Oficialusis leidinys L 188 , 29/07/1993 p. 0011 - 0018

specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 7 tomas 4 p. 0217

specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 7 tomas 4 p. 0217



Tarybos direktyva 93/30/EEB 1993 m. birželio 14 d. dėl dviračių arba triračių motorinių transporto priemonių garso signalo įtaisų EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA, atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 100a straipsnį, atsižvelgdama į 1992 m. birželio 30 d. Tarybos direktyvą 92/61/EEB dėl dviračių arba triračių motorinių transporto priemonių tipo patvirtinimo [1], atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [2], bendradarbiaudama su Europos Parlamentu [3], atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [4], kadangi vidaus rinką sudaro vidaus sienų neturinti erdvė, kurioje užtikrintas laisvas prekių, asmenų, paslaugų ir kapitalo judėjimas; kadangi dėl to turėtų būti patvirtintos būtinos tam tikslui priemonės; kadangi garso signalų įtaisų atžvilgiu kiekvienoje valstybėje narėje dviratės arba triratės motorinės transporto priemonės turi atitikti tam tikras technines charakteristikas, nustatytas privalomose nuostatose, kurios įvairiose valstybėse narėse yra skirtingos; kadangi dėl jų skirtumų šios nuostatos trukdo plėtoti prekybą Bendrijoje; kadangi šias vidaus rinkos veikimo kliūtis galima pašalinti, jei visos valstybės narės vietoj nacionalinių taisyklių taikys vienodus reikalavimus; kadangi būtina parengti suderintus dviračių arba triračių motorinių transporto priemonių garso signalo įtaisams taikomus reikalavimus, siekiant sudaryti galimybę kiekvienam šių transporto priemonių tipui pritaikyti Direktyvoje 92/61/EEB nustatytą tipo patvirtinimo ir komponentų tipo patvirtinimo tvarką; kadangi, atsižvelgiant į siūlomų įgyvendinti su šiuo sektoriumi susijusių veiksmų apimtį ir poveikį, šioje direktyvoje numatytos Bendrijos priemonės yra būtinos, iš tiesų esminės iškeltam tikslui, t. y. nustatant Bendrijos transporto priemonių tipo patvirtinimą; kadangi valstybės narės pačios negali tinkamai šio tikslo pasiekti; kadangi siekiant palengvinti skverbimąsi į Bendrijai nepriklausančių šalių rinkas, iškyla būtinybė pasiekti šios direktyvos ir Jungtinių Tautų Europos ekonominės komisijos reglamento Nr. 28 reikalavimų lygiavertiškumo, PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ: 1 straipsnis Ši direktyva taikoma visų tipų transporto priemonių, kurių apibrėžimas pateiktas Direktyvos 92/61/EEB 1 straipsnyje, garso signalo įtaisams. 2 straipsnis Dviratės arba triratės motorinės transporto priemonės tipo garso signalo įtaisų komponentų tipo patvirtinimo suteikimo tvarka, komponento formos garso signalo įtaiso komponento tipo patvirtinimo tvarka ir laisvo šių transporto priemonių judėjimo ir garso signalo įtaisų nekliudomo išleidimo į rinką sąlygos nustatytos Direktyvos 92/61/EEB II ir III skyriuose. 3 straipsnis Pagal Direktyvos 92/61/EEB 11 straipsnio nuostatas pripažįstamas šios direktyvos ir UN/ECE reglamento Nr. 28 (E/ECE/TRANS/505 — Rev. 1 / Add. 27) reikalavimų lygiavertiškumas. Komponentų tipo patvirtinimą suteikiančios valstybių narių valdžios institucijos pripažįsta pagal pirmiau minėto Reglamento Nr. 28 reikalavimus suteiktus patvirtinimus bei komponentų tipo patvirtinimo ženklus ir vertina juos kaip pagal šios direktyvos reikalavimus išduotų patvirtinimų alternatyvą. 