Oficialusis leidinys L 339 , 21/12/2001 p. 0050 - 0054



Tarybos sprendimas 2001 m. gruodžio 17 d. nustatantis mainų, paramos ir mokymo programą, skirtą euro apsaugai nuo klastojimo (Periklio programą) (2001/923/EB) EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 123 straipsnio 4 dalies trečiąjį sakinį, atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1], atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2], atsižvelgdama į Europos centrinio banko nuomonę [3], kadangi: (1) Sutartis ragina Bendriją imtis priemonių, būtinų eurui kaip bendrai valiutai greitai įvesti. (2) Savo 1998 m. liepos 7 d. Rekomendacijoje dėl tam tikrų priemonių euro banknotų ir monetų teisinei apsaugai sustiprinti priėmimo [4] Europos centrinis bankas (ECB) paragino Komisiją parengti bendradarbiavimo pamatus kovai su euro banknotų ir monetų klastojimu. Jis taip pat siūlė, kad Taryba, Komisija ir valstybės narės svarstytų visų galimų priemonių kovai su klastojimu gerinti įgyvendinimą. (3) Savo 1998 m. liepos 22 d. komunikate Tarybai, Europos Parlamentui ir Europos centriniam bankui dėl euro apsaugos Komisija pareiškė, kad ji išnagrinės galimybę parengti veiklos schemą visiems, susijusiems su valiutos klastojimo prevencija, nustatymu ir kova su juo, kuri padėtų nubrėžti gaires būsimam planavimui. (4) 2001 m. birželio 28 d. Taryba priėmė Reglamentą (EB) Nr. 1338/2001, nustatantį priemones, būtinas euro apsaugai nuo klastojimo [5], kuriame numatytas keitimasis informacija, bendradarbiavimas ir savitarpio pagalba, įskaitant euro apsaugos išorės aspektus, bei finansų įstaigoms tenkančias pašalinimo pareigas. Juo taip pat siekiama nustatyti visapusišką bendradarbiavimo sistemą, taikytiną iki euro banknotų ir monetų įvedimo 2002 m. Tą pačią dieną Taryba taip pat priėmė Reglamentą (EB) Nr. 1339/2001, išplečiantį Reglamento (EB) Nr. 1338/2001, nustatančio priemones, būtinas euro apsaugai nuo klastojimo, galiojimą toms valstybėms narėms, kurios nėra priėmusios euro kaip savo bendros valiutos [6]. (5) Konsultacijos ir patirtis rodo, kad konkreti daugialypė papildoma programa, organizuota Bendrijos lygmeniu ir įgyvendinama ilgesnį laikotarpį, turėtų būti veiksmingesnė negu valstybių narių lygmeniu įgyvendinamos priemonės. Pirmiau minėti du reglamentai turėtų būti atitinkamai papildyti priimant veiksmų programą, kurios tikslas − didinti asmenų, susijusių su euro apsauga nuo klastojimo, informuotumą įgyvendinant priemones, ypač apimančias keitimąsi informacija ir darbuotojų mainus, bei mokslinės remiamosios veiklos ir profesinio mokymo priemones. Ši programa parems ir papildys valstybių narių atliktą darbą laikantis Sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo. (6) Turėtų būti užtikrinta, kad ši euro apsaugai nuo klastojimo pritaikyta Bendrijos veiksmų programa būtų suderinta su kitomis esamomis ar būsimomis programomis ir veiklos kryptimis bei jas papildytų. (7) Nemenkindama ECB vaidmens saugant eurą nuo klastojimo, Komisija, siekdama įvertinti euro apsaugos reikmes, konsultuosis su visais pagrindiniais bendradarbiavimo partneriais (pirmiausia valstybių narių paskirtomis kompetentingomis nacionalinės valdžios institucijomis, ECB ir Europolu) atitinkamame Reglamente (EB) Nr. 1338/2001 nustatytame