KOMISIJOS REKOMENDACIJA (ES) 2022/1342

2022 m. liepos 28 d.

dėl gyvsidabrio žuvyse, vėžiagyviuose ir moliuskuose stebėsenos

EUROPOS KOMISIJA,

atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 292 straipsnį,

kadangi:

(1) 2012 m. lapkričio 22 d. Europos maisto saugos tarnyba (toliau – Tarnyba) priėmė nuomonę dėl gyvsidabrio ir metilo gyvsidabrio maiste (1). Toje nuomonėje Tarnyba nustatė leidžiamąją neorganinio gyvsidabrio savaitės normą (toliau – LSN) – 4 μg/kg kūno masės, ir leidžiamąją metilo gyvsidabrio savaitės normą – 1,3 μg/kg kūno masės (abi medžiagos išreikštos kaip gyvsidabris), ir padarė išvadą, kad su maistu suvartojamo šios medžiagos kiekio 95-oji procentilė yra artima LSN arba ją viršija visose amžiaus grupėse. Daug žuvies suvartojantys vartotojai, tarp kurių gali būti nėščių moterų, gali iki maždaug šešių kartų viršyti LSN. Negimę kūdikiai sudaro pažeidžiamiausią grupę. Nuomonėje padaryta išvada, kad metilo gyvsidabrio poveikis, kai viršijama LSN, kelia susirūpinimą, tačiau, jei būtų svarstomos priemonės metilo gyvsidabrio poveikiui sumažinti, rekomenduojama atsižvelgti į teigiamą žuvies vartojimo poveikį;

(2) 2014 m. birželio 27 d. Tarnyba priėmė nuomonę dėl jūros gėrybių vartojimo naudos sveikatai, atsižvelgiant į riziką sveikatai, siejamą su metilo gyvsidabrio poveikiu (2). Toje nuomonėje Tarnyba peržiūrėjo jūros gėrybių vaidmenį europiečių mityboje ir įvertino teigiamą jūros gėrybių vartojimo poveikį sveikatos rezultatams, įskaitant jūros gėrybių vartojimo nėštumo metu poveikį vaikų neurologinio vystymosi funkciniams rezultatams ir jūros gėrybių vartojimo poveikį suaugusiųjų širdies ir kraujagyslių ligų rizikai. Tarnyba padarė išvadą, kad maždaug 1–2 jūros gėrybių porcijų suvartojimas per savaitę ir iki 3–4 porcijų suvartojimas per savaitę nėštumo metu siejamas su geresniais vaikų neurologinio vystymosi funkciniais rezultatais, palyginti su tuo, kai jūros gėrybių nevartojama. Tokie kiekiai taip pat siejami su mažesniu suaugusiųjų mirtingumu nuo vainikinės arterijos ligos;

(3) 2014 m. gruodžio 19 d. Tarnyba priėmė pareiškimą dėl žuvies ir (arba) jūros gėrybių vartojimo naudos, palyginti su metilo gyvsidabrio žuvyse ir (arba) jūros gėrybėse keliama rizika (3), kuriame padarė išvadą, kad, siekiant užtikrinti žuvies vartojimo naudą, susijusią su 1–4 žuvies porcijų suvartojimu per savaitę, ir apsaugoti nuo metilo gyvsidabrio toksiško poveikio neurologiniam vystymuisi, žuvies ir (arba) jūros gėrybių rūšių, kuriose yra daug gyvsidabrio, vartojimas turėtų būti apribotas;

(4) Komisijos reglamente (EB) Nr. 1881/2006 (4) nustatyta didžiausia leidžiamoji gyvsidabrio koncentracija žuvies, vėžiagyvių bei dvigeldžių moliuskų raumenų mėsoje ir maisto papilduose;

