Oficialusis leidinys L 254 , 12/10/1993 p. 0016 - 0018

specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 8 tomas 2 p. 0023

specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 8 tomas 2 p. 0023



Komisijos direktyva 93/84/EEB 1993 m. rugsėjo 30 d. iš dalies keičianti Direktyvą 80/723/EEB dėl finansinių santykių tarp valstybių narių ir valstybės įmonių skaidrumo EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA, atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį ir ypač į jos 90 straipsnio 3 dalį, kadangi Komisijos direktyvoje 80/723/EEB [1], su pakeitimais, padarytais Direktyva 85/413/EEB [2], buvo numatyta sistema, įpareigojanti valstybes nares užtikrinti, kad finansiniai santykiai tarp valdžios institucijų ir valstybės įmonių būtų skaidrūs; kadangi minėta direktyva reikalavo, kad valstybės narės išsaugotų tam tikrą finansinę informaciją ir pareikalavus perduotų ją Komisijai; kadangi Direktyvoje 80/723/EEB, ypač 3 ir 5 straipsniuose, yra nuostatų, kurios gali padėti Komisijai vykdyti jos prisiimtus įsipareigojimus; kadangi valstybės įmonės vaidina svarbų vaidmenį valstybių narių ekonomikoje; kadangi finansinių santykių tarp valstybių narių ir valstybės įmonių skaidrumo poreikis pasirodė esąs didesnis negu anksčiau dėl konkurencijos pokyčių bendrojoje rinkoje, ypač Bendrijai siekiant glaudžios ekonominės integracijos ir socialinės sanglaudos; kadangi valstybės narės yra priėmusios Suvestinį Europos Aktą, kuriuo vadovaujantis buvo sukurta bendroji rinka, veikianti nuo 1993 m. sausio 1 d.; kadangi tai sustiprins konkurencinį spaudimą ir pareikalaus didesnio Komisijos budrumo užtikrinant, kad būtų gauta visa nauda iš bendrosios rinkos; kadangi bendroji rinka vis labiau reikalauja užtikrinti, kad valstybės ir privačios įmonės turėtų lygias galimybes; kadangi buvo nustatyta, kad didelė dalis pinigų srautų tarp valstybės ir jos valstybės įmonių perduodama įvairiomis finansinių pervedimų formomis, o ne paprasta kapitalo ar kvazikapitalo injekcijų forma; kadangi Komisija nustatė, kad daugiausia gamybiniame sektoriuje veikiančioms įmonėms buvo suteikta didelė paramos dalis, apie kurią nebuvo informuota pagal Sutarties 93 straipsnio 3 dalį; kadangi pirmasis [3], antrasis [4] ir trečiasis [5] valstybės paramos tyrimas patvirtina, kad didelės valstybės paramos sumos ir toliau teikiamos nelegaliai; kadangi atskaitomybės sistema, pagrįsta pinigų srautų tarp valstybės institucijų ir valstybės įmonių ex post facto tikrinimais, leis Komisijai vykdyti savo įsipareigojimus; kadangi ši kontrolės sistema apima specifinę finansinę informaciją; kadangi tokia informacija ne visada viešai prieinama, o skelbiama informacija yra nepakankamai išsami, kad leistų tinkamai įvertinti pinigų srautus tarp valstybės ir valstybės įmonių; kadangi visa prašomoji informacija gali būti laikoma proporcinga siekiamam tikslui, atsižvelgiant į tai, kad pagal Ketvirtąją Tarybos direktyvą 78/660/EEB [6] dėl bendrovių metinių atskaitomybių, su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 90/605/EEB [7], jau reikalaujama pateikti tokią informaciją; kadangi, norint apriboti valstybių narių administracinę naštą, atskaitomybės sistema turėtų naudoti tik viešai prieinamus duomenis ir akcininkams, kuriam priklauso daugiau kaip pusė bendrovės akcijų, prieinama informacija; kadangi turi būti leidžiama pateikti konsoliduotas ataskaitas; kadangi nesuderinama parama didžiosioms gamybinio sektoriaus įmonėms turės didžiausią iškreipiamąjį poveikį konkurencijai bendrojoje rinkoje; kadangi dėl to tokią