3)

VII priedas pakeičiamas taip: „VII PRIEDAS UŽKREČIAMOS SPONGIFORMINĖS ENCEFALOPATIJOS LIKVIDAVIMAS A SKYRIUS Priemonės, kurių imamasi patvirtinus USE atvejį 1. 13 straipsnio 1 dalies b punkte nurodytu tyrimu turi būti nustatyti: a) galvijų atveju: — visi kiti atrajotojai, laikomi gyvūnų ūkyje, kuriame liga buvo patvirtinta, — jei buvo patvirtinta, kad liga serga gyvūno patelė, jos palikuonys, atvesti dvejus metus prieš klinikinę ligos pradžią ar po jos, — visi kohortos, kurioje buvo patvirtinta liga, gyvūnai, — galima ligos kilmė, — kiti gyvūnai, laikomi gyvūnų ūkyje, kuriame liga buvo patvirtinta, ar kituose ūkiuose, kurie gali būti užkrėsti USE sukėlėjais, arba kurie turėjo sąlytį su tuo pačiu pašaru arba užkrato šaltiniu, — pašarų, kurie gali būti užteršti užkratu, kitų medžiagų judėjimas arba visos kitos užkrato pernešimo priemonės, kuriomis USE sukėlėjas galėjo būti perneštas į tiriamą ūkį ar iš jo; b) ožkų ir avių atveju: — visi atrajotojai, išskyrus avis ir ožkas, laikomas gyvūnų ūkyje, kuriame liga buvo patvirtinta, — kiek tai įmanoma, nustatyti gyvūnų patelių, kurių liga buvo patvirtinta, tėvus, visus embrionus, kiaušialąstes ir paskutinius palikuonis, — visos kitos avys ir ožkos, laikomos gyvūnų ūkiuose, kurių liga buvo patvirtinta, be nurodytųjų antrojoje įtraukoje, — galima ligos kilmė ir kiti ūkiai, kuriuose yra gyvūnų, embrionų arba kiaušialąsčių, kurie gali būti užkrėsti USE sukėlėju ar kurie turėjo sąlytį su tuo pačiu pašaru arba užkrato šaltiniu, — pašarų, kurie gali būti užteršti užkratu, kitų medžiagų judėjimas arba visos kitos užkrato pernešimo priemonės, kuriomis USE sukėlėjas galėjo būti perneštas į atitinkamą ūkį ar iš jo. 2. 13 straipsnio 1 dalies c punkte nustatytos priemonės yra bent šios priemonės: 2.1. Jei patvirtinama, kad galvijas užkrėstas GSE, 1 dalies a punkto antrojoje ir trečiojoje įtraukose nurodytu tyrimu nustatyti galvijai skerdžiami ir visiškai sunaikinami; tačiau valstybė narė gali nuspręsti: — 1 dalies a punkto trečiojoje įtraukoje nurodytos gyvūnų kohortos neskersti ir nesunaikinti, jei yra įrodymų, kad minėti gyvūnai nebuvo šeriami tais pačiais pašarais, kaip ir užkrėstas gyvūnas, — atidėti 1 dalies a punkto trečiojoje įtraukoje nurodytų kohortų gyvūnų skerdimą ir naikinimą iki jų vaisingo gyvenimo pabaigos, jei tai – nuolatos sėklos surinkimo centre laikomi buliai ir jei galima užtikrinti, kad nudvėsę jie bus visiškai sunaikinti. 2.2. Jei įtariama, kad valstybės narės ūkyje laikoma avis ar ožka yra užsikrėtusi USE, visoms kitoms to ūkio avims ir ožkoms oficialus judėjimo apribojimas taikomas tol, kol bus gauti tyrimo rezultatai. Jei yra įrodymų, kad nėra tikėtina, kad ūkis, kuriame gyvūnas buvo, kai buvo įtarta USE, ir yra ūkis, kuriame gyvūnas galėjo būti užkrėstas USE, kompetentinga institucija gali nuspręsti kitiems ūkiams arba tik ūkiui, kuriame gyvūnas turėjo sąlytį su užkratu, taikyti oficialias kontrolės priemones, atsižvelgiant į turimą epidemiologinę informaciją. 