(5) naujausi paplitimo duomenys parodė, kad galima sumažinti didžiausią leidžiamąją gyvsidabrio koncentraciją įvairių rūšių žuvyse, todėl Komisijos reglamentu (ES) 2022/617 (5) toms žuvų rūšims nustatyta didžiausia leidžiamoji koncentracija buvo sumažinta. Nepaisant to, kad būta raginimų padidinti kitų rūšių žuvims, pvz., rykliams ir durklažuvėms, nustatytas dabartines didžiausios leidžiamosios koncentracijos vertes, Reglamente (ES) 2022/617 jos buvo išlaikytos atsižvelgiant į susijusias sveikatos problemas, kol bus surinkti papildomi duomenys ir atliktas mokslinis vertinimas;

(6) todėl, siekiant gauti išsamių duomenų apie tai, kaip dėl sumažintos didžiausios leidžiamosios koncentracijos tam tikrų rūšių žuvyse faktiškai pasikeitė bendras gyvsidabrio poveikis vartotojams, rekomenduotina, kad valstybės narės praneštų Tarnybai apie gyvsidabrio paplitimą visų rūšių žuvų – tiek laukinių sugautų žuvų, tiek ūkiuose, taikant įvairius metodus, išaugintų žuvų – produktuose;

(7) be to, iki šiol daugiausia paplitimo duomenų turima apie suminį gyvsidabrio kiekį. Kadangi metilo gyvsidabris yra toksiškesnis nei neorganinis gyvsidabris, kad būtų lengviau apskaičiuoti metilo gyvsidabrio ir suminio gyvsidabrio kiekių konkrečių rūšių žuvyse santykį, reikėtų pateikti ir metilo gyvsidabrio, ir suminio gyvsidabrio paplitimo mėginiuose duomenis. Tai padėtų atlikti išsamesnius maiste esančio gyvsidabrio poveikio ir keliamos rizikos vertinimus;

(8) siekiant visapusiškai užtikrinti teigiamą žuvų vartojimo poveikį ir kartu sumažinti gyvsidabrio toksiškumo riziką, žuvų vartojimo rekomendacijos yra svarbi rizikos valdymo priemonė. Tačiau 2012 m. Tarnybos nuomonėje pateikti su konkrečiomis žuvų rūšimis susiję poveikio duomenys rodo, kad vartotojai nežino apie esamas vartojimo rekomendacijas arba jų nesilaiko. Todėl naudinga rekomenduoti valstybių narių kompetentingoms institucijoms parengti nacionalines vartojimo rekomendacijas, taip pat aktyviai informuoti apie tokias rekomendacijas siekiant didinti informuotumą apie jas. Kadangi visoje Sąjungoje suvartojama daug įvairių rūšių žuvų, valstybės narės vartojimo rekomendacijas turėtų pritaikyti atsižvelgdamos į nacionalines žuvų vartojimo tendencijas, ypač į vartojamų žuvų rūšis. Padėti valstybių narių kompetentingoms institucijoms skleisti šias nacionalines maisto vartojimo rekomendacijas turėtų visos susijusios šalys, kaip antai maisto tvarkymo subjektai, atitinkami sveikatos priežiūros darbuotojai, universitetai, vartotojų organizacijos ir kitos suinteresuotosios šalys;

(9) siekdama įvertinti, kaip dėl žuvies vartojimo rekomendacijų pasikeitė gyvsidabrio poveikis vartotojams, Tarnyba turėtų atlikti valstybių narių vartojimo rekomendacijų veiksmingumo tyrimą;

(10) surinkti gyvsidabrio paplitimo duomenys ir informacija apie vartojimo rekomendacijų veiksmingumą padės atlikti išsamesnį poveikio vartotojams vertinimą, kurio reikia, kad ateityje būtų galima atnaujinti su gyvsidabriu susijusios rizikos vartotojams vertinimą. Šie vertinimai leis nustatyti, ar būtų tikslinga peržiūrėti didžiausią leidžiamąją gyvsidabrio koncentraciją tam tikrų rūšių žuvyse,

REKOMENDUOJA:

