LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 154/1

EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES) 2017/1001

2017 m. birželio 14 d.

dėl Europos Sąjungos prekių ženklo

(kodifikuota redakcija)

(Tekstas svarbus EEE)

EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 118 straipsnio pirmą pastraipą,

atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,

teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,

laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (1),

kadangi:

(1) Tarybos reglamentas (EB) Nr. 207/2009 (2) buvo keletą kartų iš esmės keičiamas (3). Siekiant aiškumo ir racionalumo tas reglamentas turėtų būti kodifikuotas;

(2) Tarybos reglamentu (EB) Nr. 40/94 (4), kuris 2009 m. buvo kodifikuotas kaip Reglamentas (EB) Nr. 207/2009, sukurta specialiai Sąjungai skirta prekių ženklų apsaugos sistema, kurioje numatyta Sąjungos lygmens prekių ženklų apsauga lygiagrečiai su valstybių narių lygmeniu užtikrinama prekių ženklų apsauga pagal nacionalines prekių ženklų sistemas, suderintas Tarybos direktyva 89/104/EEB (5), kuri buvo kodifikuota kaip Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/95/EB (6);

(3) pageidautina visoje Sąjungoje skatinti sklandžią ekonominės veiklos plėtotę ir nenutrūkstamą bei suderintą plėtojimąsi, tuo tikslu baigiant kurti vidaus rinką, kuri veiks tinkamai ir sudarys sąlygas, panašias į nacionalinėje rinkoje esančiąsias sąlygas. Norint sukurti tokią rinką ir pagaliau ją paversti bendrąja rinka, reikėtų ne tik pašalinti kliūtis laisvam prekių ar paslaugų judėjimui bei įdiegti konkurencijos neiškreipiančią tvarką, bet ir nustatyti teisines sąlygas prekių gamybos ir jų paskirstymo bei paslaugų teikimo įmonėms pritaikyti savo veiklą prie Sąjungos mastų. Dėl to tarp įmonių turimų teisinių priemonių turėtų būti prekių ženklai, leidžiantys visoje Sąjungoje, neatsižvelgiant į valstybių sienas, tapačiomis priemonėmis atskirti įmonių gaminamas prekes ir teikiamas paslaugas;

(4) minėtiems Sąjungos tikslams pasiekti būtina numatyti Sąjungoje tokią prekių ženklams skirtą tvarką, kuri, taikant vieną procedūrų sistemą, leistų įmonėms gauti vienodą apsaugą suteikiantį ES prekių ženklą, galiojantį visoje Sąjungos teritorijoje. Išskyrus šiame reglamente numatytus atvejus, ES prekių ženklui turėtų būti taikomas jo vieningumo principas;

(5) derinant teisės aktus neįmanoma panaikinti prekių ženklų savininkams valstybių narių teisės aktais suteiktų teisių teritorinių apribojimų. Norint įmonėms sudaryti sąlygas nevaržomai ekonominei veiklai visoje vidaus rinkoje, turėtų būti įmanoma registruoti prekių ženklus vadovaujantis vienu Sąjungos teisės aktu, kuris būtų tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse;

(6) nuo Bendrijos prekių ženklų sistemos sukūrimo sukaupta patirtis parodė, kad Sąjungos ir trečiųjų šalių įmonės priėmė sistemą, ir ji tapo sėkmingu ir perspektyviu valstybių narių lygmeniu teikiamos prekių ženklų apsaugos papildymu ir alternatyva;

(7) vis dėlto Sąjungos teisės aktai, susiję su prekių ženklais, nepakeičia valstybių narių prekių ženklus reguliuojančių teisės aktų. Iš tiesų reikalavimas, kad įmonės padavinėtų paraiškas registruoti savo prekių ženklus kaip ES prekių ženklus, neturėtų būti laikomas pagrįstu;

(8) nacionaliniai prekių ženklai ir toliau reikalingi toms įmonėms, kurios nepageidauja apsaugoti savo prekių ženklų Sąjungos lygmeniu arba kurios negali gauti Sąjungos masto apsaugos, bet gali be kliūčių gauti nacionalinę apsaugą. Kiekvienam asmeniui, siekiančiam gauti prekių ženklų apsaugą, turėtų būti leista nuspręsti, ar jis siekia apsaugoti tik nacionalinį ženklą vienoje ar keliose valstybėse narėse, ar tik ES prekių ženklą, ar abu šiuos ženklus;

(9) teisių į ES prekių ženklą negalima įgyti kitaip nei registruojantis ir pirmiausia turi būti atsisakoma registruoti, jeigu prekių ženklas neturi skiriamųjų požymių, jeigu yra neteisėtas arba jeigu prieštarauja jau esamoms teisėms;

(10) turėtų būti leidžiama žymenį vaizduoti bet kokiu tinkamu pavidalu naudojant visuotinai prieinamas technologijas, ir todėl nebūtinai grafinėmis priemonėmis, jei toks vaizdavimas yra aiškus, tikslus, savarankiškas, lengvai prieinamas, suprantamas, pastovus ir objektyvus;

(11) ES prekių ženklo, kurio svarbiausia paskirtis – garantuoti, kad prekių ženklas taps kilmės nuoroda, suteikiama apsauga ženklo, žymens ir prekių ar paslaugų tapatumo atvejais turi būti absoliuti. Ši apsauga taip pat turėtų galioti ženklo, žymens ir prekių ar paslaugų panašumo atvejais. Panašumo koncepcija turėtų būti aiškinama susietai su suklaidinimo galimybe. Suklaidinimo galimybė, kurios įvertinimas priklauso nuo daugelio veiksnių ir ypač nuo prekių ženklo pripažinimo rinkoje, galimas susiejimas su vartojamu ar registruotu žymeniu, tarp prekių ženklo ar žymens ir tarp nurodytų prekių ar paslaugų egzistuojantis panašumas turėtų sudaryti ypatingas aplinkybes, dėl kurių būtina suteikti tokią apsaugą;

(12) siekiant užtikrinti teisinį tikrumą ir visišką suderinamumą su prioriteto principu, pagal kurį įregistruotas ankstesnis prekių ženklas turi pirmenybę prieš vėliau įregistruotus prekių ženklus, reikia numatyti, kad užtikrinant ES prekių ženklu suteikiamas teises nebūtų daromas poveikis savininkų teisėms, įgytoms iki ES prekių ženklo paraiškos padavimo ar prioriteto datos. Tai atitinka 1994 m. balandžio 15 d. Sutarties dėl intelektinės nuosavybės teisių aspektų, susijusių su prekyba, 16 straipsnio 1 dalį;

(13) kai bendrovė tą patį ar panašų žymenį naudoja kaip prekybinį pavadinimą tokiu būdu, kad atsiranda sąsaja tarp bendrovės tokiu pavadinimu ir tos bendrovės siūlomų prekių ar paslaugų, gali atsirasti painiava dėl komercinio šaltinio, iš kurio kildinamos prekės ar paslaugos. Todėl teisių į ES prekių ženklą pažeidimas taip pat turėtų apimti žymens naudojimą kaip prekybinį pavadinimą ar panašią nuorodą, jeigu jis naudojamas siekiant atskirti prekes ar paslaugas;

(14) siekiant užtikrinti teisinį tikrumą ir visišką suderinamumą su konkrečiais Sąjungos teisės aktais, tikslinga numatyti, kad ES prekių ženklo savininkas turėtų turėti teisę uždrausti trečiajai šaliai naudoti žymenį lyginamojoje reklamoje, kai tokia lyginamoji reklama prieštarauja Europos Parlamento ir Tarybos direktyvai 2006/114/EB (7);

(15) siekiant užtikrinti prekių ženklų apsaugą ir efektyviai kovoti su klastojimu bei vadovaujantis Sąjungos tarptautiniais įsipareigojimais Pasaulio prekybos organizacijos (toliau – PPO) sistemoje, visų pirma pagal Bendrojo susitarimo dėl muitų tarifų ir prekybos (toliau – GATT) V straipsnį dėl tranzito laisvės, o generinių vaistų atveju – pagal 2001 m. lapkričio 14 d. Dohos PPO ministrų konferencijoje priimtą Deklaraciją dėl TRIPS sutarties ir visuomenės sveikatos, ES prekių ženklo savininkas turėtų turėti teisę uždrausti trečiosioms šalims vykdant komercinę veiklą įvežti į Sąjungą prekes neišleidžiant jų ten į laisvą apyvartą, kai tokios prekės įvežamos iš trečiųjų šalių ir be leidimo yra pažymėtos prekių ženklu, kuris yra tapatus arba iš esmės tapatus tokioms prekėms įregistruotam ES prekių ženklui;

(16) šiuo tikslu ES prekių ženklų savininkams turėtų būti leistina užkirsti kelią teises pažeidžiančių prekių įvežimui ir visų muitinių procedūrų taikymui joms, įskaitant tranzitą, perkrovimą, sandėliavimą, laisvąsias zonas, laikinąjį saugojimą, laikinąjį įvežimą perdirbti ar laikinąjį įvežimą, taip pat ir tuo atveju, kai tokių prekių neketinama pateikti Sąjungos rinkai. Vykdydamos muitinį tikrinimą muitinės turėtų naudotis Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 608/2013 (8) nustatytais įgaliojimais ir procedūromis, taip pat ir teisių turėtojų prašymu. Visų pirma muitinės turėtų vykdyti atitinkamus tikrinimus remdamosi rizikos analizės kriterijais;

(17) siekiant suderinti poreikį užtikrinti efektyvų teisių į prekių ženklus įgyvendinimą ir būtinybę išvengti laisvos prekybos teisėtomis prekėmis suvaržymų, ES prekių ženklo savininkui suteikta teisė turėtų nustoti galioti tuo atveju, kai Europos Sąjungos prekių ženklų teisme (toliau – ES prekių ženklų teismas), kompetentingame priimti esminį sprendimą dėl to, ar buvo pažeistas ES prekių ženklas, pradėtame paskesniame procese deklarantas arba prekių turėtojas sugeba įrodyti, kad ES prekių ženklo savininkas neturi teisės uždrausti pateikti prekes rinkai galutinės paskirties šalyje;

(18) Reglamento (ES) Nr. 608/2013 28 straipsnyje numatyta, kad tais atvejais, kai, inter alia, vėliau nustatoma, jog atitinkamos prekės nepažeidžia intelektinės nuosavybės teisės, teisių turėtojas atsako už prekių turėtojo patirtą žalą;

(19) turėtų būti imtasi tinkamų priemonių siekiant užtikrinti sklandų generinių vaistų tranzitą. Tarptautinių nepatentuotų pavadinimų (toliau – INN), kaip į vaistinių preparatų sudėtį įeinančių veikliųjų medžiagų visuotinai pripažintų bendrinių pavadinimų, požiūriu labai svarbu tinkamai atsižvelgti į esamus apribojimus prekių ženklo teisių poveikiui. Todėl ES prekių ženklo savininkas neturėtų turėti teisės, remdamasis į vaistų sudėtį įeinančios veikliosios medžiagos INN ir prekių ženklo panašumais, užkirsti kelią trečiajai šaliai įvežti į Sąjungą prekes neišleidžiant jų ten į laisvą apyvartą;

(20) tam, kad ES prekių ženklų savininkai turėtų galimybę efektyviai kovoti su klastojimu, jiems turėtų būti suteikta teisė uždrausti teises pažeidžiančiu ženklu žymėti prekes ir atlikti parengiamuosius veiksmus prieš žymėjimą;

(21) ES prekių ženklu suteikiamos išimtinės teisės neturėtų suteikti savininkui teisės uždrausti trečiosioms šalims naudoti žymenis ar nuorodas, jeigu jie naudojami teisingai, taigi – laikantis sąžiningos pramoninės ir komercinės veiklos praktikos. Tam, kad būtų užtikrintos vienodos sąlygos prekybiniams pavadinimams ir ES prekių ženklams ginčų atveju, atsižvelgiant į tai, kad prekybiniams pavadinimams dažnai suteikiama neribota apsauga vėlesnių prekių ženklų atžvilgiu, turėtų būti laikoma, kad toks naudojimas apima tik trečiosios šalies asmenvardžio naudojimą. Tuo remiantis taip pat turėtų būti leidžiama naudoti aprašomuosius arba skiriamųjų požymių neturinčius žymenis ar bendrai nuorodas. Be to, savininkui neturėtų būti suteikta teisė uždrausti teisingai ir sąžiningai naudoti ES prekių ženklą siekiant identifikuoti ar nurodyti prekes ar paslaugas kaip savininko prekes ar paslaugas. Trečiosioms šalims naudojant prekių ženklą siekiant atkreipti vartotojų dėmesį į perparduodamas originalias prekes, kurias iš pradžių pardavė ES prekių ženklo savininkas arba kurios buvo parduodamos su jo leidimu Sąjungoje, toks naudojimas turėtų būtų laikomas teisingu, jei jis tuo pačiu metu atitinka sąžiningą pramoninės ir komercinės veiklos praktiką. Trečiosioms šalims naudojant prekių ženklą meninės raiškos tikslu, toks naudojimas turėtų būtų laikomas teisingu, jei jis tuo pačiu metu atitinka sąžiningą pramoninės ir komercinės veiklos praktiką. Be to, šis reglamentas turėtų būti taikomas taip, kad būtų užtikrinta visapusiška pagarba pagrindinėms teisėms ir laisvėms, visų pirma saviraiškos laisvei;

(22) laisvo prekių judėjimo principas reiškia, kad svarbu, jog ES prekių ženklo savininkas neturėtų teisės uždrausti trečiajai šaliai vartoti prekių ženklą žymėti prekėms, kurios jo paties ar jo sutikimu buvo išleistos cirkuliuoti Europos ekonominėje erdvėje pažymėtos tuo prekių ženklu, išskyrus atvejus, kai dėl pagrįstų priežasčių savininkas nesutinka su tolesniu prekių komercializavimu;

(23) siekiant užtikrinti teisinį tikrumą ir apsaugoti teisėtai įgytas prekių ženklų teises, yra tikslinga ir būtina nustatyti (nedarant poveikio principui, kad teisės į vėlesnį prekių ženklą negali būti užtikrinamos užginčijant ankstesnį prekių ženklą), kad ES prekių ženklų savininkai neturėtų turėti teisės pareikšti protesto dėl vėlesnio prekių ženklo naudojimo, jei vėlesnio prekių ženklo teisės buvo įgytos tada, kai teisės į ankstesnį prekių ženklą negalėjo būti užtikrintos užginčijant vėlesnį prekių ženklą;

(24) nėra jokių ES prekių ženklų arba bet kokio jiems prieštaraujančio anksčiau registruoto prekių ženklo apsaugos pateisinimo, išskyrus atvejus, kai prekių ženklai yra iš tikrųjų naudojami;

(25) siekiant vienodų sąlygų ir teisinio tikrumo, ES prekių ženklo naudojimo tokiu pavidalu, kurio elementai skiriasi, bet nepakeičia ženklo tuo pavidalu, kuriuo jis buvo įregistruotas, skiriamojo požymio, turėtų pakakti išsaugoti suteiktas teises, nepriklausomai nuo to, ar prekių ženklas tokiu pavidalu, kokiu yra naudojamas, taip pat yra įregistruotas;