atskaitomybės sistemą šiuo metu galima taikyti tik įmonėms, kurių metinė apyvarta yra daugiau kaip 250 milijonų ekiu; kadangi nors Komisija, 1980 m. paskelbdama direktyvą, laikėsi tos nuomonės, kad lėšų judėjimui valstybės įmonėse arba valstybės įmonių grupėse neturi būti taikomi Direktyvos 80/723/EEB reikalavimai, nauji ekonominio gyvenimo, kurį dažnai veikia valstybė per valstybės įmones, reikalavimai priverčia įtraukti tokią informaciją; kadangi, kaip buvo pabrėžiama Teisingumo Teismo precedentų teisėje nuo 1980 m. [8], valstybės narės ėmė dažniau pažeidinėti 93 straipsnio 3 dalies nuostatas, vis labiau apsunkindamos Komisijos konkurencijos stebėsenos užduotis; kadangi dėl to būtina sustiprinti Komisijos įgaliojimus priežiūros srityje, PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ: 1 straipsnis Direktyva 80/723/EEB iš dalies keičiama taip: 1. 2 straipsnyje pridedama tokia įtrauka: "— "valstybės įmonės, veikiančios gamybiniame sektoriuje". — tai: visos įmonės, kurių pagrindinė veiklos sritis, sudaranti ne mažiau kaip 50 % bendros metinės apyvartos, yra gamyba. Tai įmonės, kurių veikla turi būti įtraukta į Europos bendrijos ekonominės veiklos rūšių klasifikatoriaus (1 peržiūrėtas variantas) D skirsnį – Gamyba (jis sudaro DA poskyrį iki poskyrio DN imtinai) [9].". 2. Įterpiamas 5a straipsnis: "5a straipsnis 1. Valstybės narės, kurių valstybės įmonės veikia gamybiniame sektoriuje, kasmet teikia Komisijai šio straipsnio 2 dalyje nustatytą finansinę informaciją pagal 4 dalyje nurodytą grafiką. 2. Finansinė informacija, kurios prašoma iš kiekvienos valstybės įmonės, veikiančios gamybiniame sektoriuje ir pagal šio straipsnio 3 dalį, yra tokia: (i) metinė ataskaita ir metinė finansinė atskaitomybė pagal Tarybos direktyvoje 78/660/EEB pateiktą apibrėžimą [10]. Metinę finansinę atskaitomybė ir metinę ataskaitą sudaro balansas ir pelno/nuostolio ataskaita, paaiškinamieji raštai, kartu su apskaitos politikos, direktorių ataskaitomis, atskirų padalinių ir veiklos ataskaitomis. Be to, pateikiami pranešimai apie akcininkų susirinkimus ir kita susijusi informacija. Taip pat pateikiama toliau nurodyta informacija, jeigu ji neatskleista kiekvienos valstybės įmonės metinėje ataskaitoje ir metinėje finansinėje atskaitomybėje: (ii) akcinio kapitalo ar kvazikapitalo lėšų, kurios savo pobūdžiu panašios į nuosavą kapitalą, teikimas, nurodant tokių lėšų teikimo sąlygas (ar akcijos paprastosios, privilegijuotosios, atidėtosios ar konvertuojamosios akcijos ir palūkanų normas; su akcijomis susijusias teises į dividendus arba konvertavimo teises); (iii) negrąžintinos paskolos arba paskolos, kurios yra grąžintinos tik tam tikromis aplinkybėmis; (iv) bet kokios įmonei suteiktos paskolos, įskaitant paskolos viršijimą bei kapitalo investicijų avansines sumas, nurodant palūkanų normas ir paskolos bei jos garantijos, jeigu paskolą gaunanti įmonė tokią pateikia skolintojui, sąlygas; (v) valdžios institucijų suteiktas paskolos finansavimo garantijas įmonei (nurodant sąlygas ir už šias garantijas įmonių mokamus mokesčius); (vi) išmokėtus dividendus ir nepaskirstytą pelną; (vii) kitas valstybės įsikišimo formas, ypač sumų, kurias valstybei skolingos valstybės įmonės, dovanojimą, įskaitant inter alia paskolų, negrąžintinų paskolų, bendrovių pelno arba socialinių mokesčių ar kitų panašių mokesčių mokėjimą. 