Oficialusis leidinys L 293 , 10/11/2001 p. 0011 - 0013



Komisijos reglamentas (EB) Nr. 2183/2001 2001 m. lapkričio 9 d. nustatantis Tarybos reglamento (EB) Nr. 104/2000 dėl išsamių kompensacijų teikimo už perdirbimo pramonei skirtą tuną taikymo taisykles EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA, atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, atsižvelgdama į 1999 m. gruodžio 17 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 104/2000 dėl bendro žuvininkystės ir akvakultūros produktų rinkų organizavimo [1], ypač į jo 27 straipsnio 6 dalį, kadangi: (1) Reglamento (EB) Nr. 104/2000 27 straipsnyje numatyta išmoka mokama gamintojų organizacijoms, jei nustatoma, kad tam tikro produkto kaina per tam tikrą kalendorinių metų ketvirtį yra mažesnė už nustatytą ribinę kainą. (2) Siekiant taikyti išmokų sistemą, turėtų būti apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 104/2000 27 straipsnio 1 dalyje nurodyta vidutinė pardavimo kaina. (3) Turėtų būti nustatytos taisyklės, reglamentuojančios paraiškų dėl kiekių, už kuriuos teisė į išmoką jau yra nustatyta, ir išmokos mokėjimo pateikimą, įskaitant sąlygas dėl Bendrijos kilmės įrodymo ir produktų pobūdžio įrodymo. (4) Turėtų būti nustatyta kontrolės tvarkos struktūra ir uždaviniai, o patvirtinti tinkamas nuostatas dėl veiksmingo nuolatinio įdiegtos sistemos monitoringo turėtų būti pavesta valstybių narių kontrolės institucijoms. (5) Siekiant užtikrinti tinkamą minėtos sistemos veikimą, turėtų būti nustatytos tam tikros taisyklės dėl valstybių narių atliekamų pranešimų. (6) 1998 m. sausio 21 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 142/98, nustatantis išsamias kompensacijų teikimo už perdirbimo pramonei skirtą tuną taisykles [2], su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 150/2001 [3], turėtų būti panaikintas. (7) Šiame reglamente numatytos priemonės atitinka Žvejybos produktų vadybos komiteto nuomonę, PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ: 1 straipsnis Šis reglamentas nustato Reglamento (EB) Nr. 104/2000 27 straipsnyje nurodytų kompensacijų skyrimo išsamias taisykles. 2 straipsnis Išmokos skiriamos ir jų didžiausias dydis nustatomas vadovaujantis reglamentu, patvirtintu vadovaujantis Reglamento (EB) Nr. 104/2000 38 straipsnyje nurodyta tvarka įsitikinus, kad atitinkamą kalendorinių metų ketvirtį buvo patenkintos to reglamento 27 straipsnio 1 dalies sąlygos. 3 straipsnis 1. Išmoka skiriama gamintojų organizacijoms, remiantis Reglamento (EB) Nr. 104/2000 27 straipsnio 3 dalyje nustatytais apribojimais, taikomais to reglamento III priede išvardytiems produktams, kurie buvo sužvejoti jų narių, parduoti ir pristatyti visiškai ir galutinai perdirbti į HS 1604 pozicijoje klasifikuojamus produktus Bendrijos muitų teritorijoje esantiems perdirbėjams. 2. Valstybės narės tikrina Reglamento (EB) Nr. 104/2000 27 straipsnio 3 dalyje nustatytą didžiausią bendrą kiekį, atsižvelgdamos į galimus gamintojų organizacijų narių pasikeitimus. Apie tai jos informuoja Komisiją. 