(26) ES prekių ženklas turėtų būti vertinamas kaip nuosavybės objektas, egzistuojantis atskirai nuo įmonių, kurių prekės ar paslaugos yra juo žymimos. Dėl to turėtų būti sudaryta galimybė jį perduoti, pateikti jį trečiajai šaliai kaip užtikrinimą ir naudoti kaip licencijų dalyką;

(27) Sąjungos lygiu būtina imtis administracinių priemonių, kad pagal šį reglamentą nustatyti prekių ženklams skirti teisės aktai būtų įgyvendinti kiekvienam prekių ženklui. Dėl to labai svarbu, išlaikant esamą Sąjungos organizacinę struktūrą bei valdžios pasidalijimą, numatyti Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (toliau – Tarnyba) įsteigimą, kuri galėtų nepriklausomai spręsti techninius klausimus ir turėtų teisinį, administracinį ir finansinį savarankiškumą. Dėl to būtina ir tinkama, kad Tarnyba būtų juridinio asmens statusą turinti Sąjungos organizacija, kuri galėtų naudotis šiuo reglamentu suteiktais įgalinimais ir veiktų pagal Sąjungos teisės aktus, neperžengdama Sąjungos institucijų kompetencijos ribų;

(28) ES prekių ženklo apsauga suteikiama konkrečioms prekėms ar paslaugoms, kurių pobūdis ir skaičius lemia prekių ženklo savininkui suteikiamos apsaugos mastą. Todėl šiame reglamente būtina nustatyti prekių ir paslaugų nurodymo ir klasifikavimo taisykles ir užtikrinti teisinį tikrumą bei patikimą administravimą reikalaujant, kad pareiškėjas pakankamai aiškiai ir tiksliai identifikuotų prekes ir paslaugas, kurių atžvilgiu prašoma prekių ženklu suteikiamos apsaugos, kad kompetentingos institucijos ir ekonominės veiklos vykdytojai vien remdamiesi paraiška galėtų nustatyti prašomos apsaugos mastą. Vartojami bendrieji terminai turėtų būti aiškinami kaip apimantys tik visas prekes ir paslaugas, kurias aiškiai žymi pažodine reikšme vartojamas terminas. ES prekių ženklų, kurie dėl Tarnybos praktikos anksčiau nei 2012 m. birželio 22 d. buvo įregistruoti visai klasifikacijos sistemos, nustatytos 1957 m. birželio 15 d. Nicos sutartimi dėl tarptautinės prekių ir paslaugų ženklų registravimo klasifikacijos, antraštei, savininkams turėtų būti suteikta galimybė pritaikyti savo prekių ir paslaugų sąrašus siekiant užtikrinti, kad registro turinys atitiktų būtinus aiškumo ir tikslumo standartus pagal Europos Sąjungos Teisingumo Teismo praktiką;

(29) išvengiant nepagrįsto delsimo registruojant ES prekių ženklą tikslinga nustatyti neprivalomą ES ir nacionalinių prekių ženklų paieškų sistemą, kuri būtų lanksti naudotojų poreikių ir prioritetų atžvilgiu. Neprivaloma ES ir nacionalinių prekių ženklų paieška turėtų būti papildyta visuomenei suteikiant galimybę nemokamai naudotis išsamiomis, sparčiomis ir galingomis paieškos sistemomis, sukurtomis bendradarbiaujant Tarnybai ir valstybių narių centrinėms pramoninės nuosavybės tarnyboms, įskaitant Beniliukso intelektinės nuosavybės tarnybą;

(30) būtina užtikrinti, kad šalys, kurioms turi įtakos Tarnybos priimami sprendimai, būtų teisiškai apsaugotos ypatingą prekių ženklų teisės pobūdį atitinkančiu būdu. Dėl to turėtų būti numatyta galimybė apskųsti įvairių Tarnybos sprendimus priimančių subjektų sprendimus. Tarnybos Apeliacinė taryba turėtų priimti sprendimus dėl skundų. Turėtų būti galima apskųsti Apeliacinės tarybos sprendimus Bendrajam Teismui, turinčiam teisę panaikinti arba pakeisti ginčijamą sprendimą;

(31) norėdamos užtikrinti ES prekių ženklų apsaugą, valstybės narės, atsižvelgdamos į savo nacionalinę sistemą, turėtų nustatyti kuo mažiau nacionalinių pirmosios ir antrosios instancijos teismų, kompetentingų spręsti ES prekių ženklų pažeidimo ir jų galiojimo klausimus;

(32) svarbu, kad sprendimai ES prekių ženklų pažeidimo ir galiojimo klausimais galiotų ir aprėptų visą Sąjungos teritoriją, nes tai yra vienintelis būdas išvengti vienas kitam prieštaraujančių teismų bei Tarnybos sprendimų ir pasiekti, kad nebūtų pakenkta vieningam ES prekių ženklų pobūdžiui. Visiems su ES prekių ženklais susijusiems ieškiniams turėtų būti taikomos Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1215/2012 (9) nuostatos, išskyrus atvejus, kai šis reglamentas nuo jų nukrypsta;

(33) teismo procesuose dėl tų pačių faktų ir dalyvaujant toms pačioms šalims, pradėtuose ES prekių ženklo ir lygiagrečiai egzistuojančių nacionalinių prekių ženklų pagrindu, reikia vengti prieštaringų sprendimų. Tuo tikslu, kai ieškiniai pateikiami toje pačioje valstybėje narėje, to siekiama pagal nacionalines procesines taisykles, kurioms šis reglamentas nėra taikomas, o kai ieškiniai pateikiami skirtingose valstybėse narėse, tiktų pagal lis pendens ir susijusių ieškinių sprendimo Reglamente (ES) Nr. 1215/2012 nurodytas taisykles sukurtos nuostatos;

(34) siekiant skatinti praktikos konvergenciją ir kurti bendras priemones, būtina nustatyti tinkamą Tarnybos ir valstybių narių pramoninės nuosavybės tarnybų, įskaitant Beniliukso intelektinės nuosavybės tarnybą, bendradarbiavimo sistemą, apibrėžiant pagrindines bendradarbiavimo sritis ir suteikiant galimybę Tarnybai koordinuoti atitinkamus Sąjungai ir valstybėms narėms svarbius bendrus projektus ir iki tam tikros maksimalios sumos tuos projektus finansuoti. Ta bendradarbiavimo veikla turėtų būti naudinga įmonėms, naudojančioms prekių ženklų sistemas Europoje. Šiame reglamente nustatytos Sąjungos tvarkos naudotojams projektai, visų pirma paieškai ir informacijos tikrinimui skirtos duomenų bazės, turėtų suteikti papildomų, įtraukių ir efektyvių priemonių, kurios yra nemokamos ir kurios leistų laikytis specialių reikalavimų, atsirandančių dėl vieningo ES prekių ženklo pobūdžio;

(35) pageidautina sudaryti palankesnes sąlygas draugiškai, greitai ir efektyviai spręsti ginčus, Tarnybai patikint įsteigti Mediacijos centrą, kurio paslaugomis galėtų naudotis bet kuris asmuo siekdamas taikiai abipusiu susitarimu išspręsti ginčus, susijusius su ES prekių ženklais ir Bendrijos dizainu;

(36) sukūrus ES prekių ženklų sistemą padidėjo valstybių narių centrinių pramoninės nuosavybės tarnybų ir kitų valdžios institucijų finansinė našta. Papildomos išlaidos yra susijusios su tuo, kad vykdoma daugiau protesto ir pripažinimo negaliojančiu procedūrų, kurios yra susijusios su ES prekių ženklais arba kurias inicijuoja tokių prekių ženklų savininkai, taip pat su informuotumo didinimo veikla, susijusia su ES prekių ženklų sistema, ir su veikla, kuria siekiama užtikrinti ES prekių ženklų teises. Todėl yra tikslinga užtikrinti, kad Tarnyba valstybėms narėms kompensuotų išlaidų dalį, patiriamą dėl jų vaidmens užtikrinant sklandų ES prekių ženklų sistemos veikimą. Tokia kompensacija turėtų būti mokama su sąlyga, kad valstybės narės pateikia atitinkamus statistinius duomenis. Toks kompensavimas neturėtų būti tokios apimties, dėl kurios susidarytų Tarnybos biudžeto deficitas;

(37) kad būtų užtikrintas visiškas Tarnybos savarankiškumas ir nepriklausomumas, derėtų jai skirti atskirą biudžetą, kurio pajamas iš esmės sudarytų sistemos vartotojų mokamos įmokos. Vis dėlto visais subsidijų atskaitymų į bendrą Sąjungos biudžetą atvejais taikoma Sąjungos biudžetinė procedūra. Be to, buhalterinių ataskaitų auditą turėtų atlikti Audito Rūmai;

(38) siekiant patikimai valdyti finansus, reikėtų vengti pernelyg didelio Tarnybos biudžeto pertekliaus susidarymo. Tai neturėtų daryti poveikio Tarnybos disponavimui finansinėmis atsargomis, kurių užtektų jos vienų metų veiklos išlaidoms padengti, kad būtų užtikrintas jos veiklos tęstinumas ir užduočių vykdymas. Tos atsargos turėtų būti naudojamos tik siekiant užtikrinti nepertraukiamą šiame reglamente nustatytų Tarnybos užduočių vykdymą;

(39) atsižvelgiant į tai, kad Tarnybai mokami mokesčiai yra nepaprastai svarbūs ES prekių ženklų sistemos veikimui, ir į tai, kad ši sistema papildo nacionalines prekių ženklų sistemas, tų mokesčių dydį reikia nustatyti tiesiogiai šio reglamento priede. Nustatytas mokesčių dydis turėtų būti toks, kad būtų užtikrinta, jog: pirma, iš jų gaunamos pajamos iš esmės būtų pakankamos Tarnybos biudžetui subalansuoti; antra, ES prekių ženklų ir nacionalinės prekių ženklų sistemos egzistuotų kartu ir papildytų viena kitą, taip pat atsižvelgiant į rinkos, kurią apima ES prekių ženklas, dydį ir mažųjų bei vidutinių įmonių poreikius; ir, trečia, valstybėse narėse būtų veiksmingai užtikrinamos ES prekių ženklo savininkų teisės;

(40) siekiant užtikrinti, kad Tarnyba efektyviai, veiksmingai ir sparčiai nagrinėtų ir registruotų ES prekių ženklų paraiškas taikydama skaidrias, išsamias, teisingas ir nešališkas procedūras, pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais išsamiai nustatomos protesto pareiškimo bei nagrinėjimo procedūros ir paraiškos dalinio keitimo procedūros;

(41) siekiant užtikrinti, kad ES prekių ženklą būtų galima efektyviai ir veiksmingai panaikinti arba paskelbti negaliojančiu taikant skaidrias, išsamias, teisingas ir nešališkas procedūras, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus, kuriais nustatomos panaikinimo ir paskelbimo negaliojančiu procedūros;

(42) siekiant sudaryti sąlygas Apeliacinėms taryboms efektyviai, veiksmingai ir išsamiai peržiūrėti Tarnybos sprendimus taikant skaidrias, išsamias, teisingas ir nešališkas procedūras, kuriomis atsižvelgiama į šiame reglamente nustatytus principus, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus, kuriais nustatomi apeliacijos turinio reikalavimai, apeliacijos pateikimo bei nagrinėjimo procedūros, Apeliacinės tarybos sprendimų turinio bei formos reikalavimai ir apeliacijos mokesčių grąžinimas;

(43) siekiant užtikrinti sklandų, efektyvų ir veiksmingą ES prekių ženklų sistemos veikimą, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus, kuriais nustatomi išsamūs žodinio proceso reikalavimai ir išsami įrodymų rinkimo tvarka, išsami pranešimo tvarka, ryšio priemonės ir formos, kurias turi naudoti procedūrų šalys, terminų skaičiavimą ir trukmę reglamentuojančios taisyklės, sprendimo panaikinimo arba įrašo registre anuliavimo procedūros, išsami procedūrų atnaujinimo tvarka ir išsamios atstovavimo Tarnyboje nuostatos;

(44) siekiant užtikrinti efektyvų ir veiksmingą Apeliacinių tarybų organizavimą, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus, kuriais išsamiai nustatomas Apeliacinių tarybų organizavimas;

(45) siekiant užtikrinti efektyvų ir veiksmingą tarptautinių prekių ženklų registravimą visapusiškai laikantis Madrido susitarimo dėl tarptautinės ženklų registracijos protokolo, priimto 1989 m. birželio 27 d. Madride (toliau – Madrido protokolas), taisyklių, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus, kuriais išsamiai nustatomos procedūros, taikomos pareiškiant ir nagrinėjant protestą, įskaitant reikiamus Pasaulinei intelektinės nuosavybės organizacijai (toliau – PINO) teiktinus pranešimus, ir išsami procedūra, taikoma tarptautinei registracijai, grindžiamai pagrindine paraiška arba pagrindine registracija, susijusia su kolektyviniu ženklu, sertifikavimo ženklu arba garantiniu ženklu;

(46) ypač svarbu, kad atlikdama parengiamąjį darbą Komisija tinkamai konsultuotųsi, taip pat ir su ekspertais ir kad tos konsultacijos būtų vykdomos vadovaujantis 2016 m. balandžio 13 d. Tarpinstituciniame susitarime dėl geresnės teisėkūros (10) nustatytais principais. Visų pirma siekiant užtikrinti vienodas galimybes dalyvauti atliekant su deleguotaisiais aktais susijusį parengiamąjį darbą, Europos Parlamentas ir Taryba visus dokumentus gauna tuo pačiu metu kaip ir valstybių narių ekspertai, o šiems ekspertams sistemingai suteikiama galimybė dalyvauti Komisijos ekspertų grupių, kurios atlieka su deleguotaisiais aktais susijusį parengiamąjį darbą, posėdžiuose.

(47) siekiant užtikrinti vienodas šio reglamento įgyvendinimo sąlygas, Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai, siekiant nustatyti išsamias nuostatas dėl paraiškų, prašymų, liudijimų, ieškinių, taisyklių, pranešimų ir visų kitų dokumentų, naudojamų laikantis atitinkamų šiuo reglamentu nustatytų procedūrinių reikalavimų, taip pat nustatyti procedūrose būtinų ir praktiškai patirtų išlaidų maksimalias normas, išsamias nuostatas dėl informacijos skelbimo Europos Sąjungos prekių ženklų biuletenyje ir Tarnybos oficialiajame leidinyje, išsamias Tarnybos ir nacionalinių valdžios institucijų keitimosi informacija nuostatas, išsamias nuostatas dėl patvirtinamųjų dokumentų vertimo rašytiniame procese, sprendimų, kuriuos turi priimti Protestų arba Anuliavimo skyrių vienas narys, tikslias rūšis, išsamias nuostatas dėl pareigos pranešti pagal Madrido protokolą ir išsamius reikalavimus, taikomus teritorinio išplėtimo prašymui, teikiamam atlikus tarptautinę registraciją. Tais įgaliojimais turėtų būti naudojamasi laikantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 182/2011 (11);

(48) kadangi šio reglamento tikslų valstybės narės negali deramai pasiekti, o dėl jo masto ir poveikio tų tikslų būtų geriau siekti Sąjungos lygmeniu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina nurodytiems tikslams pasiekti,

PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:

I SKYRIUS

BENDROSIOS NUOSTATOS

1 straipsnis

ES prekių ženklas

1. Prekėms arba paslaugoms skirtas prekių ženklas, įregistruotas laikantis šiame reglamente nustatytų sąlygų ir tvarkos (toliau – Europos Sąjungos prekių ženklas) (toliau – ES prekių ženklas).

