2)

182–186 straipsniai pakeičiami taip: „182 straipsnis Su įvežimo bendrosiomis deklaracijomis susijusi elektroninė sistema (Kodekso 16 straipsnis) 1. Pagal Kodekso 16 straipsnio 1 dalį sukurta elektroninė sistema naudojama: a) teikiant, apdorojant ir saugant įvežimo bendrųjų deklaracijų duomenis ir kitą informaciją, susijusią su tomis deklaracijomis, su rizikos analize, kurią muitinė atlieka saugumui ir saugai, įskaitant aviacijos saugumą, užtikrinti, ir su priemonėmis, kurių turi būti imamasi remiantis tos analizės rezultatais; b) keičiantis informacija, susijusia su įvežimo bendrosios deklaracijos duomenimis ir įvežimo bendrųjų deklaracijų rizikos analizės rezultatais, su kita informacija, kurios reikia tai rizikos analizei atlikti, ir su priemonėmis, kurių turi būti imamasi remiantis rizikos analizės rezultatais, įskaitant rekomendacijas dėl tikrinimo vietų ir tikrinimo rezultatų; c) keičiantis informacija, kurios reikia Kodekso 46 straipsnio 3 dalyje nurodytų bendrų saugos ir saugumo rizikos kriterijų ir standartų, tikrinimo priemonių ir prioritetinių tikrinimo sričių įgyvendinimui stebėti ir vertinti. Etapais diegiamos sistemos kūrimo ir versijų diegimo datos nustatytos Komisijos įgyvendinimo sprendimo (ES) 2019/2151 (*1) priede pateiktame projekto „SMK importo kontrolės sistema 2“ (ICS2) apraše. 1a. Ekonominės veiklos vykdytojai įvežimo bendrųjų deklaracijų duomenims teikti, apdoroti ir saugoti, prašymams šias deklaracijas taisyti ir pripažinti negaliojančiomis teikti ir susijusios informacijoms mainams su muitine vykdyti naudojasi bendru Komisijos ir valstybių narių sutarimu sukurta ES darniąja verslininko sąsaja. 2. Nukrypstant nuo šio straipsnio 1 dalies, iki joje nurodytos elektroninės sistemos įdiegimo datų, nustatytų Įgyvendinimo sprendimo (ES) 2019/2151 priede, pagal šio reglamento 185 straipsnio 1 dalį, 187 straipsnį ir 188 straipsnio 3 dalį naudojama Reglamente (EEB) Nr. 2454/93 nustatyta elektroninė sistema, skirta informacijos, susijusios su įvežimo bendrosiomis deklaracijomis, mainams vykdyti. 183 straipsnis Įvežimo bendrosios deklaracijos pateikimas (Kodekso 127 straipsnio 4, 5 ir 6 dalys) 1. Jeigu netaikomas Deleguotojo reglamento (ES) 2015/2446 104 straipsnyje nustatytas atleidimas nuo pareigos pateikti įvežimo bendrąją deklaraciją, oro transportu vežamų prekių įvežimo bendrosios deklaracijos duomenys teikiami taip: a) oro vežėjai teikia išsamią įvežimo bendrąją deklaraciją, naudodamiesi 182 straipsnio 2 dalyje nurodyta elektronine sistema, iki Įgyvendinimo sprendimo (ES) 2019/2151 priede nustatytos šio reglamento 182 straipsnio 1 dalyje nurodytos elektroninės sistemos 2 versijos įdiegimo datos; b) skubių siuntų vežėjai teikia: — siuntų, kurių tikroji vertė viršija 22 EUR, įvežimo atvejais – išsamią įvežimo bendrąją deklaraciją, naudodamiesi 182 straipsnio 2 dalyje nurodyta elektronine sistema, iki datos, kuri Įgyvendinimo sprendimo (ES) 2019/2151 priede nustatyta kaip šio reglamento 182 straipsnio 1 dalyje nurodytos elektroninės sistemos 2 versijos diegimo laikotarpio pradžios data, — visų