pastraipoje, ir visas darbo sutarties sąlygas pagal šio straipsnio 1a dalį. Valstybės narės užtikrina, kad bendroje oficialioje nacionalinėje interneto svetainėje būtų pateikiama tiksli ir atnaujinta informacija. Komisija savo interneto svetainėje paskelbia bendrų oficialių nacionalinių interneto svetainių adresus. Jeigu, priešingai nei pagal Direktyvos 2014/67/ES 5 straipsnį, bendroje oficialioje nacionalinėje interneto svetainėje skelbiamoje informacijoje nenurodyta, kurios darbo sutarties sąlygos turi būti taikomos, į tą aplinkybę atsižvelgiama, vadovaujantis nacionaline teise ir (arba) praktika, nustatant sankcijas pagal šią direktyvą priimtų nacionalinių nuostatų pažeidimų atveju tiek, kiek tai būtina siekiant užtikrinti jų proporcingumą.“; b) įterpiamos šios dalys: „1a. Kai faktinė komandiruotės trukmė viršija 12 mėnesių, valstybės narės užtikrina, nepriklausomai nuo to, kuri teisė yra taikoma darbo santykiams, kad 1 straipsnio 1 dalyje nurodytos įmonės į jų teritoriją komandiruotiems darbuotojams, remiantis vienodų sąlygų taikymo principu, be šio straipsnio 1 dalyje nurodytų darbo sutarties sąlygų garantuotų visas taikytinas darbo sutarties sąlygas, kurios valstybėje narėje, kurioje yra atliekamas darbas, yra nustatytos: — įstatymais ir kitais teisės aktais ir (arba) — kolektyvinėmis sutartimis ar arbitražo sprendimais, kurie buvo paskelbti visuotinai taikytinais arba yra kitais atžvilgiais taikomi pagal 8 dalį. Šios dalies pirma pastraipa netaikoma toliau nurodytiems dalykams: a) darbo sutarties sudarymo ir nutraukimo procedūroms, formalumams ir sąlygoms, įskaitant nekonkuravimo sąlygas; b) papildomų profesinių pensijų sistemoms. Kai paslaugų tiekėjas pateikia motyvuotą pranešimą, valstybė narė, kurioje teikiama paslauga, pratęsia pirmoje pastraipoje nurodytą laikotarpį iki 18 mėnesių. Jeigu 1 straipsnio 1 dalyje nurodyta įmonė pakeičia komandiruotą darbuotoją kitu komandiruotu darbuotoju, atliekančiu tą patį darbą toje pačioje vietoje, komandiruotės trukmė šios dalies tikslais yra bendra atitinkamų atskirų komandiruotų darbuotojų komandiruotės laikotarpių trukmė. Šios dalies ketvirtoje pastraipoje nurodyta „To paties darbo toje pačioje vietoje“ samprata apibrėžiama atsižvelgiant į, inter alia, teiktinos paslaugos pobūdį, atliktiną darbą ir darbo vietos adresą (-us). 1b. Valstybės narės numato, kad 1 straipsnio 3 dalies c punkte nurodytos įmonės komandiruotiems darbuotojams garantuotų darbo sutarties sąlygas, kurios pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/104/EB (*2) 5 straipsnį taikomos laikinojo įdarbinimo įmonės darbuotojams, kuriuos paskyrė laikinai dirbti valstybėje narėje, kurioje atliekamas darbas, įsisteigusios įmonės. Įmonė laikinojo darbo naudotoja informuoja 1 straipsnio 3 dalies c punkte nurodytas įmones apie savo taikomas įdarbinimo sąlygas, susijusias su darbo sąlygomis ir darbo užmokesčiu, tiek, kiek toms sąlygoms taikoma šios dalies pirma pastraipa. (*2) 2008 m. lapkričio 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/104/EB dėl darbo per laikinojo įdarbinimo įmones (OL L 327, 2008 12 5, p. 9).“;" c) 7 dalis pakeičiama taip: „7. 