3. Šio straipsnio 2 dalyje reikalaujamą informaciją turi pateikti visos valstybės įmonės, kurių apyvarta paskutiniais finansiniais metais buvo didesnė kaip 250 milijonų ekiu. Pirmiau nurodytą informaciją teikia atskirai kiekviena valstybės įmonė, įskaitant valstybėse narėse veikiančias įmones, ir, kur reikia, ją sudaro duomenys apie visus sandorius tarp įvairių valstybės įmonių grupės viduje ir tarp tokių įmonių grupių, taip pat apie tiesioginius sandorius tarp valstybės įmonės ir valstybės. Šio straipsnio 2 dalies (ii) punkte nurodytą akcinį kapitalą sudaro valstybės tiesiogiai įmokėtas akcinis kapitalas ir bet koks gautas akcinis kapitalas, kurį reikiamai valstybės įmonei įmoka tai pačiai grupei priklausanti arba nepriklausanti patronuojanti valstybinė bendrovė arba kita valstybės įmonė (taip pat ir finansinės institucijos). Visais atvejais nurodomas ryšys tarp finansuotojo ir gavėjo. Panašiai, šio straipsnio 2 dalyje reikalaujamas ataskaitas atskirai teikia kiekviena valstybės įmonė, taip pat (sub-)patronuojanti bendrovė, kuri sujungia kelias valstybės įmones, jeigu pagal bendrą (sub-)patronuojančios bendrovės pardavimo rezultatą ją galima laikyti "gamybine". Kai kurios valstybės įmonės paskirsto savo veiklą kelioms įmonėms – atskiriems juridiniams asmenims. Iš tokių įmonių Komisija pageidauja gauti vieną konsoliduotą ataskaitą. Konsolidacija turėtų atspindėti tame pačiame arba artimai susijusiuose sektoriuose veikiančios įmonių grupės ekonominę padėtį. Konsoliduotų ataskaitų, kurias pateikia skirtingos ir grynai finansinės patronuojančios įmonės, nepakanka. 4. Šio straipsnio 2 dalyje nurodyta informacija pateikiama Komisijai kiekvienais metais. 1992 finansinių metų informacija išsiunčiama Komisijai per du mėnesius po šios direktyvos paskelbimo. 1993 metų ir ateinančių metų informacija pateikiama per 15 darbo dienų po tam tikros valstybės įmonės metinės ataskaitos paskelbimo. Bet kokiu atveju ir ypatingai įmonės, kurios neskelbia metinių ataskaitų, reikalingą informaciją pateikia ne vėliau kaip praėjus devyniems mėnesiams po įmonės finansinių metų pabaigos. Tam, kad nustatyti įmonių, kurioms taikoma ši atskaitomybės sistema, skaičių, valstybės narės per du mėnesius po šios direktyvos paskelbimo pateikia Komisijai bendrovių, kurioms taikomas šis straipsnis, sąrašą ir jų apyvartą. Sąrašas patikslinamas iki kiekvienų metų kovo 31 d. 5. Šis straipsnis taikomas Treuhandanstalt priklausančioms arba jos kontroliuojamoms bendrovėms tik tada, kai baigia galioti speciali Treuhandanstalt investicijoms nustatyta atskaitomybės sistema. 6. Valstybės narės teiks Komisijai papildomą informaciją, kuri jos nuomone reikalinga, norint išsamiai įvertinti pateiktus duomenis." 2 straipsnis Valstybes narės iki 1993 m. lapkričio 1 d priima nuostatas, kurios įgyvendina šia direktyvą. Jos apie tai nedelsdamos praneša Komisijai. Valstybės narės, tvirtindamos šias nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės. 3 straipsnis Ši direktyva skirta valstybėms narėms. Priimta Briuselyje, 1993 m. rugsėjo 30 d. Komisijos vardu Karel Van Miert Pirmininko pavaduotojas [1] OL L 195, 1980 7 29, p. 35. [2] OL L 229, 1985 8 28, p. 20. [3] ISBN 92–825–9535. [4] ISBN 9–826–0386. [5] ISBN 92–826–4637. [6] OL L 222, 1978 8 14, p. 11. [7] OL L 317, 1990 11 16, p. 60. [8] Žr., pavyzdžiui, Sprendimus Byloje 290/83 Komisija prieš Prancūziją [1985], 439 (žemės ūkio kreditų fondas), Jungtines bylas 67, 68 ir 70/85 Van der Kooy prieš Komisiją [1988] ECR, p. 219, Bylą 303/88 Italija prieš Komisiją [1991] ECR-I, p. 1433 (ENI-Lanerossi) ir Bylą C-305/89 Italija prieš Komisiją [1991] ECR-I, p. 1603 (IRI, Finmeccanica and Alfa Romeo). [9] OJ L 83, 1993 4 3, [10] OL L 222, 1978 8 14, p. 11. --------------------------------------------------