siuntų įvežimo atvejais – Deleguotojo reglamento (ES) 2015/2446 106 straipsnio 2 dalyje nurodytą minimalų duomenų rinkinį, naudodamiesi šio reglamento 182 straipsnio 1 dalyje nurodyta elektronine sistema, nuo Įgyvendinimo sprendimo (ES) 2019/2151 priede nustatytos tos sistemos 1 versijos įdiegimo datos; c) pašto paslaugų teikėjai siuntų, kurių galutinė paskirties vieta yra valstybė narė, įvežimo atvejais teikia Deleguotojo reglamento (ES) 2015/2446 106 straipsnio 2 dalyje nurodytą minimalų duomenų rinkinį, naudodamiesi šio reglamento 182 straipsnio 1 dalyje nurodyta elektronine sistema, nuo Įgyvendinimo sprendimo (ES) 2019/2151 priede nustatytos tos sistemos 1 versijos įdiegimo datos; d) teikiamas vienas ar daugiau duomenų rinkinių, naudojantis šio reglamento 182 straipsnio 1 dalyje nurodyta elektronine sistema, nuo Įgyvendinimo sprendimo (ES) 2019/2151 priede nustatytos tos sistemos 2 versijos įdiegimo datos. 1a. Jeigu netaikomas Deleguotojo reglamento (ES) 2015/2446 104 straipsnyje nustatytas atleidimas nuo pareigos pateikti įvežimo bendrąją deklaraciją, jūrų, vidaus vandenų, kelių arba geležinkelių transportu vežamų prekių įvežimo bendrosios deklaracijos duomenys teikiami taip: a) teikiama išsami įvežimo bendroji deklaracija, naudojantis 182 straipsnio 2 dalyje nurodyta elektronine sistema, iki Įgyvendinimo sprendimo (ES) 2019/2151 priede nustatytos šio reglamento 182 straipsnio 1 dalyje nurodytos elektroninės sistemos 3 versijos įdiegimo datos; b) teikiamas vienas ar daugiau duomenų rinkinių, naudojantis šio reglamento 182 straipsnio 1 dalyje nurodyta elektronine sistema, nuo Įgyvendinimo sprendimo (ES) 2019/2151 priede nustatytos tos sistemos 3 versijos įdiegimo datos. 2. Kai įvežimo bendroji deklaracija teikiama pateikiant daugiau nei vieną duomenų rinkinį arba Deleguotojo reglamento (ES) 2015/2446 106 straipsnio 2 ir 2a dalyse nurodytą minimalų duomenų rinkinį, asmuo, teikiantis dalinį arba minimalų duomenų rinkinį, jį pateikia tai muitinės įstaigai, kuri, jo žiniomis, yra pirmoji įvežimo muitinės įstaiga. Jeigu tas asmuo nežino, į kurią vietą Sąjungos muitų teritorijoje prekes vežanti transporto priemonė turėtų atvykti pirmiausia, pirmoji įvežimo muitinės įstaiga gali būti nustatoma pagal vietą, į kurią tos prekės siunčiamos. 184 straipsnis Pareiga informuoti tais atvejais, kai įvežimo bendrosios deklaracijos duomenis teikia ne vežėjas (Kodekso 127 straipsnio 6 dalis) 1. Nuo Įgyvendinimo sprendimo (ES) 2019/2151 priede nustatytos šio reglamento 182 straipsnio 1 dalyje nurodytos elektroninės sistemos 3 versijos įdiegimo datos Deleguotojo reglamento (ES) 2015/2446 112 straipsnio 1 dalyje nurodytais atvejais vežėjas ir bet kuris iš laivo važtaraštį (konosamentą) surašančių asmenų, teikdami įvežimo bendrosios deklaracijos duomenis, pateikia visų asmenų, sudariusių su jais vežimo sutartį ir nepateikusių jiems įvežimo bendrajai deklaracijai parengti reikalingų duomenų, tapatybės duomenis. Jei laivo važtaraštyje (konosamente), su kuriuo prekės vežamos be dalinių laivo važtaraščių (konosamentų), nurodytas gavėjas tą laivo važtaraštį (konosamentą) surašančiam asmeniui nepateikia būtinų duomenų, tas asmuo, teikdamas įvežimo bendrosios deklaracijos duomenis, pateikia gavėjo tapatybės duomenis. 