LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 225/1

KOMISIJOS SPRENDIMAS

2007 m. balandžio 24 d.

dėl valstybės pagalbos, kurią Belgija suteikė InterFerryBoats [C 46/05 (ex NN 9/04 ir ex N 55/05)]

(pranešta dokumentu Nr. C(2007) 1180)

(Tekstas autentiškas tik prancūzų ir olandų kalbomis)

(Tekstas svarbus EEE)

(2009/608/EB)

EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,

atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 88 straipsnio 2 dalies pirmąją pastraipą,

atsižvelgdama į Europos ekonominės erdvės susitarimą, ypač į jo 62 straipsnio 1 dalies a punktą,

pakvietusi suinteresuotąsias šalis pateikti savo pastabas pagal minėtų straipsnių nuostatas,

kadangi:

1. PROCEDŪRA

1.1. Bylos NN 9/04 ir N 55/05

(1) 2003 m. rugpjūčio 12 d. raštu, kuris Europos Komisijos buvo užregistruotas 2003 m. rugpjūčio 12 d. (TREN/A(03)27718), Belgijos valdžios institucijos pranešė apie sanavimo ir restruktūrizavimo priemones kurias pagal Sutarties 88 straipsnio 3 dalį bendrovė Société Nationale des Chemins de Fer Belges (SNCB) pritaikė savo filialui Inter Ferry Boats (IFB), 2003 m. balandžio 7 d. sudariusi pagrindų sutartį.

(2) 2003 m. spalio 13 d. (D(03)17546), Komisija kreipėsi į Belgijos valdžios institucijas prašydama pateikti papildomos informacijos. 2003 m. gruodžio 12 d. šiuo klausimu buvo surengtas dvišalis susitikimas su Belgijos valdžios atstovais. Susitikime Komisijai buvo įteiktas IFB restruktūrizavimo planas.

(3) Belgijos valdžios institucijos į Komisijos raštą atsakė 2004 m. sausio 7 d. raštu, kuris Komisijos užregistruotas 2004 m. sausio 13 d. (TREN/A(04)10708). Iš šio rašto paaiškėjo, kad pagalba, apie kurią buvo pranešta, buvo suteikta. Todėl buvo užregistruota byla Nr. NN 9/04. Antrasis susitikimas įvyko 2004 m. balandžio 30 d. Belgijos valdžios institucijos 2004 m. birželio 15 d. raštu, Komisijos užregistruotu 2004 m. birželio 21 d. (TREN/A(04)23691), atsiuntė Komisijos per šį susitikimą paprašytą papildomą informaciją.

(4) 2005 m. sausio 26 d. raštu (D(05)100339) Komisija paprašė Belgijos valdžios institucijų pateikti papildomos informacijos. Ji pateikta 2005 m. kovo 25 d. raštu, Komisijos užregistruotu 2005 m. kovo 30 d. (TREN/A(05)7712).

(5) 2005 m. sausio 28 d. raštu (SG(2005)A1133) Belgijos valdžios institucijos pranešė Komisijai apie SNCB ketinimą papildomai padidinti IFB kapitalą, toks padidinimas nenumatytas susitarimuose, apie kuriuos pranešta 2003 m. rugpjūčio 12 d. Komisija šį pranešimą užregistravo ir suteikė numerį N 55/2005.

(6) 2005 m. kovo 29 d. raštu (D(05)106199) Komisija paprašė Belgijos valdžios institucijų papildomos informacijos. Ji pateikta 2005 m. balandžio 28 d. raštu, Komisijos užregistruotu 2005 m. gegužės 3 d. (SG(2005)A(05)4155).

(7) 2005 m. gegužės 31 d. raštu (D(05)111096) Komisija paprašė Belgijos valdžios institucijų papildomos informacijos. Ji pateikta 2005 m. birželio 30 d. raštu, Komisijos užregistruotu 2005 m. liepos 1 d. (TREN/A(05)16598).

(8) 2005 m. rugsėjo 16 d. įvyko Komisijos ir Belgijos valdžios atstovų darbo susitikimas. Susitikimo metu Komisija paprašė Belgijos valdžios atstovų papildomos informacijos. Ji pateikta 2005 m. spalio 21 d. elektroniniu raštu, Komisijos užregistruotu 2005 m. spalio 24 d. (TREN/A(05)27067).

1.2. Byla C 46/05

(9) 2005 m. gruodžio 7 d. raštu Komisija pranešė Belgijai apie sprendimą pradėti procedūrą dėl čia aptariamų priemonių pagal Sutarties 88 straipsnio 2 dalį.

(10) Komisijos sprendimas pradėti procedūrą buvo paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (1). Komisija paragino suinteresuotąsias šalis pateikti pastabas dėl šios pagalbos priemonės. Komisija iš trečiųjų suinteresuotųjų šalių šiuo klausimu pastabų negavo.