2.3. Jei USE diagnozė buvo patvirtinta aviai ar ožkai: a) jei GSE diagnozės negalima atmesti po tarplaboratorinio tyrimo, atlikto pagal X priedo C skyriaus 3.2 c punkte nustatytą tvarką, visi gyvūnai, identifikuoti tyrimu, nurodytu 1b punkto antrojoje–penktojoje įtraukose, skerdžiami ir visiškai sunaikinami, o tuo tyrimu identifikuoti embrionai ir kiaušialąstės – visiškai sunaikinami; b) jei GSE diagnozės negalima atmesti pagal X priedo C skyriaus 3.2 c punkte nustatytą tvarką, siekti kompetentingos institucijos sprendimo: arba i) visi 1 dalies b punkto antrojoje ir trečiojoje įtraukose nurodytu tyrimu identifikuoti gyvūnai skerdžiami ir visiškai sunaikinami, o embrionai ir kiaušialąstės visiškai sunaikinami; 3 punkte nustatytos sąlygos taikomos ūkiui; arba ii) visi 1 dalies b punkto antrojoje ir trečiojoje įtraukose nurodytu tyrimu nustatyti gyvuliai skerdžiami ir visiškas sunaikinami, o embrionai ir kiaušialąstės – visiškai sunaikinami, išskyrus: — veislinius ARR/ARR genotipo avinus, — veislines avis, turinčias ne mažiau kaip vieną ARR alelį ir neturinčias VRQ alelio, ir, jei atliekant tyrimą tokios veislinės avys yra ėringos, vėliau gimusius ėriukus, jei jų genotipas atitinka šios pastraipos reikalavimus, — tik skersti skirtas avis, turinčias ne mažiau kaip vieną ARR alelį, — jei kompetentinga institucija nuspręstų, iki trijų mėnesių amžiaus tik skersti skirtas avis ir ožkas. 3 punkte nustatytos sąlygos taikomos ūkiui; arba iii) valstybė narė gali nuspręsti neskersti ir nenaikinti gyvūnų, identifikuotų 1b punkto antroje ir trečioje įtraukose nurodytu tyrimu, kai sunku pakeisti avis žinomo genotipo avimis arba kai ARR alelio dažnumas veislinėje bandoje arba ūkyje yra nedidelis, arba kai yra būtina siekiant išvengti įvaisos, arba remiantis pagrįstu visų epidemiologinių veiksnių įvertinimu. 4 punkte nustatytos sąlygos taikomos ūkiui; c) nukrypdama nuo b punkte nustatytų priemonių ir tik kai USE atvejis, patvirtintas ūkyje, yra atipinis skrepi ligos atvejis, valstybė narė gali nuspręsti taikyti 5 punkte nustatytas priemones; d) valstybės narės gali: i) vietoje visų gyvūnų, nurodytų b punkto i papunktyje, skerdimo ir visiško sunaikinimo skersti tik žmonių maistui skirtus gyvūnus; ii) vietoje gyvūnų, nurodytų b punkto ii papunktyje, skerdimo ir visiško sunaikinimo skersti tik žmonių maistui skirtus gyvūnus, jeigu: — gyvūnai skerdžiami atitinkamos valstybės narės teritorijoje, — visi vyresni negu 18 mėnesių amžiaus arba turintys prasikalusius per dantenas daugiau negu du nuolatinius kandžius ir skirti skersti žmonių maistui gyvūnai turi būti tiriami dėl USE taikant laboratorinius metodus, nustatytus X priedo C skyriaus 3.2 poskyrio b punkte; e) Turi būti nustatytas avių (neviršijant 50 gyvūnų), paskerstų ir sunaikintų arba paskerstų žmonių maistui pagal b punkto i ir iii papunkčius, priono baltymo genotipas. 2.4. Jei užkrėstas gyvūnas pateko iš kito ūkio, atsižvelgdama į atvejo istoriją, valstybė narė gali nuspręsti likvidavimo priemones taikyti kilmės ūkyje, jas taikant ir ūkyje, kuriame infekcija buvo patvirtinta, ar užuot jas taikiusi jame; jei žemė naudojama daugiau negu vienai bandai bendrai ganyti, pagrįstai apsvarsčiusios visus epidemiologinius veiksnius, valstybės narės gali nuspręsti priemones taikyti vienai bandai. Jei viename ūkyje laikoma daugiau negu viena banda, valstybės narės gali nuspręsti priemones taikyti tik tai bandai, kurioje buvo patvirtinta USE, jei buvo patvirtinta, kad bandos buvo laikomos atskirai viena nuo kitos ir kad infekcijos plitimas tarp bandų per tiesioginį arba netiesioginį sąlytį nėra tikėtinas. 