patariamajame komitete dėl mainų, paramos ir mokymo siekiant įgyvendinti šią programą. (8) Bendrija turėtų skatinti bendradarbiavimą su ne valstybėmis narėmis saugant eurą nuo klastojimo. (9) Orientacinis finansavimo dydis, kaip apibūdinta 1999 m. gegužės 6 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinio susitarimo dėl biudžeto vykdymo tvarkos ir biudžetinės procedūros gerinimo [7] 34 punkte, bus nustatytas šiame sprendime visai programos trukmei, nepažeidžiant Sutartyje nustatytų biudžetinės institucijos įgaliojimų. (10) Šis sprendimas neatmeta iniciatyvų, kurių gali būti imtasi pagal Europos Sąjungos sutartį siekiant kurti programas baudžiamosios teisės aspektais, NUSPRENDĖ: 1 straipsnis Programos nustatymas 1. Šiuo sprendimu nustatoma Bendrijos veiksmų programa, skirta remti ir papildyti priemones, kurių imasi valstybės narės, ir programas, nustatytas ar nustatytinas siekiant apsaugoti eurą nuo klastojimo. 2. Ši veiksmų programa vadinama Periklio programa. Jos trukmė − nuo 2002 m. sausio 1 d. iki 2005 m. gruodžio 31 d. 3. Programa įgyvendinama ir vertinama pagal 5−13 straipsnių nuostatas. 2 straipsnis Programos tikslai 1. Šios Bendrijos veiksmų programos tikslas − įvairiomis 3 straipsnyje nustatytomis priemonėmis apsaugoti eurą nuo klastojimo. Ji apima transnacionalinius ir įvairialypius aspektus. Ja siekiama skatinti priemonių turinio konvergenciją, kad būtų užtikrintas lygiavertis apsaugos lygis remiantis geriausia praktika ir kartu gerbiant skirtingas kiekvienos valstybės narės tradicijas. 2. Konkrečiai į jos veikimo sritį įtraukta: a) darbuotojų, suinteresuotų naujosios valiutos Bendrijos dimensija (taip pat kaip atsargų kaupimo valiuta ir tarptautinių sandorių valiuta), informuotumu pagrįsto sąmoningumo didinimas; b) katalizatoriaus vaidmuo skatinant glaudesnį atitinkamų struktūrų ir darbuotojų bendradarbiavimą, savitarpio pasitikėjimo klimato kūrimą ir pakankamą išmanymą, inter alia, veikimo būdų ir sunkumų, remiant įvairias atitinkamas priemones, tokias kaip stažavimosi komandiruotės, specialistų seminarai ar lektorių kvietimas mokymui valstybės mastu ir darbuotojų mainai; c) aukšto lygio instruktorių mokomosios veiklos konvengencijos skatinimas būdais, suderinamais su nacionalinėmis veiklos strategijomis; d) bendrų žinių, ypač atitinkamų Bendrijos ir tarptautinės teisės bei teisės dokumentų žinojimo, plėtimas. 3 straipsnis Priemonės 1. Mokymo ir remiamosios veiklos turinys, grindžiamas įvairialypiu ir transnacionaliniu požiūriu, apima ne tik saugumo aspektus, bet ir keitimąsi informacija, ypač technine ir strategine informacija, bei techninę ir mokslinę paramą. 2. Keitimosi informacija Bendrijos lygmeniu nustatymas visų pirma apima kontrolės ir analizės metodologijas, kuriomis remiantis įvertinami: a) ekonominis ir finansinis klastojimo poveikis; b) duomenų bazių veikimas; c) išaiškinimo priemonių pasitelkiant kompiuterius naudojimas; d) apklausos ir tyrimo būdai; e) mokslinė pagalba (ypač mokslinės duomenų bazės ir technologijos naujovių sekimas); f) išankstinio įspėjimo sistemų veikimas; g) gretutiniai klausimai, pavyzdžiui, pareigos teikti informaciją taikymo sritis; h) asmens duomenų apsauga; i) įvairūs bendradarbiavimo aspektai; j) euro apsauga už Europos Sąjungos ribų; k) moksliniai tyrimai ir l) konkrečių specialių veiklos žinių teikimas. Toks keitimasis informacija gali atsispindėti įvairiose priemonėse, tokiose kaip mokomųjų renginių, pasitarimų ir seminarų organizavimas bei stažavimosi komandiruočių ir darbuotojų mainų tikslinė politika. 