A6.

38 TAS „Nematerialusis turtas“ taisomas taip, kaip nurodyta žemiau: Įvadas 7 paragrafas panaikinamas. Standartas 7 paragrafas papildomas šiuo apibrėžimu: Ūkio subjektui būdinga vertė yra dabartinė tų pinigų srautų vertė, kurių ūkio subjektas tikisi dėl nuolatinio turto naudojimo ir galutinio perleidimo jo naudingo tarnavimo laiko pabaigoje arba dėl būsimo atsiskaitymo už įsipareigojimą. 7 paragrafe taisomi šie apibrėžimai: Nudėvimoji suma – turto savikaina arba kita suma, atstojanti savikainą, iš jos atėmus likvidacinę vertę. Savikaina – sumokėtų grynųjų pinigų ar jų ekvivalentų suma arba kito mokėjimo tikroji vertė, skiriama įsigyti turtui jo įgijimo/pirkimo arba statybos/gamybos metu. Turto likvidacinė vertė – įvertinta suma, kurią ūkio subjektas gautų turto perleidimo atveju, atėmęs įvertintas perleidimo sąnaudas, jei turtas jau būtų to amžiaus ir tos būklės, kokių tikimasi jo naudingo tarnavimo laiko pabaigoje. Naudingo tarnavimo laikas yra: a) laikotarpis, kuriuo ūkio subjektas tikisi naudoti turtą; arba b) gaminių ar panašių vienetų, kuriuos ūkio subjektas tikisi gauti naudodamas šį turtą, skaičius. 18 paragrafas ir iš karto prieš jį esanti antraštė taisomi taip, kaip nurodyta žemiau: Pripažinimas ir vertinimas 18. Nematerialiojo turto straipsnio pripažinimas reikalauja, kad ūkio subjektas įrodytų, jog straipsnis atitinka: a) nematerialiojo turto apibrėžimą (žr. 7–17 paragrafus); ir b) šiame Standarte nustatytus pripažinimo kriterijus (žr. 19–55 paragrafus). Tai pasakytina apie išlaidas, patirtas iš pradžių įsigyjant arba viduje sukuriant nematerialųjį turtą arba vėlesnes išlaidas šį turtą papildant, pakeičiant jo dalį arba atliekant turto priežiūrą. Pridedamas paragrafas 18A: 18A. Nematerialusis turtas pasižymi tuo, kad daugeliu atvejų nėra jokių turto papildymų ar turto dalių keitimų. Atitinkamai, didžioji vėlesnių sąnaudų dalis turėtų išlaikyti būsimą ekonominę naudą, susijusią su esamu nematerialiuoju turtu, užuot atitikusi nematerialaus turto apibrėžimą ir pripažinimo kriterijus, kuriuos numato šis Standartas. Be to, dažnai būna sunku vėlesnes sąnaudas tiesiogiai priskirti kuriam nors konkrečiam nematerialiajam turtui, o ne bendrai visam verslui. Dėl to tik labai retais atvejais vėlesnės sąnaudos, patirtos po pirkto nematerialiojo turto pirminio pripažinimo arba po viduje kuriamo nematerialiojo turto užbaigimo, pripažįstamos turto balansinėje vertėje. Pagal 51 paragrafą vėlesnės išlaidos gamybos ženklams, iškaboms, straipsnių antraštėms, klientų sąrašams ir panašios esmės straipsniams (tiek pirktiems iš išorės šalių, tiek viduje sukurtiems) visada pripažįstamos pelnu arba nuostoliu, kai jos patiriamos, kad būtų išvengta viduje sukurto prestižo pripažinimo. 24 paragrafas taisomas taip, kaip nurodyta žemiau: 24. Nematerialiojo turto savikainą sudaro: a) jo pirkimo kaina, įskaičiuojant importo mokestį ir negrąžintinus pirkimo mokesčius, atskaičius prekybos nuolaidas bei kitas lengvatas; ir b) bet kurios išlaidos, tiesiogiai priskirtinos turto paruošimui dėl jo numatomo naudojimo. Pridedami 24A-24D paragrafai: 24A. Tiesiogiai priskirtinų išlaidų pavyzdžiai yra: a) išmokų darbuotojams išlaidos (apibūdintos 19 TAS „Išmokos darbuotojams“), atsiradusios tiesiogiai dėl turto parengimo iki darbinės būklės; ir b) mokėjimai specialistams. 