2. ES prekių ženklas turi vieningą statusą. Jis turi vienodą galią visoje Sąjungoje: jis gali būti registruojamas, perleidžiamas, nuo jo atsisakoma, jis gali būti savininko teises panaikinančio ar paskelbiančio negaliojančiu sprendimo dalyku, jo naudojimas gali būti uždraustas tik visos Sąjungos mastu. Šis principas yra taikomas, jeigu šiame reglamente nenumatyta kitaip.

2 straipsnis

Tarnyba

1. Įsteigiama Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (toliau – Tarnyba).

2. Visos nuorodos Sąjungos teisėje į Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) laikomos nuorodomis į Tarnybą.

3 straipsnis

Teisnumas

Taikant šį reglamentą bendrovės, firmos ir kitos teisinės organizacijos laikomos juridiniais asmenimis, jeigu jų veiklą reguliuojančių įstatymų joms leidžiama savo vardu turėti visų rūšių teises ir pareigas, sudaryti sutartis arba atlikti kitus teisinius veiksmus ir būti ieškovu bei atsakovu.

II SKYRIUS

TAISYKLĖS, SUSIJUSIOS SU PREKIŲ ŽENKLAIS

1 SKIRSNIS

ES prekių ženklo sąvoka ir ES prekių ženklo įgijimo būdai

4 straipsnis

Žymenys, galintys sudaryti ES prekių ženklą

ES prekių ženklas gali būti sudarytas iš bet kokių žymenų, visų pirma iš žodžių, įskaitant asmenvardžius, ar piešinių, raidžių, skaitmenų, spalvų, išorinės prekių ar prekių pakuotės formos arba garsų, su sąlyga, kad:

a) pagal tuos žymenis galima atskirti vienos įmonės prekes arba paslaugas nuo kitų įmonių prekių arba paslaugų; ir

b) tuos žymenis Europos Sąjungos prekių ženklų registre (toliau – registras) galima pavaizduoti tokiu būdu, kad kompetentingos institucijos ir visuomenė galėtų aiškiai ir tiksliai nustatyti jo savininkui suteiktos apsaugos objektą.

5 straipsnis

ES prekių ženklų savininkais galintys būti asmenys

ES prekių ženklų savininkais gali būti visi fiziniai ir juridiniai asmenys, tarp jų ir pagal viešosios teisės reikalavimus įsteigtos institucijos.

6 straipsnis

ES prekių ženklo įgijimo būdai

ES prekių ženklas įgyjamas jį įregistravus.

7 straipsnis

Absoliutūs atsisakymo registruoti pagrindai

1. Neregistruojami šie žymenys:

a) 4 straipsnio reikalavimų neatitinkantys žymenys;

b) neturintys jokio skiriamojo požymio prekių ženklai;

c) prekių ženklai, sudaryti tiktai iš žymenų arba nuorodų, kurie prekyboje gali būti naudojami žymėti rūšiai, kokybei, kiekiui, paskirčiai, vertei, geografinei kilmei arba prekių pagaminimo ar paslaugų suteikimo laikui, ar kitoms prekių ar paslaugų charakteristikoms;

d) prekių ženklai, sudaryti tiktai iš tokių žymenų ar nuorodų, kurie dabartinėje kalboje arba sąžiningoje ir nusistovėjusioje prekybos praktikoje yra tapę bendriniais;

e) žymenys, susidedantys vien tik iš: i) formos ar kitų charakteristikų, kurias nulemia pačių prekių rūšis, ii) prekių formos ar kitų charakteristikų, būtinų techniniam rezultatui gauti, iii) formos ar kitų charakteristikų, kurios prekėms suteikia esminę vertę;

f) prekių ženklai, prieštaraujantys viešajai tvarkai arba nusistovėjusiems moralės principams;

g) prekių ženklai, kurie gali suklaidinti visuomenę, pavyzdžiui, dėl prekių ar paslaugų rūšies, kokybės ar geografinės kilmės;

h) prekių ženklai, kurių registruoti kompetentingos institucijos nėra davusios sutikimo ir kuriuos pagal Paryžiaus konvencija dėl pramoninės nuosavybės apsaugos (toliau – Paryžiaus konvencija) 6 ter straipsnį turi būti atsisakyta registruoti;

i) prekių ženklai, sudaryti iš Paryžiaus konvencijos 6 ter straipsnyje nenurodytų ir reikšmingų visuomenei turinčių ženkliukų, emblemų ir herbų, išskyrus atvejus, kai kompetentingos institucijos yra davusios sutikimą jų įregistravimui;

j) prekių ženklai, kurie nėra registruojami pagal Sąjungos teisės aktus arba nacionalinę teisę ar tarptautinius susitarimus, kurių šalis yra Sąjunga ar atitinkama valstybė narė, kuriuose numatyta kilmės vietos nuorodų ir geografinių nuorodų apsauga;

k) prekių ženklai, kurie nėra registruojami pagal Sąjungos teisės aktus ar tarptautinius susitarimus, kurių šalis yra Sąjunga, kuriuose numatyta tradicinių terminų, naudojamų vynui apibūdinti, apsauga;

l) prekių ženklai, kurie nėra registruojami pagal Sąjungos teisės aktus ar tarptautinius susitarimus, kurių šalis yra Sąjunga, kuriuose numatyta garantuotų tradicinių gaminių apsauga;

m) prekių ženklai, kurie yra sudaryti iš ankstesnio augalų veislės pavadinimo, įregistruoto pagal Sąjungos teisės aktus arba nacionalinę teisę ar tarptautinius susitarimus, kurių šalis yra Sąjunga ar atitinkama valstybė narė, kuriais numatoma augalų veislių apsauga, arba kuriuose atkartojami esminiai jų elementai, ir kurie yra susiję su tų pačių ar glaudžiai susijusių rūšių augalų veislėmis.

2. 1 dalies nuostatos taikomos, net jeigu prekių ženklo neregistravimo pagrindai galioja tiktai dalyje Sąjungos.

3. 1 dalies b, c ir d punktų nuostatos netaikomos, jeigu dėl prekių ženklo naudojimo jis yra tapęs atskiriamu nuo tų prekių ar paslaugų, kurioms prašoma registracijos.

8 straipsnis

Santykiniai atsisakymo registruoti prekių ženklą pagrindai

1. Ankstesnio prekių ženklo savininkui užprotestavus, prekių ženklas, kurį įregistruoti buvo paduota paraiška, neregistruojamas:

a) jeigu jis yra tapatus ankstesniam prekių ženklui, o prekės ar paslaugos, kurioms prašoma jį įregistruoti, yra tapačios prekėms ar paslaugoms, kurioms ankstesnis prekių ženklas yra apsaugotas;

b) jeigu dėl savo panašumo į ankstesnį prekių ženklą ar tapatumo jam arba dėl prekių ar paslaugų, kurioms prekių ženklai yra skirti, panašumo ar tapatumo yra galimybė suklaidinti visuomenę toje teritorijoje, kurioje ankstesnis prekių ženklas yra apsaugotas; suklaidinimo galimybė apima ir galimybę sieti su ankstesniu prekių ženklu.

2. 1 dalyje nurodytas „ankstesnis prekių ženklas“ reiškia:

a) tokius prekių ženklus, kurių įregistravimo paraiškos padavimo data yra ankstesnė už ES prekių ženklo įregistravimo paraiškos padavimo datą, prireikus atsižvelgiant į šiems prekių ženklams prašomus suteikti prioritetus: i) ES prekių ženklus; ii) prekių ženklus, įregistruotus valstybėje narėje, o Belgijos, Nyderlandų ar Liuksemburgo atvejais – Beniliukso intelektinės nuosavybės tarnyboje; iii) prekių ženklus, įregistruotus pagal valstybėje narėje galiojančius tarptautinius susitarimus; iv) pagal Sąjungoje galiojančius tarptautinius susitarimus įregistruoti prekių ženklai;

b) a punkte nurodytos prekių ženklų paraiškos atsižvelgiant į jų įregistravimą;

c) prekių ženklai, kurie paraiškų įregistruoti ES prekių ženklą padavimo dieną arba atitinkamais atvejais – prašymo suteikti prioritetą paraiškai įregistruoti ES prekių ženklą pateikimo dieną Paryžiaus konvencijos 6 bis straipsnyje vartojamų žodžių „plačiai žinomi“ prasme valstybėje narėje yra plačiai žinomi.

3. Prekių ženklo savininkui užprotestavus, prekių ženklas neregistruojamas, jeigu prekių ženklo savininko atstovas ar patikėtinis savo vardu be savininko sutikimo paduoda paraišką įregistruoti prekių ženklą, išskyrus atvejus, kai atstovas ar patikėtinis pagrindžia savo veiksmus.

4. Neregistruoto prekių ženklo arba kito prekyboje naudojamo didesnę negu vietinę reikšmę turinčio žymens savininkui užprotestavus, pareikštas registruoti prekių ženklas neregistruojamas, kai ir jeigu pagal to žymens naudojimą reglamentuojančius Sąjungos ir valstybės narės teisės aktus:

a) teisės į tą žymenį buvo įgytos iki paraiškos įregistruoti ES prekių ženklą padavimo dienos arba iki prašymo suteikti prioritetą paraiškai įregistruoti ES prekių ženklą pateikimo dienos;

b) tas žymuo jo savininkui suteikia teisę uždrausti naudoti vėlesnį prekių ženklą.

5. Įregistruoto ankstesnio prekių ženklo, kaip apibrėžta 2 dalyje, savininkui užprotestavus, prekių ženklas, dėl kurio paduota paraiška, neregistruojamas, jeigu jis yra tapatus ankstesniam prekių ženklui arba panašus į jį, nepriklausomai nuo to, ar prekės arba paslaugos, kurių atžvilgiu paduota prekių ženklo paraiška, yra tapačios prekėms ar paslaugoms, kurioms buvo įregistruotas ankstesnis prekių ženklas, yra į jas panašios ar nepanašios, jeigu ankstesnis ES prekių ženklas turi reputaciją Sąjungoje arba ankstesnis nacionalinis prekių ženklas turi reputaciją atitinkamoje valstybėje narėje ir jeigu be tinkamos priežasties naudojant prekių ženklą, dėl kurio paduota paraiška, būtų nesąžiningai pasinaudojama ankstesnio prekių ženklo skiriamuoju požymiu ar reputacija arba kenkiama jo skiriamajam požymiui ar reputacijai.

6. Bet kuriam asmeniui, pagal atitinkamą teisę įgaliotam naudotis teisėmis, kurias suteikia kilmės vietos nuoroda ar geografinė nuoroda, užprotestavus, prekių ženklas, dėl kurio paduota paraiška, neregistruojamas tais atvejais ir ta apimtimi, kuria pagal Sąjungos teisės aktus ar nacionalinę teisę, numatančius kilmės vietos nuorodų ar geografinių nuorodų apsaugą:

i) paraiška dėl kilmės vietos nuorodos ar geografinės nuorodos jau buvo paduota pagal Sąjungos teisės aktus arba nacionalinę teisę iki paraiškos įregistruoti ES prekių ženklą dienos arba prašymo suteikti paraiškai prioritetą (jei registracija atliekama vėliau) datos;

ii) ta kilmės vietos nuoroda ar geografinė nuoroda suteikia teisę uždrausti naudoti vėlesnį prekių ženklą.

2 SKIRSNIS

ES prekių ženklo veikimas

9 straipsnis

ES prekių ženklu suteikiamos teisės

1. ES prekių ženklo registracija suteikia savininkui išimtines teises į tą ženklą.

2. Nedarant poveikio savininkų teisėms, įgytoms iki ES prekių ženklo paraiškos padavimo dienos arba prioriteto datos, to ES prekių ženklo savininkas turi teisę uždrausti visoms trečiosioms šalims, neturinčioms jo sutikimo, vykdant komercinę veiklą naudoti bet kokį žymenį prekėms ar paslaugoms žymėti, jeigu:

a) žymuo yra tapatus ES prekių ženklui ir juo žymimos prekės arba paslaugos yra tapačios toms prekėms arba paslaugoms, kurioms ES prekių ženklas yra įregistruotas;

b) žymuo yra tapatus ES prekių ženklui arba į jį panašus ir juo žymimos prekės ar paslaugos yra tapačios prekėms ar paslaugoms, kurioms įregistruotas ES prekių ženklas, arba į jas panašios, jei yra tikimybė suklaidinti visuomenę; tikimybė suklaidinti apima tikimybę susieti žymenį su prekių ženklu;

c) žymuo yra tapatus ES prekių ženklui arba į jį panašus, nepriklausomai nuo to, ar juo žymimos prekės arba paslaugos yra tapačios prekėms ar paslaugoms, kurioms įregistruotas ES prekių ženklas, yra į jas panašios ar nepanašios, jeigu pastarasis turi reputaciją Sąjungoje ir jeigu be tinkamos priežasties naudojant tą žymenį nesąžiningai pasinaudojama ES prekių ženklo skiriamuoju požymiu ar reputacija arba kenkiama jo skiriamajam požymiui ar reputacijai.

3. Vadovaujantis 2 dalimi visų pirma galima uždrausti:

a) žymeniu žymėti prekes arba tų prekių pakuotę;

b) siūlyti žymeniu pažymėtas prekes, pateikti jas į rinką arba šiais tikslais jas sandėliuoti, taip pat siūlyti ar teikti juo pažymėtas paslaugas;

c) importuoti arba eksportuoti žymeniu pažymėtas prekes;

d) naudoti žymenį kaip prekybinį ar bendrovės pavadinimą arba kaip prekybinio ar bendrovės pavadinimo dalį;

e) naudoti žymenį komercinės veiklos dokumentuose ir reklamoje;

f) naudoti žymenį lyginamojoje reklamoje tokiu būdu, kuris prieštarauja Direktyvai 2006/114/EB.

4. Nedarant poveikio savininkų teisėms, įgytoms iki ES prekių ženklo paraiškos padavimo dienos arba prioriteto datos, to ES prekių ženklo savininkas taip pat turi teisę uždrausti visoms trečiosioms šalims vykdant komercinę veiklą įvežti į Sąjungą prekes, jų neišleidžiant į laisvą apyvartą joje, kai tokios prekės, įskaitant pakuotę, įvežamos iš trečiųjų šalių ir be leidimo yra pažymėtos prekių ženklu, kuris yra tapatus tokioms prekėms įregistruotam ES prekių ženklui arba kurio pagal esminius požymius negalima atskirti nuo to prekių ženklo.

Pagal pirmą pastraipą ES prekių ženklo savininkui suteikta teisė nustoja galioti, jei procedūros, skirtos nustatyti, ar ES prekių ženklas buvo pažeistas, inicijuotos vadovaujantis Reglamentu (ES) Nr. 608/2013, metu deklarantas arba prekių turėtojas pateikia įrodymų, kad ES prekių ženklo savininkas neturi teisės uždrausti pateikti prekes rinkai galutinės paskirties šalyje.