3. Techninė, mokslinė ir veiklos parama yra siejama su: a) visomis priemonėmis, kuriomis kuriami mokymo šaltiniai Bendrijos lygmeniu (ES teisės aktų žinynai, informaciniai biuleteniai, praktinio pobūdžio vadovėliai, glosarijai ir žodynai, duomenų bazės, ypač mokslinės pagalbos ar technologijos stebėjimo srityje) ar kompiuterių palaikymo taikomosios programos (kaip programinė įranga); b) įvairialypės ir transnacionalinės pakraipos studijos; c) techninės paramos priemonių ir išaiškinimo veiklą lengvinančių būdų kūrimas Bendrijos lygmeniu. 4 straipsnis Tikslinės grupės ir programos įgyvendinimo partneriai 1. Priemonės yra taikomos šioms tikslinėms grupėms: a) žinybų, susijusių su klastojimo išaiškinimu ir kova su juo, darbuotojams (visų pirma policijos pajėgoms ir finansinėms administracijoms atsižvelgiant į jų konkretų vaidmenį nacionaliniu lygmeniu); b) saugumo personalui; c) nacionalinių centrinių bankų, monetų kalyklų, kitų finansinių tarpininkų atstovams (atsižvelgiant į finansų institucijų pareigas); d) komercinių bankų atstovams (atsižvelgiant į finansų institucijų pareigas); e) šios srities teismų pareigūnams ir specialistams teisininkams; f) bet kuriai kitai atitinkamai specialistų grupei (pavyzdžiui, prekybos ir pramonės rūmų arba panašių struktūrų, leidžiančių turėti ryšį su mažomis ir vidutinėmis įmonėmis, prekybininkais ir vežėjais). 2. Papildant Komisijos veiklą, prie šios Bendrijos veiksmų programos tikslų įgyvendinimo, panaudojant savo atitinkamų sričių profesinę patirtį, kviečiami prisidėti: a) nacionaliniai centriniai bankai ir ECB, inter alia, pasitelkęs Klastojimo stebėsenos sistemą (CMS); b) nacionaliniai analizės centrai (NAC) ir nacionaliniai monetų analizės centrai (CNAC); c) Europos techninis ir mokslinis centras (ETSC) bei nacionalinės monetų kalyklos; d) Europolas ir Interpolas; e) 1929 m. balandžio 20 d. Ženevoje pasirašytos Tarptautinės konvencijos dėl kovos su pinigų klastojimu [8] 12 straipsnyje numatytos nacionalinės centrinės kovos su klastojimu įstaigos ir kitos žinybos, kurios specializuojasi su klastojimu susijusiose prevencijos, išaiškinimo ir teisėsaugos srityse; f) atitinkamų specialistų, pavyzdžiui, susijusių su kopijavimo ir atitikties nustatymo technologijomis, dariniai, spaustuvininkai ir graveriai; g) bet kuris kitas darinys, galintis pasiūlyti specialias profesines žinias, įskaitant, jei reikia, trečiąsias šalis ir visų pirma stojančias šalis kandidates. 5 straipsnis Darnumas ir papildomumas 1. Programą įgyvendina ir koordinuoja glaudžiai dirbdamos kartu Komisija ir valstybės narės. Koordinuojant atsižvelgiama į priemones, kurių imasi visų pirma ECB ir Europolas. 2. Komisija, ypač paisydama patikimos finansų vadybos, siekia užtikrinti šios Bendrijos veiksmų programos, skirtos euro apsaugai, ir kitų esamų ir būsimų programų bei veiklos krypčių darnumą ir tarpusavio papildomumą. 