KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO REGLAMENTAS (ES) 2019/1198

2019 m. liepos 12 d.

kuriuo, pagal Reglamento (ES) Nr. 2016/1036 11 straipsnio 2 dalį atlikus priemonių galiojimo termino peržiūrą, importuojamiems Kinijos Liaudies Respublikos kilmės keraminiams stalo ir virtuvės reikmenims nustatomas galutinis antidempingo muitas

EUROPOS KOMISIJA,

atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,

atsižvelgdama į 2016 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) 2016/1036 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos Sąjungos narėmis nesančių valstybių (1), ypač į jo 11 straipsnio 2 dalį,

kadangi:

1. PROCEDŪRA

1.1. Galiojančios priemonės

(1) 2013 m. gegužės mėn. Tarybos įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 412/2013 (2) Taryba importuojamiems Kinijos Liaudies Respublikos (toliau – Kinija arba KLR) kilmės keraminiams stalo ir virtuvės reikmenims nustatė galutinį antidempingo muitą. Šiuo metu galioja 13,1–26,1 % individualūs antidempingo muitai. Visiems neatrinktiems bendradarbiaujantiems eksportuojantiems gamintojams nustatytas 17,9 % muitas, o visoms kitoms bendrovėms taikomas 36,1 % muitas (toliau – pradinės priemonės). Tyrimas, po kurio buvo nustatytos pradinės priemonės, toliau vadinamas pradiniu tyrimu.

1.2. Priemonių galiojimo termino peržiūros inicijavimas

(2) Paskelbus pranešimą apie artėjančią pradinių priemonių galiojimo pabaigą (3), Europos stalo ir dekoratyvinių reikmenų federacija (toliau – FEPF arba pareiškėjas), kurios atstovaujamų įmonių gamybos apimtis sudaro daugiau kaip 28 % visos 2017 m. Sąjungos keraminių stalo ir virtuvės reikmenų gamybos apimties, paprašė inicijuoti priemonių galiojimo termino peržiūrą. Ji tvirtino, kad baigus galioti pradinėms priemonėms veikiausiai bus tęsiamas dempingas ir bus tęsiama arba pakartotinai daroma žala Sąjungos pramonei.

(3) 2018 m. gegužės 15 d. Komisija pranešimu Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (4) (toliau – pranešimas apie inicijavimą) paskelbė pagal 2016 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2016/1036 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos Sąjungos narėmis nesančių valstybių (5) (toliau – pagrindinis reglamentas) 11 straipsnio 2 dalį inicijuojanti pradinių priemonių galiojimo termino peržiūrą.

1.3. Tyrimas

1.3.1. Peržiūros tiriamasis laikotarpis ir nagrinėjamasis laikotarpis

(4) Atliekant dempingo tęsimosi tyrimą buvo nagrinėjamas 2017 m. balandžio 1 d. – 2018 m. kovo 31 d. laikotarpis (toliau – peržiūros tiriamasis laikotarpis). Tiriant žalos tęsimosi arba pasikartojimo tikimybei įvertinti svarbias tendencijas buvo nagrinėjamas laikotarpis nuo 2014 m. sausio 1 d. iki peržiūros tiriamojo laikotarpio pabaigos (toliau – nagrinėjamasis laikotarpis).

1.3.2. Suinteresuotosios šalys

(5) Pranešime apie inicijavimą Komisija paragino visas suinteresuotąsias šalis dalyvauti tyrime. Visų pirma, ji apie priemonių galiojimo termino peržiūros inicijavimą pranešė šioms šalims: pareiškėjui, žinomiems Sąjungos gamintojams ir jų atitinkamoms asociacijoms, žinomiems KLR eksportuojantiems gamintojams, žinomiems nesusijusiems Sąjungos importuotojams ir KLR valdžios institucijoms.

(6) Visos suinteresuotosios šalys buvo raginamos per pranešime apie inicijavimą nurodytus terminus reikšti savo nuomonę, teikti informaciją ir patvirtinamuosius dokumentus. Suinteresuotosioms šalims taip pat buvo suteikta galimybė raštu pateikti prašymą išklausyti dalyvaujant Komisijos tyrimo tarnyboms ir (arba) prekybos bylas nagrinėjančiam pareigūnui.

(7) Skundą pateikę Sąjungos gamintojai, atstovaujami pareiškėjo, paprašė Komisijos neatskleisti jų pavadinimų, kad būtų išvengta galimos Kinijos vietos valdžios institucijų ir (arba) KLR privačių subjektų atsakomųjų veiksmų rizikos. Jie teigė, kad, atskleidus skundo teikėjų tapatybes, galėtų būti padarytas didelis neigiamas poveikis jų verslo veiklai ir santykiams su Kinijos partneriams, su kuriais jie yra užmezgę stiprius ryšius.

(8) Komisija įvertino šiuos prašymus ir pateiktus patvirtinamuosius dokumentus. Ji nusprendė, kad išties yra įrodymų, kad gresia didelė atsakomųjų veiksmų rizika. Todėl ji patenkino prašymą neatskleisti skundą pateikusių gamintojų pavadinimų (6).

1.3.3. Atranka

(9) Pranešime apie inicijavimą Komisija nurodė, kad pagal pagrindinio reglamento 17 straipsnį gali vykdyti suinteresuotųjų šalių atranką.

1.3.3.1. Sąjungos gamintojų atranka

(10) Pranešime apie inicijavimą Komisija nurodė, kad pagal pagrindinio reglamento 17 straipsnio 1 dalį ji preliminariai atrinko Sąjungos gamintojus. Prieš inicijuojant peržiūrą atrankai prašomą informaciją pateikė ir norą bendradarbiauti su Komisija išreiškė 25 Sąjungos gamintojai. Tuo remdamasi Komisija preliminariai atrinko keturis gamintojus, kurie, kaip nustatyta, yra tipiški Sąjungos gamintojai (7). Atranka atlikta atsižvelgiant į gamintojų panašaus produkto gamybos apimtis, dydį, geografinę vietą Sąjungoje ir produkto segmentą. Keturi Sąjungos gamintojai gamina visų pagrindinių rūšių produktus ir yra įsisteigę keturiose valstybėse narėse. Du iš šių gamintojų priskiriami mažosioms ir vidutinėms įmonėms (MVĮ (8)). Preliminariai atrinktos bendrovės gamina daugiau kaip 10 % visos 2017 m. apskaičiuotos Sąjungos produkcijos.

(11) Preliminariai atrinkus bendroves, vienas iš atrinktų gamintojų pranešė Komisijai klaidingai nurodęs esąs MVĮ, nors iš tikrųjų toks nėra. Siekdama užtikrinti tipinę atrinktų bendrovių grupę, Komisija pakeitė preliminariai atrinktą grupę, įtraukdama dar vieną MVĮ (9). Taigi galutinėje atrinktų bendrovių grupėje buvo penki Sąjungos gamintojai (du iš jų – MVĮ), gaminantys visų pagrindinių rūšių produktus ir įsisteigę penkiose valstybėse narėse (10). Šių atrinktų bendrovių gamybos apimtis sudaro daugiau kaip 10 % visos 2017 m. apskaičiuotos Sąjungos gamybos apimties.

(12) Kinijos lengvosios pramonės ir amatų importo ir eksporto prekybos rūmai (toliau – CCCLA) pateikė pastabas dėl mažo (kiek didesnio kaip 10 %) procentinio atrinktų bendrovių reprezentatyvumo, palyginti su pradiniu tyrimu (tuomet šis rodiklis buvo didesnis kaip 20 %). Tačiau Komisija, atsižvelgdama į keraminių stalo ir virtuvės reikmenų pramonės susiskaidymą ir poreikį įtraukti ir dideles, ir mažas bendroves, įvairiose valstybėse narėse gaminančias įvairių rūšių produktus, nusprendė, kad į atrinktų bendrovių grupę įtraukta didžiausia tipiška pardavimo apimtis, kurią pagrįstai būtų galima ištirti per turimą laiką.

1.3.3.2. Importuotojų atranka

(13) Kad galėtų nuspręsti, ar atranka būtina, o jei būtina – kad galėtų atrinkti bendroves, Komisija paprašė nesusijusių importuotojų pateikti pranešime apie inicijavimą nurodytą informaciją. Apie save Komisijai pranešė penkiolika importuotojų, dvylika iš jų pateikė reikiamą informaciją. Atsižvelgdama į atsakymų skaičių, Komisija nusprendė apriboti importuotojų, kuriuos ji tirs, skaičių, ir atrinko tam tikrą jų grupę. Pagal pagrindinio reglamento 17 straipsnio 1 dalį Komisija pasirinko dvi bendroves, kurių tipiška peržiūrimojo produkto importo ir pardavimo Sąjungoje apimtis, kurią pagrįstai būtų galima ištirti per turimą laiką, buvo didžiausia (11). Remiantis atrankos etape pateiktais skaičiais, atrinktų bendrovių nagrinėjamojo produkto importas sudarė 2–5 % viso nagrinėjamojo produkto importo per peržiūros tiriamąjį laikotarpį.

1.3.3.3. KLR eksportuojančių gamintojų atranka

(14) Kad galėtų nuspręsti, ar atranka yra būtina, o jei būtina – kad galėtų atrinkti bendroves, Komisija paprašė visų žinomų KLR eksportuojančių gamintojų pateikti pranešime apie inicijavimą nurodytą informaciją. Be to, ji paprašė Kinijos Liaudies Respublikos atstovybės Europos Sąjungoje nurodyti kitus eksportuojančius gamintojus, jei tokių yra, kurie galbūt norėtų dalyvauti tyrime, ir (arba) su jais susisiekti.

(15) Penki šimtai trisdešimt keturi (534) Kinijos eksportuojantys gamintojai ir (arba) eksportuojančių gamintojų grupės grąžino užpildytas atrankos formas ir sutiko būti įtraukti (-os) į atranką. Šie bendradarbiaujantys Kinijos eksportuojantys gamintojai Sąjungoje per peržiūros tiriamąjį laikotarpį kartu pardavė apie 82 % visų Kinijos parduotų keraminių stalo ir virtuvės reikmenų, vertinant pagal apimtį, ir 76 %, vertinant pagal vertę. Išnagrinėjusi Kinijos eksportuojančių gamintojų pateiktą informaciją, Komisija nusprendė apriboti savo tyrimą pagrįstu eksportuojančių gamintojų skaičiumi, naudojant pagal pagrindinio reglamento 17 straipsnio 1 dalį atrinktą jų grupę. 2018 m. birželio 29 d. (pranešimas byloje Nr. t18.007505) Komisija, remdamasi didžiausia pardavimo Sąjungoje apimtimi per peržiūros tiriamąjį laikotarpį, atrinko tris eksportuojančių gamintojų grupes. Eurostato duomenimis, šių trijų atrinktų grupių eksportas sudarė apie 8,8 % viso Kinijos eksporto į Sąjungą per peržiūros tiriamąjį laikotarpį (12).

(16) CCCLA pateikė pastabas dėl mažo procentinio atrinktų bendrovių reprezentatyvumo, palyginti su pradiniu tyrimu (tuomet šis rodiklis buvo beveik 20 %). Tačiau Komisija, atsižvelgdama į keraminių stalo ir virtuvės reikmenų pramonės susiskaidymą, nusprendė, kad, pasirinkus tris didžiausias pagal jų deklaruotas eksporto į Sąjungą apimtis grupes, užtikrinta didžiausia tipiška eksporto apimtis, kurią pagrįstai būtų galima ištirti per turimą laiką.

(17) 2018 m. liepos 25 d. viena iš atrinktų grupių (13) pranešė Komisijos tarnyboms nusprendusi atšaukti savo bendradarbiavimą ir neteikti klausimyno atsakymų. Todėl pagal pagrindinio reglamento 17 straipsnio 4 dalį Komisija nusprendė atlikti naują atranką, įtraukiant dar vieną grupę – ketvirtą pagal pardavimo Sąjungoje apimtį per peržiūros tiriamąjį laikotarpį (14).

1.3.4. Klausimynai ir tikrinamieji vizitai

(18) Komisija trims atrinktoms Kinijos eksportuojančių gamintojų grupėms, KLR Vyriausybei, penkiems atrinktiems Sąjungos gamintojams ir dviem atrinktiems nesusijusiems importuotojams nusiuntė klausimynus. Dvi Kinijos eksportuojančių gamintojų grupės, keturi atrinkti Sąjungos gamintojai ir du atrinkti importuotojai pateikė išsamius klausimyno atsakymus.

(19) Vienas smulkus Sąjungos gamintojas pranešė Komisijai, kad jis negalės pateikti reikšmingų klausimyno atsakymų, todėl atšaukia savo bendradarbiavimą. Kadangi procedūra jau ėjo į pabaigą, šios atrinktos bendrovės nebebuvo galima pakeisti kita. Šios bendrovės pasitraukimas turėjo įtakos atrankos reprezentatyvumui, nes atrinktoje bendrovių grupėje liko trys dideli gamintojai ir viena MVĮ vietoje dviejų. Tačiau, pasikeitusios atrinktų bendrovių grupės dalis apskaičiuotoje visoje 2017 m. Sąjungos pramonės sektoriaus gamybos apimtyje išliko didesnė kaip 10 %, atrinktų bendrovių grupė apėmė visus susijusius produktų segmentus (porceliano, akmens keramikos ir tauriosios keramikos dirbinius), dideles bendroves ir MVĮ, taip pat užtikrinta tipiška geografinė aprėptis (keturios valstybės narės (15)).

(20) Vienos iš atrinktų Kinijos eksportuojančių gamintojų grupių pateiktuose klausimyno atsakymuose buvo didelių trūkumų – nebuvo užpildyti skirsniai, skirti duomenims apie vidaus pardavimus ir sąnaudas, todėl Komisija negalėjo gauti visos informacijos, kuri, jos manymu, buvo reikalinga tyrimui. Todėl Komisija pranešė šiai grupei, kad su ja susijusias išvadas ji gali grįsti turimais faktais, kaip nustatyta pagrindinio reglamento 18 straipsnyje (16).

(21) Komisija tikrino visą informaciją, kurią manė esant reikalingą išvadoms dėl dempingo ir žalos tęsimosi tikimybės ir dėl Sąjungos interesų padaryti. Tikrinamieji vizitai buvo surengti šių suinteresuotųjų šalių patalpose: (a) Kinijos eksportuojantys gamintojai: — Hunan Hualian China Industry Co., Ltd, Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd ir jų asocijuotosios prekybos įmonės (toliau – Hunan Hualian group), Hunano provincija, Kinija; — Guangdong Songfa Ceramics Co., Ltd ir Chaozhou Lianjun Ceramics Co., Ltd (toliau – Songfa goup), Guangdongo provincija, Kinija; (b) Sąjungos gamintojai: — tikrinamieji vizitai surengti keturių atrinktų Sąjungos gamintojų patalpose; (c) nesusiję importuotojai: — Ritzenhoff & Breker GmbH & Co. KG, Bad Driburgas, Vokietija; — Ritzenhoff AG, Marsbergas, Vokietija.