4 straipsnis Šią direktyvą galima iš dalies pakeisti atsižvelgiant į Direktyvos 70/156/EEB [5] 13 straipsnį, siekiant: - atsižvelgti į visas 3 straipsnyje nurodyto ECE reglamento pakeitimus, - priedą suderinti su technikos pažanga. 5 straipsnis 1. Valstybės narės priima ir paskelbia nuostatas, būtinas šios direktyvos įgyvendinimui, iki 1994 m. gruodžio 14 d. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai. Valstybės narės, tvirtindamos šias nuostatas, daro jose nuorodą į į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo būdus nustato valstybės narės. Nuo pirmojoje pastraipoje nurodytos dienos valstybės narės negali drausti pradėti eksploatuoti šios direktyvos reikalavimus atitinkančias transporto priemones dėl priežasčių, susijusių su garso signalo įtaisais. Pirmojoje pastraipoje nurodytas nuostatas jos taiko nuo 1995 m. birželio 14 d. 2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų nuostatų tekstus. 6 straipsnis Ši direktyva skirta valstybėms narėms. Priimta Liuksemburge, 1993 m. birželio 14 d. Tarybos vardu Pirmininkas J. Trøjborg [1] OL L 225, 1992 8 10, p. 72. [2] OL C 293, 1992 11 9, p. 15. [3] OL C 337, 1992 12 21, p. 103 ir OL C 150, 1993 5 31. [4] OL C 73, 1993 3 15, p. 22. [5] OL L 42, 1970 2 23, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 92/53/EEB (OL L 225, 1992 8 10, p. 1). -------------------------------------------------- I PRIEDAS GARSO SIGNALO ĮTAISŲ KOMPONENTO TIPO PATVIRTINIMUI TAIKOMI REIKALAVIMAI 1. APIBRĖŽIMAI Šioje direktyvoje: 1.1. "garso signalo įtaisas" — tai garso signalą skleidžiantis įtaisas, skirtas perspėti apie transporto priemonės buvimą arba apie jos manevrą pavojingoje kelių eismo situacijoje; 1.1.1. įtaisas, sudarytas iš kelių angų, per kurias sklinda garsas ir kurios veikia maitinamos vieno energijos šaltinio, laikomas garso signalo įtaisu; 1.1.2. garso signalo įtaisas, kurį sudaro keli garso signalą skleidžiantys komponentai, veikiantys vienu metu dėl to, kad jie įsijungia naudojant vieną valdymo mechanizmą, laikomas vienu garso signalo įtaisu; 1.2. "garso signalo įtaiso tipas" — tai ypač šiais aspektais iš esmės vienas nuo kito nesiskiriantys garso signalo įtaisai: 1.2.1. prekės ženklas arba pavadinimas; 1.2.2. veikimo principas; 1.2.3. energijos tiekimo principas (nuolatinė srovė, kintamoji srovė, suslėgtas oras); 1.2.4. išorinė aptaiso forma; 1.2.5. diafragmos (diafragmų) forma ir matmenys; 1.2.6. angos (angų), iš kurios sklinda garsas, forma arba tipas; 1.2.7. nominalieji garso dažniai; 1.2.8. nominali tiekimo įtampa; 1.2.9. kai į signalo įtaisus išorinis šaltinis tiesiogiai tiekia suslėgtą orą: nominalus darbinis slėgis. 2. REIKALAVIMAI 2.1. Garso signalo įtaisai turi skleisti ištisinį vienodą garsą ir jiems veikiant garso spektro skirtumai neturi būti pastebimi. Jei garso signalo įtaisui tiekiama kintamoji srovė, šis reikalavimas taikomas tik tada, kai generatoriaus greitis, kurio ribos atitinka 3.3.2. papunktyje nustatytas ribas, yra pastovus. 2.2. Signalo įtaisų garso charakteristikos (garso energijos spektrinis paskirstymas, garso spaudimo lygis) ir mechaninės charakteristikos turi būti tokios, kad nustatyta eilės tvarka 3 ir 4 skirsniuose nurodytų, su įtaisais susijusių patikrinimų rezultatai būtų teigiami. 