6 straipsnis Orientacinis sumos dydis Orientacinis finansavimo dydis, nustatomas šiai programai įgyvendinti 1 straipsnio 2 dalyje nurodytu laikotarpiu, yra 4 mln. eurų. Metinius asignavimus, neviršydama finansinės perspektyvos ribų, skiria biudžetinė institucija. 7 straipsnis Tarptautinis bendradarbiavimas Atsižvelgiant į susitarimus dėl euro banknotų ir monetų platinimo, veiklos reikalavimus, grėsmės ir rizikos analizės įvertinimą, programa yra atvira asocijuotoms stojančioms valstybėms kandidatėms laikantis sąlygų, nustatytų asociacijos sutartyse ir prie jų pridedamuose su tomis šalimis sudarytuose ar sudarytinuose papildomuose protokoluose dėl dalyvavimo Bendrijos programose. Be to, programoje prireikus gali, kiek leidžia Bendrijos biudžeto asignavimai, dalyvauti ne valstybės narės laikydamosi sutartų sąlygų ir pagal su tomis šalimis sudarytinus susitarimus. 8 straipsnis Mokomųjų renginių, pasitarimų ir seminarų finansinės nuostatos 1. Komisijos organizuojamiems mokomiesiems renginiams, pasitarimams ir seminarams, numatytiems 3 straipsnio 2 dalyje: a) Bendrija padengia šias išlaidas: i) dalyvaujančių darbuotojų kelionės ir apgyvendinimo kitoje valstybėje narėje išlaidas ir pridėtines išlaidas, susijusias su šių renginių organizavimu; ii) mokomosios medžiagos skelbimo ir vertimo išlaidas; b) valstybės narės padengia šias išlaidas: i) išlaidas, susijusias su savo darbuotojų pradiniu ir tolesniu mokymu, ypač techniniu mokymu; ii) tam tikras su Bendrijos finansuojamų mokomųjų renginių, pasitarimų ir seminarų organizavimu jų teritorijoje susijusias logistikos išlaidas (tokias kaip vidaus kelionių, patalpų nuomos, vertimo žodžiu paslaugoms teikti). 2. Tais atvejais, kai 3 straipsnio 2 dalyje numatyti mokomieji renginiai, pasitarimai ir seminarai yra organizuojami kartu su kitais partneriais, pavyzdžiui, ECB, Europolu ar Interpolu, atsirandančios išlaidos pasidalijamos. Tų partnerių įnašas, jeigu jis yra svarus, gali būti natūra. Visais atvejais kiekvienas partneris apmoka savo siunčiamų kalbėtojų kelionės ir apgyvendinimo išlaidas. 9 straipsnis Darbuotojų mainų finansinės nuostatos 1. 3 straipsnio 2 dalyje numatytų valstybių narių darbuotojų dalyvavimo stažavimosi komandiruotėse ar mainuose išlaidas apmoka Bendrija, jei tos veiklos rūšys atitinka 2 straipsnyje nurodytus tikslus. 2. Tačiau valstybių narių darbuotojų dalyvavimo stažavimosi komandiruotėse ar mainuose ne pagal programą išlaidas apmoka valstybės narės. 10 straipsnis Finansinės remiamosios veiklos nuostatos 1. Bendrija bendro finansavimo būdu apmoka iki 70 % 3 straipsnio 2 dalyje nurodytos remiamosios veiklos išlaidų, būtent: a) Europos dimensijos mokymo priemonių ir kompiuterių taikomųjų programų ar techninių priemonių sudarymo ir rengimo išlaidų; b) studijų, pvz., lyginamosios teisės studijų, susijusių su euro apsauga nuo klastojimo, rengimo išlaidų. Tačiau išimtiniais atvejais, susijusiais su Komisijos iniciatyvomis, tokios remiamosios veiklos priemonės gali būti finansuojamos 100 %. 2. Tačiau visas išlaidas, susijusias su mokymo priemonių ir komunikacijų bei keitimosi informacija sistemų ne Bendrijos paskirties komponentais, t. y. su tas sistemas sudarančiomis nacionalinėmis duomenų bazėmis, tinklo ryšiais tarp Bendrijos ir ne Bendrijos komponentų, kompiuterine ir programine įranga, kurią kiekviena valstybė laiko tinkama savo administruojamai tų sistemų daliai veikti, padengia valstybės narės. 