1.3.5. Konfidencialumo prašymas

(22) Panašiai kaip tyrimo inicijavimo etapu paprašė skundą pateikę Sąjungos gamintojai, kaip aprašyta 7 konstatuojamojoje dalyje, atrinkti Sąjungos gamintojai, baimindamiesi, kad su šiuo tyrimu susiję pirkėjai ar konkurentai gali imtis atsakomųjų veiksmų, pagal pagrindinio reglamento 19 straipsnio 1 dalį paprašė, kad jų tapatybė nebūtų atskleista. Komisija atskirai iš esmės išnagrinėjo kiekvieną konfidencialumo prašymą. Ji nustatė, kad iš tiesų yra įrodymų, jog kiekvienu atveju yra didelė atsakomųjų veiksmų tikimybė, ir sutiko neatskleisti šių bendrovių pavadinimų (17). Be to, Komisija nusprendė, kad nereikėtų atskleisti penkių valstybių narių, kuriose yra įsisteigusios atrinktos bendrovės, nes taip būtų neišvengiamai atskleista ir nagrinėjamų įmonių tapatybė.

(23) Tiek prieš galutinį faktų atskleidimą, tiek po jo CCCLA tvirtino, kad neatskleidus atrinktų Sąjungos gamintojų tapatybės padarytas grubus kitų suinteresuotųjų šalių teisių į gynybą pažeidimas. Pirma, ji tvirtino, kad nebuvo pateikta jokios informacijos apie Sąjungos gamintojų ryšius su Kinijos to paties sektoriaus bendrovėmis. Tačiau pranešime byloje, kuriame išdėstytas jos vertinimas dėl Sąjungos gamintojų pateiktų įrodymų, Komisija nurodė esamus ryšius su Kinijos bendrovėmis, kuriems galėtų kilti grėsmė, jei būtų atskleista Sąjungos gamintojų tapatybė (18). Antra, CCCLA kritikavo tai, kad dėl anonimiškumo ji negalės pateikti reikšmingų pastabų dėl atrankos reprezentatyvumo, nustatyti, ar atrinkta bendrovė gamina prekių ženklu žymimus ar prekių ženklu nežymimus produktus, ir patikrinti, ar Komisijos išvados dėl pažeidimo yra teisingos.

(24) Remiantis Teisingumo Teismo praktika, teisių į gynybą apsauga, jei reikia, turi būti suderinta su konfidencialumo principu, kuris konkrečiai nustatytas pagrindinio reglamento 19 straipsnyje (19). Dėl tokio derinimo galima gauti nekonfidencialias tokios informacijos santraukas (pvz., intervalų ir (arba) indeksuotų informacijos elementų forma), jei jomis neatskleidžiamos verslo paslaptys, tačiau tai nėra privaloma.

(25) Taikydama šį principą, Komisija viso šio tyrimo metu užtikrino, kad visus susijusius dalykus būtų galima patikrinti ir nagrinėti bylose, su kuriomis suinteresuotosioms šalims galima susipažinti. Į šias bylas įtrauktos pastabos dėl atrankos ir jos reprezentatyvumo, nekonfidenciali atrinktų Sąjungos gamintojų pateikta informacija, įskaitant intervalus ir (arba) indeksuotą informaciją bei kitą susijusį susirašinėjimą su tomis bendrovėmis ir jų atstovais, pvz., prekių ženklu žymimų produktų, kuriuos gamina įvairios atrinktos bendrovės, procentinę dalį. Atrenkant bendroves arba Komisijai darant išvadas dėl žalos, nenaudota jokios kitos informacijos, išskyrus tą, kurios nekonfidenciali versija buvo atskleista suinteresuotosioms šalims. Todėl, atskleidus šių bendrovių pavadinimus, suinteresuotosioms šalims nebūtų suteikta jokios papildomos informacijos, kuri būti svarbi Komisijos išvadų teisingumui patikrinti. Todėl Komisija nusprendė, kad suinteresuotosioms šalims atskleistuose dokumentuose pateiktos informacijos pakanka suinteresuotųjų šalių teisėms į gynybą užtikrinti, o atskleidus Sąjungos gamintojų pavadinimus, tiems gamintojams veikiausiai būtų padaryta nepataisoma ir neproporcinga žala. Todėl šis teiginys buvo atmestas.

1.3.6. Normaliosios vertės nustatymo pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalį procedūra

(26) Kadangi inicijuojant tyrimą turėta pakankamai įrodymų, rodančių, kad KLR yra didelių iškraipymų, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies b punkte, Komisija manė, kad būtų tikslinga tyrimą inicijuoti remiantis pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalimi.

(27) Todėl, siekdama surinkti reikiamus duomenis, kad vėliau galėtų taikyti pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalį, Komisija pranešime apie inicijavimą paragino visus žinomus KLR gamintojus pateikti pranešimo apie inicijavimą III priede prašomą informaciją apie peržiūrimojo produkto gamybai naudojamus gamybos išteklius. Du gamintojai, kurie atsiuntė užpildytas atrankos formas, taip pat pateikė III priede prašytą informaciją.

(28) Siekdama surinkti informaciją apie įtariamus didelius iškraipymus, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies b punkte, kurią manė esant reikalingą tyrimui, Komisija taip pat nusiuntė klausimyną Kinijos Vyriausybei. Tame klausimyne Kinijos Vyriausybės paprašyta pareikšti savo nuomonę dėl pareiškėjo prašyme pateiktų įrodymų, dėl visų kitų byloje, visų pirma – Ataskaitoje, pateiktų įrodymų, susijusių su didelių iškraipymų buvimu, taip pat dėl pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies taikymo nagrinėjamuoju atveju tinkamumo. Negauta jokio atsakymo.

(29) Pranešime apie inicijavimą Komisija taip pat paragino visas suinteresuotąsias šalis per 37 dienas nuo šio pranešimo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dienos pareikšti savo nuomonę ir pateikti informaciją bei patvirtinamuosius dokumentus dėl pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies taikymo tinkamumo.

(30) Pranešime apie inicijavimą Komisija taip pat nurodė, kad, atsižvelgiant į turimus įrodymus, pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies a punktą jai gali reikėti pasirinkti tinkamą tipišką šalį, kad būtų galima nustatyti normaliąją vertę remiantis neiškraipytomis kainomis ar lyginamaisiais dydžiais.

(31) 2018 m. liepos 18 d. Komisija pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies e punkto antrąją įtrauką paskelbė pirmąjį pranešimą byloje (20) (toliau – liepos 18 d. pranešimas), kad siekia surinkti suinteresuotųjų šalių nuomones dėl atitinkamų šaltinių, kuriais Komisija gali naudotis normaliajai vertei nustatyti. Remdamasi pateikta informacija, kurios buvo prašoma pranešimo apie inicijavimą III priede, Komisija pateikė visų gamybos veiksnių, kaip antai medžiagų, energijos ir darbo, naudojamų gaminant peržiūrimąjį eksportuojančių gamintojų produktą, sąrašą. Be to, remdamasi neiškraipytų kainų ar lyginamųjų dydžių pasirinkimui taikomais kriterijais, Komisija nustatė tris galimas tipiškas šalis – tai Brazilija, Tailandas ir Turkija.

(32) Komisija visoms suinteresuotosioms šalims suteikė galimybę pateikti pastabas. Komisijai gavo CCCLA ir pareiškėjo pastabas.

(33) Komisija suinteresuotųjų šalių pateiktas pastabas aptarė antrame, 2018 m. spalio 9 d., pranešime (21) (toliau – spalio 9 d. pranešimas) dėl šaltinių, kuriais remiantis būtų nustatoma normalioji vertė. Spalio 9 d. pranešime Komisija patikslino gamybos veiksnių sąrašą ir padarė išvadą, kad tuo etapu Turkija buvo tinkamiausia tipiška šalis pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies a punkto pirmąją įtrauką. Komisija paragino suinteresuotąsias šalis teikti pastabas. Komisijai gavo CCCLA ir pareiškėjo pastabas. Šiame reglamente šios pastabos išnagrinėtos 3.2.3 skirsnyje,

1.3.7. Tolesnė procedūra

(34) 2019 m. balandžio 26 d. Komisija atskleidė esminius faktus ir aplinkybes, kuriais remdamasi ji ketino palikti galiojančius antidempingo muitus (toliau – galutinis faktų atskleidimas). Visoms šalims buvo suteiktas 20 dienų laikotarpis, per kurį jos galėjo teikti pastabas dėl šio faktų atskleidimo. CCCLA prašymu 2019 m. gegužės 17 d. buvo surengtas teismo posėdis.

(35) Komisija išnagrinėjo suinteresuotųjų šalių pateiktas pastabas ir, kai tinkama, į jas atsižvelgė.

2. NAGRINĖJAMASIS PRODUKTAS IR PANAŠUS PRODUKTAS

2.1. Nagrinėjamasis produktas

(36) Nagrinėjamasis produktas yra tas pats, kaip ir pradiniame tyrime – Kinijos Liaudies Respublikos kilmės keraminiai stalo ir virtuvės reikmenys, išskyrus keraminius pagardų arba prieskonių malūnėlius ir jų keramines malimo dalis, keraminius kavos malūnėlius, keraminius peilių galąstuvus, keraminius galąstuvus, keraminius virtuvės įrankius, naudotinus pjaustymui, malimui, smulkinimui, raikymui, skutimui ir lupimui, ir kordierito keramikos kepimo akmenis, skirtus picai arba duonai kepti (toliau – nagrinėjamasis produktas), kurių KN kodai šiuo metu yra ex 6911 10 00, ex 6912 00 21, ex 6912 00 23, ex 6912 00 25 ir ex 6912 00 29 (TARIC kodai 6911100090, 6912002111, 6912002191, 6912002310, 6912002510 ir 6912002910).

(37) Keraminiai stalo ir virtuvės reikmenys gali būti gaminami iš porceliano (įskaitant kinišką ir (arba) kaulinį porcelianą), paprastosios keramikos, akmens keramikos arba tauriosios keramikos ar kitų medžiagų. Galutinio keramikos dirbinio pobūdis priklauso nuo pagrindinių žaliavų rūšies, pvz., tai gali būti molis, kaolinas, lauko špatas ir kvarcas, ir sudėties.

(38) Keraminiai stalo ir virtuvės reikmenys parduodami labai įvairių formų, jos ilgainiui kito. Jie naudojami labai įvairiose vietose, pvz., namuose, viešbučiuose, restoranuose ar priežiūros įstaigose, ir pirmiausia yra skirti sąlyčiui su maistu.

2.2. Panašus produktas

(39) Kaip nustatyta atlikus pradinį tyrimą, Sąjungos pramonės gaminami ir Sąjungoje parduodami keraminiai stalo ir virtuvės reikmenys, KLR gaminami ir KLR vidaus rinkoje parduodami keraminiai stalo reikmenys ir iš KLR į Sąjungą importuojami keraminiai stalo ir virtuvės reikmenys, pasižymi tokiomis pačiomis pagrindinėmis fizinėmis ir cheminėmis savybėmis ir jų galutinė paskirtis yra ta pati. Todėl pagal pagrindinio reglamento 1 straipsnio 4 dalį jie laikomi panašiais produktais.

3. DEMPINGO TĘSIMOSI TIKIMYBĖ

(40) Pagal pagrindinio reglamento 11 straipsnio 2 dalį Komisija nagrinėjo, ar yra tikimybė, kad pasibaigus dabartinių priemonių galiojimui KLR vykdomas dempingas tęstųsi.

3.1. Atrinktų bendrovių bendradarbiavimas

(41) Remiantis Eurostato duomenimis, per peržiūros tiriamąjį laikotarpį Kinija į Sąjungą eksportavo 376 421 toną keraminių stalo ir virtuvės reikmenų, bendra jų vertė – 671 978 000 EUR. Bendradarbiaujantys Kinijos eksportuojantys gamintojai deklaravo, kad per tą patį laikotarpį jie eksportavo 292 866 tonas tokių reikmenų, jų vertė – 484 020 950 EUR (atitinkamai 78 % ir 72 %). Atsižvelgiant į stalo reikmenų pramonės susiskaidymą, galima teigti, kad bendradarbiavimo lygis buvo aukštas.

(42) Be to, viena iš keturių atrinktų grupių atšaukė savo bendradarbiavimą ir nepateikė klausimyno atsakymų, o dar vienos grupės pateiktuose klausimyno atsakymuose buvo didelių trūkumų, todėl Komisija negalėjo gauti visos informacijos, kuri, jos manymu, buvo reikalinga tyrimui. Be to, trečia atrinkta grupė nusprendė atšaukti bendradarbiavimą tikrinamojo vizito metu (22). Atlikdama šios grupės patikrinimą, Komisija nustatė, kad pateiktų klausimyno atsakymų negalima tinkamai patikrinti, nes trūksta patvirtinamųjų dokumentų. Visų pirma bendrovė nepateikė dokumentų, kuriais būtų patvirtinta gamybos apimtis, taip pat dokumentų, susijusių su žaliavų ir (arba) pagamintų prekių pristatymu peržiūros tiriamuoju laikotarpiu. Bendrovės patalpose taip pat nebuvo kai kurių elektroninių dokumentų, pvz., pirkimo užsakymų ir pirkimo sutarčių, susijusių su tiekimo sandoriais, sudarytais peržiūros tiriamuoju laikotarpiu. Be to, bent dėl vieno sandorio pateikti dokumentai neatitiko patikrintos informacijos ir (arba) dokumentų, kuriuos Komisija gavo iš bendrovės tiekėjo. Visi šie nustatyti faktai patvirtina išvadą, kad pateikta informacija buvo nepatikima ir kad buvo neteisingai deklaruota dalies pardavimo eksportui į ES skirtos produkcijos apimtis ir kilmė.

(43) Taigi trys iš keturių atrinktų grupių, davusių pirminį sutikimą, galiausiai nebendradarbiavo atliekant tyrimą. Komisija pranešė šioms įmonėms ir Kinijos valdžios institucijoms (23), kad pagal pagrindinio reglamento 18 straipsnį ji išvadas dėl dempingo tęsimosi ir (arba) pasikartojimo gali grįsti turimais faktais.

3.2. Dempingas peržiūros tiriamuoju laikotarpiu

3.2.1. Normalioji vertė

(44) Pagrindinio reglamento 2 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad „normalioji vertė paprastai yra nustatoma pagal kainas, kurias įprastomis prekybos sąlygomis moka arba turi mokėti nepriklausomi pirkėjai eksportuojančioje valstybėje“.

(45) Tačiau pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies a punkte nustatyta: „jei <...> nustatoma, kad dėl didelių iškraipymų eksportuojančioje valstybėje pagal b punktą toje valstybėje netikslinga taikyti valstybės vidaus rinkos kainas ir sąnaudas, normalioji vertė apskaičiuojama tik remiantis gamybos ir pardavimo sąnaudomis, atitinkančiomis neiškraipytas kainas ar lyginamuosius standartus, taikant toliau nurodytas taisykles“ ir „įtraukiama neiškraipyta ir pagrįsta suma, aprėpianti administracines, pardavimo ir bendrąsias sąnaudas ir pelną“ (toliau – administracinės, pardavimo ir bendrosios sąnaudos, PBA).

(46) Kaip išsamiau paaiškinta toliau, Komisija šiame tyrime padarė išvadą, kad, remiantis turimais įrodymais, buvo tinkama taikyti pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalį.