3. GARSO LYGIO MATAVIMAI 3.1. Garso signalo įtaisų bandymai pirmiausia turi būti atliekami neaidžioje aplinkoje. Alternatyviu būdu įtaisai gali būti bandomi pusiau aidžioje ertmėje arba tuščioje erdvėje lauke. Tokiu atveju būtina imtis atsargumo priemonių, siekiant išvengti atspindžių nuo žemės matavimo plote, pvz., galima įrengti keletą sugeriančių filtrų. Būtina patikrinti, kad pusiausferoje, kurios spindulys yra ne mažesnis kaip 5 m iki maksimalaus dažnio, kurį reikia išmatuoti, sferinis iškraipymas nebūtų didesnis kaip 1 dB, daugiausia matavimo kryptimi ir įtaiso bei mikrofono aukštyje. Aplinkos triukšmas turi būti bent 10 dB žemesnis už garso spaudimo lygius, kuriuos reikia išmatuoti. Patikrinti pateiktas įtaisas ir mikrofonas turi būti tame pačiame aukštyje. Tas aukštis turi būti nuo 1,15 m iki 1,25 m. Mikrofono maksimalaus jautrumo linija turi sutapti su kryptimi, kuria sklindantis signalo įtaiso garsas siekia aukščiausią lygį. Mikrofonas turi būti pastatytas taip, kad jo diafragma būtų 2 ± 0,01 m nuo įtaiso skleidžiamo garso išjungimo plokštumos. Reikia nustatyti tokį pat atstumą nuo įtaisų, kurie turi kelias garso išėjimo angas, lyginant su arčiausiai mikrofono esančia garso išjungimo plokštuma. 3.2. Matuojant garso spaudimo lygį reikia naudoti pirmosios tikslumo klasės garso lygio matavimo prietaisą, atitinkantį IEC leidinio Nr. 651 pirmojo leidimo (1979 m.) reikalavimus. Atliekant visus matavimus reikia naudoti "greitąją" vyksmo konstantą. Bendriesiems garso spaudimo lygiams matuoti reikia naudoti (A) apkrovimo kreivę. Skleidžiamo garso spektrui matuoti reikia naudoti garso signalo Furjė transformaciją. Kaip alternatyvą galima naudoti trečiosios oktavos filtrus, atitinkančius IEC leidinio Nr. 225 pirmajame leidime (1966 m.) nurodytus reikalavimus. Tokiu atveju 2500 Hz centro oktavos dažnių juostos garso spaudimo lygis nustatomas pridedant 2000,2500 ir 3150 Hz centro dažnių trečiosios oktavos juostų garso spaudimo kvadratus. Visais atvejais galima remtis tik Furjė transformacijos metodu. 3.3. Garso signalo įtaisui turi būti tiekiama viena iš šių įtampos rūšių, atitinkamai: 3.3.1. jei garso signalo įtaisai gauna nuolatinę srovę, bandymo metu naudojama 6,5, 13 arba 26 voltų įtampa, matuojant prie elektros šaltinio išėjimo, kuri atitinka nominalią 6, 12 arba 24 voltų įtampą; 3.3.2. jei į garso signalo įtaisus tiekiama nuolatinė srovė, kurią turi tiekti su tokio tipo įtaisu paprastai naudojamas elektros generatorius. Tokio tipo signalo įtaiso garso savybės turi būti fiksuojamos, kai alternatoriaus greitis atitinka 50, 75 ir 100 % maksimalaus greičio, kurį gamintojas yra nustatęs nuolat veikiančio alternatoriaus aržvilgiu. Bandymo metu alternatorius neturi tiekti energijos į kitą elektros prietaisą. 4 skirsnyje aprašytasis su patvarumo nustatymu susijęs bandymas turi būti atliekamas įrangos gamintojo nurodyto greičio sąlygomis, pasirenkant iš pirmiau nurodytų diapazono variantų. 3.4. Jei nuolatinę srovę gaunančiam garso signalo įtaisui bandyti naudojama išlyginta srovė, nelygus šios srovės komponentas gnybtuose neturi būti didesnis kaip 0,1 volto, matuojant dvipuse amplitude signalo įtaisų veikimo metu. 3.5. Tiesioginę srovę gaunančio garso signalo įtaiso elektros laidininko varža, įskaitant gnybtų ir kontaktų varžą, turi būti kuo artimesnė toliau nurodytiems dydžiams: - 0,05 omo, kai nominali įtampa yra 6 V, - 0,10 omo, kai nominali įtampa yra 12 V, - 0,20 omo, kai nominali įtampa yra 24 V. 3.6. Garso signalo įtaisas turi būti nejudamai pritvirtintas, naudojant tam skirtą gamintojo patiektą detalę ar detales su atrama, kurios masė yra ne mažiau kaip 10 kartų didesnė už garso signalo įtaiso, kurį reikia išbandyti, masę, ir ne mažesnė kaip 30 kg. Be to, atrama turi būti tokia, kad atspindžiai nuo jos sienų ir vibracija neturėtų didelės reikšmės matavimų rezultatams. 