3. Ūkiui pritaikius 2.3 poskyrio a punkte ir b punkto i ar ii papunkčiuose nurodytas priemones: 3.1. Tik šie gyvūnai gali būti įvežami į ūkį (-us): a) ARR/ARR genotipo avinai; b) avys, turinčios bent vieną ARR alelį ir neturinčios VRQ alelio; c) ožkos, jei: i) ūkyje nėra veislinių avių, išskyrus a ir b punktuose nurodytų genotipų avis; ii) po gyvūnų sunaikinimo visos ūkio patalpos, kuriose laikomi gyvūnai, buvo kruopščiai išvalytos ir dezinfekuotos. 3.2. Tik šie avių genetinės medžiagos produktai gali būti naudojami ūkyje (-uose): a) ARR/ARR genotipo avinų sėkla; b) embrionai, turintys ne mažiau kaip vieną ARR alelį ir neturintys VRQ alelio. 3.3. Gyvūnų judėjimas iš ūkio turi atitikti šias sąlygas: a) ARR/ARR avių judėjimui iš ūkio netaikomi jokie apribojimai; b) avys, turinčios tik vieną ARR alelį, gali būti perkeliamos iš ūkio, tik jei jos iškart skerdžiamos žmonėms vartoti arba sunaikinimo tikslais. Tačiau: — avys, turinčios vieną ARR alelį ir neturinčios VRQ alelio, gali būti perkeliamos į kitus ūkius, kuriems taikomi apribojimai, vadovaujantis 2.3 b punkto ii papunkčiu ar 4 punktu pritaikius priemones, — jei kompetentinga institucija nuspręstų, ėriukai ir ožiukai gali būti perkeliami į vieną kitą ūkį tik nupenėti prieš juos skerdžiant; ūkyje, į kurį jie perkeliami, turi nebūti kitų avių arba ožkų, išskyrus penimas prieš skerdžiant, ir iš jo gyvos avys ar ožkos turi būti nesiunčiamos į kitus ūkius, nebent ten jos būtų iškart skerdžiamos; c) ožkos gali būti perkeltos, jei ūkiui taikoma intensyvesnė USE stebėsena, įskaitant visų vyresnių nei 18 mėnesių amžiaus ožkų tyrimą, ir: i) jos buvo paskerstos žmonėms vartoti jų vaisingo gyvenimo pabaigoje; arba ii) nudvėsė ar buvo paskerstos ūkyje ir kurios atitinka III priedo A skyriaus II dalies 3 punkte nustatytas sąlygas; d) jei valstybė narė nuspręstų, jaunesni negu trijų mėnesių amžiaus ėriukai ir ožiukai gali iš ūkio būti perkeliami, jei jie iškart skerdžiami žmonėms vartoti. 3.4. 3.1, 3.2 ir 3.3 punktuose nurodyti apribojimai ūkiui toliau taikomi trejus metus: a) nuo datos, kai visos ūkyje laikomos avys įgijo ARR/ARR statusą; b) arba nuo vėliausios datos, kai avys ar ožkos buvo laikomos ūkio patalpose; c) arba nuo datos, kai pradėta 3.3 punkto c papunktyje nurodyta intensyvesnė USE stebėsena; arba d) nuo datos, kai visi ūkyje laikomi veisliniai avinai yra ARR/ARR genotipo, visos veislinės avys turi ne mažiau kaip vieną ARR alelį ir neturi VRQ alelių, jei per dvejus metus atliktų vyresnių nei 18 mėnesių amžiaus toliau nurodytų gyvūnų USE tyrimų rezultatai yra neigiami: — kas metus atrenkamos vaisingo gyvenimo pabaigoje paskerstų avių imties, vadovaujantis III priedo A skyriaus II dalies 5 punkte pateiktoje lentelėje nurodytu mėginių imties dydžiu, ir — visų III priedo A skyriaus II dalies 3 punkte nurodytų ūkyje nudvėsusių ar paskerstų avių. 4. Po to, kai ūkyje buvo taikomos 2.3 b punkto iii papunktyje nustatytos priemonės, ir po paskutinio nustatyto USE atvejo dvejus veisimo metus: a) identifikuojamos ūkio avys ir ožkos; b) visos ūkyje esančios avys ir ožkos gali būti perkeliamos tik atitinkamos valstybės teritorijoje skersti žmonių maistui arba naikinimo tikslais; visi