3.2.2. Didelių iškraipymų buvimas

3.2.2.1. Įvadas

(47) Pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies b punkte apibrėžiama taip: „dideli iškraipymai yra tokie iškraipymai, kai nurodytos kainos ar sąnaudos, įskaitant žaliavų ir energijos sąnaudas, nepriklauso nuo laisvosios rinkos veiksnių, kadangi jas veikia didelis valstybės kišimasis. Vertinant, ar esama didelių iškraipymų, inter alia, atsižvelgiama į poveikį, kurį gali daryti vienas ar daugiau toliau nurodytų elementų: — tai, kad atitinkamoje rinkoje daugiausia veikia įmonės, priklausančios eksportuojančios valstybės valdžios institucijoms ar jų kontroliuojamos arba strategiškai prižiūrimos, arba šios įmonės vadovaujasi valdžios institucijų gairėmis, — valstybės dalyvavimas įmonių veikloje, suteikiantis jai galimybę daryti poveikį kainoms arba sąnaudoms, — viešoji politika arba priemonės, kuriomis diskriminuojama vietos tiekėjų naudai arba kitaip veikiama laisvoji rinka, — bankroto, bendrovių ar nuosavybės teisės aktų nebuvimas, diskriminacinis jų taikymas ar netinkamas jų vykdymo užtikrinimas, — darbo užmokesčio sąnaudų iškraipymas, — viešosios politikos tikslus įgyvendinančių ar kitaip nuo valstybės priklausomų institucijų sudaroma galimybė gauti finansavimą.“

(48) Pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies b punktą, vertinant, ar esama didelių iškraipymų, kaip apibrėžta 2 straipsnio 6a dalies a punkte, be kitų dalykų, atsižvelgiama į pirmiau pateiktą nebaigtinį elementų sąrašą. Pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies b punktą, vertinant, ar esama didelių iškraipymų, atsižvelgiama į poveikį, kurį vienas ar daugiau iš šių elementų gali daryti nagrinėjamąjį produktą eksportuojančiosios šalies kainoms ir sąnaudoms. Kadangi tas sąrašas nėra kompleksinis, nustatant, ar esama didelių iškraipymų, nebūtina atsižvelgti į visus elementus. Be to, siekiant įrodyti, kad esama vieno arba daugiau sąraše nurodytų elementų, gali būti remiamasi tomis pat faktinėmis aplinkybėmis. Tačiau visos išvados dėl didelių iškraipymų, kaip apibrėžta 2 straipsnio 6a dalies a punkte, turi būti grindžiamos visais turimais įrodymais. Siekiant bendrai įvertinti, ar esama iškraipymų, taip pat gali būti atsižvelgiama į bendrą kontekstą ir padėtį eksportuojančioje šalyje, visų pirma į tai, kad Kinijos Konstitucijoje įtvirtinta „socialistinės rinkos ekonomikos“ sąvoka ir visa teisine sistema valstybei suteikiami dideli įgaliojimai kištis į ekonomiką tiek, kad kainos ir sąnaudos priklausytų ne nuo laisvos rinkos jėgų raidos.

(49) Pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies c punkte nustatyta, kad: „kai Komisija turi tinkamai pagrįstos informacijos, kad tam tikroje valstybėje ar tam tikrame tos valstybės sektoriuje gali būti didelių iškraipymų, kaip nurodyta b punkte, ir kai tikslinga siekiant veiksmingai taikyti šį reglamentą, Komisija parengia, viešai skelbia ir reguliariai atnaujina ataskaitą, kurioje apibūdinamos b punkte nurodytos rinkos aplinkybės toje valstybėje ar sektoriuje“.

(50) Dėl to Komisija anksčiau yra parengusi „Komisijos tarnybų darbinį dokumentą dėl didelių Kinijos Liaudies Respublikos ekonomikos iškraipymų prekybos apsaugos tyrimų tikslais“ (toliau – Ataskaita). Ataskaitoje Komisija parodė, kad daugeliu ekonomikos lygmenų esama didelio valstybės kišimosi, įskaitant konkrečius iškraipymus, susijusius su daugeliu pagrindinių gamybos veiksnių (pvz., žemė, energija, kapitalas, žaliavos ir darbas), ir iškraipymus konkrečiuose sektoriuose (pvz., keramikos sektoriuje). Ataskaita į tyrimo bylą įtraukta tyrimo inicijavimo etapu. Prašyme taip pat pateikta svarbių Ataskaitą papildančių įrodymų.

(51) Šiuo prašymu Ataskaitoje papildomai patvirtinti įtarimai dėl pirmiau minėtų didelių iškraipymų, kaip apibrėžta 2 straipsnio 6a dalies b punkte.

(52) Pirma, prašymo 3 skyriaus B skirsnio i punkte pareiškėjas nurodė, kad, kaip ir buvo nustatyta Ataskaitoje, Kinijoje, esama didelių iškraipymų. Be to, pareiškėjas šią informaciją išsamiau išdėstė atskirame dokumente, pridėtame prie jo prašymo (toliau – „ThinkDesk“ ataskaita) (24).

(53) Iš pirmiau nurodytų dokumentų matyti, kad pareiškėjas įtarė, jog esama iškraipymų, susijusių su gamybos veiksniais. Be to, pareiškėjas įtarė, kad esama ryšių tarp Kinijos politikos formuotojų ir stalo bei virtuvės reikmenis gaminančių bendrovių, kurias pareiškėjas apibūdino kaip „gana dideles“.

(54) Pareiškėjo prašyme taip pat pateikta pastaraisiais metais teiktos didelės valstybės paramos stalo ir virtuvės reikmenų gamintojams pavyzdžių. „ThinkDesk“ ataskaitoje atkreipiamas dėmesys į tai, kad Kinijos valdžios institucijos keramikos sektoriui taikė finansinio atlygio ir paramos priemones. Be to, pirmiau minėtoje ataskaitoje nurodyta, kad vykdoma ekonomikos politika, pagal kurią skatinama diegti novatoriškus pajėgumus ir technologijas, kuriomis būtų modernizuojamas keramikos sektorius. Šiuo atžvilgiu joje minimos tam tikros finansinės paramos priemonės, valdžios institucijų taikomos visais administravimo lygmenimis (25).

(55) Pareiškėjas įrodė, kad, be kitų paramos priemonių, esama valstybės paramos eksportui PVM lengvatų arba eksporto kredito draudimo per valstybinę bendrovę China Export & Credit Insurance Corporation (Sinosure) forma ir kad Kinijos keramikos gamintojai naudojosi šia parama (26). Be to, „ThinkDesk“ ataskaitoje patvirtinama, kad dėl keramikos pramonės svarbos vietos ekonomikai regionų valdžios institucijos teikia didelę piniginę ir nepiniginę paramą (27). Be to, įmonėms teikiama finansinė parama, susijusi su komercializacija, patentais ir prekių ženklais (28).

(56) Pareiškėjas, remdamasis Ataskaita ir „ThinkDesk“ ataskaita, tvirtino, kad dabar Kinijos ekonomikoje valstybė atlieka dominuojantį vaidmenį, ir padarė išvadą, kad keraminių stalo ir virtuvės reikmenų sektoriui būdingi dideli rinkos iškraipymai.

(57) Komisija išnagrinėjo, ar, atsižvelgiant į tai, kad esama didelių iškraipymų, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies b punkte, buvo tikslinga naudoti Kinijos vidaus rinkos kainas ir sąnaudas. Komisija tai padarė remdamasi byloje turimais įrodymais, įskaitant Ataskaitoje pateiktus įrodymus, kurie yra pagrįsti viešai prieinamais šaltiniais. Atliekant šią analizę buvo nagrinėjamas didelis valstybės kišimasis į KLR ekonomiką apskritai ir konkreti rinkos padėtis susijusiame sektoriuje, įskaitant peržiūrimąjį produktą.

(58) Pagal pranešimo apie inicijavimą 5.2.2 skirsnį ir pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies c punktą visos suinteresuotosios šalys buvo raginamos paneigti tyrimo inicijavimo metu tyrimo byloje buvusius didelių iškraipymų įrodymus, pateikti dėl jų pastabų arba juos papildyti. Nė vienas iš eksportuojančių gamintojų nepasinaudojo šia galimybe. Be to, eksportuojančių gamintojų buvo konkrečiai paprašyta eksportuojančių gamintojų klausimyne pateikti savo argumentus ir patvirtinamuosius dokumentus, jei jie mano, kad kai kurios arba visos jų sąnaudos nebuvo labai iškraipytos. Vienas eksportuojantis gamintojas pareiškė, kad jo žaliavų sąnaudos nebuvo iškraipytos. Tačiau, nepaisant to, kad prieš patikrinimą to buvo aiškiai paprašyta, vietoje jis nepateikė jokių patvirtinamųjų dokumentų. Be to, kaip paaiškinta 42 konstatuojamojoje dalyje, jis netgi nusprendė apskritai nutraukti bendradarbiavimą.

(59) Kai buvo atskleisti faktai, CCCLA pareiškė, kad PPO 1994 m. Susitarime dėl antidempingo nėra numatyta, kad pastabų teikimas dėl šalies ataskaitos būtų procesinė kliūtis. Komisija atkreipė dėmesį, kad šis teiginys yra susijęs su CCCLA pozicija dėl naujosios metodikos atitikties PPO teisei, kaip toliau aptarta 126 ir 127 konstatuojamosiose dalyse. Todėl šis teiginys buvo atmestas.

(60) Kai buvo atskleisti faktai, CCCLA taip pat tvirtino, kad Kinijos eksportuojantiems gamintojams nebuvo suteikta jokių galimybių įrodyti, kad jų, kaip atskirų subjektų, sąnaudos nebuvo labai iškraipytos, kaip nurodyta Ataskaitoje ir „ThinkDesk“ ataskaitoje. Be to, CCCLA tvirtino, kad pagal ES naująją antidempingo metodiką (2017 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2017/2321) atskiriems eksportuotojams nebesuteikiama galimybės įrodyti, kad jie galėtų būti vertinami atsiribojant nuo įtariamos padėties visoje šalyje, nors pagal metodiką, kuri buvo taikoma KLR pagal ankstesnės redakcijos pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalį, atskiriems eksportuotojams galėjo būti taikomas rinkos ekonomikos režimas, jei jie tai įrodydavo. Todėl CCCLA tvirtino, kad Komisija visų Kinijos eksportuotojų atžvilgiu pažeidė gero administravimo principą, reikalavimą dėl tinkamo proceso ir teises į gynybą, taip pat ES pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnį.

(61) Komisija primena, kad gero administravimo principas, kai jis yra konkrečios teisės, pvz., teisės į tai, kad asmens reikalai būtų tvarkomi nešališkai, teisingai ir per pagrįstą laiką, kaip nustatyta ES pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnyje, išraiška, turi būti laikomas ES teisės principu, kurio tikslas – asmenims suteikti teisių. Račiau, remiantis teismų praktika, pats gero administravimo principas asmenims nesuteikia jokių teisių, išskyrus atvejį, kai jis yra konkrečių teisių išraiška (29). Šiuo atžvilgiu reikėtų pažymėti, kad – priešingai nei tvirtina CCCLA – viso priemonių galiojimo termino peržiūros tyrimo metu visoms šalims buvo suteikta galimybė teikti pastabas dėl didelių iškraipymų buvimo, ryšio su nagrinėjamuoju produktu ir tų iškraipymų poveikio tų šalių verslui. Eksportuojantys gamintojai galėjo pateikti atsakymus į klausimyno F-5 skirsnį. Vienas eksportuojantis gamintojas galėjo pamėginti pateikti įrodymus, kuriais būtų patvirtintas jo pareiškimas, kad žaliavų sąnaudos nėra iškraipytos. Kaip minėta 58 konstatuojamojoje dalyje, nė viena iš šių šalių to nepadarė. Todėl šios suinteresuotosios šalys negali taikyti gero administravimo principo, suformuluoto ES pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnyje, kiek tai susiję su jų teiginiu dėl didelių iškraipymų buvimo eksportuojančių gamintojų atžvilgiu. Be to, Chartijos 41 straipsnio kontekste teoriniai argumentai, pagrįsti dviejų skirtingų antidempingo teisės aktų redakcijų palyginimu, nėra svarbūs, nes Komisija privalo laikytis galiojančių teisės aktų. Be to, Komisija pažymi, kad pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies a punkto 2 pastraipos trečiąją įtrauką eksportuotojų vidaus sąnaudos gali būti naudojamos normaliajai vertei apskaičiuoti „tik tuo atveju, jei, remiantis tiksliais ir tinkamais įrodymais, […], aiškiai nustatyta, kad jos neiškraipytos“. Tai reiškia, kad, jei laikomasi šio reikalavimo, gali būti atsižvelgiama į atskirą kokio nors eksportuojančio gamintojo padėtį – tuomet jo individualios sąnaudos bus naudojamos normaliajai vertei apskaičiuoti. Bet kokiu atveju Komisija primena, kad CCCLA negali remtis procesine teise, kuri jai pačiai nedaro neigiamo poveikio, todėl ji negali reikšti pretenzijų dėl konkrečios teisės, kurią turi atskiri jos nariai, pažeidimo.

(62) Todėl Komisija atmetė teiginį, kad buvo pažeistas Chartijos 41 straipsnis.

3.2.2.2. Dideli iškraipymai, darantys poveikį Kinijos Liaudies Respublikos vidaus rinkos kainoms ir sąnaudoms

(63) Kinijos ekonominė sistema grindžiama „socialistinės rinkos ekonomikos“ sąvoka. Ta sąvoka yra įtvirtinta Kinijos Konstitucijoje ir pagal ją nustatomas Kinijos ekonomikos valdymas. Pagrindinis principas yra „gamybos priemonių socialistinė viešoji nuosavybė, t. y. visų žmonių nuosavybė ir darbo žmonių kolektyvinė nuosavybė“. Planinė ekonomika yra „pagrindinė nacionalinės ekonomikos jėga“ ir valstybė turi įgaliojimus „užtikrinti jos konsolidavimą ir augimą“ (30). Todėl bendra Kinijos ekonomikos struktūra sudaro sąlygas ne tik dideliam valstybės kišimuisi į ekonomiką, bet ir aiškiai suteikiami įgaliojimai tokiam kišimuisi vykdyti. Sąvoka „viešosios nuosavybės viršenybė prieš privačiąją“ dominuoja visoje teisės sistemoje ir visuose pagrindiniuose teisės aktuose yra pabrėžiama kaip bendras principas. Kinijos nuosavybės teisė yra geriausias pavyzdys: tai pagrindinis socializmo etapas, kai valstybė įpareigojama išsaugoti pagrindinę ekonominę sistemą, kurioje svarbiausia yra viešoji nuosavybė. Kitos nuosavybės formos yra toleruojamos, o įstatymai leidžia jas plėtoti kartu su valstybės nuosavybe (31).

(64) Be to, pagal Kinijos teisę socialistinė rinkos ekonomika plėtojama vadovaujant Kinijos komunistų partijai (KKP). Kinijos valstybės ir KKP struktūros yra tarpusavyje susijusios visais lygmenimis (teisiniu, instituciniu, asmeniniu) ir sudaro stiprią struktūrą, kurioje KKP ir valstybės vaidmenys yra neatskiriami. 2018 m. kovo mėn. iš dalies pakeitus Kinijos Konstituciją, pagrindinis KKP vaidmuo tapo dar svarbesnis, nes jis buvo dar kartą patvirtintas Konstitucijos 1 straipsnio tekste. Po jau esamo nuostatos pirmojo sakinio „[s]ocialistinė sistema yra pagrindinė Kinijos Liaudies Respublikos sistema“ įterptas naujas antras sakinys „[s]kiriamasis Kinijos socializmo bruožas yra Kinijos komunistų partijai tenkantis vadovaujamasis vaidmuo“ (32). Tai rodo neabejotiną ir vis didėjančią KKP vykdomą Kinijos ekonominės sistemos kontrolę. Toks vadovavimas ir kontrolė būdingi Kinijos sistemai ir yra gerokai didesnė nei kitose šalyse, kuriose vyriausybės vykdo bendrąją makroekonominę kontrolę ir kuriose veikia laisvosios rinkos jėgos.