3.7. Pagal pirmiau nurodytas sąlygas, esant A apkrovimui, garso lygis neturi viršyti šių dydžių: a) 115 dB(A), jei garso signalo įtaisas yra skirtas daugiausia mopedams, motociklams ir triračiams, kurių galia ne didesnė kaip 7 kW; b) 118 dB(A), jei garso signalo įtaisas yra skirtas daugiausia motociklams ir triračiams, kurių galia didesnė kaip 7 kW. 3.7.1. Be to, 1800-3550 Hz dažnių juostoje garso spaudimo lygis turi būti aukštesnis už bet kurio dažnio komponento virš 3 550 Hz garso spaudimo lygį ir bet kuriuo atveju turi būti ne mažesnis kaip: a) 90 dB(A), jei garso signalo įtaisai yra skirti daugiausia mopedams; b) 95 dB(A), jei garso signalo įtaisai yra skirti daugiausia motociklams ir triračiams, kurių galia ne didesnė kaip 7 kW; c) 105 dB(A), jei garso signalo įtaisai yra skirti daugiausia motociklams ir triračiams, kurių galia didesnė kaip 7 kW. 3.7.2. Garso signalo įtaisus, pasižyminčius 3.7.1 c papunktyje išvardytomis charakteristikomis, galima naudoti 3.7.1 a ir b papunkčiuose nurodytose transporto priemonėse, o garso signalo įtaisus, kurie pasižymi 3.7.1 b papunktyje išvardytomis charakteristikomis, galima naudoti mopeduose. 3.8. Pirmiau išvardytas charakteristikas taip pat turi turėti visi garso signalo įtaisai, su kuriais buvo atliktas 4 skirsnyje numatytas patvarumo bandymas. Įtampos kitimas gali būti arba tarp 115 ir 95 % vardinės vertės, kai garso signalo įtaisams tiekiama nuolatinė srovė, arba tarp 50 ir 100 % maksimalaus alternatoriaus greičio, kurį alternatoriaus gamintojas yra numatęs nuolatinio veikimo atveju, kai garso signalo įtaisams tiekiama kintamoji srovė. 3.9. Delsos trukmė nuo įjungimo iki to momento, kai garsas pasiekia 3.7 skirsnyje nurodytą minimalią vertę, neturi viršyti 0,2 sekundės, matavimus atliekant 20 ± 5 °C aplinkos temperatūros sąlygomis. Šis reikalavimas ypač taikomas pneumatiniams arba elektriniams-pneumatiniams signalo įtaisams. 3.10. Gamintojo nustatytomis energijos tiekimo sąlygomis pneumatinių arba elektrinių-pneumatinių signalo įtaisų akustinis veikimas turi atitikti elektriniams garso signalo įtaisams keliamus reikalavimus. 3.11. Bet kurio daugiatonio įtaiso, kurio kiekviena komponento dalis gali savarankiškai skleisti garsą, kiekvienas individualus komponentas turi atitikti pirmiau nustatytas minimalias vertes. Maksimalus bendrasis garso lygis turi būti pasiekiamas tada, kai visos komponento dalys veikia vienu metu. 4. ATSPARUMO BANDYMAS 4.1. Garso signalo įtaisas turi turėti nuo 3.3 iki 3.5 skirsniuose nurodytą nominalią įtampą laidininko varžos sąlygomis ir turi veikti: - 10000 kartų, jei signalo įtaisai yra skirti daugiausia mopedams, motociklams ir triračiams, kurių galia ne didesnė kaip 7 kW, - 50000 kartų, jei signalo įtaisai yra skirti daugiausia motociklams ir triračiams, kurių galia atitinkamai didesnė kaip 7kW, kai įrenginys būna vieną sekundę įjungtas ir keturias sekundes išjungtas. Bandymo metu naudojama garso signalo įtaiso priverstinė trauka, kurios greitis yra apie 10 m/s. 4.2. Jei bandymas atliekamas izoliuotoje kameroje, jos tūris turi būti pakankamas, siekiant užtikrinti šilumos, kurią signalo įtaisas skleidžia atsparumo bandymo metu, normalią disipaciją. 4.3. Aplinkos temperatūra bandymo kameroje turi būti tarp + 15 ir + 30 °C. 4.4. Jei atlikus pusę būtinų veiksmų, garso lygio charakteristikos, lyginant su charakteristikomis, kurios buvo užfiksuotos prieš bandymą, pasikeičia, garso signalo įtaisą galima vėl nustatyti. Kai atliekami visi būtini veiksmai, 3 skirsnyje numatytas garso signalo įtaiso bandymas turi pasisekti, jei būtina, veikiama vėl nustačius įtaisą. 