Oficialusis leidinys L 138 , 28/05/2002 p. 0033 - 0034



Tarybos bendroji pozicija 2002 m. gegužės 21 d. dėl kai kurių palestiniečių laikino priėmimo Europos Sąjungos valstybėse narėse (2002/400/BUSP) EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 15 straipsnį, kadangi: (1) Taiki evakuacija Kristaus gimimo bažnyčioje Betliejuje pagal Palestiniečių Vadovybės ir Izraelio Vyriausybės 2002 m. gegužės 5 d. pasiekto susitarimo sąlygas, taip pat šalių papildomi susitarimai ar vienašališkos priemonės pagal tą susitarimą rodo svarbias pastangas sušvelninti krizinę padėtį regione ir atkurti šalių dialogą. (2) Palestiniečių Vadovybės ir Izraelio Vyriausybės pasiektas susitarimas reiškia, kad 13 asmenų iš palestiniečių, evakuotų iš Kristaus gimimo bažnyčios, grupės sutiko būti perkelti į užsienį ir kad Izraelio Vyriausybė, Palestiniečių Vadovybė ir kitos suinteresuotos šalys sutiko dėl tų 13 palestiniečių perkėlimo į užsienį, ir kad 12 iš jų turi priimti valstybės narės, o vienas turi pasilikti Kipro Respublikoje. (3) Europos Sąjunga yra įsipareigojusi visaip stengtis padėti Izraelio ir Palestinos tautoms kurti ilgalaikę taiką ir draugiškus santykius remiantis Jungtinių Tautų Chartijos principais. Siekdamos prisidėti prie tų pastangų ir atsižvelgdamos į Izraelio Vyriausybės, Palestiniečių Vadovybės ir kitų minėtų palestiniečių perkėlimu į užsienį suinteresuotų šalių susitarimą, kelios valstybės narės pačios pareiškė norinčios laikinai ir tik dėl humanitarinio pobūdžio priežasčių priimti vieną ar daugiau iš šių palestiniečių, kurie sutiko būti perkeltais į jų teritoriją. (4) Nors sprendimai bet kuriems iš tų asmenų dėl humanitarinio pobūdžio priežasčių leisti atvykti ir būti jų teritorijose priklauso kiekvienos priimančios valstybės narės kompetencijai ir savaime nereiškia, kad tiems asmenims suteikiama teisė laisvai keliauti valstybių narių teritorijose, svarbu Europos Sąjungos lygmeniu nustatyti bendrą požiūrį į tam tikrus su tokiais sprendimais susijusius aspektus. (5) Ypač reikėtų užtikrinti, kad tiems asmenims kiekvienoje iš priimančių valstybių narių būtų taikomas panašus režimas tokiais klausimais, kaip jų leidimo pasilikti trukmė, jų saugumo ir kitų asmenų saugumo užtikrinimas ir informacijos pasikeitimo tarp atitinkamų valstybių narių tuo tikslu užtikrinimas. (6) Prisiimdamos atsakomybę dėl teisėtvarkos palaikymo savo pačių teritorijose ir užtikrindamos savo vidaus saugumą, priimančios valstybės narės turės atsižvelgti ir į kitų valstybių narių viešąją tvarką ir saugumą. Dėl to priimančios valstybės narės pareiškia apie savo pasirengimą priimti atgal bet kuriuos palestiniečius, priimtus jų teritorijose, kurie gali neteisėtai atvykti į kitos valstybės narės teritoriją ar kuriems kitaip neleidžiama ten būti. (7) Praėjus atitinkamam laikotarpiui, reikėtų Sąjungos lygmeniu įvertinti, kaip praktiškai atitinkamos valstybės narės priėmė tuos 12 palestiniečių ir bet kuriuos klausimus, kurie gali iškilti taikant šį teisės aktą, PRIĖMĖ ŠIĄ BENDRĄJĄ POZICIJĄ: 1 straipsnis Ši bendroji pozicija yra dėl 12 iš 13 palestiniečių, priklausančių grupei palestiniečių, dėl kurių 2002 m. gegužės 5 d. Palestiniečių Vadovybė ir Izraelio Vyriausybė pasiekė susitarimo memorandumą dėl jų taikios evakuacijos iš Kristaus gimimo bažnyčios Betliejuje ir kurie sutiko būti laikinai perkelti ir priimti Europos Sąjungos valstybėse narėse. 2 straipsnis 12 iš 13 1 straipsnyje nurodytų palestiniečių laikinai ir tik dėl humanitarinio pobūdžio priežasčių priima šios valstybės narės: Belgija, Graikija, Ispanija, Airija, Italija ir Portugalija. 3 straipsnis Kiekviena iš 2 straipsnyje nurodytų valstybių narių savo priimamiems palestiniečiams suteikia nacionalinį leidimą atvykti į savo teritoriją ir joje būti iki 12 mėnesių. Šis leidimas galioja tik atitinkamos valstybės narės teritorijai, o ši dėl to imasi atitinkamų priemonių. Šio leidimo išdavimui gali būti keliamos konkrečios sąlygos, kurias atitinkami palestiniečiai turi priimti dar iki atvykimo. 4 straipsnis Kiekviena 2 straipsnyje nurodyta valstybė narė pagal savo teisinę sistemą imasi priemonių, kad būtų užtikrintas priimamų palestiniečių asmens saugumas ir kad dėl jų nebūtų statoma į pavojų valstybių narių viešoji tvarka ar vidaus saugumas. 5 straipsnis Be savo įsipareigojimų pagal galiojančias Bendrijos teisės ir teisės aktų, priimtų pagal Europos Sąjungos sutarties VI antraštinę dalį, nuostatas valstybės narės viena su kita keičiasi informacija, kuri gali būti svarbi tinkamam priemonių, kurių imamasi pagal šią bendrąją poziciją, taikymui, įskaitant informaciją, kurios gali prireikti 1 straipsnyje nurodytų asmenų tapatybei nustatyti. 6 straipsnis Tokius dalykus, kaip apgyvendinimas, gyvenimo sąlygos, ryšiai su šeimos nariais, galimybės įsidarbinti ar profesinis pasirengimas, reglamentuoja kiekvienos priimančios valstybės narės nacionalinė teisė. Tačiau 2 straipsnyje nurodytos valstybės narės apie šiuos dalykus teikia viena kitai ir paprašytos kitoms valstybėms narėms atitinkamą informaciją, kad būtų skatinamas kiek įmanoma vienodas režimas. 7 straipsnis Jei trečioji šalis kurios nors iš 2 straipsnyje nurodytų valstybių narių prašo išduoti jos priimtą palestinietį, ta valstybė narė nedelsdama apie tai praneša kitoms valstybėms narėms. Prieš nusistatydama savo poziciją dėl atsakymo į ekstradicijos prašymą pagal nacionalinę teisinę praktiką, ji konsultuojasi Taryboje su kitomis valstybėmis narėmis, kad būtų apsvarstyta padėtis ir išsiaiškinta, ar valstybės narės gali spręsti tą reikalą bendromis pastangomis. 8 straipsnis Taryba stebi šios bendrosios pozicijos taikymą ir per 11 mėnesių nuo jos priėmimo arba anksčiau kurios nors iš jos narių prašymu tą taikymą įvertina. 9 straipsnis Ši bendroji pozicija įsigalioja nuo jos priėmimo dienos. 10 straipsnis Ši bendroji pozicija skelbiama Oficialiajame leidinyje. Priimta Briuselyje, 2002 m. gegužės 21 d. Tarybos vardu Pirmininkas J. Piqué i Camps --------------------------------------------------