24B. Išlaidų, neįeinančių į nematerialiojo turto savikainą, pavyzdžiai yra: a) naujo gaminio arba paslaugos pristatymas (įskaitant reklamos ir prekybos skatinimo išlaidas); b) veiklos pradėjimo naujoje vietoje arba su nauja klientų grupe išlaidos (įskaitant personalo apmokymo išlaidas); ir c) administracinės ir kitos bendrosios pridėtinės išlaidos. 24C. Išlaidų pripažinimas nematerialiojo turto balansinėje vertėje nutraukiamas, kai turtas yra tokios būklės, kokia būtina, kad jį būtų galima naudoti vadovybės numatytu būdu. Dėl to išlaidos, patiriamos naudojant arba perkeliant nematerialųjį turtą, neįtraukiamos į tokio turto balansinę vertę. Pavyzdžiui, į balansinę nematerialiojo turto vertę neįtraukiamos šios išlaidos: a) išlaidos, patiriamos tol, kol turtas, kurį jau galima naudoti vadovybės numatytu būdų, dar turi būti pradėtas naudoti; ir b) pirminės eksploatacinės išlaidos, pvz., išlaidos, patiriamos tol, kol auga turto teikiamos produkcijos paklausa. 24D. Tam tikra veikla yra susijusi su nematerialiojo turto plėtra, tačiau nėra būtina tam, kad turtas taptų tokios būklės, kad būtų galima jį naudoti vadovybės numatytu būdu. Ši atsitiktinė veikla gali atsirasti prieš plėtros veiksmus arba jų metu. Kadangi ši atsitiktinė veikla nėra būtina, kad turtas taptų reikiamos būklės jo naudojimui vadovybės numatytu būdu, dėl tokios atsitiktinės veiklos atsiradusios pajamos ir susijusios sąnaudos pripažįstamos pelno (nuostolio) ataskaitoje ir klasifikuojamos pagal atitinkamas pajamų ir sąnaudų grupes. 34 paragrafas taisomas taip: 34. Vienas arba daugiau nematerialiojo turto straipsnių gali būti įsigyjami mainais į nepiniginį turtą ar kelis tokio turto vienetus arba į piniginio ir nepiniginio turto derinį. Tolesnis aptarimas skirtas paprastam vieno nepiniginio turto straipsniui mainymui į kitą, tačiau jis vienodai taikomas visiems mainams, apibūdintiems ankstesniajame sakinyje. Tokio nematerialiojo turto savikaina vertinama tikrąja verte, išskyrus atvejį, kai: a) mainų sandoriui trūksta komercinio pagrindo arba b) nei gautojo, nei atiduotojo turto tikrosios vertės negalima patikimai įvertinti. Įsigytasis turtas vertinamas šiuo būdu netgi tada, kai ūkio subjektas negali iš karto nutraukti atiduotojo turto pripažinimo. Jeigu įsigytasis turtas nėra vertinamas tikrąja verte, jo savikaina vertinama atiduotojo turto balansine verte. Pridedami 34A ir 34B paragrafai: 34A. Ūkio subjektas nustato, ar mainų sandoris turi komercinį pagrindą, apsvarstydamas savo būsimų pinigų srautų pasikeitimo mastą, kurio tikimasi dėl šio sandorio. Mainų sandoris turi komercinį pagrindą, jei: a) gaunamojo turto straipsnio pinigų srautų forma (rizika, išsidėstymas laike ir suma) skiriasi nuo perduodamojo turto pinigų srautų formos; arba b) tam tikros ūkio subjekto veiklos dalies vertę veikia sandorio dėl mainų pasikeitimas; ir c) a) ir b) skirtumas yra reikšmingas, palyginus jį su mainomo turto tikrąja verte. Norint nustatyti, ar mainų sandoris turi komercinį pagrindą, specifinė šio konkretaus ūkio subjekto veiklos dalies, paveiktos su sandoriu susijusių pakitimų, vertė turi atspindėti pinigų srautus po apmokestinimo. Šių analizių rezultatas gali būti pakankamai aiškus ir be ūkio subjekto atliekamų išsamių skaičiavimų. 