(65) Kinijos valstybė vykdo intervencinę ekonominę politiką siekdama tikslų, kurie sutampa su KKP nustatyta politine darbotvarke, o ne atspindi vyraujančias ekonomines sąlygas laisvojoje rinkoje (33). Kinijos valdžios institucijų taikomos intervencinės ekonominės priemonės yra įvairios, įskaitant pramoninio planavimo sistemą, finansų sistemą ir reglamentavimo aplinkos lygį.

(66) Pirma, bendros administracinės kontrolės lygmeniu Kinijos ekonomikos kryptis grindžiama sudėtinga pramoninio planavimo sistema, kuri veikia visą šalies ekonominę veiklą. Visi šie planai apima išsamią ir sudėtingą sektorių ir kompleksinių politikos sričių matricą, jie yra visuose valdžios lygmenyse. Provincijų lygmens planai yra išsamūs, o nacionaliniuose planuose nustatomi platesni tikslai. Planuose taip pat nurodomos priemonės atitinkamoms pramonės įmonėms ir (arba) sektoriams remti, ir terminai, per kuriuos turi būti pasiekti tikslai. Į kai kuriuos planus vis dar įtraukiami aiškūs numatomi tikslai, o seniau jie būdavo įtraukiami į visus planavimo ciklus. Pagal planus atskiri pramonės sektoriai ir (arba) projektai išskiriami kaip (teigiami arba neigiami) prioritetai, atitinkantys vyriausybės prioritetus, ir jiems priskiriami konkretūs vystymosi tikslai (pramonės modernizavimas, tarptautinė plėtra ir t. t.). Ekonominės veiklos vykdytojai – tiek privatūs, tiek valstybiniai – turi veiksmingai pritaikyti savo verslo veiklą prie planavimo sistema nustatytų realijų. Taip yra ne tik dėl privalomo planų pobūdžio, bet ir dėl to, kad atitinkamos Kinijos valdžios institucijos visais valdžios lygmenimis laikosi planų sistemos ir atitinkamai naudojasi joms suteiktais įgaliojimais ir taip skatina ekonominės veiklos vykdytojus laikytis planuose nustatytų prioritetų (taip pat žr. 3.2.2.5 skirsnį) (34).

(67) Antra, finansinių išteklių skirstymo lygmeniu, Kinijos finansų sistemoje dominuoja valstybės komerciniai bankai. Šie bankai, nustatydami ir įgyvendindami skolinimo politiką, turi derintis prie vyriausybės pramonės politikos tikslų, o ne pirmiausia įvertinti ekonominę konkretaus projekto naudą (taip pat žr. 3.2.2.8 skirsnį) (35). Tas pats pasakytina ir apie kitus Kinijos finansų sistemos komponentus, tokius kaip vertybinių popierių rinkos, obligacijų rinkos, privataus akcinio kapitalo rinkos ir kt. Be to, šios finansų sektoriaus, išskyrus bankų sektorių, dalys yra instituciškai ir funkciškai sukurtos taip, kad būtų siekiama ne kuo labiau pagerinti finansų rinkų veiksmingą veikimą, o užtikrinti kontrolę ir leisti valstybei ir KKP kištis (36).

(68) Trečia, reglamentavimo aplinkos lygmeniu, valstybės kišimasis į ekonomiką būna įvairių formų. Pavyzdžiui, viešųjų pirkimų taisyklės reguliariai naudojamos siekiant kitų nei ekonominio veiksmingumo politikos tikslų, taip sumenkinant rinka grindžiamus principus toje srityje. Taikomuose teisės aktuose konkrečiai nustatyta, kad viešieji pirkimai vykdomi siekiant palengvinti pagal valstybės politiką nustatytų tikslų įgyvendinimą. Tačiau šių tikslų pobūdis lieka neapibrėžtas, todėl sprendimus priimančios institucijos turi didelę veiksmų laisvę (37). Panašiai investicijų srityje Kinijos Vyriausybė toliau reikšmingai kontroliuoja valstybės ir privačių investicijų paskirtį ir dydį ir tam daro didelę įtaką. Investicijų tikrinimą, taip pat įvairias paskatas, apribojimus ir draudimus, susijusius su investicijomis, valdžios institucijos naudoja kaip svarbią priemonę pramonės politikos tikslams, pavyzdžiui, išlaikyti valstybės kontrolę pagrindiniuose sektoriuose arba stiprinti vietos pramonę, remti (38).

(69) Apibendrinant, Kinijos ekonomikos modelis yra pagrįstas tam tikromis pagrindinėmis aksiomomis, kuriomis numatomas ir skatinamas įvairialypis valstybės kišimasis. Toks didelis valstybės kišimasis neatitinka laisvo rinkos jėgų veikimo, todėl gali būti iškraipomas veiksmingas išteklių paskirstymas pagal rinkos principus (39).

3.2.2.3. Dideli iškraipymai pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies b punkto pirmąją įtrauką: tai, kad atitinkamoje rinkoje daugiausia veikia įmonės, priklausančios eksportuojančios valstybės valdžios institucijoms ar jų kontroliuojamos arba strategiškai prižiūrimos, arba šios įmonės vadovaujasi valdžios institucijų gairėmis.

(70) Įmonės, kurios priklauso valstybei, yra jos kontroliuojamos ir (arba) strategiškai prižiūrimos arba vadovaujasi valstybės gairėmis, Kinijoje sudaro labai didelę ekonomikos dalį.

(71) Dėl valstybės nuosavybės pažymėtina, kad Kinijos keraminių stalo ir virtuvės reikmenų pramonė yra labai susiskaidžiusi, todėl sunku daryti bendras išvadas dėl sektoriaus nuosavybės pobūdžio. Pareiškėjo prašyme išnagrinėtos devynios biržinės bendrovės – gana didelės virtuvės ir stalo reikmenų gamintojos, eksportuojančios didelę savo produkcijos dalį. Pareiškėjo teigimu, tuo metu, kai buvo atliekama analizė, aštuoniose iš šių devynių bendrovių valstybei priklausanti nuosavybės dalis sudarė iki 5 %, o devintojoje bendrovėje bendra įvairiems valstybės valdomiems subjektams priklausanti nuosavybės dalis sudarė beveik 50 % (40). Valstybės kapitalo dalys kitose didžiausiose keraminių stalo ir virtuvės reikmenų gamybos bendrovėse (41): Jiangsu Gaochun (42) – 46,5 %, Jingdezhen Redleaf Ceramics (43) – 30,34 %, Sanyuan Ceramics (44) – 33 %. Apie kitas šiame sektoriuje veiklą vykdančias Kinijos bendroves Komisija atitinkamų duomenų neturi. Todėl išvada, kad keraminių stalo ir virtuvės reikmenų pramonėje valstybei priklauso didelė nuosavybės dalis, byloje esančiais įrodymais nepatvirtinta.

(72) Dėl valstybės kontrolės pažymėtina, kad vyriausybė ir KKP turi struktūras, kuriomis užtikrinama nuolatinė jų įtaka įmonėms. Valstybė (o daugeliu aspektų ir KKP) ne tik aktyviai formuoja bendrąją ekonominę politiką ir prižiūri, kaip atskiros įmonės ją įgyvendina, tačiau ji taip pat reikalauja savo teisių dalyvauti priimant jų veiklos sprendimus. Aspektai, iš kurių matyti, kad vyriausybė kontroliuoja keraminių stalo ir virtuvės reikmenų sektoriaus įmones, išsamiau išdėstyti 3.2.2.4 skirsnyje.

(73) Kalbant apie valstybės taikomą strateginę priežiūrą ir gaires keramikos sektoriuje, ši situacija išanalizuota 3.2.2.4 ir 3.2.2.5 skirsniuose. Kadangi keramikos sektoriuje yra didelė valstybės kontrolė ir kišimasis, kaip aprašyta toliau, net ir privatūs keraminių stalo ir virtuvės reikmenų gamintojai negali veikti rinkos sąlygomis.

(74) Remdamasi tuo, kas išdėstyta, Komisija padarė išvadą, kad keraminių stalo ir virtuvės reikmenų rinką KLR daugiausia aprūpina įmonės, kurias Kinijos vyriausybė kontroliuoja ir strategiškai prižiūri arba kurios vadovaujasi jos nustatytomis gairėmis.

3.2.2.4. Dideli iškraipymai pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies b punkto antrąją įtrauką: valstybės dalyvavimas įmonių veikloje, suteikiantis jai galimybę daryti poveikį kainoms arba sąnaudoms.

(75) Kinijos valstybė gali kištis į kainas ir sąnaudas per valstybės dalyvavimą įmonių veikloje. Visų pirma KKP organai tiek valstybės, tiek privačiose įmonėse yra vienas iš svarbių kanalų, kuriais valstybė gali kištis į verslo sprendimus. Pagal KLR bendrovių teisę kiekvienoje bendrovėje turi būti įsteigta KKP organizacija (kurioje turi būti bent trys KKP nariai, kaip nurodyta KKP Konstitucijoje (45)) ir bendrovė turi sudaryti būtinas sąlygas partijos organizacijos veiklai. Anksčiau šis reikalavimas, atrodo, ne visada buvo vykdomas arba griežtai užtikrinamas jo vykdymas. Tačiau bent nuo 2016 m. KKP sustiprino reikalavimus turėti teisę į valstybės įmonių verslo sprendimų kontrolę, kaip politinį principą. Taip pat pranešama, kad KKP daro spaudimą privačioms bendrovėms pirmenybę teikti „patriotizmui“ ir laikytis partijos drausmės (46). 2017 m. pranešta, kad partijos organai veikė 70 % iš maždaug 1,86 mln. privačių bendrovių ir kad padidėjo spaudimas KKP organizacijoms tarti lemiamą žodį priimant verslo sprendimus jų atitinkamose bendrovėse (47). Šios taisyklės bendrai taikomos visai Kinijos ekonomikai, visiems jos sektoriams, įskaitant keramikos sektorių. Todėl nuspręsta, kad šios taisyklės taikomos ir keraminių stalo ir virtuvės reikmenų gamintojams bei jų gamybos išteklių tiekėjams.

(76) Būtent keraminių stalo ir virtuvės reikmenų sektoriuje esama glaudžių sąsajų tarp Kinijos keraminių stalo ir virtuvės reikmenų gamybos bendrovių ir valstybės, visų pirma – KKP. „ThinkDesk“ ataskaitoje pateiktos asmenų, einančių vadovaujančias pareigas šešiose iš tų bendrovių ir vykdančių arba vykdžiusių valstybės arba viešąsias funkcijas, vardai ir pavardės (48). Komisija, remdamasi kitais šaltiniais, dėl trijų iš šių didžiausių keraminių stalo reikmenų gamintojų nustatė, kad: atrinktos bendrovės Guangdong Songfa Ceramics Co. Ltd, vienos iš didžiausių eksportuotojų į Sąjungos rinką, valdybos pirmininkas ir generalinis direktorius buvo 11-ojo Kinijos nacionalinio liaudies kongreso delegatas (49) ir 12-ojo Guangdongo provincijos liaudies kongreso narys (50); kitos biržinės Guangdongo bendrovės – Great Wall of Cultural Group Holding Co Ltd. – valdybos pirmininkas buvo minėtojo 12-ojo Guangdongo provincijos liaudies kongreso delegatas (51); biržinės bendrovės Guangdong Sitong Group Co., Ltd. valdybos pirmininkas taip pat buvo Liaudies politinės patariamosios konferencijos Čaodžou municipalinio komiteto narys (52); be to, tos pačios bendrovės valdybos pirmininko pavaduotojas ir generalinis direktorius tuo pat metu buvo 13-ojo Čaodžou municipalinio liaudies kongreso nuolatinio komiteto narys (53). Be to, Komisija nustatė, kad visi kandidatai 2018 m. rinkimuose į Songfa Ceramics Co. Ltd nepriklausomo valdybos direktoriaus postą buvo KKP nariai (54).

(77) Be to, dėl Songfa Ceramics Komisija nustatė, kad 2017 ir 2018 m. šiai bendrovei buvo pervestos pinigų sumos, kurios jos apskaitoje buvo nurodytos kaip „subsidijos partijos narių veiklos, susijusios su „dviejų naujų tipų organizacijomis“, išlaidoms“ (55). Sąvoka „dviejų naujų tipų organizacijos“ apibūdinama valstybės politika, pagal kurią akcinėse bendrovėse ir vadinamosiose socialinėse organizacijose siekiama sukurti visuomenines organizacijas (iš esmės – partijos organus) (56). Nepaisant to, kokios pinigų sumos buvo pervestos bendrovei Songfa, vien tai, kad tai buvo padaryta, rodo, kad tarp keramikos gamybos įmonių ir KKP esama glaudaus ryšio ir kad KKP vysto veiklą šioje bendrovėje.

(78) Valstybės dalyvavimas finansų rinkose ir kišimasis į jas (taip pat žr. 3.2.2.8 skirsnį), taip pat tiekiant žaliavas ir gamybos išteklius, daro papildomą rinkos iškreipiamąjį poveikį (57).

(79) Remdamasi visu tuo, kas išdėstyta, Komisija padarė išvadą, kad dėl valstybės dalyvavimo keraminių stalo ir virtuvės reikmenų sektoriaus ir finansų bei kitų išteklių sektorių įmonių veikloje ir 3.2.2.3 ir tolesniuose skirsniuose aprašytos sistemos taikymo Kinijos Vyriausybė gali daryti įtaką kainoms ir sąnaudoms.

3.2.2.5. Dideli iškraipymai pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies b punkto trečiąją įtrauką: viešoji politika arba priemonės, kuriomis diskriminuojama vietos tiekėjų naudai arba kitaip veikiama laisvoji rinka.

(80) Kinijos ekonomikos kryptis iš esmės nustatoma taikant sudėtingą planavimo sistemą, pagal kurią suformuojami prioritetai ir iškeliami tikslai, kurių turi siekti centrinė ir vietos valdžios institucijos. Visais valdžios lygmenimis yra nustatyti atitinkami planai, kurie aprėpia praktiškai visus ekonomikos sektorius. Planavimo priemonėmis nustatyti tikslai yra įpareigojamojo pobūdžio ir kiekvieno administracinio lygmens valdžios institucijos prižiūri, kaip atitinkamo žemesnio lygmens valdžios institucijos tuos planus įgyvendina. Apskritai Kinijos planavimo sistemoje ištekliai nukreipiami į sektorius, kuriuos vyriausybė įvardija kaip strateginius arba kitaip politiškai svarbius, o ne skirstomi atsižvelgiant į rinkos jėgas (58).