10 straipsnis

Teisė uždrausti parengiamuosius veiksmus, susijusius su pakuotės ar kitų priemonių naudojimu

Kai yra rizika, kad pakuotės, etiketės, saugumo ar autentiškumo žymenys ar priemonės arba bet kurios kitos priemonės, pažymėtos ženklu, galėtų būti naudojamos prekių ar paslaugų atžvilgiu ir toks naudojimas pažeistų ES prekių ženklo savininko teises pagal 9 straipsnio 2 ir 3 dalis, to prekių ženklo savininkas turi teisę uždrausti šiuos veiksmus, jei jie atliekami vykdant komercinę veiklą:

a) žymėti žymeniu, kuris yra tapatus ES prekių ženklui arba į jį panašus, pakuotes, etiketes, saugumo ar autentiškumo žymenis ar priemones arba bet kurias kitas priemones, kurios gali būti pažymėtos ženklu;

b) siūlyti ar pateikti rinkai pakuotes, etiketes, saugumo ar autentiškumo žymenis ar priemones arba bet kurias kitas priemones, kurios yra pažymėtos ženklu, arba tais tikslais juos sandėliuoti arba importuoti ar eksportuoti.

11 straipsnis

Data, nuo kurios teisės turi pirmenybę trečiųjų šalių atžvilgiu

1. ES prekių ženklu suteikiamos teisės pirmenybę trečiųjų šalių atžvilgiu turi nuo paskelbimo apie prekių ženklo registraciją dienos.

2. Už veiksmus, atliekamus po ES prekių ženklo paraiškos paskelbimo dienos, galima reikalauti pagrįsto dydžio kompensacijos, jei tie veiksmai po paskelbimo apie prekių ženklo registraciją dėl to paskelbimo taptų draudžiami.

3. Bylą nagrinėjantis teismas nepriima sprendimo dėl tos bylos esmės, kol nepaskelbta registracija.

12 straipsnis

ES prekių ženklo atgaminimas žodyne

Jeigu ES prekių ženklą atgaminus žodyne, enciklopedijoje arba kitokiame informaciniame leidinyje susidaro įspūdis, kad tai yra bendrinis prekių ar paslaugų, kurioms ženklas yra įregistruotas, pavadinimas, ES prekių ženklo savininko prašymu leidėjas ne vėlesniame kaip kitame leidime privalo ženklą atgaminti su nuoroda, kad tai yra įregistruotas prekių ženklas.

13 straipsnis

Draudimas naudoti atstovo ar patikėtinio vardu registruotą ES prekių ženklą

Jeigu ES prekių ženklas yra įregistruotas šio prekių ženklo savininko atstovo ar patikėtinio vardu be savininko leidimo, savininkas turi teisę prieštarauti tam, kad atstovas ar patikėtinis naudotų jo ženklą, jeigu jis nebuvo davęs sutikimo tokiam naudojimui, nebent atstovas ar patikėtinis pateisintų savo veiksmus.

14 straipsnis

ES prekių ženklo poveikio apribojimas

1. ES prekių ženklas nesuteikia jo savininkui teisės uždrausti trečiajai šaliai vykdant komercinę veiklą naudoti:

a) trečiosios šalies vardą (pavardę) arba adresą, kai trečioji šalis yra fizinis asmuo;

b) žymenis ar nuorodas, kurie nėra skiriamieji arba kurie yra susiję su prekių ar paslaugų rūšimi, kokybe, kiekiu, paskirtimi, verte, geografine kilme, prekės pagaminimo ar paslaugos suteikimo laiku arba kitomis prekių ar paslaugų charakteristikomis;

c) ES prekių ženklą siekiant identifikuoti ar nurodyti prekes ar paslaugas kaip to prekių ženklo savininko prekes ar paslaugas, visų pirma tais atvejais, kai naudoti tą prekių ženklą būtina siekiant nurodyti prekės ar paslaugos paskirtį, visų pirma, kai jos naudojamos kaip priedai ar atsarginės dalys.

2. 1 dalis taikoma tik tuo atveju, kai trečioji šalis ženklą naudoja laikydamasi sąžiningos pramoninės ar komercinės veiklos praktikos.

15 straipsnis

ES prekių ženklo suteikiamų teisių pasibaigimas

1. ES prekių ženklas nesuteikia jo savininkui teisės uždrausti jį naudoti prekėms, kurios pažymėtos tuo prekių ženklu paties savininko arba su jo sutikimu buvo išleistos į Europos ekonominės erdvės rinką.

2. 1 dalies nuostatos netaikomos, jeigu dėl pagrįstų priežasčių savininkas nesutinka su tolesniu prekių komercializavimu, ypač jeigu išleidus jas į rinką pasikeitė arba pablogėjo jų kokybė.

16 straipsnis

Vėlesnio įregistruoto prekių ženklo savininko įstojimo teisė kaip gynybos priemonė teisių pažeidimo procedūrose

1. Teisių pažeidimo procedūrose ES prekių ženklo savininkas neturi teisės uždrausti naudoti vėlesnį įregistruotą ES prekių ženklą, jei tas vėlesnis prekių ženklas nebūtų paskelbtas negaliojančiu pagal šio reglamento 60 straipsnio 1, 3 ar 4 dalį, 61 straipsnio 1 ar 2 dalį arba 64 straipsnio 2 dalį.

2. Teisių pažeidimo procedūrose ES prekių ženklo savininkas neturi teisės uždrausti naudoti vėlesnį įregistruotą nacionalinį prekių ženklą, jei tas vėlesnis įregistruotas nacionalinis prekių ženklas nebūtų paskelbtas negaliojančiu pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos (ES) 2015/2436 (12) 8 straipsnį arba 9 straipsnio 1 ar 2 dalį, arba 46 straipsnio 3 dalį.

3. Tais atvejais, kai vadovaujantis 1 arba 2 dalimi ES prekių ženklo savininkas neturi teisės uždrausti naudoti vėlesnį įregistruotą prekių ženklą, to vėlesnio įregistruoto prekių ženklo savininkas teisių pažeidimo procedūrose neturi teisės uždrausti naudoti tą ankstesnį ES prekių ženklą.

17 straipsnis

Papildomas nacionalinių įstatymų taikymas pažeidimų atvejais

1. ES prekių ženklo suteikiamas teises reglamentuoja tik šio reglamento nuostatos. Visais kitais atvejais ES prekių ženklo pažeidimo klausimus X skyriuje nustatyta tvarka reglamentuoja nacionalinių prekių ženklų pažeidimams skirti nacionaliniai įstatymai.

2. Šis reglamentas nekliudo imtis valstybių narių įstatymų numatytų veiksmų prieš ES prekių ženklą, ypač civilinės atsakomybės ir nesąžiningos konkurencijos atvejais.

3. Taikytinos procesinės taisyklės nustatomos vadovaujantis X skyriaus nuostatomis.

3 SKIRSNIS

ES prekių ženklo naudojimas

18 straipsnis

ES prekių ženklo naudojimas

1. Jeigu per penkerius metus nuo įregistravimo savininkas nepradėjo iš tikrųjų naudoti ES prekių ženklo Sąjungoje juo žymėdamas prekes arba paslaugas, kurioms jis buvo įregistruotas, arba jeigu ženklas nebuvo naudojamas penkerius metus iš eilės, ES prekių ženklui taikomos šiame reglamente numatytos sankcijos, išskyrus atvejus, kai ženklas nebuvo naudojamas dėl tinkamų priežasčių.

Naudojimu, kaip nurodyta pirmoje pastraipoje, taip pat laikoma:

a) ES prekių ženklo naudojimas tokia forma, kuri skiriasi savo elementais, jeigu dėl jų nepakinta ženklo ta forma, kuria jis buvo įregistruotas, skiriamasis požymis, nepriklausomai nuo to, ar tokios formos, kokia jis naudojamas, prekių ženklas taip pat yra įregistruotas savininko vardu;

b) prekių arba jų pakuočių žymėjimas ES prekių ženklu Sąjungoje išimtinai eksporto tikslais.

2. ES prekių ženklo naudojimas savininko leidimu laikomas savininko naudojimu.

4 SKIRSNIS

ES prekių ženklai kaip nuosavybės objektai

19 straipsnis

ES prekių ženklų vertinimas kaip nacionalinių prekių ženklų

1. Jeigu 20–28 straipsniuose nenumatyta kitaip, ES prekių ženklas, kaip nuosavybės objektas, yra vertinamas visa apimtimi ir visoje Sąjungos teritorijoje taip, kaip ir nacionalinis prekių ženklas, įregistruotas valstybėje narėje, kurioje, remiantis registro informacija:

a) savininkas atitinkamą dieną turi savo būstinę ar gyvenamąją vietą; arba

b) jeigu a punkto nuostatos netaikomos, savininkas atitinkamą dieną yra įsisteigęs.

2. 1 dalyje nenurodytais atvejais joje minima valstybė narė yra ta valstybė narė, kurioje yra įsikūrusi Tarnybos būstinė.

3. Jeigu registre bendrasavininkiais nurodyti du ar daugiau asmenų, 1 dalies nuostatos taikomos pirmuoju nurodytam bendrasavininkiui; jeigu taip nėra, nuostatos taikomos kitiems bendrasavininkiams ta eilės tvarka, kuria jie nurodyti. Jeigu 1 dalies nuostatos negali būti pritaikytos nė vienam iš bendrasavininkių, taikomos 2 dalies nuostatos.

20 straipsnis

Perdavimas

1. ES prekių ženklas gali būti perduotas atskirai nuo bet kokio įmonės perdavimo visoms prekėms ar paslaugoms, kurioms jis buvo registruotas, arba jų daliai.

2. Visos įmonės perdavimas apima ir ES prekių ženklo perdavimą, išskyrus atvejus, kai sutinkamai su perdavimą reglamentuojančiais įstatymais yra priešingai nustatantis susitarimas arba kai aplinkybės akivaizdžiai rodo kitaip. Ši nuostata taikoma sutartiniam įsipareigojimui perduoti įmonę.

3. Nepažeidžiant 2 dalies, ES prekių ženklo perdavimas atliekamas raštu ir turi būti sutarties šalių pasirašytas, išskyrus atvejus, kai tai atliekama teismo sprendimu; priešingu atveju perdavimas laikomas negaliojančiu.

4. Vienos iš šalių prašymu perdavimas pažymimas registre ir apie jį paskelbiama.

5. Prašyme įregistruoti perdavimą pateikiama informacija, skirta ES prekių ženklui, naujajam savininkui, prekėms ir paslaugoms, su kuriomis yra susijęs perdavimas, identifikuoti, taip pat dokumentai, kuriais deramai patvirtinamas perdavimas pagal 2 ir 3 dalis. Prašyme atitinkamais atvejais taip pat gali būti pateikiama informacija, skirta naujojo savininko atstovui identifikuoti.

6. Komisija priima įgyvendinimo aktus, kuriais nustatoma:

a) išsami prašyme įregistruoti perdavimą pateiktina informacija;

b) dokumentų, kurie reikalingi perdavimui patvirtinti, rūšys, atsižvelgiant į įregistruoto savininko ir teisių perėmėjo duotus sutikimus;

c) išsami informacija apie tai, kaip tvarkyti dalinio perdavimo prašymus užtikrinant, kad prekės ir paslaugos, kurioms tebetaikoma likusi registracija, nesutaptų su prekėmis ir paslaugomis, kurioms taikoma naujoji registracija, ir kad naujajai registracijai būtų sukurta atskira byla, įskaitant naują registracijos numerį.

Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 207 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.

7. Tais atvejais, kai perdavimo registracijai taikomos sąlygos, nustatytos 1, 2 ir 3 dalyse arba 6 dalyje nurodytuose įgyvendinimo aktuose, netenkinamos, Tarnyba praneša pareiškėjui apie trūkumus. Jei per Tarnybos nurodytiną laikotarpį trūkumai neištaisomi, ji atmeta prašymą įregistruoti perdavimą.

8. Dviejų ar daugiau prekių ženklų perdavimui įregistruoti gali būti pateikiamas vienas bendras prašymas su sąlyga, kad kiekvienu atveju yra tas pats registruotas savininkas ir teisių perėmėjas.

9. 5–8 dalys taip pat taikomos ir ES prekių ženklų paraiškoms.

10. Dalinio perdavimo atveju kiekvienas pirminio savininko pateiktas prašymas, nagrinėjamas pirminės registracijos atžvilgiu, laikomas nagrinėjamu likusios registracijos bei naujosios registracijos atžvilgiu. Jei už tokį prašymą reikia mokėti mokesčius ir tuos mokesčius jau yra sumokėjęs pirminis savininkas, naujasis savininkas už tokį prašymą neturi mokėti jokių papildomų mokesčių.

11. Kol registre nėra įrašo apie perdavimą, teisių perėmėjas negali remtis ES prekių ženklo registravimu suteikiamomis teisėmis.

12. Jeigu Tarnyba reikalauja laikytis terminų ir jau yra gavusi prašymą įregistruoti perdavimą, teisių perėmėjas gali pateikti jai atitinkamus pareiškimus.

13. Visi dokumentai, apie kuriuos 98 straipsnyje nurodytomis sąlygomis turi būti pranešta ES prekių ženklo savininkui, skiriami savininku registruotam asmeniui.

21 straipsnis

Atstovo vardu įregistruoto prekių ženklo perdavimas

1. Jeigu ES prekių ženklas be jo savininko leidimo yra įregistruotas asmens, kuris yra prekių ženklo savininkas, atstovo arba patikėtinio vardu, savininkas turi teisę reikalauti ES prekių ženklą perleisti jam, išskyrus atvejus, kai toks atstovas arba patikėtinis pagrindžia savo veiksmus.

2. Savininkas gali pateikti prašymą dėl ženklo perleidimo pagal šio straipsnio 1 dalį:

a) Tarnybai pagal 60 straipsnio 1 dalies b punktą, vietoj prašymo dėl paskelbimo negaliojančiu;

b) Europos Sąjungos prekių ženklų teismui (toliau – ES prekių ženklų teismas), kaip nurodyta 123 straipsnyje, vietoj priešieškinio dėl paskelbimo negaliojančiu remiantis 128 straipsnio 1 dalimi.

22 straipsnis

Daiktinės teisės

1. Kad ir kokia būtų įmonė, ES prekių ženklas gali būti suteikiamas kaip užtikrinimas arba gali būti daiktinių teisių dalyku.

2. Vienos iš šalių prašymu 1 dalyje nurodytos teisės arba tų teisių perdavimas įrašomi į registrą ir paskelbiami.

3. Pagal 2 dalį padarytas įrašas registre vienos iš šalių prašymu anuliuojamas arba pakeičiamas.

23 straipsnis

Išieškojimai vykdymo procese

1. ES prekių ženklas gali būti išieškotas vykdymo metu.

2. 19 straipsnyje nurodyti teismai ir valstybių narių institucijos turi išimtinę kompetenciją ES prekių ženklo išieškojimo vykdymo metu procese.

3. Vienos iš šalių prašymu registre padaromas įrašas apie išieškojimą vykdymo metu ir apie tai paskelbiama.

4. Pagal 3 dalį padarytas įrašas registre vienos iš šalių prašymu anuliuojamas arba pakeičiamas.

24 straipsnis

Nemokumo procedūros

1. ES prekių ženklas gali būti įtraukiamas tik į toje valstybėje narėje, kurios teritorijoje yra skolininko pagrindinių interesų centras, pradėtas nemokumo procedūras.