2. Nuo Įgyvendinimo sprendimo (ES) 2019/2151 priede nustatytos šio reglamento 182 straipsnio 1 dalyje nurodytos elektroninės sistemos 3 versijos įdiegimo datos Deleguotojo reglamento (ES) 2015/2446 112 straipsnio 1 dalyje nurodytais atvejais laivo važtaraštį (konosamentą) surašantis asmuo informuoja asmenį, sudariusį su juo vežimo sutartį, apie to laivo važtaraščio (konosamento) surašymą. Jei yra sudarytas susitarimas dėl bendro prekių pakrovimo, laivo važtaraštį (konosamentą) surašantis asmuo informuoja asmenį, su kuriuo tą susitarimą sudarė, apie to laivo važtaraščio (konosamento) surašymą. 3. Nuo Įgyvendinimo sprendimo (ES) 2019/2151 priede nustatytos šio reglamento 182 straipsnio 1 dalyje nurodytos sistemos 2 versijos įdiegimo datos Deleguotojo reglamento (ES) 2015/2446 113 straipsnio 1 dalyje nurodytais atvejais vežėjas ir bet kuris iš orlaivio važtaraštį surašančių asmenų, teikdami įvežimo bendrosios deklaracijos duomenis, pateikia visų asmenų, sudariusių su jais vežimo sutartį arba surašiusių tų pačių prekių orlaivio važtaraštį ir nepateikusių jiems įvežimo bendrajai deklaracijai parengti reikalingų duomenų, tapatybės duomenis. 4. Nuo Įgyvendinimo sprendimo (ES) 2019/2151 priede nustatytos šio reglamento 182 straipsnio 1 dalyje nurodytos elektroninės sistemos 2 versijos įdiegimo datos Deleguotojo reglamento (ES) 2015/2446 113 straipsnio 1 dalyje nurodytais atvejais orlaivio važtaraštį surašantis asmuo informuoja apie to orlaivio važtaraščio surašymą asmenį, sudariusį su juo vežimo sutartį, apie to orlaivio važtaraščio surašymą. Jei yra sudarytas susitarimas dėl bendro prekių pakrovimo, orlaivio važtaraštį surašantis asmuo informuoja asmenį, su kuriuo tą susitarimą sudarė, apie to orlaivio važtaraščio surašymą. 5. Nuo Įgyvendinimo sprendimo (ES) 2019/2151 priede nustatytos šio reglamento 182 straipsnio 1 dalyje nurodytos elektroninės sistemos 2 versijos įdiegimo datos Deleguotojo reglamento (ES) 2015/2446 113a straipsnio 2 ir 3 dalyse nurodytais atvejais vežėjas, teikdamas įvežimo bendrosios deklaracijos duomenis, pateikia pašto paslaugų teikėjo arba skubių siuntų vežėjo, nepateikusio jam įvežimo bendrajai deklaracijai parengti reikalingų duomenų, tapatybės duomenis. 185 straipsnis Įvežimo bendrosios deklaracijos registracija (Kodekso 127 straipsnio 1 dalis) 1. Gavusi įvežimo bendrąją deklaraciją muitinė ją užregistruoja ir nedelsdama apie tai praneša deklarantui arba jo atstovui, taip pat tam asmeniui pranešdama įvežimo bendrosios deklaracijos MRN ir registracijos datą. 2. Nuo datos, kuri Įgyvendinimo sprendimo (ES) 2019/2151 priede nustatyta kaip šio reglamento 182 straipsnio 1 dalyje nurodytos elektroninės sistemos 1 versijos diegimo laikotarpio pradžios data, kai teikiant įvežimo bendrosios deklaracijos duomenis pateikiamas bent minimalus duomenų rinkinys, nurodytas Deleguotojo reglamento (ES) 2015/2446 106 straipsnio 