11 straipsnis Išorės priemonių rėmimo finansinės nuostatos Laikantis 7 straipsnyje nustatytų sąlygų, be 8 straipsnyje numatyto pareigūnų iš trečiųjų šalių dalyvavimo mokomuosiuose renginiuose, pasitarimuose ir seminaruose išlaidų apmokėjimo, Bendrija bendro finansavimo būdu gali padengti iki 70 % mokymo renginių ne valstybių narių teritorijoje ir remiamosios veiklos priemonių tose valstybėse išlaidų. 12 straipsnis Projektų pateikimas ir atranka 1. Projektus pagal programą gali teikti valstybių narių kompetentingos valdžios institucijos arba Komisija. Valstybės narės gali teikti ne daugiau kaip vieną projektą per metus (susijusį su 3 straipsnio 2 dalyje nurodytais mokomaisiais renginiais, pasitarimais ir seminarais). Gali būti teikiami ir projektai, susiję su stažavimosi komandiruotėmis, mainais ar remiamąja veikla. 2. Komisija valstybių narių ir savo pačios iniciatyva pateiktus projektus atrenka, remdamasi šiais kriterijais: a) laikymasis 2 straipsnyje apibrėžtų programos tikslų; b) Europos dimensija, įskaitant visų pirma bendradarbiavimo su ECB ir Europolu aspektus; c) ankstesnių, dabartinių ar būsimų projektų tarpusavio papildomumas; d) organizatoriaus gebėjimas įgyvendinti projektą; e) projekto esminė kokybė ir jo ekonomiškumo koeficientas; f) prašomos paramos dydis ir ar jis suderinamas su numatomais rezultatais; g) numatomų rezultatų poveikis programos tikslams pasiekti. Atrenkami projektai, geriausiai atitinkantys pirmiau nustatytus tikslus. 3. Komisija, bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis, yra atsakinga už projektų valdymą ir įgyvendinimą. 13 straipsnis Paskesnė veikla ir įvertinimas 1. Kiekvieno atrinkto projekto naudos gavėjai Komisijai pateikia metinę ataskaitą. 2. Užbaigus projektus, Komisija įvertina, kaip jie buvo įgyvendinti ir koks buvo jų poveikis, kad nustatytų, ar buvo pasiekti iš pradžių užsibrėžti tikslai. 3. Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai pasiunčia: a) iki 2005 m. birželio 30 d. ataskaitą, kuri turi būti parengta nepriklausomai nuo programos vadovo, įvertinančią programos svarbą, naudingumą ir veiksmingumą, ir pranešimą, ar ši programa turėtų būti tęsiama ir keičiama, kartu su atitinkamu pasiūlymu; b) užbaigus programą ir ne vėliau kaip iki 2006 m. birželio 30 d. išsamią programos įgyvendinimo ir rezultatų ataskaitą, nustatančią visų pirma Bendrijos finansinės paramos pridėtinę vertę. 14 straipsnis Taikomumas Šis sprendimas galioja toms valstybėms narėms, kurios yra priėmusios eurą kaip bendrą valiutą. 15 straipsnis Įsigaliojimo data Šis sprendimas įsigalioja jo paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje dieną. Jis taikomas nuo 2002 m. sausio 1 d. Priimta Briuselyje, 2001 m. gruodžio 17 d. Tarybos vardu Pirmininkas A. Neyts-Uyttebroeck [1] OL C 240 E, 2001 8 28, p. 120. [2] Nuomonė pateikta 2001 m. lapkričio 13 d. (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje). [3] OL C 293, 2001 10 19, p. 3. [4] OL C 11, 1999 1 15, p. 13. [5] OL L 181, 2001 7 4, p. 6. [6] OL L 181, 2001 7 4, p. 11. [7] OL C 172, 1999 6 18, p. 1. [8] League of Nations Treaty Series Nr. 2623 (1931), p. 372. --------------------------------------------------