Tačiau jei skolininkas yra draudimo įmonė arba kredito įstaiga, kaip apibrėžta atitinkamai Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2009/138/EB (13) ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2001/24/EB (14), vienintelės nemokumo procedūros, į kurias gali būti įtraukiamas ES prekių ženklas, yra tos, kurios pradėtos toje valstybėje narėje, kur ta įmonė arba įstaiga yra įregistruota.

2. ES prekių ženklo bendrosios nuosavybės atveju 1 dalis taikoma bendrasavininkio daliai.

3. Jeigu ES prekių ženklas yra įtraukiamas į nemokumo procedūras, kompetentingos nacionalinės institucijos prašymu Registre padaromas atitinkamas įrašas ir apie tai skelbiama 116 straipsnyje minimame Europos Sąjungos prekių ženklų biuletenyje.

25 straipsnis

Licencijavimas

1. Teisė naudotis ES prekių ženklu gali būti suteikiama visoms ar daliai prekių ar paslaugų, kurioms šis ženklas yra įregistruotas, taip pat visoje Sąjungoje arba jos dalyje. Licencija gali būti išimtinė arba neišimtinė.

2. ES prekių ženklo savininkas gali to prekių ženklo suteikiamas teises panaudoti prieš licenciatą, pažeidžiantį bet kurią licencinės sutarties nuostatą dėl jos:

a) trukmės;

b) registracijos leidžiamos prekių ženklo naudojimo formos;

c) prekių ar paslaugų, kurioms suteikta licencija, visumos;

d) teritorijos, kurioje galima naudoti prekių ženklą; arba

e) licenciato gaminamų prekių ar teikiamų paslaugų kokybės.

3. Nedarant poveikio licencinės sutarties nuostatoms, licenciatas tiktai gavęs savininko sutikimą gali pradėti teisminį procesą dėl teisių į ES prekių ženklą pažeidimo. Tačiau išimtinės licencijos savininkas gali tokį procesą pradėti, jeigu prekių ženklo savininkas, gavęs oficialų pranešimą, per atitinkamą laiką pats neiškelia bylos dėl teisių į prekių ženklą pažeidimo.

4. Norėdamas gauti atlyginimą už jam padarytą žalą, licenciatas turi teisę įstoti į ES prekių ženklo savininko pradėtą teisminį procesą dėl teisių pažeidimo.

5. Vienos iš šalių prašymu registre padaromas įrašas apie ES prekių ženklo licencijos suteikimą arba perdavimą ir apie tai paskelbiama.

6. Pagal 5 dalį padarytas įrašas registre vienos iš šalių prašymu anuliuojamas arba pakeičiamas.

26 straipsnis

Licencijų ir kitų teisių įrašymo į registrą procedūra

1. 20 straipsnio 5 ir 6 dalys bei pagal jas priimtos taisyklės ir 20 straipsnio 8 dalis mutatis mutandis taikomos daiktinės teisės įregistravimui arba daiktinės teisės perdavimui, kaip nurodyta 22 straipsnio 2 dalyje, išieškojimui vykdymo procese, kaip nurodyta 23 straipsnio 3 dalyje, įtraukimui į nemokumo procedūras, kaip nurodyta 24 straipsnio 3 dalyje, ir licencijos suteikimo arba licencijos perdavimo įregistravimui, kaip nurodyta 25 straipsnio 5 dalyje, laikantis šių sąlygų:

a) prašymo įregistruoti daiktinę teisę, išieškojimo vykdymo procese ar nemokumo procedūrų atžvilgiu netaikomas reikalavimas, susijęs su prekių ir paslaugų, su kuriomis susijęs perdavimas, identifikavimu;

b) jei prašymą pateikė ES prekių ženklo savininkas, netaikomas reikalavimas, susijęs su perdavimą įrodančiais dokumentais.

2. Prašymas įregistruoti 1 dalyje nurodytas teises laikomas paduotu tik tada, kai sumokamas reikiamas mokestis.

3. Licencijos registracijos prašyme gali būti prašoma įrašyti licenciją į registrą vienu arba keliais iš toliau nurodytų statusų:

a) išimtinė licencija;

b) sublicencija tuo atveju, kai tą licenciją suteikia licencijos turėtojas, kurio licencija įrašyta į registrą;

c) licencija, taikoma tik daliai prekių ar paslaugų, kurioms įregistruotas ženklas;

d) licencija, galiojanti tik dalyje Sąjungos;

e) laikina licencija.

Kai licenciją prašoma įrašyti kaip pirmos pastraipos c, d ir e punktuose nurodytą licenciją, licencijos registracijos prašyme nurodomos prekės ir paslaugos, Sąjungos dalis ir laikotarpis, kuriems suteikiama licencija.

4. Jei netenkinamos registracijai taikomos sąlygos, kaip nustatyta 22–25 straipsniuose, šio straipsnio 1 ir 3 dalyse bei kitose pagal šį reglamentą priimtose taikytinose taisyklėse, Tarnyba praneša pareiškėjui apie trūkumus. Jei trūkumai per Tarnybos nurodytą laikotarpį nepašalinami, ji registracijos paraišką atmeta.

5. 1 ir 3 dalys mutatis mutandis taikomos ES prekių ženklų paraiškoms.

27 straipsnis

Galiojimas trečiosioms šalims

1. 20, 22 ir 25 straipsniuose nurodyti teisiniai veiksmai, susiję su ES prekių ženklu, visoms valstybėse narėse esančioms trečiosioms šalims įsigalioja tiktai juos įrašius į registrą. Nepaisant to, šie veiksmai iki jų įrašymo į registrą galioja trečiosioms šalims, kurios teises į prekių ženklą įgijo po tokio veiksmo atlikimo dienos, tačiau teisių įgijimo dieną žinojo apie tokį veiksmą.

2. 1 dalies nuostatos netaikomos asmeniui, kuris ES prekių ženklą arba su ES prekių ženklu susijusią teisę įgyja perdavus visą įmonę arba kitokiu universaliu perėmimo būdu.

3. 23 straipsnyje nurodytų teisinių veiksmų galiojimą trečiosioms šalims reglamentuoja pagal 19 straipsnį nustatytos valstybės narės įstatymai.

4. Iki bendrų valstybėms narėms taisyklių bankroto klausimais įsigaliojimo bankroto arba panašių procesų galiojimą trečiosioms šalims reglamentuoja tos valstybės narės, kurioje tokie procesai pagal nacionalinę teisę arba šioje srityje taikomas konvencijas pradedami pirmiausia.

28 straipsnis

Paraiška ES prekių ženklui kaip nuosavybės objektui

Paraiškoms ES prekių ženklams taikomos 19–27 straipsnių nuostatos.

29 straipsnis

Įrašo registre apie licencijas ir kitas teises anuliavimo arba pakeitimo procedūra

1. Pagal 26 straipsnio 1 dalį atlikta registracija anuliuojama ar pakeičiama vieno iš suinteresuotų asmenų prašymu.

2. Prašyme pateikiamas atitinkamo ES prekių ženklo registracijos numeris ir konkreti informacija apie teisę, kurios registraciją prašoma anuliuoti arba pakeisti.

3. Prašymas panaikinti licenciją, daiktinę teisę arba vykdymo užtikrinimo priemonę laikomas pateiktu tik tada, kai sumokamas reikiamas mokestis.

4. Prie prašymo pridedami dokumentai, kuriais įrodoma, kad įregistruota teisė nebeegzistuoja arba kad licencijos ar kitos teisės turėtojas sutinka anuliuoti arba pakeisti registraciją.

5. Jei nesilaikoma registracijos anuliavimo ar pakeitimo sąlygų, Tarnyba praneša pareiškėjui apie trūkumus. Jei trūkumai per Tarnybos nustatytiną laikotarpį nepašalinami, ji atmeta prašymą anuliuoti ar pakeisti registraciją.

6. Šio straipsnio 1–5 dalys mutatis mutandis taikomos pagal 26 straipsnio 5 dalį bylose padarytiems įrašams.

III SKYRIUS

PARAIŠKA ES PREKIŲ ŽENKLAMS

1 SKIRSNIS

Paraiškų padavimas ir jas reglamentuojančios nuostatos

30 straipsnis

Paraiškų padavimas

1. ES prekių ženklo paraiška paduodama Tarnybai.

2. Tarnyba pareiškėjui nedelsdama išduoda patvirtinimą, kuriame nurodomas bent jau paraiškai suteiktas numeris, ženklo vaizdas, aprašymas ar kitokia atpažinimo priemonė, dokumentų pobūdis bei skaičius ir jų gavimo data. Tas patvirtinimas gali būti išduotas elektroninėmis priemonėmis.

31 straipsnis

Reikalavimai, kuriuos paraiškos turi atitikti

1. Paraiškoje ES prekių ženklui turi būti:

a) prašymas įregistruoti ES prekių ženklą;

b) pareiškėją identifikuojanti informacija;

c) prekių ir paslaugų, kurioms prašoma įregistruoti ženklą, sąrašas;

d) ženklo vaizdas, atitinkantis 4 straipsnio b punkte nustatytus reikalavimus.

2. Už ES prekių ženklo paraišką mokamas paraiškos mokestis, apimantis vieną prekių arba paslaugų klasę, ir atitinkamais atvejais vienos ar kelių klasių mokestis už kiekvieną papildomą prekių ir paslaugų klasę, kai paraiškoje nurodoma daugiau nei viena klasė, taip pat atitinkamais atvejais paieškos mokestis.

3. Be 1 ir 2 dalyse nurodytų reikalavimų ES prekių ženklo paraiška turi atitikti formalius reikalavimus, nustatytus šiame reglamente ir pagal jį priimtuose įgyvendinimo aktuose. Jei tose sąlygose numatyta, kad prekių ženklas atvaizduojamas elektronine forma, vykdomasis direktorius gali nustatyti tokios elektroninės bylos formatus ir maksimalų dydį.

4. Komisija priima įgyvendinimo aktus, kuriais nustatoma paraiškoje pateiktina išsami informacija. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 207 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.

32 straipsnis

Padavimo data

ES prekių ženklo paraiškos padavimo data laikoma ta data, kurią pareiškėjas Tarnybai pateikia dokumentus, kuriuose yra 31 straipsnio 1 dalyje nurodyta informacija, su sąlyga, kad per vieną mėnesį nuo tų dokumentų pateikimo sumokamas paraiškos padavimo mokestis.

33 straipsnis

Prekių ir paslaugų nurodymas ir klasifikavimas

1. Prekės ir paslaugos, dėl kurių paduodama prekių ženklo registracijos paraiška, klasifikuojamos pagal klasifikacijos sistemą, nustatytą 1957 m. birželio 15 d. Nicos sutartimi dėl tarptautinės prekių ir paslaugų ženklų registravimo klasifikacijos (toliau – Nicos klasifikacija).

2. Pareiškėjas pakankamai aiškiai ir tiksliai identifikuoja prekes ir paslaugas, kurių atžvilgiu prašoma prekių ženklu suteikiamos apsaugos, kad kompetentingos institucijos ir ekonominės veiklos vykdytojai vien tuo pagrindu galėtų nustatyti prašomos apsaugos mastą.

3. Taikant 2 dalį gali būti naudojamos bendrosios nuorodos, pateikiamos Nicos klasifikacijos klasių antraštėse, arba kiti bendrieji terminai, jei jie atitinka būtinus aiškumo ir tikslumo standartus, nustatytus šiame straipsnyje.

4. Tarnyba atmeta paraišką tų pavadinimų ar terminų atžvilgiu, kurie yra neaiškūs arba netikslūs, kai pareiškėjas per Tarnybos tuo tikslu nustatytą laikotarpį nepasiūlo priimtinos formuluotės.

5. Vartojami bendrieji terminai, įskaitant bendrąsias nuorodas Nicos klasifikacijos klasių antraštėse, aiškinami kaip apimantys visas prekes ar paslaugas, kurias aiškiai žymi pažodine reikšme vartojama nuoroda ar terminas. Tokie vartojami terminai ar nuorodos nėra aiškinami kaip suteikiantys teisę į prekių ženklo apsaugą prekėms ar paslaugoms, kurios negali būti taip suprantamos.

6. Kai pareiškėjas prašo registracijos daugiau nei vienai klasei, jis sugrupuoja prekes ir paslaugas pagal Nicos klasifikacijos klases, prieš kiekvieną grupę nurodydamas klasės, kuriai ta prekių ar paslaugų grupė priklauso, numerį, ir pateikia jas klasių eilės tvarka.

7. Prekės ir paslaugos nelaikomos panašiomis viena į kitą remiantis tuo pagrindu, kad jos priskirtos tai pačiai klasei pagal Nicos klasifikaciją. Prekės ir paslaugos taip pat nelaikomos nepanašiomis viena į kitą remiantis tuo pagrindu, kad jos priskirtos skirtingoms klasėms pagal Nicos klasifikaciją.

8. ES prekių ženklų, kurių paraiškos paduotos anksčiau nei 2012 m. birželio 22 d. ir kurie įregistruoti visai Nicos klasifikacijos klasės antraštei, savininkai gali pareikšti, kad paraiškos padavimo dieną ketino siekti apsaugos ne tik toms prekėms ar paslaugoms, kurias žymi pažodine reikšme vartojama tos klasės antraštė, jeigu taip nurodomos prekės ar paslaugos yra įtrauktos į Nicos klasifikacijos redakcijos, galiojusios paraiškos padavimo dieną, tos klasės abėcėlinį sąrašą.

Pareiškimas pateikiamas Tarnybai ne vėliau kaip 2016 m. rugsėjo 24 d. ir jame aiškiai, tiksliai ir konkrečiai nurodomos prekės ir paslaugos, kurių apsaugos savininkas iš pradžių ketino prašyti, išskyrus prekes ir paslaugas, kurias aiškiai žymi pažodine reikšme vartojamos klasės antraštėje pateikiamos nuorodos. Tarnyba imasi tinkamų priemonių, kad atitinkamai pataisytų registrą. Galimybė pateikti pareiškimą pagal šios dalies pirmą pastraipą nedaro poveikio 18 straipsnio, 47 straipsnio 2 dalies, 58 straipsnio 1 dalies a punkto ir 64 straipsnio 2 dalies taikymui.

Laikoma, kad ES prekių ženklai, dėl kurių per antroje pastraipoje nurodytą laikotarpį nepateikiamas pareiškimas, nuo to laikotarpio pabaigos taikomi tik toms prekėms ar paslaugoms, kurias aiškiai žymi pažodine reikšme vartojamos nuorodos, pateiktos atitinkamos klasės antraštėje.

9. Kai registre įrašomi pakeitimai, ES prekių ženklu pagal 9 straipsnį suteikiamos išimtinės teisės neužkerta kelio trečiajai šaliai toliau naudoti prekių ženklą prekėms ar paslaugoms tais atvejais, kai (ir tiek, kiek) prekių ženklo naudojimas toms prekėms ar paslaugoms:

a) buvo pradėtas anksčiau nei registre buvo įrašyti pakeitimai ir

b) nepažeidė savininko teisių, remiantis tuo metu registre buvusio įrašo apie prekes ir paslaugas pažodine reikšme.