1–6 dalys netrukdo taikyti darbuotojams palankesnių darbo sutarties sąlygų. Su komandiruote susiję komandiruotpinigiai laikomi darbo užmokesčio dalimi, išskyrus atvejus, kai jie yra mokami kompensuojant komandiruotės faktines išlaidas, kaip antai kelionės, maitinimo ir apgyvendinimo išlaidas. Nedarant poveikio 1 dalies pirmos pastraipos h punktui, darbdavys kompensuoja komandiruotam darbuotojui tokias išlaidas laikantis nacionalinės teisės ir (arba) praktikos, taikomų darbo santykiams. Jeigu pagal darbo santykiams taikytinas darbo sąlygas nenustatyta, ar su komandiruote susijusių komandiruotpinigių dalys mokamos kaip faktinių išlaidų kompensavimas, ir tuo atveju, kai taip yra, kurios tai yra dalys, arba kurios yra darbo užmokesčio dalimi, tuomet laikoma, kad visi komandiruotpinigiai mokami kaip išlaidų, susijusių su komandiruote, kompensavimas.“; d) 8 dalies antra ir trečia pastraipos pakeičiamos taip: „Jei nėra sistemos, pagal kurią kolektyvinės sutartys arba arbitražo sprendimai skelbiami visuotinai taikytinais pirmos pastraipos prasme, arba papildant tokią sistemą, valstybės narės gali nuspręsti remtis: — kolektyvinėmis sutartimis arba arbitražo sprendimais, kurie yra taikomi bendrai visoms panašioms tam tikros profesijos ar pramonės šakos įmonėms konkrečioje geografinėje zonoje, ir (arba) — darbdavių ir darbuotojų tipiškiausių organizacijų nacionaliniu lygmeniu sudarytomis kolektyvinėmis sutartimis, kurios yra taikomos visoje nacionalinėje teritorijoje, su sąlyga, kad šias sutartis ir sprendimus taikant 1 straipsnio 1 dalyje nurodytoms įmonėms sprendžiant šio straipsnio 1 dalies pirmoje pastraipoje išvardytus klausimus ir, kai taikoma, darbo sutarties sąlygų, užtikrinamų komandiruotiems darbuotojams pagal šio straipsnio 1a dalį, atžvilgiu, užtikrinamas vienodų sąlygų taikymas toms įmonėms ir kitoms šioje pastraipoje nurodytoms panašioje padėtyje esančioms įmonėms. Vienodų sąlygų taikymas, kaip apibrėžta šiame straipsnyje, egzistuoja tais atvejais, kai: — nacionalinėms įmonėms panašioje padėtyje nagrinėjamoje vietoje arba atitinkamame sektoriuje yra taikomos tos pačios pareigos, kaip ir 1 straipsnio 1 dalyje nurodytoms įmonėms, dėl šio straipsnio 1 dalies pirmoje pastraipoje išvardytų dalykų, ir, kai taikoma, darbo sutarties sąlygų, užtikrinamų komandiruotiems darbuotojams pagal šio straipsnio 1a dalį, atžvilgiu ir — nacionalinės įmonės panašioje padėtyje privalo įvykdyti tokias pareigas, kurios turi tokį patį poveikį.“; e) 9 ir 10 dalys keičiamos taip: „9. Valstybės narės gali reikalauti, kad 1 straipsnio 1 dalyje nurodytos įmonės 1 straipsnio 3 dalies c punkte nurodytiems darbuotojams be šio straipsnio 1b dalyje nurodytų darbo sąlygų, garantuotų kitas sąlygas, kurios taikomos laikinos įdarbinimo agentūros darbuotojams valstybėje narėje, kurioje atliekamas darbas.“; 10. Ši direktyva netrukdo valstybėms narėms, laikantis Sutarčių ir remiantis vienodų sąlygų taikymo principu, taikyti nacionalinėms įmonėms ir kitų valstybių narių įmonėms darbo sutarčių sąlygas, susijusias su kitais dalykais, nei nurodytieji 1 dalies pirmoje pastraipoje, nuostatų dėl viešosios tvarkos atveju.“;