34B. 19 paragrafo b) punkte nurodoma, kad nematerialiojo turto pripažinimo sąlyga yra galimybė patikimai nustatyti turto savikainą. Nematerialiojo turto, su kuriuo palyginamų rinkos sandorių nėra, tikroji vertė gali būti patikimai įvertinta, jei: a) pagrįstų tikrosios vertės įvertinimų kitimo ribos nėra reikšmingos šiam turtui arba b) įvairių įvertinimų tikimybės kitimo ribose gali būti pagrįstai numatytos ir panaudotos apskaičiuojant tikrąją vertę. Jeigu ūkio subjektas gali patikimai nustatyti gaunamo arba atiduodamo turto tikrąją vertę, gaunamo turto savikainai nustatyti naudojama atiduodamo turto tikroji vertė, išskyrus atvejį, kai gaunamo turto tikroji vertė yra aiškiai nustatyta. 35 paragrafas panaikinamas. 54 paragrafas taisomas taip: 54. Viduje sukurto nekilnojamojo turto savikainą sudaro visos tiesiogiai priskirtinos išlaidos, būtinos turtui sukurti, pagaminti ir parengti naudojimui vadovybės numatytu būdu. Tiesiogiai priskirtinų išlaidų pavyzdžiai yra: a) išlaidos medžiagoms ir paslaugoms, panaudojamoms arba suvartojamoms kuriant nematerialųjį turtą; b) išmokų darbuotojams išlaidos (apibūdintos 19 TAS „Išmokos darbuotojams“), tiesiogiai atsiradusios dėl nematerialiojo turto kūrimo; c) juridinės teisės registravimo mokesčiai; ir d) patentų ir licencijų, naudojamų nematerialiajam turtui kurti, amortizacija. 23 TAS „Skolinimosi išlaidos“ nustatomi palūkanų, kaip viduje sukurto nematerialiojo turto savikainos elemento, pripažinimo kriterijai. Antraštė prieš 60-62 paragrafus panaikinama. 60 ir 61 paragrafai panaikinami. 62 paragrafas panaikinamas, jo turinį perkeliant į 18A paragrafą. Antraštė prieš 63 paragrafą taisoma taip: Vertinimas po pripažinimo 76 ir 77 paragrafai taisomi taip: 76. Jei dėl perkainojimo padidėjo turto balansinė vertė, padidėjimo suma turi būti priskiriama tiesiogiai nuosavybei ir vadinama perkainojimo pelnu. Tačiau balansinės vertės padidėjimo suma turi būti pripažįstama pelnu arba nuostoliu tiek, kiek viršija buvusį to paties turto sumažėjimą dėl perkainojimo, anksčiau pripažintą pelnu arba nuostoliu. 77. Jei dėl perkainojimo sumažėjo turto balansinė vertė, sumažėjimo suma turi būti pripažįstama pelnu arba nuostoliu. Tačiau balansinės vertės sumažėjimo suma turi būti priskiriama tiesiogiai nuosavybei ir vadinama perkainojimo pelnu tiek, kiek neviršija to paties turto užfiksuotos vertės perskaičiavimo padidėjimo sumos. 79 ir 80 paragrafai taisomi taip: 79. Amortizuojamoji nematerialiojo turto suma turi būti sistemingai paskirstoma per jo naudingo tarnavimo laiką. Egzistuoja ginčytina prielaida, kad nematerialiojo turto naudingo tarnavimo laikas neviršija dvidešimties metų nuo tos datos, kai turtas tapo tinkamas naudoti. Amortizacija turi būti pradėta tada, kai turtas paruoštas naudojimui. Turto amortizacija baigiama, kai nutraukiamas jo pripažinimas. 80. Amortizacija pripažįstama, net jeigu yra įvykęs, pavyzdžiui, turto tikrosios vertės arba turto padengiamosios sumos padidėjimas. Nustatant nematerialiojo turto naudingo tarnavimo laiką, turi būti apsvarstyta daug veiksnių, įskaitant: a) ūkio subjekto tikėtinas turto panaudojimo galimybes ir tai, ar šį turtą galėtų veiksmingai valdyti kita komanda; b) tipinį iš turto gaunamų produktų gyvavimo ciklą ir viešą informaciją apie panašaus ir panašiai naudojamo turto naudingo tarnavimo laiko įvertinimus; c) techninį, technologinį, komercinį arba kitų tipų senėjimą; d) verslo šakos, kurioje šis turtas naudojamas, stabilumą, taip pat iš turto gaunamų gaminių ir paslaugų paklausos rinkoje pasikeitimus; e) tikėtinus varžovų arba potencialių varžovų veiksmus; f) turto priežiūros sąnaudų lygį, reikalingą, kad iš šio turto būtų gauta laukiama būsimoji ekonominė nauda, taip pat ūkio subjekto gebėjimą ir ketinimus šio lygio siekti; g) turto kontrolės laikotarpį ir teisinius arba panašius turto naudojimo apribojimus, pvz., susijusių nuomos sutarčių pabaigos datas; ir h) tai, ar turto naudingo tarnavimo laikas yra priklausomas nuo kito šio ūkio subjekto turto naudingo tarnavimo laiko. 