Be to, registre įrašytų prekių ar paslaugų sąrašo pakeitimu ES prekių ženklo savininkui nesuteikiama teisė reikšti protestą dėl vėlesnio prekių ženklo arba teikti prašymą jį paskelbti negaliojančiu tais atvejais, kai (ir tiek, kiek):

a) vėlesnis prekių ženklas buvo naudojamas arba paraiška įregistruoti prekių ženklą prekėms ar paslaugoms buvo paduota anksčiau, nei registre buvo įrašyti pakeitimai, ir

b) prekių ženklo naudojimas toms prekėms ar paslaugoms nepažeidė arba nebūtų pažeidęs savininko teisių, remiantis tuo metu registre buvusio įrašo apie prekes ir paslaugas pažodine reikšme.

2 SKIRSNIS

Prioritetas

34 straipsnis

Teisė į prioritetą

1. Tinkamai padavęs paraišką prekių ženklui bet kurioje ar bet kuriai valstybei, esančiai Paryžiaus konvencijos ar Pasaulinės Prekybos Organizacijos steigimo sutarties šalimi, asmuo arba jo teisių perėmėjai, paduodami paraišką ES prekių ženklui tam pačiam prekių ženklui bei prekėms arba paslaugoms, kurios yra tapačios toms, kurioms buvo paduota paraiška, arba priskiriamos prie jų, šešis mėnesius nuo pirmosios paraiškos padavimo dienos turi teisę į prioritetą.

2. Kiekvienas paraiškos padavimas, kuris yra tolygus normaliam nacionaliniam paraiškos padavimui pagal nacionalinius valstybės, kurioje paduota paraiška, įstatymus arba dvišales ar daugiašales sutartis, pripažįstamas suteikiančiu teisę į prioritetą.

3. Normalus nacionalinis paraiškos padavimas – tai bet koks paraiškos padavimas, kurio pakanka paraiškos padavimo datai nustatyti, neatsižvelgiant į paraiškos padavimo rezultatą.

4. Kiekviena vėlesnė paraiška prekių ženklui, buvusi ankstesnės pirmosios paraiškos toms pačioms prekėms ar paslaugoms subjektu ir paduota toje pačioje ar tai pačiai valstybei, siekiant nustatyti prioritetą, laikoma pirmąja paraiška, jeigu vėlesnės paraiškos padavimo dieną ankstesnė paraiška buvo atšaukta, nuo jos buvo atsisakyta arba ji buvo atmesta nesudarius visuomenei galimybių su ja susipažinti ir nepalikus jokių kitų teisių ir jeigu ja nebuvo pasinaudota kaip pagrindu prašyti suteikti teisę į prioritetą. Po to ankstesnė paraiška nebegali būti panaudota kaip pagrindas suteikti teisę į prioritetą.

5. Jeigu pirmą kartą paraiška buvo paduota valstybėje, kuri nėra Paryžiaus konvencijos arba Pasaulio prekybos organizacijos steigimo sutarties narė, 1–4 dalių nuostatos taikomos tiktai tiek, kiek ta valstybė, sprendžiant iš paskelbtų duomenų, pirmosios paraiškos padavimo Tarnybai pagrindu ir tolygiomis šiame reglamente numatytomis sąlygomis suteikia tokį pat poveikį turinčią teisę į prioritetą. Vykdomasis direktorius, kai būtina, paprašo Komisijos apsvarstyti galimybę išsiaiškinti, ar pirmame sakinyje nurodyta valstybė laikosi to abipusiškumo principo. Jei Komisija nustato, kad abipusiškumo principo pagal pirmą sakinį laikomasi, ji tuo tikslu paskelbia pranešimą Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

6. 5 dalis taikoma nuo pranešimo, kuriuo patvirtinama, kad yra laikomasi abipusiškumo principo, paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dienos, jei tame pranešime nenurodyta ankstesnė jos taikymo data. Ji nebetaikoma nuo Komisijos pranešimo apie tai, kad abipusiškumo principo nebesilaikoma, paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dienos, jei tame pranešime nenurodyta ankstesnė jos taikymo data.

7. Pranešimai, kaip nurodyta 5 ir 6 dalyse, taip pat skelbiami Tarnybos oficialiajame leidinyje.

35 straipsnis

Prašymas pripažinti prioritetą

1. Prašymai pripažinti prioritetą pateikiami kartu su ES prekių ženklo paraiška ir juose nurodoma ankstesnės paraiškos data, numeris ir šalis. Dokumentai, kuriais grindžiamas prašymas pripažinti prioritetą, pateikiami per tris mėnesius nuo paraiškos padavimo dienos.

2. Komisija priima įgyvendinimo aktus, kuriais nustatoma, kokių rūšių dokumentai turi būti pateikti prašant pripažinti ankstesnės paraiškos prioritetą pagal šio straipsnio 1 dalį. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 207 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.

3. Vykdomasis direktorius gali nustatyti, kad dokumentų, kuriuos pareiškėjas turi pateikti siekdamas pagrįsti prašymą pripažinti prioritetą, gali būti mažiau, nei reikalaujama pagal 2 dalį priimtose specialiosiose nuostatose, jeigu reikalingą informaciją Tarnyba gali gauti iš kitų šaltinių.

36 straipsnis

Teisės į prioritetą veikimas

Teisė į prioritetą reiškia, kad nustatant teisių pirmenybę prioriteto data yra laikoma ES prekių ženklo paraiškos padavimo data.

37 straipsnis

Sąjungos ir nacionalinės paraiškos prekių ženklui lygiavertiškumas

Paraiška ES prekių ženklui, kuriai buvo suteikta padavimo data, valstybėse narėse prilyginama įprastu būdu paduotai nacionalinei paraiškai, kur reikia – kartu su paraiškai ES prekių ženklui prašomu prioritetu.

3 SKIRSNIS

Parodos prioritetas

38 straipsnis

Parodos prioritetas

1. Jeigu pareiškėjas ES prekių ženklui eksponavo pareikštu ženklu pažymėtas prekes ar paslaugas oficialioje arba oficialiai pripažintoje tarptautinėje parodoje, atitinkančioje 1928 m. lapkričio 22 d. Paryžiuje pasirašytos Konvencijos dėl tarptautinių parodų, paskutinį kartą pataisytos 1972 m. lapkričio 30 d., sąlygas, padavęs paraišką per šešis mėnesius nuo pirmojo pareikštu ženklu pažymėtų prekių ar paslaugų eksponavimo, jis gali prašyti nuo tos dienos suteikti 36 straipsnyje minimą teisę į prioritetą. Prašymas pripažinti prioritetą pateikiamas kartu su ES prekių ženklo paraiška.

2. Pareiškėjas, pageidaujantis prašyti pripažinti prioritetą pagal 1 dalį, per tris mėnesius nuo prašymo pateikimo dienos pateikia ženklu, dėl kurio paduota paraiška, pažymėtų prekių ar paslaugų eksponavimo įrodymus.

3. Valstybėje narėje arba trečiojoje šalyje suteiktas parodos prioritetas nepratęsia 34 straipsnyje nurodyto prioriteto laikotarpio.

4. Komisija priima įgyvendinimo aktus, kuriais nustatomos įrodymų, kurie turi būti pateikti prašant pripažinti parodos prioritetą pagal šio straipsnio 2 dalį, rūšys ir elementai. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 207 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.

4 SKIRSNIS

Nacionalinio prekių ženklo pirmenybė

39 straipsnis

Prašymas pripažinti nacionalinio prekių ženklo pirmenybę ES prekių ženklo paraiškoje arba vėliau pateikiant paraišką

1. Ankstesnio prekių ženklo, įregistruoto valstybėje narėje, taip pat įregistruoto ir Beniliukso šalyse, arba įregistruoto pagal valstybėje narėje galiojančius tarptautinius susitarimus, savininkas, padavęs paraišką tapatų prekių ženklą įregistruoti kaip ES prekių ženklą tapačioms prekėms ar paslaugoms arba priskiriamoms prie tų prekių ar paslaugų, kurioms yra įregistruotas ankstesnis prekių ženklas, gali prašyti ES prekių ženklui pripažinti ankstesnio prekių ženklo pirmenybę toje valstybėje narėje, kurioje arba kuriai jis yra įregistruotas.

2. Prašymai pripažinti pirmenybę pateikiami arba kartu su ES prekių ženklo paraiška, arba per du mėnesius nuo paraiškos padavimo dienos, ir juose nurodoma valstybė narė ar valstybės narės, kurioje (-iose) ar kurios (-ių) atžvilgiu ženklas įregistruotas, atitinkamos registracijos numeris ir paraiškos dėl jos padavimo data, taip pat prekės ir paslaugos, kurioms ženklas yra įregistruotas. Kai pripažinti vieno ar kelių įregistruotų ankstesnių prekių ženklų pirmenybę prašoma paraiškoje, dokumentai, kuriais grindžiamas prašymas pripažinti pirmenybę, pateikiami per tris mėnesius nuo paraiškos padavimo dienos. Kai pareiškėjas pageidauja prašyti pripažinti pirmenybę po paraiškos padavimo, dokumentai, kuriais grindžiamas prašymas pripažinti pirmenybę, Tarnybai pateikiami per tris mėnesius nuo prašymo pripažinti pirmenybę gavimo.

3. Pagal šį reglamentą pirmenybė reiškia vien tai, kad jeigu ES prekių ženklo savininkas atsisako nuo ankstesnio prekių ženklo arba leidžia pasibaigti jo galiojimo laikui, yra laikoma, jog jis ir toliau naudojasi tokiomis teisėmis, kokias būtų turėjęs, jeigu būtų išlikusi ankstesnio prekių ženklo registracija.

4. ES prekių ženklui prašoma pripažinti pirmenybė nustoja galioti, jeigu paskelbiama, kad ankstesnis prekių ženklas, kurio pirmenybę prašoma pripažinti, yra negaliojantis arba jis yra panaikinamas. Kai ankstesnis prekių ženklas panaikinamas, pirmenybė nustoja galioti, jei panaikinimas įsigalioja iki ES prekių ženklo paraiškos padavimo datos arba prioriteto datos.

5. Apie galiojantį pirmenybės prašymą Tarnyba praneša Beniliukso intelektinės nuosavybės tarnybai arba atitinkamos valstybės narės centrinei pramoninės nuosavybės tarnybai.

6. Komisija priima įgyvendinimo aktus, kuriais nustatoma, kokios rūšies dokumentai turi būti pateikti pagal šio straipsnio 2 dalį prašant pripažinti nacionalinio prekių ženklo ar prekių ženklo, įregistruoto pagal valstybėje narėje galiojančius tarptautinius susitarimus, pirmenybę. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 207 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.

7. Vykdomasis direktorius gali nustatyti, kad dokumentų, kuriuos pareiškėjas turi pateikti siekdamas pagrįsti prašymą pripažinti pirmenybę, gali būti mažiau nei reikalaujama pagal 6 dalį priimtose specialiosiose nuostatose, jeigu reikalingą informaciją Tarnyba gali gauti iš kitų šaltinių.

40 straipsnis

Prašymas pripažinti nacionalinio prekių ženklo pirmenybę įregistravus ES prekių ženklą

1. ES prekių ženklo prekėms ir paslaugoms, kurios yra tapačios prekėms ir paslaugoms, kurių atžvilgiu buvo įregistruotas ankstesnis prekių ženklas, arba kurios įeina į jų sudėtį, savininkas, kuris kartu yra ir ankstesnio tapataus prekių ženklo, įregistruoto valstybėje narėje, taip pat įregistruoto ir Beniliukso šalyse, arba įregistruoto pagal valstybėje narėje galiojančią tarptautinę registraciją, savininkas, gali prašyti ankstesnio prekių ženklo pirmenybę pripažinti valstybėje narėje, kurioje arba kuriai jis yra įregistruotas.

2. Pagal šio straipsnio 1 dalį teikiamuose prašymuose pripažinti pirmenybę nurodomas ES prekių ženklo registracijos numeris, jo savininko vardas, pavardė (pavadinimas) ir adresas, valstybė narė ar valstybės narės, kurioje (-iose) ar kurios (-ių) atžvilgiu įregistruotas ankstesnis ženklas, atitinkamos registracijos numeris ir paraiškos dėl jos padavimo data, prekės ir paslaugos, kurioms įregistruotas ženklas ir kurių atžvilgiu prašoma pripažinti pirmenybę, ir su jais pateikiami pagrindžiamieji dokumentai, kaip numatyta pagal 39 straipsnio 6 dalį priimtose taisyklėse.

3. Jei nesilaikoma reikalavimų, keliamų prašymui pripažinti pirmenybę, Tarnyba praneša ES prekių ženklo savininkui apie trūkumus. Jei per Tarnybos nustatytiną laikotarpį trūkumai neištaisomi, Tarnyba prašymą atmeta.

4. Taikomos 39 straipsnio 3, 4, 5 ir 7 dalys.

IV SKYRIUS

REGISTRAVIMO PROCEDŪRA

1 SKIRSNIS

Paraiškų ekspertizė

41 straipsnis

Paraiškos padavimui keliamų reikalavimų nagrinėjimas

1. Tarnyba patikrina, ar:

a) paraiška ES prekių ženklui atitinka 32 straipsnyje nurodytus padavimo datos suteikimui keliamus reikalavimus;

b) ES prekių ženklo paraiška atitinka 31 straipsnio 3 dalyje nurodytas sąlygas ir reikalavimus;

c) jeigu reikia, per nurodytą laiką buvo sumokėti mokesčiai už prekių ir paslaugų klases.

2. Jeigu paraiška ES prekių ženklui neatitinka 1 dalyje nurodytų reikalavimų, Tarnyba pareikalauja, kad pareiškėjas per du mėnesius nuo pranešimo gavimo dienos pašalintų trūkumus arba sumokėtų trūkstamus mokesčius.

3. Jeigu per šį laiką nepašalinami 1 dalies a punkte nurodyti trūkumai arba nesumokėti mokesčiai, tokia paraiška nenagrinėjama kaip paraiška ES prekių ženklui. Jeigu pareiškėjas įvykdo Tarnybos reikalavimus, ji suteikia paraiškai tokią paraiškos padavimo datą, kurią buvo pašalinti trūkumai arba sumokėti mokesčiai.

4. Jeigu per nurodytą laiką nepašalinami 1 dalies b punkte nurodyti trūkumai, Tarnyba paraišką atmeta.

5. Jeigu per nurodytą laiką nesumokami 1 dalies c punkte paminėti mokesčiai, paraiška laikoma atšaukta, nebent būtų aišku, kokioms prekių ar paslaugų klasėms skirta sumokėtoji pinigų suma. Jei nėra kitų kriterijų nustatyti, už kurias klases norima sumokėti, Tarnyba tas klases nustato pagal jų eilės tvarką klasifikacijoje. Paraiška laikoma atsiimta toms klasėms, už kurias mokesčiai už klases nebuvo sumokėti arba buvo sumokėti ne visi.

6. Jeigu nesilaikoma prašymui pripažinti prioritetą keliamų reikalavimų, paraiška netenka teisės į prašomą pripažinti prioritetą.

7. Jeigu nesilaikoma prašymui nacionaliniam prekių ženklui suteikti pirmenybę keliamų reikalavimų, paraiška netenka šios teisės.

8. Kai 1 dalies b ir c punktuose nurodytų reikalavimų nesilaikoma tik kai kurių prekių ar paslaugų atžvilgiu, Tarnyba atsisako registruoti paraišką arba prioriteto teisė ar pirmenybės teisė prarandama tik atitinkamų prekių ir paslaugų atžvilgiu.