(81) Kinijos keramikos sektorius, įskaitant keraminių vartojimo prekių, pvz., keraminių stalo ir virtuvės reikmenų, gamybą, yra imlus darbui, Kinijoje yra tradiciškai vertinamas, o jo plėtra yra atidžiai prižiūrima, reguliuojama ir valdoma Kinijos valstybės pagal įvairius planavimo dokumentus (59). Keraminių stalo ir virtuvės reikmenų gamyba reglamentuojama Kinijos taisyklių sąvadu, susijusiu su lengvąja pramone, taikant visa apimančią priemonę, nustatytą 13-ajame lengvosios pramonės plėtros plane, skirtame 2016–2020 m. laikotarpiui. Minėtame plane aiškiai nurodyta, kad visuose sektoriuose, kuriems jis taikomas (taigi ir stalo bei virtuvės reikmenų sektoriui), juo įgyvendinama KKP nacionaliniame kongrese ir įvairiuose 18-ojo Partijos kongreso plenariniuose posėdžiuose priimtų sprendimų dvasia. Šiame plane sektoriams, kuriems jis taikomas (įskaitant keraminių stalo ir virtuvės reikmenų sektorių), yra daugybė nuostatų, susijusių su pasiūlos ir paklausos valdymu, įmonių struktūros organizavimu, vertės grandinės valdymu, eksporto modeliais, taip pat gamybos ir investicijų planavimu. Jame atitinkamiems sektoriams nustatytas 6–7 % pridėtinės vertės metinio augimo tikslas. Be to, jame nurodytos įvairios paramos priemonės, kuriomis visų pirma siekiama padėti lengvosios pramonės įmonėms įgyti tarptautinį konkurencingumą (60). Tame plane yra labai išsamių nuostatų dėl gamybos vystymo keramikos sektoriuje. Be kita ko, dėl keraminių stalo ir virtuvės reikmenų valstybė nurodo „pirmiausia kurti mažai išteklių reikalaujančius produktus, pvz., aukštos kokybės kaulinį porcelianą, beta kvarco porcelianą, talko porcelianą, porcelianą, kurio sudėtyje yra daug lauko špato, ekologiškus buitinius keramikos gaminius, kurių sudėtyje nebūtų sunkiųjų metalų; didinti įmonių pajėgumus gamybos inovacijų ir dizaino srityse; didinti produktų pridėtinę vertę; didinti senovinių meniškų tradicinių metodų taikymą ir vystyti meniškus tradicinius metodus; pirmiausia vystyti meniškus tauriosios keramikos produktus; pirmiausia kurti itin grynas, itin aukštos kokybės keramines medžiagas, kurios pasižymėtų išskirtinėmis savybėmis, pvz., būtų labai stiprios, labai atsparios poveikiui, aukštai temperatūrai, korozijai, šilumos smūgiams, susilydžiusiam metalui ir pan., taip pat itin šilumai laidžias keramines medžiagas, itin geromis savybėmis pasižyminčias keramines membranines medžiagas, aukštos kokybės buitines keramines medžiagas.“ (61) Be to, jame yra nuostatų dėl bendrovių eksporto veiklos: „[…] Aktyviai veržtis į naujas ir besiformuojančias rinkas, pvz., Artimųjų Rytų, Rusijos, Afrikos, Europos, Pietryčių Azijos, Vakarų Azijos, Pietų Amerikos, Centrinės Amerikos ir kitas.“; „stiprinti bendradarbiavimą kuriant tarptautinius gamybos pajėgumus, remti prekių ženklą turinčių įmonių skverbimąsi [į užsienio rinkas], steigti logistikos ir paskirstymo centrus pagrindinėse pardavimo rinkose, […]“ (62). Kaip viena iš pirmiau nurodytų tikslų įgyvendinimo priemonė plane numatytos Kinijos priemonės, kuriomis valdomas įėjimas į rinką – visų pirma teisės aktai, kuriais ribojamos investicijos į tam tikrus sektorius: „Valstybės Taryba sudaro sąrašą, kuriame aiškiai nurodo pramonės šakas, sritis ir verslo sektorius, kuriuose draudžiama vykdyti investavimo operacijas arba kuriose jos yra ribojamos.“ Be to, valstybė plane nurodo įvairias paramos priemones, kuriomis bus remiami atitinkami sektoriai (taigi ir keraminių stalo ir virtuvės reikmenų gamybos sektorius), pvz., be kita ko, inovacijų fondai, lengvatinės paskolos, eksporto paskatos, piniginiai pervedimai, mokesčių lengvatos, žemės naudojimo sąnaudų naštos mažinimas arba užimtumo stabilizavimo schemos. Byloje esančiuose įrodymuose, pateiktuose Pareiškėjo prašyme ir pagrįstuose kai kurių keraminių stalo ir virtuvės reikmenų gamybos bendrovių metinėmis ataskaitomis, yra minėtų paramos priemonių pavyzdžių (63).

(82) Kinijos Vyriausybės kišimasis į keraminių stalo ir virtuvės reikmenų sektorių akivaizdžiai matomas ne tik iš pirmiau aprašyto centralizuoto plano, bet ir iš gausių visais lygmenimis – nuo nacionalinio iki savivaldos – pagal principą „iš viršaus į apačią“ parengtų planavimo dokumentų. Geras pavyzdys – Guangdongo provincija, kurioje įsisteigę daugiausia šiame tyrime bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų ir kurioje pagaminama daugiausia keramikos prekių Kinijoje (64). Šioje provincijoje aptariamas sektorius 2016–2018 m. buvo valdomas pagal regioninį planą – Guangdongo keramikos pramonės pertvarkymo ir modernizavimo technologines gaires ir veiksmų planą (toliau – Guangdongo veiksmų planas) (65). Pagal centralizuoto planavimo dokumentus Guangdongo veiksmų plane, be kitų pagrindinių tikslų, aiškiai nurodytas „nuolatinis pramonės struktūrų optimizavimas: gerokai padidinant didelės pridėtinės vertės produktų dalį; sukuriant ne mažiau kaip dvi nacionalines parodomąsias naujo industrializacijos modelio bazes; padedant vystyti bent: du didesnės kaip 50 mlrd. RMB vertės pramonės klasterius, 1–2 įmones (grupes), kurių metinės pagrindinės veiklos pajamos būtų didesnės kaip 10 mlrd. RMB, ir 40 įmonių, kurių metinės pagrindinės veiklos pajamos būtų didesnės kaip 1 mlrd. RMB.“ (66) Minėtame veiksmų plane taip pat nurodoma „kelti pramonės išsivystymo lygį“, be kita ko: „optimizuojant pramonės klasterius: dar labiau paspartinant keramikos gamybos bazių, pvz., Fošano, Čaodžou, Meidžou ir Čingjuano, statybą“, „išplečiant pramonės vertės grandinę: aktyviai integruojantis į pasaulinę keramikos pramonės vertės grandinę“ [ir] „aktyviai dalyvaujant tarptautiniuose mainuose ir bendradarbiavime: visapusiškai išnaudojant dviejų rūšių išteklius (67) ir dviejų rūšių rinkas (68), įgyvendinant užsienio investicijų strategiją, didinant tarptautinį pramonės konkurencingumą“ (69). Pagal centralizuoto 13-ojo lengvosios pramonės penkmečio plano nuostatas Guangdongo veiksmų plane nustatytos specialios tikslinės produktų vystymo gairės, kurių turi laikytis Guangdongo keramikos gamintojai: „Buitinės (meninės) keramikos srityje: kurti aukščiausios klasės sukomplektuotus produktų rinkinius, taip pat užtikrinti, kad buitinės keramikos dirbiniai būtų meniški, o meninės keramikos dirbiniai – patogūs naudoti buityje; bendrai kurti medžiagas, pvz., stiklo keramiką, sustiprintą porcelianą, kaulinį porcelianą, magnezijos porcelianą, beta kvarco porcelianą, aukštos kokybės emalį ir t. t.; kurti gražių spalvų glazūras.“ (70) Galiausiai veiksmų plane konkrečiai paskirstytos funkcijos, susijusios su plano nuostatų įgyvendinimu, visų pirma paskiriant tokias įgyvendinimo užduotis: provincijos Ekonomikos ir informacinių technologijų komisijai pavesta „imtis vadovaujamojo vaidmens koordinuojant keramikos pramonės pertvarkymą ir modernizavimą visoje provincijoje ir nustatant šių procesų gaires“, provincijos Aplinkos apsaugos departamentui – „prižiūrėti vietos aplinkos apsaugos institucijas, kurios pagal įstatymą atlieka aplinkos apsaugos vertinimus ir teikia susijusius patvirtinimus, išduoda su aplinkos apsauga susijusius leidimus, vykdo kasdienę keramikos pramonės projektų ekologinę priežiūrą ir valdo tuos projektus, ir nustatyti tų institucijų veiklos gaires“, provincijos Žemės ir išteklių, Finansų, Mokesčių ir Elektros energijos departamentams – „vykdyti savo pareigas siekiant užtikrinti, kad būtų tinkamai įgyvendinama atitinkama politika“, o kiekvieno miesto kompetentingoms ekonomikos ir informacinių technologijų institucijoms – „užtikrinti glaudų atitinkamų departamentų veiklos koordinavimą ir bendradarbiavimą, kad būtų skubiai parengti pagrindinių įmonių pertvarkymo ir modernizavimo projektai, kaip numatyta tvarkaraštyje“ (71).

(83) Kaip nurodyta ankstesnėje konstatuojamojoje dalyje dėl Guangdongo provincijos, keramikos sektoriaus valdymas nuo viršaus pasiekia labai smulkų vietos lygmenį. Pavyzdžiui, Čaodžou mieste – vienoje iš pagrindinių keramikos gamybos vietų (72) (kaip nurodyta Guangdongo veiksmų plane) – įsisteigę keramikos prekių gamintojai taip pat privalo laikytis vietos sektoriaus plano – Čaodžou miesto keramikos sektoriaus pertvarkymo ir techninio modernizavimo veiksmų gairių ir veiksmų plano (73) (toliau – Čaodžou veiksmų planas), kuriuo įgyvendinamos šio miesto generalinio pramonės plano (Čaodžou miesto ekonominio ir socialinio vystymosi 13-ojo penkmečio plano) nuostatos (74). Čaodžou veiksmų plane visų pirma konkrečiai nurodyta, ką miestas turi pasiekti pramonės struktūros ir gamybos srityse, pvz., nustatyti tokie tikslai: iki 2018 m. mieste turi būti ne mažiau kaip penki gamintojai, kurių metinės produkcijos vertė būtų didesnė kaip 500 mln. RMB, arba ne mažiau kaip 10 bendrovių, kurios būtų įtrauktos į vertybinių popierių biržų sąrašus (padedant specialiomis valstybės priemonėmis (75)). Čaodžou veiksmų plane taip pat nustatyti miesto tikslai, susiję su produktų struktūra: iki planavimo laikotarpio pabaigos ne mažiau kaip 10 % didelių įmonių turėtų taikyti aukštąsias technologijas, o pradėtų gaminti naujų produktų dalis turėtų sudaryti ne mažiau kaip 10 % apyvartos (76).

(84) Čaodžou – ne vienintelis miestas, kurio bendrovių veiklai taikomas valstybinis planavimas: Fošano miesto – dar vienos Guangdongo veiksmų plane nurodytos stambios keramikos gamybos bazės – keramikos gamintojams taikomas 2010–2020 m. Fošano miesto modernios keramikos pramonės vystymo planas (toliau – Fošano planas) (77). Pagal šį dokumentą vietos pramonė turi būti pertvarkyta „pagal principą „remti daug įmonių, pertvarkyti ir modernizuoti įmones, pertvarkyti ir likviduoti kai kurias įmones“, užtikrinant laipsnišką dabartinės nepažangios keramikos pramonės pertvarkymą į pažangią pramonę“ (78). Fošano plane vietos bendrovėms nustatyti įvairūs laipsniški kiekybiniai ir kokybiniai našumo uždaviniai: iki 2012 m. „užtikrinti pastovų pramonės vystymąsi ir nuosaikų augimą, kad produkcijos vertė pasiektų 72 mlrd. RMB; užtikrinti, kad būtų 10 įmonių, kurių metinės produkcijos vertė viršytų 1 mlrd. RMB; galiausiai turi būti sukurtos pažangios statybinės keramikos, sanitarinės paskirties keramikos, meninės keramikos, specialiosios keramikos ir kūrybinės keramikos pramonės šakos“; iki 2015 m. „užtikrinti pastovų pramonės vystymąsi ir nuosaikų augimą, kad produkcijos vertė pasiektų 80 mlrd. RMB; užtikrinti, kad būtų dvi įmonės, kurių metinės produkcijos vertė viršytų 2 mlrd. RMB, ir 15 įmonių, kurių metinės produkcijos vertė viršytų 1 mlrd. RMB; [taip pat] turi gerokai padidėti santykinė pažangios statybinės keramikos, sanitarinės paskirties keramikos, meninės keramikos, specialiosios keramikos ir kūrybinės keramikos pramonės šakų dalis visoje keramikos pramonėje.“; dėl vidutinės trukmės ir ilgo laikotarpio (2016–2020 m.) Fošano plane numatyta: „gamybos apimtis turi būti tokia, kad Kinija išsaugotų pirmaujančią poziciją keramikos pramonėje ir jai priklausytų reikšminga pasaulinės keramikos pramonės dalis, [o] pagal tokius rodiklius, kaip bendros keramikos produkcijos vertė ir apimtis, pelnas, mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros išlaidų rodiklis, bendras ekonominis turinys ir t. t., pasiektų gana aukštą lygį, taip užtikrinant, kad Fošanas iš esmės taptų pasaulio keramikos sostine“ (79).

(85) Komisija nusprendė, kad pirmiau pateiktų įrodymų dėl keraminių stalo ir virtuvės reikmenų sektoriaus pakanka, kad būtų galima manyti, jog viešoji politika arba priemonės daro įtaką laisvosios rinkos jėgoms keramikos sektoriuje.

(86) Bet kokiu atveju dėl iškraipymų žaliavų srityje CCCLA tvirtino, kad iškraipymų, susijusių su peržiūrimojo produkto gamyboje naudojamomis žaliavomis, nėra. CCCLA nepateikė jokių įrodymų, kuriais būtų pagrįstas jos teiginys. Komisija pažymi, kad nors ir nebuvo reikalaujama atlikti tokios peržiūrimojo produkto gamyboje naudojamų žaliavų analizės, kad būtų galima nustatyti, ar viešoji politika daro įtaką laisvosios rinkos jėgoms keramikos sektoriuje, ji rado daugybę viešosios politikos dokumentų ir priemonių, kurios gali daryti įtaką laisvam rinkos jėgų veikimui žaliavų, naudojamų keraminių stalo ir virtuvės reikmenų gamyboje, rinkoje.

(87) Kvarcas (SS kodas 250510), plačiai naudojamas Kinijos keramikos pramonėje, 2016–2020 m. Dziangsi (80) išsamiame mineralinių išteklių plane (81) nurodytas kaip viena iš naudingųjų iškasenų, patenkančių į valstybės strateginio valdymo sritį, pirmiausia kaip viena iš naudingųjų iškasenų, kurių tiekimo patikimumas ir pajėgumas turi būti didinami (82). Kvarco milteliai taip pat įtraukti į valstybinį technologinės plėtros ir naudojimo kiekybinio reguliavimo mechanizmą kaip viena iš naudingųjų iškasenų, kurių gavyba ir technologinė plėtra turi būti skatinami (83). Keramikos gamybai naudojamas kvarcinis smėlis Nacionaliniame 13-ajį mineralinių išteklių penkmečio plane, skirtame 2016–2020 m. laikotarpiui (84), nurodytas kaip viena iš naudingųjų iškasenų, kurioms, sprendžiant dėl kasyklų atidarymo, taikomi minimalaus dydžio kriterijai (85).

(88) Bentonitas (SS kodas 250810), dar viena tam tikruose keraminių stalo ir virtuvės reikmenų gamybos procesuose naudojama žaliava, Dziangsi išsamiame mineralinių išteklių plane (žr. pirmiau) nurodytas kaip viena iš naudingųjų iškasenų, kurių technologinė plėtra ir žvalgymas turi būti paspartintas, kad „pranašumas išteklių srityje kuo greičiau taptų ekonominiu pranašumu“ (86).