88-90 paragrafai taisomi taip: 88. Taikomas amortizacijos metodas turi atspindėti modelį, kuriuo remdamasis ūkio subjektas tikisi suvartoti turto būsimą ekonominę naudą. Jei tokio modelio negalima patikimai nustatyti, turi būti taikomas tiesiogiai proporcingas metodas. Amortizacijos dydis per kiekvieną laikotarpį turi būti pripažįstamas pelnu arba nuostoliu, išskyrus atvejį, kada kitas Standartas leidžia arba reikalauja jį įtraukti į kito turto balansinę vertę. 89. Sistemingai paskirstant amortizuojamą sumą per turto naudingo tarnavimo laiką, gali būti taikomi labai įvairūs amortizacijos metodai. Gali būti taikomas tiesinis metodas, mažėjančios vertės metodas ir produkcijos metodas. Taikomas metodas pasirenkamas remiantis numatytu turto ekonominės naudos suvartojimo modeliu ir nuosekliai taikomas nuo vieno ataskaitinio laikotarpio iki kito, išskyrus atvejį, kai pasikeičia numatytas iš turto laukiamos ekonominės naudos modelis. Be to, retai galima (jeigu iš viso įmanoma) gauti įtikinamų įrodymų, kad taikant kitą nematerialiojo turto amortizacijos metodą gali susidaryti mažesnė sukauptos amortizacijos suma negu taikant tiesinį metodą. 90. Amortizacija per laikotarpį paprastai pripažįstama pelnu arba nuostoliu. Tačiau kartais būsimoji turto ekonominė nauda suvartojama gaminant kitą turtą. Tokiu atveju amortizacijos suma sudaro to kito turto savikainos dalį ir įtraukiama į jo balansinę vertę. Pavyzdžiui, gamybos procese naudojamo nematerialiojo turto amortizacija įtraukiama į atsargų balansinę vertę (žr. 2 TAS „Atsargos“). 93 paragrafas taisomas taip: 93. Turto likvidacinė vertė įvertinama remiantis suma, kurią galima padengti perleidus turtą pagal įvertinimo dieną vyraujančias panašaus parduodamo turto, kurio naudingo tarnavimo laikas yra pasibaigęs ir kuris buvo naudojamas panašiomis sąlygomis, kainas. Likvidacinė vertė turėtų būti peržiūrima kiekvienų finansinių metų pabaigoje. Turto likvidacinės vertės pasikeitimas apskaitomas kaip apskaitinio įvertinimo keitimas pagal 8 TAS „Apskaitos politika, apskaitinių įvertinimų keitimas ir klaidos“. Pridedamas 93A paragrafas: 93A. Nematerialiojo turto likvidacinė vertė gali padidėti iki sumos, lygios arba didesnės už turto balansinę vertę. Jei taip yra, turto likvidacinė vertė yra lygi nuliui, išskyrus tuos atvejus ir iki tada, kol jo likvidacinė vertė sumažėja iki sumos, mažesnės už turto balansinę vertę. 94 ir 95 paragrafai taisomi taip: 94. Amortizacijos laikotarpis ir amortizacijos metodas turi būti peržiūrimi kiekvienų finansinių metų pabaigoje. Jei tikėtinas turto naudingo tarnavimo laikas skiriasi nuo ankstesnių įvertinimų, amortizacijos laikotarpis turi būti atitinkamai pakeistas. Jei pasikeičia numatytas ekonominės naudos iš turto sunaudojimo modelis, turi būti pakeistas amortizacijos metodas, kad atspindėtų pasikeitusį modelį. Tokie pasikeitimai turi būti apskaitomi kaip apskaitinių vertinimų keitimai pagal 8 TAS. 95. Per nematerialiojo turto gyvavimo laiką gali paaiškėti, kad jo naudingo tarnavimo laikas įvertintas netinkamai. Pavyzdžiui, vertės sumažėjimo nuostolio pripažinimas gali parodyti, kad amortizacijos laikotarpį reikia keisti. 