vyresni negu 18 mėnesių amžiaus gyvūnai, paskersti žmonių maistui, turi būti tiriami dėl USE laboratoriniais metodais, nurodytais X priedo C skyriaus 3.2 b punkte; c) kompetentinga institucija užtikrina, kad embrionai ir kiaušialąstės nebūtų išsiųsti iš ūkio; d) ūkyje gali būti naudojami tik avinų, turinčių ARR/ARR genotipą, sėkla ir embrionai, turintys bent vieną ARR alelį ir neturintys VRQ alelio; e) visos vyresnės nei 18 mėnesių avys ir ožkos, kurios nudvėsė arba buvo paskerstos ūkyje, turi būti tiriamos dėl USE; f) tik avinai, turintys ARR/ARR genotipą, ir avys iš ūkių, kur nebuvo nustatyta USE atvejų arba iš bandų, atitinkančių 3.4 punkte nurodytas sąlygas, gali būti įvežami į ūkį; g) tik ožkos iš ūkių, kur nebuvo nustatyta USE atvejų, arba iš bandų, atitinkančių 3.4 punkte nurodytas sąlygas, gali būti įvežamos į ūkį; h) visoms ūkyje laikomoms avims ir ožkoms turi būti taikomi bendri ganymo apribojimai, kuriuos turi nustatyti kompetentinga institucija, remdamasi pagrįstu visų epidemiologinių veiksnių vertinimu; i) nukrypstant nuo b punkto, jei kompetentinga institucija nuspręstų, ėriukai ir ožiukai gali būti perkeliami į tos pačios valstybės narės kitą ūkį tik nupenėti prieš juos skerdžiant; ūkyje, į kurį jie perkeliami, turi nebūti kitų avių arba ožkų, išskyrus penimas prieš skerdžiant, ir iš jo gyvos avys ar ožkos turi būti nesiunčiamos į kitus ūkius, nebent ten jos būtų iškart skerdžiamos. 5. Taikant nukrypti leidžiančią nuostatą, nurodytą 2.3 c punkte, taikomos šios priemonės: a) visi 1 dalies b punkto antrojoje ir trečiojoje įtraukose nurodytu tyrimu nustatyti gyvūnai skerdžiami ir visiškai sunaikinami, o embrionai ir kiaušialąstės visiškai sunaikinami; valstybės narės gali nuspręsti nustatyti avių, kurios buvo paskerstos ir sunaikintos, priono baltymo genotipą; b) arba dvejus veisimo metus nuo paskutinio USE atvejo nustatymo taiko bent šias priemones: i) identifikuojamos visos ūkio avys ir ožkos; ii) ūkiui turi būti taikoma intesnsyvesnė USE stebėsena dvejus metus, įskaitant visų avių ir ožkų, kurios yra vyresnės nei 18 mėnesių ir paskerstos žmonių maistui, ir visų vyresnių nei 18 mėnesių avių ir ožkų, kurios nudvėsė ar buvo paskerstos ūkyje, tyrimą; iii) kompetentinga institucija užtikrina, kad gyvos avys ir ožkos, embrionai ir kiaušialąstės iš ūkio nebūtų siunčiamos į kitas valstybes nares ar trečiąsias šalis. 6. 2.3 b punkto iii papunktyje nurodytas priemones ir 2.3 c ir d punktuose nurodytas nukrypti leidžiančias nuostatas taikančios valstybės narės praneša Komisijai apie jas suteikiant taikytas sąlygas ir kriterijus. Nustačius papildomus USE atvejus bandose, kur taikomos nukrypti leidžiančios nuostatos, sąlygos tokių nuostatų taikymui turi būti persvarstomos. B SKYRIUS Minimalūs reikalavimai veisimo programai, skirtai avių atsparumui USE pagal 6a straipsnį 1 DALIS Bendrieji reikalavimai 1. Veisimo programoje didžiausias dėmesys skiriamas didelės genetinės vertės bandoms. 2. Sukuriama duomenų bazė, kurią sudaro bent jau ši informacija: a) visų veisimo programoje dalyvaujančių bandų gyvūnų identiškumas, veislė ir skaičius; b) atskirų gyvūnų, atrinktų pagal veisimo programą, identifikavimas; c) genotipui nustatyti skirtų tyrimų rezultatai. 