(11) Į raštą, kuriuo pradedama procedūra, Belgija atsakė 2006 m. vasario 14 d. raštu, Komisijos užregistruotu 2006 m. vasario 15 d. numeriu TREN/A/13934. Tuo pačiu 2006 m. vasario 14 d. raštu ji atsiėmė 2005 m. sausio 28 d. pranešimą.

(12) 2006 m. birželio 1 d. ir liepos 25 d. įvyko Komisijos ir Belgijos valdžios atstovų darbo susitikimai. 2006 m. birželio 29 d. raštu, užregistruotu tą pačią dieną numeriu TREN/A/25806, 2006 m. rugsėjo 20 d. raštu, užregistruotu tą pačią dieną numeriu TREN/A/32665, ir elektroniniais raštais, išsiųstais 2006 m. lapkričio 16 ir 21 dienomis bei užregistruotais numeriais TREN/A/37638 ir TREN/A/37981, Belgijos valdžios atstovai perdavė Komisijai papildomos informacijos.

(13) 2006 m. lapkričio 30 d. raštu, kurį Komisija gavo 2006 m. gruodžio 5 d. ir įregistravo numeriu TREN/A/39219, Belgijos valdžios institucijos perdavė su šia byla susijusį p. Karel Vinck raštą. Šį raštą Belgijos valdžios institucijos persiuntė, siekdamos paremti savo teiginį, kad SNCB sprendimai šioje byloje susiję ne su Belgijos vyriausybe, o tik su pačia bendrove SNCB.

(14) 2007 m. vasario 5 d. raštu (D(07)302095) Komisija paprašė Belgijos papildomos informacijos. Belgija šią informaciją perdavė 2007 m. vasario 7 d. raštu (A(07)24246), 2007 m. vasario 8 d. raštu, Komisijos užregistruotu 2007 m. vasario 9 d. (A(07)23613), 2007 m. vasario 13 d. raštu, Komisijos užregistruotu 2007 m. vasario 15 d. (A(07)24201), ir 2007 m. vasario 15 d. raštu, Komisijos užregistruotu 2007 m. vasario 16 d. (A(07)24362).

(15) 2007 m. kovo 15 d. raštu (D(07)306248), taip pat 2007 m. kovo 16 d. darbo susitikimo metu Komisija paprašė Belgijos valdžios atstovų papildomos informacijos. Šią informaciją Belgija perdavė 2007 m. kovo 30 d. raštu, Komisijos užregistruotu tą pačią dieną (A(07)28411).

2. IŠSAMUS SANAVIMO IR RESTRUKTŪRIZAVIMO PRIEMONIŲ APRAŠYMAS

2.1. Pagrindų sutarties dėl IFB sanavimo ir restruktūrizavimo šalys

2.1.1. IFB

2.1.1.1. Bendrovės aprašymas

(16) IFB yra pagal Belgijos teisę veikianti uždara akcinė bendrovė. SNCB valdo 89,03 % bendrovės kapitalo. Kiti akcininkai yra CNC Transports, filialas, kurio 93,8 % priklauso SNCF (7,41 %), ICF (2,08 %), ir EWS (English Welsh and Scottish Railway – 1,22 %).

(17) IFB įsteigta 1998 m. balandžio 1 d. susijungus šioms trims bendrovėms: Ferry Boats SA, Interferry SA ir Edmond Depaire Ltd geležinkelio departamentui. Kaip nurodoma Belgijos pateiktame išraše iš įmonių registro, šis susijungimas buvo prijungimas, per kurį bendrovė Ferry Boats SA prisijungė bendrovę Interferry SA; vėliau prie sujungto vieneto prijungtas Edmond Depaire SA geležinkelio departamentas. Taigi IFB yra 1923 m. įsteigtos bendrovės Ferry Boats juridinio asmens tąsa.

(18) IFB daugiausia veikia dviejose srityse – geležinkelio transporto logistikos ir kombinuotojo transporto (IFB Logistics) ir žemyninių kombinuoto transporto terminalų eksploatavimo (IFB Terminals). Įmonės veikla išsamiai apibūdinta rašto, kuriuo pradedama oficiali tyrimo procedūra, 16–29 punktuose.

(19) Be šios veiklos dar reikia paminėti IFB turimas arba turėtas akcijas ir filialus Belgijoje arba užsienyje, bendrovėse, eksploatuojančiose jūros ir žemyninius terminalus, taip pat transporto bendrovėse. Šios akcijos ir filialai buvo išsamiai aprašyti rašto, kuriuo pradėta oficiali tyrimo procedūra, 30 ir tolesniuose punktuose. Belgija pranešė Komisijai, kad kai kurie rašte, kuriuo pradėta procedūra, nurodyti faktai yra nevisiškai tikslūs arba nuo to laiko yra pasikeitę. Tolesnėse dalyse nurodomi pokyčiai, įvykę po rašto, kuriuo pradėta procedūra datos. Visa kita išdėstyta sprendime pradėti procedūrą (30–49 punktai).