103 ir 104 paragrafai taisomi taip: 103. Nematerialiojo turto pripažinimas turi būti nutraukiamas: a) perleidimo atveju; arba b) kai iš jo naudojimo arba perleidimo nesitikima jokios būsimos ekonominės naudos. 104. Pelnas arba nuostolis, atsirandantis dėl nematerialiojo turto pripažinimo nutraukimo, turi būti nustatomas kaip skirtumas tarp grynųjų perleidimo lėšų (jei tokių yra) ir turto balansinės vertės. Jis turi būti įtraukiamas į pelną arba nuostolį, kai nutraukiamas turto pripažinimas (išskyrus atvejį, kai 17 TAS pardavimo ir atgalinės nuomos atveju reikalaujama kitaip). Toks pelnas neturi būti klasifikuojamas kaip pajamos. Pridedami 104A-104C paragrafai: 104A. Nematerialiojo turto perleidimo būdai gali būti įvairūs (pavyzdžiui, pardavimas, finansinės nuomos sutarties sudarymas arba dovanojimas). Ūkio subjektas, nustatydamas tokio turto perleidimo datą, prekių pardavimo pajamas apskaito taikydamas 18 TAS „Pajamos“ išdėstytus kriterijus. 17 TAS taikomas turto perleidimui jį parduodant ir išnuomojant pagal atgalinę nuomą. 104B. Jei pagal 19 paragrafo pripažinimo principą į turto balansinę vertę ūkio subjektas įtraukia nematerialiojo turto dalies pakeitimo išlaidas, jis nutraukia pakeistosios dalies balansinės vertės pripažinimą. Jei ūkio subjektas negali nustatyti pakeistosios dalies balansinės vertės, jis turi remtis pakeitimo išlaidomis kaip nuoroda į tai, kokia pakeistosios dalies savikaina buvo tuomet, kai ši dalis buvo įsigyta arba sukurta. 104C. Suma, gautina už perleistą nematerialųjį turtą, iš pradžių pripažįstama jo tikrąja verte. Jei mokėjimas už nematerialųjį turtą atidėtas, gaunamas mokėjimas iš pradžių pripažįstamas kaip kainos grynaisiais pinigais ekvivalentas. Skirtumas tarp nominalios atsiskaitymo sumos ir kainos grynaisiais pinigais ekvivalento pripažįstamas pagal 18 TAS kaip įplaukos dėl palūkanų, atspindinčios tikrąjį gautinos sumos pelningumą. 105 paragrafas panaikinamas. 106 paragrafas taisomas taip: 106. Amortizacija nesibaigia, kai nematerialusis turtas nenaudojamas arba laikomas numatant jo perleidimą, išskyrus atvejį, kai turtas yra visiškai nudėvėtas. 107 paragrafe sakinys „ Lyginamoji informacija nėra privaloma “ panaikinamas. 111 paragrafo e) punktas taisomas taip: e) sutartimi įformintų įsipareigojimų įsigyti nematerialųjį turtą kiekis. 113 paragrafo iii) papunktis taisomas taip: iii) balansinė vertė, kuri būtų buvusi pripažinta, jeigu perkainota nematerialiojo turto klasė būtų buvusi apskaityta pagal pagrindinę apskaitos tvarką, nurodytą 63 paragrafe; ir 113 paragrafo b) punktas taisomas taip, kaip nurodyta žemiau, o 113 paragrafe pridedamas c) punktas: b) perkainojimo pelno suma, siejama su nematerialiuoju turtu, ataskaitinio laikotarpio pradžioje ir pabaigoje, nurodant pasikeitimus per laikotarpį ir bet kokius likučio paskirstymo akcininkams apribojimus; ir c) tikrosioms turto straipsnių vertėms nustatyti taikomi metodai ir reikšmingos prielaidos. Pridedamas 121A paragrafas: 121A. 34-34B paragrafų reikalavimai dėl nematerialiojo turto, įsigyto atlikus turto mainų sandėrį, pirminio įvertinimo turi būti taikomi perspektyviai tik būsimiems sandoriams.