2 ir 2a dalyse, arba daugiau nei vienas duomenų rinkinys, muitinė: a) gavusi tuos įvežimo bendrosios deklaracijos duomenų rinkinius, kiekvieną jų užregistruoja; b) apie registraciją nedelsdama praneša duomenų rinkinį pateikusiam asmeniui; c) tam asmeniui praneša kiekvieno duomenų rinkinio MRN ir registracijos datą. 3. Apie registraciją muitinė nedelsdama praneša to prašiusiam ir prieigą prie šio reglamento 182 straipsnyje nurodytų elektroninių sistemų turinčiam vežėjui šiais atvejais: a) jei įvežimo bendrąją deklaraciją pateikia asmuo, nurodytas Kodekso 127 straipsnio 4 dalies antroje pastraipoje; b) jei įvežimo bendrosios deklaracijos duomenys pateikti pagal Kodekso 127 straipsnio 6 dalį. 4. Pareiga informuoti vežėją 3 dalies b punkte nurodytais atvejais taikoma nuo datos, kuri Įgyvendinimo sprendimo (ES) 2019/2151 priede nustatyta kaip šio reglamento 182 straipsnio 1 dalyje nurodytos elektroninės sistemos 2 versijos diegimo laikotarpio pradžios data, jeigu vežėjas turi prieigą prie tos sistemos. 186 straipsnis Rizikos analizė ir tikrinimai, susiję su įvežimo bendrosiomis deklaracijomis (Kodekso 46 straipsnio 3 ir 5 dalys, 47 straipsnio 2 dalis ir 128 straipsnis) 1. Rizikos analizė turi būti atlikta iki prekių atvežimo į pirmąją įvežimo muitinės įstaigą su sąlyga, kad įvežimo bendroji deklaracija buvo pateikta laikantis Deleguotojo reglamento (ES) 2015/2446 105–109 straipsniuose nustatytų terminų, nebent nustatyta kokia nors rizika arba reikia atlikti papildomą rizikos analizę. Nedarant poveikio pirmos pastraipos taikymui, kai prekės į Sąjungos muitų teritoriją vežamos oro transportu, pirmoji rizikos analizė atliekama kuo greičiau, kai tik gaunamas minimalus įvežimo bendrosios deklaracijos duomenų rinkinys, nurodytas Deleguotojo reglamento (ES) 2015/2446 106 straipsnio 2 ir 2a dalyse. 2. Pirmoji įvežimo muitinės įstaiga atlieka rizikos analizę pirmiausia saugumo ir saugos užtikrinimo tikslais po to, kai naudojantis 182 straipsnio 1 dalyje nurodyta sistema apsikeičiama šia informacija: a) iškart po registracijos pirmoji įvežimo muitinės įstaiga užtikrina įvežimo bendrosios deklaracijos duomenų prieinamumą juose nurodytų valstybių narių muitinėms ir kitų valstybių narių muitinėms, kurios sistemoje yra užregistravusios su saugumo ir saugos rizika susijusią informaciją, atitinkančią tos įvežimo bendrosios deklaracijos duomenis; b) laikydamosi Deleguotojo reglamento (ES) 2015/2446 105–109 straipsniuose nurodytų terminų, šios dalies a punkte nurodytos valstybių narių muitinės atlieka rizikos analizę pirmiausia saugumo ir saugos užtikrinimo tikslais ir, jeigu nustato riziką, užtikrina analizės rezultatų prieinamumą pirmajai įvežimo muitinės įstaigai; c) pirmoji įvežimo muitinės įstaiga, atsižvelgdama į a punkte nurodytų valstybių narių muitinių pateiktą informaciją apie rizikos analizės rezultatus, baigia atlikti rizikos analizę; d) pirmoji įvežimo muitinės įstaiga užtikrina baigtos atlikti rizikos analizės rezultatų prieinamumą valstybių narių muitinėms, padėjusioms atlikti rizikos analizę, ir toms muitinėms, kurios yra potencialiai susijusios su atitinkamų prekių gabenimu; e) pirmoji įvežimo muitinės įstaiga apie baigtą atlikti rizikos analizę praneša toliau nurodytiems asmenims, jei jie paprašė būti apie tai informuojami ir turi prieigą prie 182 straipsnio 1 dalyje nurodytos elektroninės sistemos: i) deklarantui arba jo atstovui; ii) vežėjui, jei jis nėra deklarantas ar jo atstovas. 