4 straipsnis Reglamento (EB) Nr. 104/2000 27 straipsnio 1 dalies pirmoje įtraukoje nurodytą Bendrijos rinkoje užregistruotą vidutinę pardavimo kainą nustato Komisija, remdamasi valstybių narių pranešta vidutine mėnesio kaina, apskaičiuota remiantis vadovaujantis Komisijos reglamento (EB) Nr. 80/2001 [4] 6 straipsniu parduotų ir pramonės įmonėms pristatytų kiekių verte. Valstybės narės nustato vidutinę mėnesio kainą, remdamosi pirmojo pardavimo etapo pardavimo kaina Bendrijoje per atskaitos mėnesį, nurodyta sąskaitose gamintojų organizacijoms ar jų nariams. Pardavimo kaina nustatoma: - jei produktai parduoti pakrovus, prekybai laive, ant krantinės, - jei produktai parduoti po sandėliavimo gamintojų organizacijos arba jos narių sandėlyje. 5 straipsnis Laikydamosi Reglamento (EB) Nr. 104/2000 27 straipsnio 3 dalyje nustatytų kiekių ir vadovaudamosi to reglamento 27 straipsnio 4 dalimi, atitinkamos valstybės narės kompetentingos institucijos skiria išmoką gamintojų organizacijoms. 6 straipsnis Operacijos, į kurias turi būti atsižvelgiama siekiant nustatyti išmoką, – tai pardavimai, kurių sąskaitų datos yra atitinkamo ketvirčio ir į kurias buvo atsižvelgta skaičiuojant 2 straipsnyje nurodytą vidutinę mėnesio pardavimo kainą. 7 straipsnis 1. Paraiškas dėl išmokų pagal visas 4 straipsnyje numatytas operacijas su pridėtais šio straipsnio 2 dalyje nurodytais dokumentais atitinkamos gamintojų organizacijos pateikia valstybės narės, kurioje gamintojų organizacijos yra įsteigtos, kompetentingoms institucijoms ne vėliau kaip per 45 dienas nuo reglamento, numatyto 1 straipsnio 1 dalyje, įsigaliojimo. 2. Pridedami šie dokumentai: a) produktų pardavimo sąskaita, kurioje turi būti nurodyti bent 1 straipsnio 2 dalyje nurodytų pardavėjo ir pirkėjo pavadinimai ir adresai dėl kiekvieno tam tikros kategorijos produkto krovinio: - parduotas kiekis, - iš tiesų gauta pardavimo kaina, - pristatymo data, - pristatymo vieta; b) Bendrijos kilmę ir kartu Bendrijos produktų pobūdį patvirtinantis dokumentas; c) atitinkamo produkto pristatymą Bendrijos muitų teritorijoje įsikūrusiam perdirbėjui patvirtinantis dokumentas; d) mokėjimą už prekes a punkto antroje įtraukoje nurodyta kaina patvirtinantis dokumentas; e) perdirbėjo pareiškimas, kad įsigytas kiekis yra skirtas perdirbti vadovaujantis 1 straipsnio 2 dalimi. 8 straipsnis 1. 7 straipsnio 2 dalies b punkte reikalaujami įrodyti Bendrijos kilmė ir pobūdis patvirtinami, vadovaujantis Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2454/93 [5] 325–337 straipsniais, pateikiant T2M dokumentą. Tuo tikslu muitinės pareigūnas, patvirtinęs produkto patekimą į Bendrijos muitų teritoriją, vadovaudamasis Reglamento (EEB) Nr. 2454/93 334 straipsniu, išduoda pareiškėjui vieną T2M dokumento kopiją, ant kurios yra užrašyta "VIENINTELĖ KOPIJA KOMPENSACIJAI GAUTI". Pareiškėjas, kurio pavadinimas įrašytas T2M dokumento 1 langelyje, turi būti gamintojas, sužvejojęs produktus, dėl kurių pateikiamas išmokos prašymas. 2. Jei uosto, kuriame produktai yra iškrauti, muitinė nereikalauja pateikti T2M dokumento, kaip apibrėžta Reglamento (EEB) Nr. 2454/93 326 straipsnio 2 dalyje, Bendrijos kilmė įrodoma pateikus Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2847/93 [6] 8 straipsnio 1 dalyje numatytą deklaraciją arba tinkamai valstybės narės kompetentingų institucijų patvirtintą iškrovimo dokumentą, patvirtinantį iškrovimą Bendrijos muitų teritorijoje. 