3. Nustatoma vienodo sertifikavimo sistema, pagal kurią kiekvieno pagal veisimo programą atrinkto gyvūno genotipas patvirtinamas nurodant jo individualų identifikavimo numerį. 4. Nustatoma gyvūnų ir atrinktų mėginių identifikavimo sistema, mėginių apdorojimo ir rezultatų pateikimo tvarka, sumažinanti žmogiškosios paklaidos galimybę. Šios sistemos veiksmingumas priklauso nuo reguliaraus atsitiktinių mėginių tikrinimo. 5. Veisimo programos tikslams paimto kraujo arba kitų audinių genotipas nustatomas pagal minėtą programą patvirtintose laboratorijose. 6. Valstybės narės kompetentinga institucija gali veisimo organizacijoms padėti kurti genetinius bankus, kuriuos sudaro sperma, kiaušialąstės ir (arba) embrionai, tipiški priono baltymo genotipams, kurie, tikėtina, retėja dėl veisimo programos. 7. Veisimo programos rengiamos kiekvienai veislei, atsižvelgiant į: a) tos pačios veislės skirtingų alelių dažnumą; b) veislės retumą; c) įvaisos vengimą arba genetinį pasyvumą. 2 DALIS Bandų dalyvavimo (veisimo programoje) specialiosios taisyklės 1. Veisimo programos tikslas – padidinti ARR alelio avių bandoje dažnumą, tuo pačiu sumažinant imlumą USE didinančių alelių dominavimą. 2. Minimalūs bandų dalyvavimo reikalavimai yra šie: a) visi bandos gyvūnai, kuriems nustatomas genotipas, atskirai identifikuojami, naudojant saugias priemones; b) prieš veisimą turi būti nustatytas visų veisimui skirtų bandos avinų genotipas; c) per šešis mėnesius nuo genotipo nustatymo turi būti paskersti arba iškastruoti visi VRQ alelį turintys patinai; tokie gyvūnai iš ūkio išvežami tik skersti; d) patelės, kurios, kaip žinoma, turi VRQ alelį, neturi būti išvežtos iš ūkio, išskyrus skersti; e) veisimui bandoje nenaudojami kiti nei sertifikuoti pagal veisimo programą patinai, įskaitant dirbtiniam apvaisinimui naudojamus spermos donorus. 3. Valstybės narės gali nuspręsti suteikti nukrypti leidžiančias nuostatas nuo 2 c ir d punktuose nustatytų reikalavimų veislių ir produktyvių požymių apsaugos tikslais. 4. Valstybės narės informuoja Komisiją apie pagal 3 punktą suteiktas išlygas ir apie taikomus kriterijus. 3 DALIS Atsparumo USE statuso pripažinimo avių bandoms pagrindai 1. Bendrosiose nuostatose pripažįstamas avių bandų, kurios dėl dalyvavimo 6a straipsnyje numatytoje veisimo programoje atitinka programoje nustatytus kriterijus, atsparumo USE statusas. Šis pripažinimas suteikiamas ne mažiau kaip dviem lygiais: a) I lygio bandos yra tos, kurias sudaro vien tik ARR/ARR genotipo avys; b) II lygio bandos – tai bandos, kurių palikuonys atsirado tik iš ARR/ARR genotipo avinų. Valstybės narės gali nuspręsti suteikti pripažinimą kitais lygiais, kurie atitinka nacionalinius reikalavimus. 2. USE atsparių avių bandų mėginiai reguliariai imami: a) ūkyje arba skerdykloje – siekiant nustatyti jų genotipą; b) kalbant apie I lygio bandas – skerdykloje, kur, remiantis III priedu, atliekamas vyresnių kaip 18 mėnesių gyvūnų USE tyrimas. 4 DALIS Ataskaitos, kurias valstybės narės turi pateikti Komisijai Valstybės narės diegdamos nacionalines veisimo programas siekiant atsparumo USE savo avių populiacijose praneša Komisijai apie tokių programų reikalavimus ir pateikia metines jų pažangos ataskaitas. Kiekvienų kalendorinių metų ataskaita įteikiama ne vėliau kaip iki kitų metų kovo 31 d.“