3. Jeigu pirmajai įvežimo muitinės įstaigai reikia daugiau informacijos apie įvežimo bendrosios deklaracijos duomenis rizikos analizei atlikti, analizė baigiama atlikti po to, kai ta informacija pateikiama. Šiuo tikslu pirmoji įvežimo muitinės įstaiga paprašo tos informacijos iš įvežimo bendrąją deklaraciją pateikusio asmens arba atitinkamais atvejais iš įvežimo bendrosios deklaracijos duomenis pateikusio asmens. Tais atvejais, kai tas asmuo nėra vežėjas, pirmoji įvežimo muitinės įstaiga informuoja vežėją, jei vežėjas paprašė būti apie tai informuojamas ir turi prieigą prie 182 straipsnio 1 dalyje nurodytos elektroninės sistemos. 4. Jei pirmoji įvežimo muitinės įstaiga turi pagrįstų priežasčių įtarti, kad oro transportu vežamos prekės gali kelti didelį pavojų aviacijos saugumui, ji pareikalauja, kad siunta prieš pakraunant į orlaivį, skrendantį į Sąjungos muitų teritoriją, būtų patikrinta kaip didelės rizikos krovinys ir paštas pagal Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) 2015/1998 (*2) priedo 6.7 punktą ir 2015 m. lapkričio 16 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimo C(2015) 8005 final, kuriuo nustatomos visapusiškos bendriesiems pagrindiniams aviacijos saugumo standartams įgyvendinti skirtos priemonės, kuriose pateikiama Reglamento (EB) Nr. 300/2008 18 straipsnio a punkte nurodyta informacija, priedo 6.7.3 punktą. Pirmoji įvežimo muitinės įstaiga apie tai praneša toliau nurodytiems asmenims, jei jie turi prieigą prie šio reglamento 182 straipsnio 1 dalyje nurodytos elektroninės sistemos: a) deklarantui arba jo atstovui; b) vežėjui, jei jis nėra deklarantas ar jo atstovas. Gavęs pranešimą, įvežimo bendrąją deklaraciją pateikęs asmuo arba atitinkamais atvejais įvežimo bendrosios deklaracijos duomenis pateikęs asmuo pateikia pirmajai įvežimo muitinės įstaigai to tikrinimo rezultatus ir visą kitą su tuo susijusią aktualią informaciją. Rizikos analizė baigiama atlikti tik gavus tą informaciją. 5. Jei pirmoji įvežimo muitinės įstaiga turi pagrįstų priežasčių manyti, kad oro transportu vežamos prekės arba Deleguotojo reglamento (ES) 2015/2446 105 straipsnio a punkte nurodyti jūrų transportu konteineriais vežami kroviniai gali kelti tokį didelį pavojų saugumui ir saugai, kad reikėtų imtis skubių veiksmų, ji nurodo nekrauti prekių į atitinkamą transporto priemonę. Pirmoji įvežimo muitinės įstaiga apie tai praneša toliau nurodytiems asmenims, jei jie turi prieigą prie šio reglamento 182 straipsnio 1 dalyje nurodytos elektroninės sistemos: a) deklarantui arba jo atstovui; b) vežėjui, jei jis nėra deklarantas ar jo atstovas. Toks pranešimas pateikiamas iškart, kai tik nustatoma atitinkama rizika, o Deleguotojo reglamento (ES) 2015/2446 105 straipsnio a punkte nurodytų jūrų transportu konteineriais vežamų krovinių atveju – ne vėliau kaip per 24 valandas nuo tada, kai vežėjas gauna įvežimo bendrąją deklaraciją arba atitinkamais atvejais įvežimo bendrosios deklaracijos duomenis. Pirmoji įvežimo muitinės įstaiga apie tą pranešimą nedelsdama praneša visų valstybių narių muitinėms ir užtikrina joms prieinamumą prie atitinkamų įvežimo bendrosios deklaracijos duomenų. 