(89) Pigmentai (SS kodas 320710), plačiai naudojami keraminių stalo ir virtuvės reikmenų gamyboje, Pramonės, technologinių ir inovacinių pajėgumų vystymo plane (2016–2020 m.) (87) nurodyti kaip viena iš prioritetinių naftos chemijos ir chemijos pramonės vystymo sričių: šiame plane valstybė paveda „užtikrinti tvarią apie 1 000 tonų apimties ftalocianinių pigmentų, heterociklinių organinių pigmentų ir kitų rūšių organinių pigmentų gamybą“ (88).

(90) Gipsas (SS kodas 252010), kaip žaliava, Nacionaliniame 13-ajame mineralinių išteklių penkmečio plane (žr. pirmiau) nurodytas kaip viena iš naudingųjų iškasenų, kurioms, sprendžiant dėl kasyklų atidarymo, taikomi minimalaus dydžio kriterijai (89).

(91) Kaolinas (SS kodas 2507), viena iš pagrindinių keraminių stalo ir virtuvės reikmenų gamybos žaliavų, minimas keliuose regioniniuose ir vietos planavimo dokumentuose, kuriuose aptariamas gavybos ir gamybos valdymas. Pažymėtina, kad Guangsi provincijos (90) mineralinių išteklių plane (2016–2020 m.) (91) yra nuostatų dėl Hepu kaolino išteklių pramoninės bazės, kuriomis reikalaujama „didinti Hepu kaolino molio gavybą, kaolino giluminio apdorojimo pajėgumą ir lygį, ypatingą dėmesį skirti statybinei, sanitarinės paskirties, buitinei ir meninei keramikai, kaolino pramonei, orientuotai į popieriaus ir dažų gamybą, taip pat toliau didinti mineralinių produktų pridėtinę vertę; iki 2020 m. įsteigti 8–10 bazinių kaolino giluminio apdorojimo įmonių ir šalies lygmeniu paversti Hepu sritį pagrindine kaolino gamybos baze.“ (92) Jame taip pat yra nuostatų, kuriomis siekiama kurti pramoninės gavybos struktūras ir pajėgumus, įskaitant susijusius su kaolino tiekimu: „Atsižvelgdami į ekonominės ir socialinės plėtros poreikius, tvirtai remsime ypatingų savybių, privalumų ir besiformuojančių mineralinių išteklių pramonės šakų vystymą. Srityse, kuriose gamybos pajėgumui didelės įtakos turi aplinkos veiksniai ir kuriose galima plačiai naudotis pagalbine infrastruktūra, itin daug dėmesio skirdami naudingosioms iškasenoms, kaip antai […], kaolinui, […], taip pat atsižvelgdami į išteklių konjunktūrą, skatinsime didelių ir vidutinio dydžio kasyklų, kurios būtų konkurencingos rinkoje, statybą, užtikrinsime efektyvią pramonės koncentraciją ir vystysime apimtis, siekdami padidinti pagrindinių naudingųjų iškasenų tiekimo pajėgumą, gavybą ir naudojimo lygį“ (93). Galiausiai pažymėtina, kad planu reguliuojami minimalūs gavybos bendrovių pajėgumai – jame pagal bendrovių kategorijas nustatyti minimalūs išgautini kiekiai, įskaitant išgautiną kaolino kiekį (94).

(92) Kaolino gamybos rinka taip pat įtraukta į Guangdongo provincijos mineralinių išteklių planą (2016–2020 m.) (95); šis planas itin svarbus, nes Guangdongo provincija yra labai svarbi keramikos gamybos požiūriu (žr. 82 konstatuojamąją dalį). Panašiai kaip ir pirmiau aprašytame Guangsi provincijos plane, Guangdongo plane numatyta daugybė dalykų, susijusių su naudingųjų iškasenų, įskaitant kaoliną, gavybos ir gamybos valdymu ir planavimu. Pažymėtina, kad tarp pagrindinių jo principų yra „[…] strateginių veiksmų ir tikslų įgyvendinimo spartinimas, siekiant užtikrinti proveržį naudingųjų iškasenų žvalgybos srityje, išteklių žvalgymo, gavybos ir apsaugos planų gerinimas“ arba „tolesnis su pasiūla susijusių struktūrinių reformų spartinimas“ (96).

(93) Kaip ir keraminių stalo ir virtuvės reikmenų gamybos atveju, su kaolinu susiję planavimo dokumentai parengti įvairiais lygmenimis – nuo atitinkamos provincijos lygmens iki savivaldybių lygmens. Pavyzdžiui, Guangsi provincijoje (žr. pirmiau) esantis Beihajaus miestas turi individualų mineralinių išteklių valdymo planą (97), kuriame yra nuostatų dėl kaolino gavybos ir gamybos. Pažymėtina, kad minėtame plane numatant miesto pramoninę struktūrą nustatyti tokie mineralinių išteklių gavybos, gamybos ir naudojimo tikslai: „iki 2020 m. užtikrinti pastovų viso miesto gavybos pramonės ekonominį vystymąsi, užtikrinti, kad mineralinių medžiagų pramonėje pagaminamos produkcijos vertė pasiektų 450 mln. RMB, o apimtis – 9 mln. tonų“, taip pat tokie pramonės tikslai, įskaitant susijusius su kaolinu ir kvarcinių smėliu: „remiantis esamu gavybos pajėgumu, daugiausia dėmesio skirti kaolino ir stiklui gaminti skirto kvarcinio smėlio gavybai ir naudojimui [ir] Guangsi įkurti didžiausią kaolino (keramikai gaminti skirto molio), itin gryno kvarcinio smėlio ir kitų geležies neturinčių mineralinių produktų apdorojimo, importo ir eksporto bazę, didžiausią keramikos gamybos bazę ir didžiausią cemento gamybos bazę“ (98). Plane taip pat nustatyti 2025 m. tikslai, įskaitant susijusius su naudojimo ir gamybos didinimu: „tvirtai vystyti geležies neturinčių ir statybinių medžiagų“ gavybą ir naudojimą; daugiausia dėmesio skirti giluminio apdorojimo pramonės šakų, pvz., kaolino, stiklui gaminti skirto kvarcinio smėlio ir t. t., vystymui; stengtis užtikrinti, kad iki 2025 m. mineralinių medžiagų pramonėje pagaminamos produkcijos vertė pasiektų 600 mln. RMB; […]; veiksmingai ir smarkiai išplėsti ir industrializuoti gavybą; gerokai padidinti ekonomišką ir intensyvų mineralinių išteklių naudojimą“. Pažymėtina, kad jame taip pat nustatytas aiškus tikslas vietos valdžios institucijoms: „užtikrinti visapusišką mineralinių medžiagų pramonės valdymą“ (99). Vienas iš dalykų, kuriais grindžiama tokia valdymo politika, yra vietos pramonės struktūros ir našumo reguliavimas: „Visam miestui nustatyti vieną pagrindinę gavybos zoną – Hepu pagrindinę kaolino gavybos zoną, užimančią 542,49 km2 plotą. Šioje pagrindinėje gavybos zonoje dabar yra 6 didelės kaolino kasyklos. Iki 2020 m. kaolino kasyklų skaičius šioje pagrindinėje gavybos zonoje turi būti kontroliuojamas, kad neviršytų aštuonių, o gamybos apimtis turi būti didelė arba vidutinė. Septynios iš šių aštuonių zonų jau nužymėtos, vieną dar reikia nužymėti.“ (100)

(94) Kaip matyti iš pirmiau minėtų planavimo dokumentų, Kinijos Vyriausybė vadovauja keraminių stalo ir virtuvės reikmenų sektoriaus plėtrai pagal įvairias politikos priemones ir direktyvas, susijusias, be kita ko, su: rinkos sandara ir restruktūrizavimu, žaliavomis, investicijomis, pajėgumo valdymu, produktų asortimentu, geografine vieta, modernizavimu ir pan. Šiomis ir kitomis priemonėmis Kinijos Vyriausybė teikia nurodymus dėl visų sektoriaus plėtros ir veikimo aspektų ir juos kontroliuoja (101). 3.3.1 skirsnyje aprašyta dabartinė keraminių stalo ir virtuvės reikmenų sektoriaus perteklinio pajėgumo problema be abejonės yra aiškiausias Kinijos Vyriausybės politikos poveikio ir su juo susijusių iškraipymų įrodymas (102).

(95) Taigi Komisija nustatė, kad Kinijos Vyriausybė vykdo viešąją politiką, kuri turi įtakos laisvosios rinkos jėgoms keraminių stalo ir virtuvės reikmenų sektoriuje, įskaitant tame sektoriuje naudojamas žaliavas.

3.2.2.6. Dideli iškraipymai pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies b punkto ketvirtąją įtrauką: bankroto, bendrovių ar nuosavybės teisės aktų nebuvimas, diskriminacinis jų taikymas ar netinkamas jų vykdymo užtikrinimas.

(96) Remiantis byloje turima informacija, Kinijos bankroto sistema yra nepakankama, kad ją taikant būtų galima įgyvendinti jos pagrindinius tikslus, pvz., sąžiningai padengti reikalavimus ir skolas ir užtikrinti teisėtas kreditorių ir skolininkų teises bei interesus. Panašu, kad tai pagrįsta tuo, kad, nors Kinijos bankroto įstatymas formaliai grindžiamas panašiais principais, kaip ir atitinkami įstatymai kitose šalyse, Kinijos sistemai būdingas sisteminis nepakankamas vykdymo užtikrinimas. Bankrotų skaičius, palyginti su šalies ekonomikos dydžiu, tebėra nedidelis taip pat ir dėl to, kad nemokumo bylos turi daug trūkumų, kurie veiksmingai atgraso nuo bankroto skelbimo. Be to, valstybės vaidmuo nemokumo byloje tebėra stiprus ir aktyvus, dažnai turintis tiesioginės įtakos bylos baigčiai (103).

(97) Be to, nuosavybės teisių sistemos trūkumai ypač akivaizdūs nuosavybės teisių į žemę ir žemėnaudos teisių Kinijoje atžvilgiu (104). Visa žemė priklauso Kinijos valstybei (kolektyviai priklausanti kaimo ir valstybei priklausanti miesto žemė). Ją skiria tik valstybė. Yra teisinių nuostatų, kuriomis siekiama skaidriai paskirstyti žemėnaudos teises rinkos kainomis, pvz., nustatant konkurso procedūras. Tačiau šių nuostatų nuolat nesilaikoma – kai kurie pirkėjai žemę gauna nemokamai arba žemesne nei rinkos kaina (105). Be to, valdžios institucijos, skirdamos žemę, dažnai siekia konkrečių politinių tikslų, įskaitant ekonominių planų įgyvendinimą (106).

(98) Taigi Kinijos bankroto ir nuosavybės įstatymai neveikia tinkamai, dėl to – išlaikant nemokias įmones be skolų ir KLR skiriant žemės naudojimo teises – atsiranda iškraipymų. Šie įstatymai taikomi ir keraminių stalo ir virtuvės reikmenų gamybai. Be to, praeityje Komisija jau yra nustačiusi, kad šis sektorius turėjo naudos dėl žemės naudojimo operacijų, kurioms taip pat buvo būdingi iškraipymai (107).

(99) Atsižvelgdama į tai, kas išdėstyta, Komisija padarė išvadą, kad keraminių stalo ir virtuvės reikmenų sektoriuje bankroto ir nuosavybės įstatymai taikyti diskriminuojamai arba jų taikymas užtikrintas netinkamai.

3.2.2.7. Dideli iškraipymai pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies b punkto penktąją įtrauką: darbo užmokesčio sąnaudų iškraipymas.

(100) Kinijoje negali būti visiškai išplėtota rinka pagrįsta darbo užmokesčio sistema, nes darbuotojai ir darbdaviai negali naudotis teisėmis jungtis į organizacijas. Kinija neratifikavo kai kurių esminių Tarptautinės darbo organizacijos (TDO) konvencijų, visų pirma dėl asociacijų laisvės ir dėl kolektyvinių derybų (108). Pagal nacionalinę teisę veikia tik viena profesinių sąjungų organizacija. Tačiau ši organizacija nėra nepriklausoma nuo valstybės institucijų, o jos dalyvavimas kolektyvinėse derybose ir darbuotojų teisių apsaugos srityje tebėra labai menkas (109). Be to, Kinijos darbo jėgos judumą riboja namų ūkių registravimo sistema, pagal kurią galimybė gauti visas socialinės apsaugos ir kitas išmokas suteikiama tik tam tikros administracinės teritorijos gyventojams. Paprastai tai reiškia, kad darbuotojai, kurie neturi gyvenamosios vietos registracijos, užimtumo atžvilgiu atsiduria pažeidžiamoje padėtyje ir gauna mažesnes pajamas nei gyvenamosios vietos registracijos turėtojai (110). Šie nustatyti faktai rodo, kad Kinijoje darbo užmokestis yra iškraipytas.

(101) Kaip jau minėta, darbas sudaro didelę peržiūrimojo produkto gamybos sąnaudų dalį, nes tai darbui imlus procesas. Keramikos sektoriui, įskaitant stalo reikmenų gamybą, taip pat taikoma aprašyta Kinijos darbo teisės sistema. Taigi pastarajam sektoriui darbo užmokesčio sąnaudų iškraipymas poveikį daro ir tiesiogiai (kai gaminamas nagrinėjamasis produktas), ir netiesiogiai (kai suteikiama prieiga prie bendrovių, kurioms taikoma ta pati Kinijos darbo sistema, kapitalo arba gamybos išteklių).

(102) Remdamasi tuo, kas išdėstyta, Komisija padarė išvadą, kad darbo užmokesčio sąnaudos keraminių stalo ir virtuvės reikmenų sektoriuje buvo iškraipytos.

3.2.2.8. Dideli iškraipymai pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies b punkto šeštąją įtrauką: viešosios politikos tikslus įgyvendinančių ar kitaip nuo valstybės priklausomų institucijų sudaroma galimybė gauti finansavimą.

(103) Kinijos įmonių galimybes pasinaudoti kapitalu mažina įvairūs iškraipymai.

(104) Pirma, Kinijos finansų sistemai būdinga stipri valstybės bankų (111) padėtis, kai suteikiant galimybę gauti finansavimą atsižvelgiama į kitus kriterijus nei projekto ekonominis gyvybingumas. Panašiai kaip ir ne finansinių valstybės įmonių atveju, bankai ir toliau yra susiję su valstybe ne tik dėl nuosavybės teisių, bet ir dėl asmeninių ryšių (pagrindinius didelių valstybės finansų įstaigų vadovus galiausiai skiria KKP) (112), ir, vėlgi, kaip ir ne finansinių valstybės įmonių atveju, bankai nuolat įgyvendina vyriausybės parengtą viešąją politiką. Tokiu būdu bankai laikosi aiškios juridinės prievolės vykdyti savo veiklą atsižvelgiant į nacionalinės ekonominės ir socialinės plėtros poreikius ir laikantis valstybės pramonės politikos gairių (113). Tą dar labiau sustiprina papildomos galiojančios taisyklės, pagal kurias lėšos yra nukreipiamos į vyriausybės skatinamaisiais arba kitomis prasmėmis svarbiais įvardytus sektorius (114).