(20) IFB turimos Belgijos terminalų akcijos. IFB atsisakė Zebriugės (Zeebrugge) terminale turėtų akcijų dalies. Rašto, kuriuo pradėta procedūra, 39 punkte buvo rašoma, kad savo akcijas ji pardavė interesų grupei OCHZ. Iš tikrųjų IFB savo akcijas pardavė bendrovei Hesse-Noord Natie, su kuria kartu administravo terminalą.

(21) Rašto, kuriuo pradėta procedūra, 41 punkte rašoma, kad IFB valdo 16,76 % bendrovės Dry Port Mouscron-Lille. Belgija Komisijai pranešė, kad 2006 m. birželio 29 d. atlikus kapitalo didinimo operaciją, kurioje IFB nedalyvavo, taip pat į bendrovės valdomą kapitalą įtraukus privatų investuotoją DELCATRANS, bendrovės valdomo turto dalis sumažėjo iki 11,07 %.

(22) IFB turimos Prancūzijos terminalų akcijos. 2006 m. rudenį IFB pardavė savo 30 % bendrovės Nord France Terminal International OU (toliau NFTI-ou) akcijų bendrovei CMA-CGM. Po šio sandorio IFB Prancūzijoje priklauso tik 2 % bendrovės CNC transports, vėliau pervadintos Naviland Cargo, akcijų.

2.1.1.2. Susijusios rinkos ir IFB turimos rinkos dalys

(23) Sprendime pradėti procedūrą Komisija nurodė (50–54 punktuose), kad kalbant apie IFB Logistique veiklą, išskirtinos dvi atskiros produktų rinkos – ekspedicijos ir logistikos. Šios rinkos apibūdintos kaip nacionalinės, o apskaičiuota IFB Logistics priklausanti rinkos dalis apima nuo 2 % iki 5 %.

(24) Terminalų rinkos klausimu sprendime pradėti procedūrą, (55–59 punktuose) išskiriama žemyninių ir jūrinių terminalų. rūšys IFB nuo to laiko atsisakė visų turėtų jūrinių terminalų akcijų. Nei suinteresuotosios šalys, nei Belgija neužginčijo rašte, kuriuo pradėta procedūra, pateiktos apibrėžties.

(25) Krovinių vežimo geležinkeliu rinka yra dvi minėtas rinkų papildanti rinka. Nuo 2003 m. ji buvo atverta tarptautiniam krovinių vežimui iš Belgijos ir į Belgiją, kaip nustatyta 1991 m. liepos 29 d. Tarybos direktyvoje 91/440/EEB dėl Bendrijos geležinkelių plėtros (2). Atvėrus tarptautinių krovinių vežimo rinką, 2007 m. sausio 1 d. pagal Direktyvą 91/440/EEB buvo atverta ir nacionalinė krovinių vežimo rinka; Belgijoje tai padaryta 2005 m. gruodžio 13 d. Karaliaus dekretu.

2.1.2. SNCB

(26) Bendrovė SNCB įsteigta 1926 m. liepos 23 d. Belgijos įstatymu dėl Belgijos nacionalinės geležinkelių bendrovės įsteigimo. (3) Nuo 1992 m. spalio 14 d. (4) ji yra savarankiška valstybės įmonė ir valstybės akcinė bendrovė (5).

(27) 2005 m. sausio 1 d. Belgija atliko SNCB struktūros reformą. Bendrovė padalinta į tris atskiras bendroves: — kontroliuojančioji bendrovė SNCB Holding, kuri valdo 100 % šių dviejų bendrovių: — Infrabel, valdanti geležinkelio infrastruktūrą, ir — naujoji SNCB, geležinkelio bendrovė, atsakinga už transporto paslaugas. Belgijos valstybė valdo visą bendrovės SNCB Holding kapitalą.

(28) SNCB valdymo organai yra valdyba, direktorių taryba ir deleguotasis administratorius. Valdybą sudaro dešimt narių, įskaitant deleguotąjį administratorių. Valdybos narius Ministrų Taryboje priimtu nutarimu skiria Karalius.

(29) Belgijos vyriausybei valdyboje atstovauja vyriausybės atstovas. Vyriausybės atstovas gali kreiptis į Belgijos valdžios institucijas, kad būtų panaikintas valdybos sprendimas dėl klausimo, nesusijusio su viešosios paslaugos teikimu jei šis sprendimas „trukdo […] vykdyti viešosios paslaugos uždavinius“ (įstatymo 23 straipsnio 2 dalis).