4.5. Kas 10000 suveikimų elektrinius-pneumatinius garso signalo įtaisus galima sutepti jų gamintojo rekomenduojama alyva. 5. KOMPONENTO TIPO PATVIRTINIMO ŽENKLAS 5.1. Visi garso signalo įtaisai, kurie atitinka komponento tipo patvirtinimą turintį tipą, turi būti pažymėti komponento tipo patvirtinimo ženklu pagal Tarybos direktyvos 92/61/EEB V priede išdėstytus reikalavimus. -------------------------------------------------- II PRIEDAS REIKALAVIMAI, TAIKOMI DVIRATĖSE ARBA TRIRATĖSE MOTORINĖSE TRANSPORTO PRIEMONĖSE MONTUOJANT GARSO SIGNALO ĮTAISUS 1. Apibrėžimai Šioje direktyvoje: 1.1. "transporto priemonės tipas" — tai tarpusavyje iš esmės nesiskiriančios transporto priemonės, kai bet kurie skirtumai gali būti susiję su: 1.1.1. transporto priemonėje sumontuotų garso signalo įtaisų skaičiumi ir tipu (tipais); 1.1.2. transporto priemonės signalo įtaiso adapteriais; 1.1.3. signalo įtaisų vieta transporto priemonėje; 1.1.4. struktūrinių dalių, prie kurių pritvirtintas (pritvirtinti) garso signalo įtaisas (įtaisai), standumu; 1.1.5. forma ir transporto priemonės priekį sudarančio kėbulo medžiagomis, galinčiomis paveikti garsų, kuriuos skleidžia signalo įtaisas (įtaisai), lygį ir tuos garsus slopinti. 2. REIKALAVIMAI 2.1. Visose transporto priemonėse turi būti garso signalo įtaisas, turintis komponentų tipo patvirtinimą pagal šios direktyvos arba Tarybos direktyvos 70/388/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su motorinių transporto priemonių garso signalo įtaisais, derinimo [1] reikalavimus; tačiau mopeduose, kuriuose yra mažesnės nei 0,5 kW galios variklis ir kurių maksimalus konstrukcinis greitis neviršija 25 km/h, gali būti tipo patvirtinimą turintis garso signalo įtaisas arba nepatvirtintas mechaninis signalo įtaisas. Pastaruoju atveju gamintojas turi patvirtinti, kad šis mechaninis įtaisas atitinka valstybės narės, kurioje turi būti prekiaujama tokiais žemos veikimo kokybės mopedais, tam įtaiso tipui keliamus reikalavimus. 2.2. Bandymo metu naudojama I priedo 3.3 skirsnyje nustatyta įtampa. 2.3. Garso spaudimo lygis turi būti matuojamas atsižvelgiant į I priedo 3.2 skirsnyje nurodytas sąlygas. 2.4. A apkrovimo garso, kurį skleidžia transporto priemonėje esantis įtaisas (įtaisai), spaudimo lygį reikia matuoti 7 m prieš transporto priemonę, pastatytą atviroje erdvėje ant kuo lygesnio paviršiaus, o jei garso signalo įtaisams tiekiama nuolatinė srovė, transporto priemonės variklis turi būti išjungtas. 2.5. Matavimo įtaiso mikrofoną apytikriai reikia statyti transporto priemonės vidurinėjė išilginėje plokštumoje. 2.6. Aplinkos triukšmo ir vėjo keliamo triukšmo spaudimo lygis turi būti ne mažiau kaip 10 dB(A) žemesnis už garso lygį, kurį reikia išmatuoti. 2.7. Maksimalaus garso spaudimo lygio reikia ieškoti atkarpoje nuo 0,5 m iki 1,5 m aukščiau paviršiaus lygio. 2.8. Kai matavimai atliekami 2.2-2.7 skirsniuose nurodytomis sąlygomis, bandomo garso signalo garso lygio maksimali vertė (2.7 skirsnis) turi siekti ne mažiau kaip: a) 75 dB(A) ir ne daugiau kaip 112 dB(A), taikant mopedams; b) 80 dB(A) ir ne daugiau kaip 112 dB(A), taikant motociklams ir triračiams, kurių galia ne didesnė kaip 7 kW; c) 93 dB(A) ir ne daugiau kaip 112 dB(A), taikant motociklams ir triračiams, kurių galia didesnė kaip 7 kW. [1] OL L 176, 1970 8 10, p. 12. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 87/354/EEB (OL L 192, 1987 7 11, p. 43). --------------------------------------------------