6. Jei nustatyta, kad siunta kelia tokį pavojų, kad atvykus ją vežančiai transporto priemonei reikėtų imtis skubių veiksmų, pirmoji įvežimo muitinės įstaiga imasi tų veiksmų, kai prekės atvežamos. 7. Baigusi atlikti rizikos analizę, pirmoji įvežimo muitinės įstaiga, naudodamasi 182 straipsnio 1 dalyje nurodyta elektronine sistema, gali rekomenduoti tinkamiausią tikrinimui atlikti vietą ir priemones. Už vietos, kuri buvo rekomenduota kaip tinkamiausia tikrinimui atlikti, priežiūrą atsakinga muitinės įstaiga ne vėliau kaip prekių pateikimo pirmajai įvežimo muitinės įstaigai momentu priima sprendimą dėl tikrinimo ir užtikrina to sprendimo rezultatų prieinamumą visoms muitinės įstaigoms, kurios yra potencialiai susijusios su atitinkamų prekių gabenimu, naudodamasi 182 straipsnio 1 dalyje nurodyta elektronine sistema. 7a. Kodekso 46 straipsnio 5 dalyje ir 47 straipsnio 2 dalyje nurodytais atvejais muitinės įstaigos užtikrina savo atlikto muitinio tikrinimo rezultatų prieinamumą kitų valstybių narių muitinėms, naudodamosi šio reglamento 182 straipsnio 1 dalyje nurodyta elektronine sistema, ir keičiasi su rizika susijusia informacija, naudodamosi šio reglamento 36 straipsnyje nurodyta sistema. 8. Jei į Sąjungos muitų teritoriją vežamos prekės, kurių atžvilgiu pagal Deleguotojo reglamento (ES) 2015/2446 104 straipsnio 1 dalies c–k, m ir n punktus ir 2–4 dalis taikomas atleidimas nuo pareigos pateikti įvežimo bendrąją deklaraciją, rizikos analizė atliekama pateikus prekes. 9. Muitinei pateiktos prekės gali būti išleistos muitinės procedūrai atlikti arba reeksportuoti, kai baigiama atlikti rizikos analizė ir kai tai įmanoma atsižvelgiant į rizikos analizės rezultatus ir, kai būtina, į taikytas priemones. 10. Rizikos analizė atliekama ir tuomet, kai pagal Kodekso 129 straipsnį pataisomi įvežimo bendrosios deklaracijos duomenys. Tokiu atveju, nedarant poveikio šio straipsnio 5 dalies trečioje pastraipoje jūrų transportu konteineriais vežamiems kroviniams nustatyto termino taikymui, rizikos analizė baigiama atlikti iškart, kai tik gaunami duomenys, nebent nustatoma rizika arba reikia atlikti papildomą rizikos analizę. (*1) 2019 m. gruodžio 13 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimas (ES) 2019/2151, kuriuo nustatoma darbo programa, susijusi su Sąjungos muitinės kodekse numatytų elektroninių sistemų kūrimu ir diegimu (OL L 325, 2019 12 16, p. 168)." (*2) 2015 m. lapkričio 5 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) 2015/1998, kuriuo nustatomos išsamios bendrųjų pagrindinių aviacijos saugumo standartų įgyvendinimo priemonės (OL L 299, 2015 11 14, p. 1).“;"