3. Pateikiamame produkto kilmę patvirtinančiame dokumente aiškiai nurodomi produkto rūšis, pristatymas ir svoris. Prireikus prie jo pridedamas valstybių narių, kuriose produktai iškrauti, kompetentingų institucijų išduotas Bendrijos muitų teritorijoje atlikto svėrimo sertifikatas. 9 straipsnis 1. Išmoką gamintojų organizacijoms moka atitinkama valstybė narė per 75 dienas nuo visų 7 straipsnio 1 dalyje nurodytų dokumentų gavimo, išskyrus atvejus, jei buvo pradėtas administracinis tyrimas dėl teisės į išmoką. 2. Išmoką gamintojų organizacijos perduoda savo nariams per 90 dienų nuo sumos gavimo iš valstybės narės. 3. Atitinkamos valstybės narės kas ketvirtį, bet ne vėliau kaip vieną mėnesį po atitinkamo ketvirčio pabaigos Komisijai praneša apie vadovaujantis šio straipsnio 1 dalimi gamintojų organizacijų atliktus mokėjimus ir laikotarpius, už kuriuos jie buvo skirti, bei atitinkamų žuvies rūšių kiekius. 10 straipsnis 1. Atitinkamos valstybės narės nustato monitoringo sistemą tikrinti, ar produktai, už kuriuos prašoma išmoka, turi į ją teisę ir ar laikomasi visų kitų atitinkamų Bendrijos taisyklių. 2. Išsamiose monitoringo sistemą reglamentuojančiose taisyklėse turi būti numatyta bent: a) nuostatos dėl produkto Bendrijos kilmės ir Bendrijos pobūdžio patikros, ypač pagal laivo dokumentus; b) operacijų, į kurias atsižvelgiama taikant šias priemones, gamintojų organizacijų, jų narių ar paslaugų tiekėjų pardavimo dokumentų nustatymas, taip pat pagal kiekvieną svarstomą kiekį nuoroda į T2M dokumentą arba jį pakeičiantį dokumentą, pardavimo ir pristatymo data, produkto pirkėjas, kaina, už kurią minėtas kiekis parduotas ir sąskaitos registracijos numeris. Todėl pardavimo dokumentai turi būti atitinkamai paruošti; c) patikrinimai, apie kuriuos nepranešama iš anksto, gamintojų organizacijų, jų narių ar paslaugų tiekėjų patalpose, siekiant įsitikinti vietoje, ar 5 straipsnio 2 ir 3 dalyse nurodyti duomenys atitinka tikrąją padėtį; d) tiesioginiai perdirbimo įmonių patikrinimai, ypač siekiant įsitikinti vietoje, ar remiantis šiomis priemonėmis įsigyti produktai iš tiesų nusiųsti perdirbti vadovaujantis 1 straipsnio 2 dalimi. 3. Rengiama išsami patikrinimų ataskaita, kurioje nurodoma, kaip išmokos gavėjas įvykdė įsipareigojimus, bei atliktų patikrų pobūdis ir apimtis. 4. Valstybės narės kas ketvirtį praneša Komisijai apie atliktus patikrinimus ir jų rezultatus. 11 straipsnis Atitinkamos valstybės narės praneša Komisijai apie vadovaujantis 7 straipsniu nustatytas stebėjimo priemones ne vėliau kaip per tris mėnesius nuo šio reglamento įsigaliojimo, o apie bet kokius šių priemonių tikslinimus — per tris mėnesius nuo jų taikymo pradžios. 12 straipsnis Reglamentas (EB) Nr. 142/98 panaikinamas. 13 straipsnis Šis reglamentas įsigalioja septintą dieną po jo paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje. Jis taikomas nuo 2002 m. sausio 1 d. Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse. Priimta Briuselyje, 2001 m. lapkričio 9 d. Komisijos vardu Franz Fischler Komisijos narys [1] OL L 17, 2000 2 21, p. 22. [2] OL L 17, 1998 1 22, p. 8. [3] OL L 24, 2001 1 26, p. 10. [4] OL L 13, 2001 1 17, p. 13. [5] OL L 253, 1993 10 11, p. 1. [6] OL L 261, 1993 10 20, p. 1. --------------------------------------------------