(105) Nors pripažįstama, kad pagal įvairias teisines nuostatas nurodoma, kad reikia vadovautis įprasta bankų elgsena ir prudencinėmis taisyklėmis, pvz., išnagrinėti paskolos gavėjo kreditingumą, iš daugybės įrodymų, įskaitant per prekybos apsaugos tyrimus nustatytus faktus, matyti, kad taikant įvairias teisines priemones šioms nuostatoms tenka tik antraeilis vaidmuo.

(106) Be to, obligacijų ir kredito reitingai dažnai iškraipomi dėl įvairių priežasčių, įskaitant tai, kad rizikos vertinimas priklauso nuo įmonės strateginės svarbos Kinijos vyriausybei ir bet kokios netiesioginės vyriausybės garantijos dydžio. Apytikriai apskaičiuota, kad Kinijos kredito reitingai sistemingai atitinka mažesnius tarptautinius reitingus.

(107) Dėl to skolinimas valstybės įmonėms, didelėms susijusioms privačioms įmonėms ir įmonėms pagrindiniuose pramonės sektoriuose yra šališkas, o tai reiškia, kad kapitalo prieinamumas ir sąnaudos nėra vienodi visiems rinkos dalyviams.

(108) Antra, skolinimosi išlaidos buvo dirbtinai mažinamos, kad būtų skatinamas investicijų augimas. Dėl to per daug naudojama kapitalo investicijų, o investicijų grąža yra vis mažesnė. Tai matyti iš pastaruoju metu didėjančio įmonių įsiskolinimo valstybės sektoriuje nepaisant smarkaus pelningumo mažėjimo, o tai rodo, kad bankų sistemos veikimo mechanizmai neatitinka įprastų komercinių taisyklių.

(109) Trečia, nors nominali palūkanų norma buvo liberalizuota 2015 m. spalio mėn., kainų signalai vis dar nepriklauso nuo laisvosios rinkos veiksnių, o yra veikiami vyriausybės sukurtų iškraipymų. Iš tiesų skolinimo dalis, kuri yra lygi lyginamajai palūkanų normai arba už ją mažesnė, vis dar sudaro 45 % viso skolinimo ir panašu, kad tikslinis kreditas dar labiau padidėjo, nes, nepaisant pablogėjusių ekonominių sąlygų, nuo 2015 m. ši dalis pastebimai padidėjo. Dėl dirbtinai mažų palūkanų normų gali būti nepakankamai įvertintas ir dėl to atitinkamai per daug naudojamas kapitalas.

(110) Bendras kredito augimas Kinijoje rodo kapitalo paskirstymo veiksmingumo mažėjimą be jokių kreditavimo apribojimų požymių, kurie būtų tikėtini neiškraipytoje rinkos aplinkoje. Dėl to pastaraisiais metais labai padaugėjo neveiksnių paskolų. Didėjant įsiskolinimo rizikai Kinijos Vyriausybė nusprendė vengti įsipareigojimų nevykdymo. Taigi blogų skolų klausimas buvo išspręstas perkeliant skolą ir taip sukuriant vadinamąsias bendroves zombes, arba perleidžiant skolos nuosavybę (pvz., per susijungimus ar konvertuojant skolas į nuosavybės vertybinius popierius), nebūtinai pašalinant bendrą skolos problemą ar pagrindines skolos priežastis.

(111) Iš esmės, nepaisant pastarojo meto veiksmų, kurių buvo imtasi siekiant liberalizuoti rinką, Kinijos įmonių kredito sistemai įtakos turi didelės sisteminės problemos ir iškraipymai, atsirandantys dėl nuolatinio nepageidaujamo valstybės vaidmens kapitalo rinkose.

(112) Ši finansinė sistema taip pat naudinga keraminių stalo ir virtuvės reikmenų gamintojams ir žaliavų bei kitų gamybos išteklių tiekėjams. Visų pirma, kai kurie Kinijos keraminių stalo ir virtuvės reikmenų gamintojai neseniai gavo rinkos sąlygų neatitinkančią valstybės paramą, turėjusią nekomercinėmis sąlygomis teikiamos finansinės paramos požymių (115). Taigi dėl minėtos paramos ir apskritai didelio valstybės kišimosi į finansų sistemą, kaip aprašyta pirmiau, rinkos sąlygoms daromas didelis poveikis visais lygmenimis.

(113) Atsižvelgdama į tai, kas išdėstyta, Komisija padarė išvadą, kad keraminių stalo ir virtuvės reikmenų gamintojai turėjo galimybių gauti finansavimą, kurį teikia viešosios politikos tikslus įgyvendinančios arba nepriklausomai nuo valstybės neveikiančios institucijos.

3.2.2.9. Aprašytų iškraipymų sisteminis pobūdis

(114) Komisija pažymėjo, kad Ataskaitoje aprašyti iškraipymai yra būdingi Kinijos ekonomikai. Iš turimų įrodymų matyti, kad Kinijos sistemos faktai ir skaičiai, kaip aprašyta 3.2.2.2–3.2.2.5 skirsniuose ir Ataskaitos A dalyje, tinka visai šaliai ir ekonomikos sektoriams. Tas pat pasakytina apie gamybos veiksnių aprašymą, pateiktą 3.2.2.6–3.2.2.7 skirsniuose ir Ataskaitos B dalyje.

(115) 2018 m. liepos 30 d. pastabose dėl 2018 m. liepos 18 d. pranešimo CCCLA pareiškė prieštaravimą dėl pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies taikymo. Jos nuomone, Komisija, prieš pradėdama alternatyviuose šaltiniuose ieškoti duomenų apie gamybos sąnaudas, pirma turėtų patikrinti, ar esama įtariamo didelio iškraipymo (-ų) Kinijos keraminių stalo ir virtuvės reikmenų pramonėje, ir priimti aiškų sprendimą, kaip reikalaujama 2 straipsnio 6a dalies a punkte. 2018 m. rugpjūčio 13 d. teikdama papildomas pastabas, CCCLA paaiškino, kad Kinijos eksportuojantys gamintojai paprastai neimportuoja nagrinėjamajam produktui gaminti naudojamų 15-os žaliavų, o perka jas vietos rinkoje. Be to, ji tvirtino, kad „skundo teikėjas neteigė, kad Kinijos žaliavų rinka yra labai iškraipyta, o Komisija savo „šalies ataskaitoje“ dėl galimo iškraipymo Kinijoje, susijusio su keramikos pramonės žaliavomis, taip pat nenustatė tokio fakto“. Todėl, CCCLA nuomone, nebuvo jokio pagrindo faktines Kinijos eksportuotojų vidaus pirkimo kainas, mokėtas už tas 15 žaliavų, pakeisti importo iš Brazilijos, Tailando ir Turkijos kainomis. Toks požiūris dar kartą išdėstytas 2018 m. spalio 19 d. pastabose, nurodant, kad Komisija turėtų nagrinėti faktines Kinijos eksportuojančių gamintojų už žaliavas mokėtas pirkimo kainas.

(116) Komisija paprašė CCCLA pagrįsti savo teiginį „tiksliais ir tinkamais įrodymais“, kaip reikalaujama pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies a punkto trečiojoje įtraukoje. Tačiau nei CCCLA, nei kuri nors iš atrinktų bendrovių, priklausančių CCCLA, nei viena iš atrinktų bendrovių, nutraukusi savo bendradarbiavimą atliekant patikrinimą vietoje, to nepadarė.

(117) Komisija primena, kad keraminiams stalo ir virtuvės reikmenims gaminti reikalingi labai įvairūs gamybos ištekliai. Atrinktos bendrovės tais gamybos ištekliais apsirūpindavo Kinijoje. Kai keraminių stalo ir virtuvės reikmenų gamintojai perka šiuos gamybos išteklius ir (arba) dėl jų sudaro sutartis, jų mokamos kainos (kurios į sąskaitas įtraukiamos kaip jų sąnaudos) yra aiškiai susijusios su tais pačiais pirmiau minėtais sisteminiais iškraipymais. Pavyzdžiui, gamybos išteklių tiekėjai naudoja darbo jėgą, kuri yra susijusi su iškraipymais. Jie gali skolintis pinigų, kurie yra susiję su iškraipymais finansų sektoriuje ir (arba) paskirstant kapitalą. Be to, jiems taikoma planavimo sistema, kuri taikoma visuose valdžios ir sektorių lygmenyse.

(118) Todėl negalima naudoti ne tik nagrinėjamojo produkto pardavimo vidaus rinkoje kainų, bet ir visų susijusių gamybos išteklių (įskaitant žaliavas, energiją, žemę, finansavimą, darbą ir pan.) sąnaudų, kurios yra paveiktos, nes jų kainodara yra susijusi su dideliu valstybės kišimusi, kaip aprašyta ataskaitos A ir B dalyse. Iš tiesų, valstybės kišimasis, aprašytas kalbant apie kapitalo, žemės, darbo jėgos, energijos ir žaliavų paskirstymą, stebimas visoje KLR. Tai reiškia, pavyzdžiui, kad gamybos išteklius, kuris buvo pagamintas Kinijoje derinant įvairius gamybos veiksnius, yra susijęs su dideliais iškraipymais. Tas pat pasakytina apie visus gamybos išteklius.

3.2.2.10. Pastabos, pateiktos atskleidus dėl didelių iškraipymų nustatytus faktus

(119) Kai buvo atskleisti faktai, CCCLA pateikė kelias pastabas dėl Komisijos taikyto pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies b punkto.

(120) Iš pradžių CCCLA pareiškė, kad Komisijos nustatyti faktai didelių iškraipymų buvimo Kinijos keraminių stalo ir virtuvės reikmenų sektoriuje neatitiko reikalavimų dėl objektyvių šaltinių ir pakankamos įrodomosios galios, nes tie faktai daugiausia buvo grindžiami Komisijos Ataskaita ir „ThinkDesk“ ataskaita. Komisijos Ataskaitoje nebuvo objektyvios Kinijos ekonomikos ir ekonominės politikos analizės, ši ataskaita tik padėjo pareiškėjui pateikti pakankamus įrodymus dėl didelių iškraipymų, o Komisijai – nustatyti su tuo susijusius faktus. CCCLA nuomone, „ThinkDesk“ ataskaita taip pat padėjo pareiškėjui parengti prašymą, o Komisijai – nustatyti faktus, susijusius su didelių iškraipymų buvimu Kinijos keraminių stalo ir virtuvės reikmenų pramonėje. Taigi, CCCLA nuomone, abu dokumentai buvo parengti tam tikru konkrečiu tikslu, todėl jų negalima laikyti objektyviais, taip pat tikėtina, kad juose pateiktoje didelių iškraipymų buvimo analizėje nebuvo faktinių elementų. Be to, jie buvo parengti gerokai anksčiau, nei buvo inicijuota priemonių galiojimo termino peržiūra, ir CCCLA pareiškė, kad Komisija nenustatė jokių naujų faktų, kurių nebūtų minėtuose dokumentuose.

(121) Komisija priminė, kad jos Ataskaita yra pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies c punkto reikalavimus tyrimo byloje pateiktų įrodymų visuma. Ataskaita paskelbta 2017 m. gruodžio 21 d., visiems (t. y. ne tik konkretaus antidempingo tyrimo šalims) suteikiant galimybę pateikti pastabas dėl Ataskaitoje pateiktų įrodymų, juos paneigti arba papildyti. Iki šiol Komisija dėl Ataskaitos negavo jokių pastabų, kuriomis būtų reiškiamos abejonės dėl jos objektyvumo. Be to, pati CCCLA nepateikė jokių konkrečių argumentų, kuriais būtų paneigiami Ataskaitoje pateikti įrodymai arba teisinės išvados. Taigi nebuvo įrodyta, kodėl Ataskaita galėtų būti neobjektyvi, teiginys, kad šiame tyrime Ataskaita remtis negalima, atmestas. CCCLA atitinkamai galėjo užginčyti bet kurį faktinį arba teisinį „ThinkDesk“ ataskaitos elementą, taip pat bet kurį kitą pareiškėjo pareiškimą. Kadangi asociacija nepateikė jokių išsamių paaiškinimų, kodėl toje ataskaitoje pateikta informacija nėra objektyvi, teiginys, kad Komisija neturėjo remtis „ThinkDesk“ ataskaita, atmestas.

(122) Be to, CCCLA kaltino, kad abi ataskaitos buvo parengtos gerokai anksčiau, nei buvo inicijuota priemonių galiojimo termino peržiūra. Ji pareiškė, kad Komisija nenustatė jokių naujų faktų, kurių nebūtų minėtuose dokumentuose.

(123) Komisija su tokiu požiūriu nesutiko. Šiame tyrime ji nustatė, kad Ataskaitoje pateikti svarbūs įrodymai yra tinkami ir aktualūs šiam priemonių galiojimo termino peržiūros tyrimui, todėl į juos turėjo būti atsižvelgta vertinant didelių iškraipymų buvimą KLR. Dėl „ThinkDesk“ ataskaitos atitinkamai pažymėtina, kad Komisija naudojo jos turinį tirdama papildomus elementus, konkrečiai susijusius su keraminių stalo ir virtuvės reikmenų sektoriumi. Komisija taip pat rėmėsi svarbiais papildomais įrodymais ir tyrimo medžiaga, visų pirma – 3.2.2.5 skirsnyje pateikta informacija apie horizontalių iškraipymų Kinijoje ryšį su nagrinėjamuoju sektoriumi, gausiai papildančia įrodymus, pateiktus Ataskaitoje ir „ThinkDesk“ ataskaitoje. Šis tyrimas suteikė Komisijai galimybę nustatyti daugybę papildomų faktų, susijusių su didelių iškraipymų buvimu keraminių stalo ir virtuvės reikmenų sektoriuje. Todėl Komisija atmetė CCCLA teiginį.

(124) CCCLA taip pat pareiškė, kad faktai dėl didelių iškraipymų buvo nustatyti neatlikus jokios kiekybinės analizės. CCCLA nuomone, norint įvertinti iškraipymų svarbą, tokių iškraipymų analizė turėtų būti pagrįsta atskirų eksportuojančių gamintojų nurodytų kainų arba sąnaudų palyginimu su kainomis arba sąnaudomis laisvoje rinkoje.

(125) Pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies b punkte nustatyta, kad „dideli iškraipymai yra tokie iškraipymai, kai nurodytos kainos ar sąnaudos, įskaitant žaliavų ir energijos sąnaudas, nepriklauso nuo laisvosios rinkos veiksnių, kadangi jas veikia didelis valstybės kišimasis“. Šios nuostatos antrajame sakinyje nurodyta, kaip Komisija turėtų vertinti didelių iškraipymų buvimą: „vertinant, ar esama didelių iškraipymų, inter alia, atsižvelgiama į poveikį, kurį gali daryti vienas ar daugiau [toliau nurodytų] elementų“, nurodytų 2 straipsnio 6a dalies b punkto įtraukose. Todėl, kaip pirmiau paaiškinta 48 konstatuojamojoje dalyje ir kaip nurodyta 2 straipsnio 6a dalies b punkte, Komisijos įvertinimas dėl tokių didelių iškraipymų buvimo yra rezultatas, gaunamas atlikus bendrą svarbių elementų, nurodytų tos nuostatos įtraukose, vertinimą, siekiant faktiškai palyginti eksportuojančio gamintojo kainas arba sąnaudas su neiškraipytomis kainomis arba sąnaudomis laisvoje rinkoje. Be to, kaip nurodyta toje pačioje 48 konstatuojamojoje dalyje, siekiant bendrai įvertinti, ar esama iškraipymų, taip pat gali būti atsižvelgiama į bendrą kontekstą ir padėtį eksportuojančioje šalyje ir į visą teisinę sistemą, pagal kurią valstybei suteikiami dideli įgaliojimai kištis į ekonomiką tiek, kad kainos ir sąnaudos priklausytų ne nuo laisvos rinkos jėgų raidos. Teisės aktuose nustatyta, kad būtina atsižvelgti į galimą vieno ar daugiau svarbių kriterijų, nurodytų 2 straipsnio 6a dalies b punkte, poveikį, pasireiškiantį kišimusi į kainas ir sąnaudas, ir visiškai nereikalaujama atlikti faktinės kiekybinės analizės, kuri būtų grindžiama neiškraipytų lyginamųjų kainų ir sąnaudų palyginimu su eksportuojančių gamintojų kainomis ir sąnaudomis, siekiant nustatyti, ar nagrinėjamoje šalyje arba sektoriuje esama didelių iškraipymų. Todėl šis teiginys atmestas.