1. 2022 m., 2023 m., 2024 m. ir 2025 m. valstybės narės turėtų vykdyti metilo gyvsidabrio ir suminio gyvsidabrio kiekių žuvyse, vėžiagyviuose ir moliuskuose stebėseną. Stebėsena turėtų apimti daug įvairių žuvų, vėžiagyvių ir moliuskų rūšių ir turėtų atspindėti vartojimo įpročius, kad būtų galima tiksliai įvertinti gyvsidabrio poveikį vartotojams. Turėtų būti renkami duomenys ir apie ūkiuose išaugintų, ir apie sugautų laukinių gyvūnų produktus.

2. Valstybės narės turėtų parengti konkrečias nacionalines vartojimo rekomendacijas, susijusias su žuvų, vėžiagyvių ir moliuskų vartojimu, kad būtų visapusiškai užtikrintas teigiamas žuvų ir jūros gėrybių vartojimo poveikis ir kartu būtų apribota gyvsidabrio toksiškumo rizika. Rengdamos šias vartojimo rekomendacijas, valstybės narės visų pirma turėtų pateikti patarimus, kaip dažnai vartoti žuvis, vėžiagyvius bei moliuskus ir kokias rūšis vartoti.

3. Valstybės narės, maisto tvarkymo subjektai ir kitos suinteresuotosios šalys turėtų nuolat informuoti vartotojus ir atitinkamus sveikatos priežiūros darbuotojus, dirbančius su didžiausią riziką patiriančiomis vartotojų grupėmis, apie konkrečias nacionalines vartojimo rekomendacijas.

4. Valstybės narės turėtų informuoti Komisiją ir Tarnybą apie savo konkrečias nacionalines vartojimo rekomendacijas.

5. Valstybės narės turėtų Komisijai pranešti apie savo veiksmus, kuriais siekiama informuoti vartotojus ir atitinkamus sveikatos priežiūros darbuotojus apie nacionalines vartojimo rekomendacijas.

6. Valstybės narės ir maisto tvarkymo subjektai turėtų reguliariai teikti Tarnybai ataskaitas apie suminio gyvsidabrio ir metilo gyvsidabrio paplitimą įvairių rūšių žuvyse, vėžiagyviuose ir moliuskuose, pateikdami informaciją ir naudodami Tarnybos nustatytą elektroninio ataskaitų teikimo formatą. Teikdami duomenis jie turėtų ypatingą dėmesį skirti gamybos tipui (ar tai yra laukinių surinktų arba sugautų gyvūnų, ar ūkiuose ekologiškai arba neekologiškai išaugintų gyvūnų produktai).

Priimta Briuselyje 2022 m. liepos 28 d. Komisijos vardu Stella KYRIAKIDES Komisijos narė

(1) EFSA teršalų maisto grandinėje mokslinė grupė (CONTAM); Scientific Opinion on the risk for public health related to the presence of mercury and methylmercury in food. EFSA Journal 2012;10(12):2985.

(2) EFSA NDA grupė (EFSA dietinių produktų, mitybos ir alergologijos specialistų grupė), 2014 m. Scientific Opinion on health benefits of seafood (fish and shellfish) consumption in relation to health risks associated with exposure to methylmercury. EFSA Journal 2014;12(7):3761.

(3) EFSA mokslinis komitetas, 2015 m. Statement on the benefits of fish/seafood consumption compared to the risks of methylmercury in fish/seafood. EFSA Journal 2015;13(1):3982.

(4) 2006 m. gruodžio 19 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1881/2006, nustatantis didžiausias leistinas tam tikrų teršalų maisto produktuose koncentracijas (OL L 364, 2006 12 20, p. 5).

(5) 2022 m. balandžio 12 d. Komisijos reglamentas (ES) 2022/617, kuriuo dėl didžiausios leidžiamosios gyvsidabrio koncentracijos žuvyje ir druskoje iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 1881/2006 (OL L 115, 2022 4 13, p. 60).