42 straipsnis

Absoliučių atsisakymo registruoti pagrindų nagrinėjimas

1. Jeigu pagal 7 straipsnį negalima įregistruoti prekių ženklo kai kurioms arba visoms ES prekių ženklo paraiškoje nurodytoms prekėms ar paslaugoms, joms skirta paraiškos dalis atmetama.

2. Paraiškos neatsisakoma registruoti, kol pareiškėjui nesuteikiama galimybė atsiimti ar pataisyti paraišką arba pateikti savo pastabas. Šiuo tikslu Tarnyba praneša pareiškėjui apie atsisakymo registruoti pagrindus ir nurodo laikotarpį, per kurį jis gali atsiimti ar pataisyti paraišką arba pateikti savo pastabas. Jei pareiškėjas nepašalina atsisakymo registruoti pagrindų, Tarnyba visiškai arba iš dalies atsisako įregistruoti paraišką.

2 SKIRSNIS

Paieška

43 straipsnis

Paieškos ataskaita

1. Pareiškėjo, norinčio įregistruoti ES prekių ženklą, prašymu, pateiktu paduodant paraišką, Tarnyba parengia Europos Sąjungos paieškos ataskaitą (toliau – ES paieškos ataskaita), kurioje nurodomi tie rasti ankstesni ES prekių ženklai arba ES prekių ženklų paraiškos, kuriais remiantis pagal 8 straipsnį gali būti prieštaraujama ES prekių ženklo, dėl kurio paduota paraiška, registracijai.

2. Jei pareiškėjas, paduodamas paraišką dėl ES prekių ženklo, paprašo, kad valstybių narių centrinės pramoninės nuosavybės tarnybos parengtų paieškos ataskaitą ir jei per paraiškos padavimo mokesčio mokėjimo terminą buvo sumokėtas atitinkamas paieškos mokestis, Tarnyba nedelsdama perduoda ES prekių ženklo paraiškos kopiją kiekvienos valstybės narės, kuri Tarnybai yra pranešusi apie savo sprendimą atlikti paiešką savo prekių ženklų registre pagal ES prekių ženklų paraiškas, centrinei pramoninės nuosavybės tarnybai.

3. Kiekviena iš 2 dalyje nurodytų valstybių narių centrinių pramoninės nuosavybės tarnybų perduoda paieškos ataskaitą, kurioje arba nurodomi bet kokie ankstesni nacionaliniai prekių ženklai, nacionalinių prekių ženklų paraiškos arba prekių ženklai, įregistruoti pagal tarptautinius susitarimus, galiojančius atitinkamoje valstybėje narėje arba valstybėse narėse, kurie buvo rasti ir kuriais remiantis pagal 8 straipsnį gali būti prieštaraujama ES prekių ženklo, dėl kurio paduota paraiška, įregistravimui, arba nurodoma, kad per paiešką tokių teisių neaptikta.

4. Tarnyba, pasikonsultavusi su 153 straipsnyje numatyta Valdančiąja taryba (toliau – Valdančioji taryba), nustato ataskaitų turinį ir tvarką.

5. Už kiekvieną pagal 3 dalį pateiktą kiekvienos centrinės pramoninės nuosavybės tarnybos paieškos ataskaitą Tarnyba moka jai tam tikrą pinigų sumą. Ta suma, kuri yra vienoda kiekvienai tarnybai, nustatoma Biudžeto komiteto sprendimu, kuris priimamas trijų ketvirtadalių valstybių narių atstovų balsų dauguma.

6. Tarnyba pareiškėjui, norinčiam įregistruoti ES prekių ženklą, perduoda prašomą ES paieškos ataskaitą ir visas gautas nacionalinės paieškos ataskaitas, kurių buvo prašyta.

7. Paskelbus ES prekių ženklo paraišką, Tarnyba informuoja visų ankstesnių ES prekių ženklų ar ES prekių ženklų paraiškų, nurodytų ES paieškos ataskaitoje, savininkus apie tai, kad paskelbta ES prekių ženklo paraiška. Pastaroji nuostata taikoma nepriklausomai nuo to, ar pareiškėjas prašė jam pateikti ES paieškos ataskaitą, nebent ankstesnės registracijos ar paraiškos savininkas paprašo negauti pranešimo.

3 SKIRSNIS

Paraiškos skelbimas

44 straipsnis

Paraiškos skelbimas

1. Jeigu tenkinamos sąlygos, kurias turi atitikti ES prekių ženklo paraiška, 46 straipsnio tikslais paraiška paskelbiama, jeigu nebuvo atsisakyta jos registruoti pagal 42 straipsnį. Paraiškos paskelbimas nedaro poveikio informacijai, kuri jau buvo pateikta visuomenei kitais būdais, vadovaujantis šiuo reglamentu arba pagal šį reglamentą priimtais aktais.

2. Jeigu paskelbus paraišką ji atmetama pagal 42 straipsnį, sprendimas atmesti paraišką paskelbiamas tik tapęs galutiniu.

3. Jei skelbime apie paraišką yra Tarnybai priskirtina klaida, Tarnyba savo iniciatyva arba pareiškėjo prašymu klaidą ištaiso ir paskelbia ištaisymą.

Kai ištaisymo prašo pareiškėjas, mutatis mutandis taikomos taisyklės, priimtos pagal 49 straipsnio 3 dalį.

4. 46 straipsnio 2 dalis taikoma ir tada, kai ištaisymas yra susijęs su prekių ar paslaugų sąrašu arba ženklo vaizdu.

5. Komisija priima įgyvendinimo aktus, kuriais nustatoma išsami informacija, kuri turi būti skelbime apie paraišką. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 207 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.

4 SKIRSNIS

Trečiųjų šalių pastabos ir protestas

45 straipsnis

Trečiųjų šalių pastabos

1. Bet kuris fizinis arba juridinis asmuo ir bet kuri gamintojams, paslaugų teikėjams, prekybininkams ar vartotojams atstovaujanti grupė ar įstaiga gali pateikti Tarnybai rašytines pastabas, jose paaiškindami, dėl kurių 5 ir 7 straipsniuose nurodytų pagrindų prekių ženklas neturėtų būti įregistruotas ex officio.

Pirmoje pastraipoje nurodyti asmenys ir grupės ar įstaigos negali būti Tarnybos procedūrų šalys.

2. Trečiųjų šalių pastabos pateikiamos iki laikotarpio, per kurį galima pareikšti protestą, pabaigos arba, jei dėl prekių ženklo pareikštas protestas, prieš priimant galutinį sprendimą dėl protesto.

3. Pastabų teikimas pagal 1 dalį nedaro poveikio Tarnybos teisei atitinkamais atvejais bet kuriuo metu iki registracijos savo iniciatyva atnaujinti absoliučių pagrindų nagrinėjimą.

4. Apie 1 dalyje nurodytas pastabas pranešama pareiškėjui, kuris gali pateikti atsiliepimus apie jas.

46 straipsnis

Protestas

1. Per tris mėnesius nuo paraiškos ES prekių ženklui paskelbimo dienos, remdamiesi tuo, kad 8 straipsnio pagrindu prekių ženklas negali būti įregistruotas, šie asmenys gali paduoti protestą dėl prekių ženklo įregistravimo:

a) 8 straipsnio 2 dalyje nurodyti ankstesnių prekių ženklų savininkai, o dėl 8 straipsnio 1 ir 5 dalyse nurodytų priežasčių – ir tokių prekių ženklų savininkų leidimą turintys licenciatai;

b) 8 straipsnio 3 dalyje nurodytų prekių ženklų savininkai;

c) 8 straipsnio 4 dalyje nurodytų ankstesnių ženklų ar žymenų savininkai ir asmenys, nacionalinių įstatymų pagrindu galintys naudotis tokiomis teisėmis;

d) asmenys, pagal atitinkamus Sąjungos teisės aktus ar nacionalinę teisę turintys leidimą naudotis 8 straipsnio 6 dalyje nurodytomis teisėmis.

2. 1 dalyje nurodytomis sąlygomis protestą prieš prekių ženklo registravimą taip pat galima paduoti, jeigu pagal 49 straipsnio 2 dalies antrąjį sakinį paskelbiama apie pakeistą paraišką.

3. Protestas pareiškiamas raštu, nurodant pagrindus, kuriais jis grindžiamas. Jis laikomas tinkamai pareikštu tik po to, kai sumokamas protesto mokestis.

4. Protestą pareiškęs asmuo per laikotarpį, kurį nustato Tarnyba, gali pateikti faktų, įrodymų ir argumentų savo teiginiams pagrįsti.

47 straipsnis

Protesto nagrinėjimas

1. Nagrinėdama protestą, Tarnyba tiek kartų, kiek reikia, pasiūlo šalims per jos nustatytą laiką pateikti atsiliepimus į kitų šalių arba jos pačios pastabas.

2. Jei pareiškėjas paprašo, protestą pareiškęs ankstesnio ES prekių ženklo savininkas pateikia įrodymus, kad penkerius metus iki ES prekių ženklo paraiškos padavimo arba prioriteto datos ankstesnis ES prekių ženklas Sąjungoje iš tikrųjų buvo naudojamas prekių ar paslaugų, kurioms jis įregistruotas ir kurias savininkas nurodo pagrįsdamas protestą, atžvilgiu arba kad yra svarbių nenaudojimo priežasčių, su sąlyga, kad tą dieną nuo ankstesnio ES prekių ženklo registracijos yra praėję ne mažiau kaip penkeri metai. Nepateikus tai patvirtinančių įrodymų, protestas atmetamas. Jeigu ankstesnis ES prekių ženklas buvo naudojamas tik dalies prekių ar paslaugų, kurioms jis yra įregistruotas, atžvilgiu, nagrinėjant protestą jis laikomas įregistruotu tik tai daliai prekių ar paslaugų.

3. 2 dalies nuostatos taikomos 8 straipsnio 2 dalies a punkte nurodytiems ankstesniems nacionaliniams prekių ženklams naudojimą valstybėje narėje, kurioje ankstesnis nacionalinis prekių ženklas yra saugomas, pakeičiant naudojimu Sąjungoje.

4. Jeigu Tarnyba mano, kad tai yra tinkama, ji gali pasiūlyti šalims draugiškai susitarti.

5. Jeigu nagrinėjant protestą nustatoma, kad negalima įregistruoti prekių ženklo daliai ar visoms paraiškoje ES prekių ženklui nurodytoms prekėms ar paslaugoms, paraiška atmetama toms prekėms ar paslaugoms. Priešingu atveju protestas atmetamas.

6. Sprendimas dėl paraiškos atmetimo paskelbiamas tuomet, kai tampa galutinis.

48 straipsnis

Įgaliojimų delegavimas

Komisijai pagal 208 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais išsamiai nustatoma 46 ir 47 straipsniuose nustatyto protesto pareiškimo ir nagrinėjimo procedūra.

5 SKIRSNIS

Paraiškos atšaukimas, apribojimas, pakeitimas ir dalijimas

49 straipsnis

Paraiškos atšaukimas, apribojimas ir pakeitimas

1. Pareiškėjas gali bet kada atšaukti savo paraišką ES prekių ženklui arba apriboti joje nurodytų prekių ar paslaugų sąrašą. Jeigu paraiška jau paskelbta, turi būti skelbiama apie jos atšaukimą arba apribojimą.

2. Visais kitais atvejais pareiškėjo prašymu ES prekių ženklo paraiška gali būti pakeista tiktai pataisant pareiškėjo pavardę ir adresą, formulavimo arba dauginimo klaidas arba akivaizdžias klaidas, jeigu dėl tokių pataisymų iš esmės nepasikeičia prekių ženklas ir nėra išplečiamas prekių ar paslaugų sąrašas. Jeigu pakeitimai turi įtakos prekių ženklo vaizdui arba prekių ar paslaugų sąrašui ir yra daromi paraišką jau paskelbus, skelbiama pakeista prekių ženklo paraiška.

3. Komisijai pagal 208 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais nustatoma išsami procedūra, taikoma paraiškos keitimui.

50 straipsnis

Paraiškos dalijimas

1. Pareiškėjas gali padalyti paraišką, pareikšdamas, kad kai kurioms į pagrindinę paraišką įtrauktoms prekėms ir paslaugoms bus pateikiamos viena arba kelios atskirosios paraiškos. Atskirojoje paraiškoje nurodytos prekės ar paslaugos negali sutapti su pagrindinėje paraiškoje paliktomis arba į kitas atskirąsias paraiškas įtrauktomis prekėmis ar paslaugomis.

2. Pareiškimas dėl paraiškos dalijimo nepriimamas:

a) jei padavus protestą dėl pagrindinės paraiškos, tokioje atskirojoje paraiškoje atskiriamos prekės arba paslaugos, dėl kurių buvo paduotas protestas, tol, kol Protestų skyrius priima galutinį sprendimą ar kitaip užbaigiamos protesto nagrinėjimo procedūros;

b) anksčiau nei Tarnyba suteikė 32 straipsnyje nurodytą paraiškos padavimo datą ir 46 straipsnio 1 dalyje numatytu laikotarpiu, per kurį galima pareikšti protestą.

3. Už pareiškimo dėl paraiškos dalijimo padavimą imamas mokestis. Paraiška laikoma nepaduota, kol už ją nesumokamas nustatytas mokestis.

4. Tarnybai nustačius, kad nesilaikoma 1 dalyje nustatytų reikalavimų ir pagal 9 dalies a punktą priimtų taisyklių, ji paprašo pareiškėjo per Tarnybos nustatytą laikotarpį ištaisyti trūkumus. Jei iki nustatyto termino pabaigos trūkumai neištaisomi, Tarnyba atmeta pareiškimą dėl padalijimo.

5. Padalijimas įsigalioja tą dieną, kai jis įregistruojamas Tarnybos saugomose pagrindinės paraiškos bylose.

6. Visi su pagrindine paraiška susiję prašymai ir paraiškos bei mokesčiai, paduoti ir sumokėti iki tos dienos, kai Tarnyba gavo pareiškimą dėl paraiškos dalijimo, laikomi paduotais arba sumokėtais ir atskirosios paraiškos (paraiškų) atžvilgiu. Mokesčiai už pagrindinę paraišką, sumokėti iki atskirosios paraiškos gavimo dienos, negrąžinami.

7. Ant atskirosios paraiškos užrašoma pagrindinės paraiškos registravimo data ir visos prioriteto bei pirmenybės datos.

8. Jei pareiškimas dėl padalijimo yra susijęs su paraiška, kuri jau yra paskelbta pagal 44 straipsnį, skelbiama apie padalijimą. Atskiroji paraiška paskelbiama. Šis paskelbimas nesuteikia naujo termino protestams pareikšti.

9. Komisija priima įgyvendinimo aktus, kuriais nustatoma:

a) išsami pareiškime dėl paraiškos padalijimo, pateiktame pagal 1 dalį, pateiktina informacija;

b) išsami informacija dėl to, kaip nagrinėti pareiškimą dėl paraiškos padalijimo, užtikrinant, kad atskirajai paraiškai būtų sukurta atskira byla, įskaitant naują paraiškos numerį;

c) išsami informacija, kuri turi būti pateikta skelbiant apie atskirąją paraišką pagal 8 dalį.

Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 207 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.