(126) Galiausiai CCCLA tvirtino, kad baigus galioti Kinijos stojimo į PPO protokolo (toliau – Protokolas) 15 skirsniui, ES, nustatydama normaliąją vertę, neturėtų nukrypti nuo standartinės metodikos, t. y. turėtų remtis tik eksportuojančios šalies vidaus kainomis ir sąnaudomis, išskyrus atvejus, kai pagal 1994 m. Susitarimą dėl antidempingo leidžiama kitaip. Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, ES turėtų taikyti standartinę metodiką, kaip nustatyta 1994 m. Susitarimo dėl antidempingo 2 straipsnyje. Be to, CCCLA tvirtino, kad 1994 m. Susitarime dėl antidempingo „nenumatyta, kaip būtų galima iš esmės nustatyti, ar esama didelių iškraipymų“. Kadangi 1994 m. Susitarime dėl antidempingo ar GATT 1994 teisinio pagrindo tokiems konkretiems veiksmams nenustatyta, dėl didelių iškraipymų buvimo ir – atitinkamai – dėl normaliosios vertės apskaičiavimo nustatyti faktai neatitinka 1994 m. Susitarimo dėl antidempingo 1 ir 2 straipsnių, 6 straipsnio 1 dalies ir 18 straipsnio 1 dalies.

(127) Nagrinėjamuoju atveju Komisija taikė atitinkamas taisykles, nustatytas pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalyje. ES teisės aktų leidėjas priėmė šias taisykles visapusiškai atsižvelgdamas į ES pareigas pagal PPO teisę. Komisija atkreipė dėmesį, kad PPO teisėje nėra absoliučios taisyklės, kad normalioji vertė būtinai turėtų būti skaičiuojama remiantis vidaus sąnaudomis ir kainomis. Be to, Komisija nesutiko su nuomone, kad Protokolo 15 skirsnis nebebus aktualus atliekant su Kinija susijusius dempingo tyrimus, ir priminė, kad šiuo metu pagal PPO ginčų sprendimo sistemą nagrinėjama su šiuo klausimu susijusi byla, kurioje ji gynė tokią nuomonę remdamasi to skirsnio d punkto formuluote, jos tikslu ir derybų dėl tos nuostatos istorija. Todėl Komisija tuos teiginius atmetė.

3.2.2.11. Išvada

(128) 3.2.2.2–3.2.2.9 skirsniuose pateikta analizė, apimanti visų turimų įrodymų, susijusių su Kinijos kišimusi į savo ekonomiką apskritai ir keramikos sektorių (įskaitant peržiūrimąjį produktą), parodė, kad kainos ar sąnaudos, įskaitant žaliavų, energijos ir darbo sąnaudas, nepriklauso nuo laisvosios rinkos jėgų, nes, kaip matyti iš faktinio arba galimo vieno arba daugiau jame nurodytų atitinkamų elementų poveikio, jas veikia didelis valstybės kišimasis, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies b punkte. Tuo remdamasi, ir Kinijos Vyriausybei nebendradarbiaujant, Komisija padarė išvadą, kad šiuo atveju netikslinga naudoti vidaus rinkos kainų ir sąnaudų normaliajai vertei nustatyti.

(129) Todėl Komisija normaliąją vertę apskaičiavo remdamasi tik gamybos ir pardavimo sąnaudomis, atitinkančiomis neiškraipytas kainas ar lyginamuosius dydžius, t. y. šiuo atveju remdamasi atitinkamomis gamybos ir pardavimo sąnaudomis tinkamoje tipiškoje šalyje pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies a punktą, kaip aptarta kitame skirsnyje.

3.2.3. Tipiška šalis

3.2.3.1. Bendrosios pastabos

(130) Pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies b punktą nustačiusi, kad Kinijos keraminių stalo ir virtuvės reikmenų sektoriuje esama didelių iškraipymų, turinčių įtakos kainoms ir (arba) sąnaudoms, Komisija normaliąją vertę apskaičiavo remdamasi gamybos ir pardavimo sąnaudomis atitinkamoje tipiškoje šalyje, kaip nustatyta pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies a punkte.

(131) Tipiška šalis pasirinkta remiantis šiais kriterijais: (1) ekonominio išsivystymo lygis panašus į KLR. Šiuo tikslu Komisija, remdamasi Pasaulio banko duomenų baze (116), naudojo šalis, kurių vienam gyventojui tenkančios bendrosios nacionalinės pajamos panašios į KLR; (2) nagrinėjamojo produkto gamyba toje šalyje; (3) susijusių viešų duomenų prieinamumas toje šalyje; (4) jei yra daugiau kaip viena galima tipiška šalis, prireikus pirmenybė teikiama šaliai, kurioje užtikrinamas tinkamas socialinės ir aplinkos apsaugos lygis.

(132) Kaip minėta 31 konstatuojamojoje dalyje, liepos 18 d. pranešime Komisija suinteresuotosioms šalims pranešė, kad ji nustatė tris galimas tipiškas šalis – Braziliją, Tailandą ir Turkiją – ir paragino suinteresuotąsias šalis teikti pastabas ir siūlyti kitas šalis. Ir CCCLA, ir pareiškėjas pateikė įvairių pastabų dėl galimų tipiškų šalių, tačiau nė vienas iš jų nepasiūlė kitos šalies.

3.2.3.1. Ekonominio išsivystymo lygis panašus į KLR

(133) Brazilija, Tailandas ir Turkija priskiriamos šalims, kurių ekonominio išsivystymo lygis yra panašus į KLR, t. y. Pasaulio bankas visas šias šalis priskiria prie didesnes nei vidutines pajamas gaunančių šalių.

(134) CCCLA pateikė pastabą (117), kad 2017 m. BNI vienam gyventojui Turkijoje buvo gerokai didesnės nei Kinijoje ar Brazilijoje. Pareiškėjas taip pat pateikė panašią pastabą (118) – kad 2016 m. BVP vienam gyventojui Brazilijoje buvo labai panašus kaip Kinijoje, o Turkijoje – gerokai didesnis. Taigi abi šalys tvirtino, kad pagal šį kriterijų Turkija nėra tinkama šalis.

(135) Pagrindiniame reglamente kalbama apie „atitinkamą valstybę, kurios ekonominis išsivystymas yra panašaus lygio“. Taigi pagrindiniame reglamente nenurodyta, kad Komisija turi pasirinkti tokią šalį, kurios BNI arba BVP vienam gyventojui lygis būtų panašus į Kinijos. Veikiau būtų galima teigti, kad tinkamas kriterijus yra ekonominio išsivystymo lygis. Norint nustatyti tokį panašumą, reikėtų remtis tuo, kokias šalis Pasaulio bankas atitinkamu laikotarpiu priskyrė prie didesnes nei vidutines pajamas gaunančių šalių, nes, nustatant galimai tinkamų šalių, kurių išsivystymo lygis yra panašus, skaičių, toks priskyrimas grindžiamas keliais objektyviais ekonominiais kriterijais. Kadangi Pasaulio banko duomenų bazėje visos šios trys šalys buvo priskirtos tai pačiai kategorijai, visos jos laikytos atitinkančiomis pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies a punkto pirmojoje įtraukoje nustatytą kriterijų. Todėl Komisija nusprendė, kad viso trys šalys vienodai atitinka šį kriterijų, ir pastaba buvo atmesta.

3.2.3.2. Peržiūrimojo produkto gamyba tipiškoje šalyje ir susijusių viešų duomenų prieinamumas tipiškoje šalyje

(136) Tam tikrus peržiūrimojo produkto kiekius gamina beveik visos pasaulio šalys. Išnagrinėjusi prieinamus duomenis, visų pirma – Pasaulio prekybos atlaso (119) ir „Orbis Bureau van Dijk“ (toliau – „Orbis“) duomenis (120), Komisija nustatė, kad šiame tyrime tipiškos šalys gali būti Brazilija, Tailandas ir Turkija.

(137) Savo pastabose CCCLA išreiškė susirūpinimą, kad Brazilijos, Tailando ir Turkijos nurodytos vidutinės gamybos veiksnių importo kainos labai skiriasi. Ji įtarė, kad šie skirtumai daugiausia susidaro dėl importuojamų kiekių. Paprastai galioja taisyklė, kad importuojant mažesnius kiekius taikomos didesnės kainos. Be to, CCCLA pareiškė abejojanti suderintos sistemos (SS) šešių skaitmenų kodų lygmeniu nurodytų importo kainų tikslumu ir paprašė Komisijos naudoti smulkesnio – aštuonių skaitmenų – lygmens kodus. Dėl finansinių duomenų prieinamumo CCCLA pažymėjo, kad Turkijos ir Brazilijos pelno ir PBA rodikliai pagrįsti tik viena ar dviem bendrovėmis, todėl jiems gali turėti įtakos atsitiktiniai veiksniai (pvz., prekių ženklu žymimų produktų pardavimas), o Tailando rodikliai pagrįsti 8 bendrovių vidurkiais. Todėl CCCLA tvirtino, kad turėtų būti pasirinktas Tailandas.

(138) Tačiau pareiškėjas tvirtino, kad kaip tipiška šalis turėtų būti naudojama Brazilija. Jis teigė, jog neatrodo, kad dvi iš aštuonių Komisijos nurodytų Tailando bendrovių gamintų peržiūrimąjį produktą ir kad apie Tailandą nėra naujų finansinių duomenų. Pareiškėjas taip pat nurodė, kad atliekant pradinį tyrimą Tailando gamintojas negalėjo pateikti pakankamai išsamių duomenų. Pareiškėjas tvirtino, kad peržiūros prašyme siūlyto Brazilijos gamintojo pardavimo, bendrosios ir administracinės išlaidos (toliau – PBA) ir pelnas iš esmės atitiko Sąjungos gamintojų PBA ir pelną, kurį jie tikėtųsi gauti, jei nebūtų importuojama dempingo kaina. Be to, pareiškėjas pažymėjo, kad vidutiniai Tailando gamintojų PBA ir pelno rodikliai yra pernelyg žemi ir kad nurodytieji dviejų iš jų pelno lygiai yra žemesni už siektiną pelną, nustatytą atliekant pradinį tyrimą. Pareiškėjas teigė, kad jo siūlomas Brazilijos gamintojas yra pasirengęs parengti ir pateikti prašomą sąnaudų informaciją.

(139) Atsakydama į šiuos teiginius, Komisija pažymėjo, jog vien tai, kad skiriasi vidutinės importo kainos, nereiškia, kad duomenys yra nepatikimi. Jei importuoti gamybos veiksnių kiekiai yra pakankamai tipiški ir nėra jokių kitų konkrečių aplinkybių, dėl kurių tie duomenys taptų netipiški arba netinkami, nėra jokio objektyvaus pagrindo atmesti šiuos duomenis arba siūlomas šalis. Dėl klasifikavimo lygmens pažymėtina, kad Komisija siekia taikyti patį tinkamiausią ir išsamiausią lygmenį, kokį įmanoma taikyti remiantis byloje esančia informacija. Kinijos eksportuojantys gamintojai kol kas pateikė Kinijos aštuonių skaitmenų lygmens kodus, daugeliu atvejų faktiškai atitinkančius SS šešių skaitmenų kodus, nes paskutiniai du skaitmenys buvo 00. Kai buvo įmanoma, Komisija nustatė ir naudojo atitinkamus tipiškos šalies nomenklatūros aštuonių skaitmenų lygmens kodus. Nesant jokių konkrečių pretenzijų dėl kokio nors konkretaus gamybos veiksnio, Komisija naudojo šiuos duomenis, kaip išsamiau paaiškinta 155 konstatuojamojoje dalyje.

(140) Be to, tai, kad Tailando finansiniai rodikliai (pvz., PBA ir pelnas) buvo pagrįsti didesniu bendrovių skaičiumi nei kitų dviejų šalių rodikliai, dar nereiškia, kad jie buvo patikimesni. Bet kokiu atveju pagrindiniame reglamente reikalaujama „reikiamų duomenų“, kurie turi būti „prieinami“, konkrečiai nenurodant, kad tai turėtų būti plačiausias duomenų rinkinys. Be to, kadangi yra galimybė susipažinti su auditorių patikrintomis Turkijos bendrovės ataskaitomis, prireikus Komisija gali pašalinti bet kokio neeilinio įvykio arba neįprastos veiklos įtaką finansiniams rodikliams. To negalima pasakyti apie kitų dviejų šalių bendroves. Taigi išsamiausi prieinami duomenys buvo Turkijos bendrovės duomenys. Remiantis tuo, kas išdėstyta, CCCLA teiginiai atmesti.

(141) Dėl pareiškėjo teiginio, susijusio su Brazilijos gamintojo PBA ir pelno lygiu, Komisija pažymėjo, kad klausimas, ar PBA ir pelno lygiai tipiškoje šalyje atitiko Sąjungos gamintojų PBA ir pelno lygius arba jų lūkesčius, nėra svarbus parenkant tinkamiausią tipišką šalį. Be to, priešingai nei tvirtino pareiškėjas, peržiūros prašyme nurodyto Brazilijos gamintojo finansiniai duomenys ir sąnaudų rodikliai nebuvo viešai prieinami. Todėl šie pareiškėjo teiginiai atmesti.

(142) Komisija atidžiai išnagrinėjo visus byloje esančius svarbius duomenis apie visus visų trijų galimų tipiškų šalių gamybos veiksnius ir pastebėjo, kad: (1) remiantis Pasaulio prekybos atlaso duomenų baze, visos trys šalys daugelį žaliavų importuoja tipiškais kiekiais. Tačiau kai kurių žaliavų (pvz., silikatinio smėlio ir kvarco, pigmentų ir gipso), kartu sudariusių apie 20 % integruoto gamintojo gamybos sąnaudų, Turkija ir Tailandas importavo gerokai daugiau nei Brazilija; (2) nurodytojo Turkijos gamintojo naujausios auditorių patikrintos finansinės ataskaitos yra viešai prieinamos (121), o nurodytųjų Brazilijos ir Tailando bendrovių – ne. Nors finansinės ataskaitos nėra būtinos tokiai analizei atlikti, jos vis tik yra naudingos, nes Komisijai suteikia galimybę įsitikinti, ar naudojami tinkamiausi rodikliai ir ar pašalinta galimų neeilinių įvykių įtaka; (3) Turkija teikia išsamią viešai prieinamą informaciją apie darbo sąnaudas (122) šalyje, taip pat išsamią informaciją apie atitinkame sektoriuje (nemetalų mineralų sektorių, įskaitant keramikos, stiklo, cemento ir kalkių gamybą) dirbtų valandų skaičių. Į šiuos Turkijos duomenis įeina duomenys apie socialinio draudimo įmokas ir kitas