6 SKIRSNIS

Įregistravimas

51 straipsnis

Registracija

1. Jei paraiška atitinka šiame reglamente nustatytus reikalavimus ir jei per 46 straipsnio 1 dalyje nurodytą laikotarpį nepareiškiamas protestas arba pareikšti protestai buvo galutinai panaikinti juos atsiėmus, atmetus ar kitu būdu, prekių ženklas ir 111 straipsnio 2 dalyje nurodyti duomenys įrašomi į registrą. Apie registraciją paskelbiama.

2. Tarnyba išduoda registracijos liudijimą. Tas liudijimas gali būti išduotas elektroninėmis priemonėmis. Sumokėjus mokestį, Tarnyba pateikia patvirtintas arba nepatvirtintas liudijimo kopijas, jeigu tos kopijos išduodamos ne elektroninėmis priemonėmis.

3. Komisija priima įgyvendinimo aktus, kuriais nustatoma išsami informacija, pateiktina šio straipsnio 2 dalyje nurodytame registracijos liudijime ir jo forma. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 207 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.

V SKYRIUS

ES PREKIŲ ŽENKLŲ REGISTRACIJOS PAKEITIMAS, DALIJIMAS, GALIOJIMO TRUKMĖ IR JOS PRATĘSIMAS

52 straipsnis

Registracijos galiojimo trukmė

ES prekių ženklai registruojami dešimčiai metų nuo paraiškos padavimo dienos. Vadovaujantis 53 straipsniu, registracijos galiojimas toliau gali būti pratęstas kitiems dešimties metų laikotarpiams.

53 straipsnis

Registracijos galiojimo pratęsimas

1. ES prekių ženklo savininko arba bet kurio jo įgalioto asmens prašymu ES prekių ženklo registracija pratęsiama, jeigu už tai sumokami mokesčiai.

2. Tarnyba iš anksto, likus ne mažiau kaip šešiems mėnesiams, ES prekių ženklo savininkui ir bet kuriam turinčiam registruotas teises į ES prekių ženklą asmeniui praneša apie registracijos galiojimo pabaigą. Tarnyba nėra atsakinga už tokios informacijos nepateikimą ir jis nedaro poveikio registracijos galiojimo pasibaigimui.

3. Prašymas pratęsti galiojimą pateikiamas per šešių mėnesių laikotarpį iki registracijos galiojimo pabaigos. Per šį laikotarpį taip pat turi būti sumokėtas pagrindinis galiojimo pratęsimo mokestis ir atitinkamais atvejais vienas ar keli klasių mokesčiai už kiekvieną papildomą prekių ar paslaugų klasę, kai prašoma galiojimą pratęsti daugiau nei vienai klasei. To neatlikus, prašymas gali būti pateiktas ir mokesčiai sumokėti per tolesnį šešių mėnesių laikotarpį po registracijos galiojimo pabaigos, su sąlyga, kad per šį tolesnį laikotarpį sumokamas papildomas mokestis už pavėluotai sumokėtą galiojimo pratęsimo mokestį ar pavėluotai pateiktą prašymą pratęsti galiojimą.

4. Prašyme pratęsti galiojimą nurodoma:

a) pratęsti galiojimą prašančio asmens vardas, pavardė (pavadinimas);

b) ES prekių ženklo, kurio galiojimą norima pratęsti, registracijos numeris;

c) jei pratęsti galiojimą prašoma tik daliai įregistruotų prekių ir paslaugų, nurodomos tos klasės arba tos prekės ir paslaugos, kurių atžvilgiu prašoma pratęsti galiojimą, arba tos klasės arba tos prekės ir paslaugos, kurioms galiojimo pratęsti neprašoma, sugrupuotos pagal Nicos klasifikacijos klases, prieš kiekvieną grupę nurodant tos klasifikacijos klasės, kuriai ta prekių ar paslaugų grupė priklauso, numerį, ir išdėstytos tos klasifikacijos klasių eilės tvarka.

Jei 3 dalyje nurodytas mokestis sumokamas, laikoma, kad prašymas pratęsti galiojimą yra pateiktas, su sąlyga, kad nurodoma visa būtina informacija, kad būtų galima nustatyti mokėjimo paskirtį.

5. Jeigu prašymas paduodamas arba mokesčiai sumokami tiktai už prekių ar paslaugų, kurioms ES prekių ženklas yra įregistruotas, dalį, registracijos galiojimas pratęsiamas tiktai toms prekėms ar paslaugoms. Jei sumokėtų mokesčių nepakanka visoms prekių ir paslaugų klasėms, kurioms prašoma pratęsimo, registracijos galiojimas pratęsiamas, jeigu aišku, už kurią klasę arba klases sumokėta. Kai nėra kitų kriterijų, Tarnyba į klases atsižvelgia pagal jų eilės tvarką klasifikacijoje.

6. Galiojimo pratęsimas įsigalioja kitą dieną po esamos registracijos galiojimo pabaigos. Pratęsimas įregistruojamas.

7. Jeigu prašymas pratęsti galiojimą pateikiamas per 3 dalyje numatytus laikotarpius, tačiau nėra tenkinamos kitos šiame straipsnyje numatytos galiojimo pratęsimui taikomos sąlygos, Tarnyba praneša pareiškėjui apie nustatytus trūkumus.

8. Jei prašymas pratęsti galiojimą nepateikiamas arba pateikiamas pasibaigus 3 dalyje numatytam laikotarpiui, arba jei nesumokami mokesčiai arba jie sumokami tik pasibaigus atitinkamam laikotarpiui, arba jei per tą laikotarpį neištaisomi 7 dalyje nurodyti trūkumai, Tarnyba nusprendžia, kad registracijos galiojimas pasibaigė, ir atitinkamai apie tai praneša ES prekių ženklo savininkui. Jei tas sprendimas tampa galutinis, Tarnyba anuliuoja ženklo registraciją registre. Šis anuliavimas įsigalioja kitą dieną po esamos registracijos galiojimo pabaigos datos. Jei pratęsimo mokesčiai sumokami, bet registracija nepratęsiama, tie mokesčiai grąžinami.

9. Vienas prašymas pratęsti galiojimą gali būti pateiktas dėl dviejų ar daugiau ženklų, sumokėjus reikalaujamus mokesčius už kiekvieną iš ženklų, su sąlyga, kad savininkai arba atstovai kiekvienu atveju yra tie patys.

54 straipsnis

Pakeitimas

1. Per įregistravimo laiką arba pratęsus registracijos galiojimą nedaroma jokių registre įrašyto ES prekių ženklo pakeitimų.

2. Nepaisant to, jeigu ES prekių ženkle yra nurodyta savininko vardas arba adresas, jo prašymu gali būti registruojami bet kokie pakeitimai, iš esmės nekeičiantys pradiniu pavidalu įregistruoto prekių ženklo tapatumo.

3. Prašyme dėl pakeitimo nurodomas keistinas ženklo elementas ir pateikiamas to elemento pakeistas variantas.

Komisija priima įgyvendinimo aktus, kuriais nustatoma išsami prašyme dėl pakeitimo pateiktina informacija. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 207 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.

4. Prašymas laikomas pateiktu tik po to, kai sumokamas reikalaujamas mokestis. Jei mokestis nesumokamas arba sumokama tik jo dalis, Tarnyba atitinkamai apie tai praneša pareiškėjui. Dėl to paties elemento to paties savininko dviejuose ar keliuose įregistruotuose ženkluose pakeitimo gali būti pateiktas vienas bendras prašymas. Reikalaujamas mokestis mokamas už kiekvieną keistiną registraciją. Jei nesilaikoma įregistruoto ženklo keitimui keliamų reikalavimų, Tarnyba praneša pareiškėjui apie trūkumus. Jei per laikotarpį, kurį Tarnyba turi nurodyti, trūkumai neištaisomi, Tarnyba prašymą atmeta.

5. Skelbime apie pakeitimo įregistravimą pateikiamas pakeisto ES prekių ženklo vaizdas. Trečiosios šalys, kurių teisėms pakeitimas gali turėti įtakos, per tris mėnesius nuo paskelbimo gali užginčyti pakeitimo įregistravimą. Pakeitimo įregistravimo paskelbimui taikomi 46 bei 47 straipsniai ir pagal 48 straipsnį priimtos taisyklės.

55 straipsnis

Vardo, pavardės (pavadinimo) ar adreso keitimas

1. ES prekių ženklo savininko vardo, pavardės (pavadinimo) ar adreso pakeitimas, kuris nėra ES prekių ženklo pakeitimas pagal 54 straipsnio 2 dalį ir kuris nėra atliekamas dėl visiško arba dalinio ES prekių ženklo perdavimo, savininko prašymu įrašomas registre.

Komisija priima įgyvendinimo aktus, kuriais nustatoma išsami prašyme dėl vardo, pavardės (pavadinimo) ar adreso pakeitimo pagal šios dalies pirmą pastraipą pateiktina informacija. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 207 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.

2. Gali būti pateiktas vienas bendras prašymas dėl vardo, pavardės (pavadinimo) ar adreso keitimo dviejų ar daugiau to paties savininko registracijų atžvilgiu.

3. Jei nesilaikoma reikalavimų, keliamų pakeitimo įrašymui, Tarnyba praneša ES prekių ženklo savininkui apie trūkumus. Jei per laikotarpį, kurį Tarnyba turi nurodyti, trūkumai neištaisomi, Tarnyba prašymą atmeta.

4. Keičiant įregistruoto atstovo vardą, pavardę (pavadinimą) ar adresą taip pat taikomos 1, 2 ir 3 dalys.

5. ES prekių ženklų paraiškoms taikomos 1–4 dalys. Pakeitimas įrašomas Tarnybos tvarkomose ES prekių ženklo paraiškos bylose.

56 straipsnis

Registracijos dalijimas

1. ES prekių ženklo savininkas gali padalyti registraciją, pareikšdamas, kad kai kurioms į pagrindinę registraciją įtrauktoms prekėms ir paslaugoms bus taikomos viena arba kelios atskirosios registracijos. Atskirojoje registracijoje nurodytos prekės ir paslaugos negali sutapti su pagrindinėje registracijoje paliktomis arba į kitas atskirąsias registracijas įtrauktomis prekėmis ar paslaugomis.

2. Pareiškimas dėl registracijos padalijimo nepriimamas:

a) jei padavus prašymą dėl teisių panaikinimo arba paskelbimo negaliojančiu, tokiu pareiškimu dėl dalijimo atskiriamos prekės arba paslaugos, dėl kurių buvo paduotas prašymas dėl teisių panaikinimo arba paskelbimo negaliojančiu, tol, kol Protestų skyrius priima galutinį sprendimą ar kitaip užbaigiamos procedūros;

b) jei ES prekių ženklų teismo nagrinėjamoje byloje iškėlus priešieškinį dėl teisių panaikinimo arba paskelbimo negaliojančiu, tokiu pareiškimu dėl dalijimo atskiriamos prekės arba paslaugos, kurių atžvilgiu buvo pareikštas priešieškinis, tol, kol ES prekių ženklo teismo sprendimas įrašomas į Registrą remiantis 128 straipsnio 6 dalimi.

3. Jei nesilaikoma 1 dalyje nustatytų reikalavimų ir reikalavimų pagal 8 dalyje nurodytus įgyvendinimo aktus arba prekių ir paslaugų, kurios yra atskirosios registracijos objektas, sąrašas iš dalies sutampa su prekėmis ir paslaugomis, kurioms toliau taikoma pradinė registracija, Tarnyba paprašo ES prekių ženklo savininko per laikotarpį, kurį ji gali nurodyti, ištaisyti trūkumus. Jei iki nustatyto laikotarpio pabaigos trūkumai neištaisomi, Tarnyba atmeta pareiškimą dėl padalijimo.

4. Už pareiškimo dėl dalijimo padavimą imamas mokestis. Pareiškimas laikomas nepaduotu, kol už jį nesumokamas nustatytas mokestis.

5. Dalijimas įsigalioja tą dieną, kai jis įrašomas į Registrą.

6. Visi su pagrindine registracija susiję prašymai ir paraiškos bei mokesčiai, paduoti ir sumokėti iki tos dienos, kai Tarnyba gavo pareiškimą dėl registracijos dalijimo, laikomi paduotais arba sumokėtais ir atskirosios registracijos (registracijų) atžvilgiu. Mokesčiai už pagrindinę registraciją, sumokėti iki pareiškimo dėl dalijimo gavimo dienos, negrąžinami.

7. Į atskirąją registraciją įrašoma pagrindinės registracijos data ir visos prioriteto bei pirmenybės datos.

8. Komisija priima įgyvendinimo aktus, kuriais nustatoma:

a) išsami pareiškime dėl registracijos padalijimo pagal 1 dalį pateiktina informacija;

b) išsami informacija apie tai, kaip nagrinėti pareiškimą dėl registracijos padalijimo, užtikrinant, kad atskirajai registracijai būtų sukurta atskira byla, įskaitant naują registracijos numerį.

Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 207 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.

VI SKYRIUS

ATSISAKYMAS NUO TEISINĖS APSAUGOS, PANAIKINIMAS IR NEGALIOJIMAS

1 SKIRSNIS

Atsisakymas nuo teisinės apsaugos

57 straipsnis

Atsisakymas nuo teisinės apsaugos

1. Galima atsisakyti nuo ES prekių ženklo apsaugos kai kurioms arba visoms prekėms ar paslaugoms, kurioms jis buvo įregistruotas.

2. Apie atsisakymą nuo teisinės apsaugos prekių ženklo savininkas Tarnybai pareiškia raštu. Jis įsigalioja tik įrašius jį į registrą. Jei apie atsisakymą nuo ES prekių ženklo teisinės apsaugos Tarnybai pareiškiama po to, kai buvo pateiktas prašymas panaikinti tą prekių ženklą pagal 63 straipsnio 1 dalį, atsisakymas galioja su sąlyga, kad priimamas galutinis sprendimas atmesti prašymą panaikinti prekių ženklą arba jis atsiimamas.

3. Informacija apie atsisakymą nuo teisinės apsaugos į registrą įrašoma tik turint su ES prekių ženklu susijusios teisės, įrašytos registre, savininko sutikimą. Jeigu buvo įregistruota licencija, informacija apie atsisakymą nuo teisinės apsaugos į registrą įrašoma tik tuo atveju, jei ES prekių ženklo savininkas įrodo, kad jis informavo licencijos turėtoją apie savo ketinimą atsisakyti nuo teisinės apsaugos. Įrašas apie atsisakymą nuo teisinės apsaugos padaromas praėjus trijų mėnesių laikotarpiui nuo dienos, kai savininkas Tarnybai pateikia įrodymus, kad informavo licencijos turėtoją apie savo ketinimą atsisakyti nuo teisinės apsaugos, arba dar nepraėjus tam laikotarpiui, kai tik jis įrodo, kad licencijos turėtojas davė sutikimą.

4. Jeigu nesilaikoma atsisakymui nuo teisinės apsaugos keliamų reikalavimų, Tarnyba praneša deklarantui apie trūkumus. Jei per laikotarpį, kurį Tarnyba turi nurodyti, trūkumai neištaisomi, Tarnyba tokio atsisakymo nuo teisinės apsaugos į registrą neįrašo.

5. Komisija priima įgyvendinimo aktus, kuriais nustatoma išsami pareiškime dėl atsisakymo nuo teisinės apsaugos pagal šio straipsnio 2 dalį pateiktina inf