2.2. 2001 m. ir 2002 m. IFB patirti finansiniai sunkumai

(30) Visų pirma analizuojamos finansinių sunkumų priežastys, o vėliau aprašoma, kaip į juos reagavo IFB ir SNCB vadovai.

2.2.1. Finansiniai sunkumai

(31) Pagrindinė IFB problemų priežastis yra susijusi su finansiniais sunkumais, iškilusiais dėl Prancūzijos akcijų, susijusių su Dunkerko (Dunkerque) uostu. 2001 ir 2002 m. finansiniai sunkumai taip pat paveikė IFB Logistics ir IFB Terminal – jų veikla 2002 m. buvo nuostolinga.

(32) Kaip nurodyta 1 lentelėje, bendra 2002 m. IFB nuostolių suma siekė 110 milijonų EUR. 12,2 milijonų EUR buvo susiję su veiklos nuostoliais, patirtais iki pritaikant apskaitą IFB Logistics (4,7 mln. EUR) ir IFB Terminals (7,5 mln. EUR). 1,2 mln. EUR nuostolio patirta dėl veiklos OCHZ. Šie nuostoliai, kurių bendra suma siekia 13,4 mln. EUR, sudarė 12 % visų nuostolių. Likusieji 2002 m. patirti nuostoliai, t. y. 96,6 mln. EUR, atsirado sumažėjus akcijų vertei ir atidėjimams po to, kai buvo atliktas apskaitos pritaikymas, būtinas dėl sunkumų, kuriuos bendrovė patyrė Belgijoje ir Prancūzijoje. 75 % šių akcijų ir atidėjimų sumažėjimo susiję su IFB valdomomis akcijomis. Iš šios dalies 76 % susiję su akcijomis Prancūzijos įmonėse. 1 lentelė 2002 m. nuostoliai (Mln. EUR)

2.2.2. IFB ir SNCB vadovybės reakcija

(33) Nuo 2000 m. pabaigos IFB nebeapmokėjo SNCB jai pateiktų geležinkelio transporto paslaugų sąskaitų. 2001 m., o ypač 2002 m. IFB toliau tęsė tokią praktiką, o SNCB tai toleravo. Tokiu būdu 2003 m. sausio pabaigoje IFB turėjo 63 mln. EUR neapmokėtų SNCB sąskaitų. IFB, nepaisant didelių finansinių sunkumų, sugebėjo išsilaikyti tik dėl šių neapmokėtų sąskaitų.

(34) 2002 m. gegužės 21 d. IFB valdyba konstatavo, kad dėl nuo 2000 m. pabaigos patiriamų nuostolių nuosavas turtas sumažėjo ir yra mažesnis nei pusė įstatinio kapitalo. Belgijos įmonių kodekso 633 straipsnyje nustatyta tvarka IFB sušaukė specialų visuotinį IFB akcininkų susirinkimą.

(35) Šiame susirinkime SNCB, kaip pagrindinis akcininkas, supažindino su savo įsipareigojimu padengti IFB veiklos išlaidas suteikdama jai 2,5 mln. EUR grynųjų pinigų avansą. Šiam SNCB įsipareigojimui pritarė SNCB valdyba. Atsižvelgdami į šį įsipareigojimą, akcininkai nusprendė laikinai tęsti IFB veiklą ir paprašė IFB valdybos parengti išsamų restruktūrizavimo planą, įskaitant filialų ir terminalų valdymo veiklos pertvarkymą.

(36) SNCB valdyba 2002 m. liepos 19 d. posėdyje apibendrino savo filialo IFB padėtį. IFB deleguotasis administratorius apibūdino grupės padėtį; tuomet valdyba priėmė šį sprendimą: „Valdyba pritaria 2,5 mln. EUR grynųjų pinigų injekcijai, kuri yra reikalinga norint patenkinti grynųjų pinigų poreikį ir užtikrinti IFB veiklos tęstinumą iki 2002 m. spalio pabaigos (ši suma bus avansu, kapitalo didinimo atveju).“

(37) Per 2002 m. antrąjį pusmetį, valdybai pritarus, SNCB skirtas 2 500 000 EUR grynųjų pinigų avansas IFB buvo išmokėtas pagal šį grafiką: — 2002 8 6: 1 000 000 EUR — 2002 9 17: 1 000 000 EUR — 2002 9 30: 500 000 EUR

(38) Avanso palūkanos buvo 3,1 %; visa suma buvo grąžinta 2003 m. liepos mėn. Grąžinimas vyko dviem etapais: — 2003 m. liepos 15 d. IFB grąžino 1 500 000 EUR iš šios sumos ir 40 422,04 EUR palūkanų, — 2003 m. liepos 23 d. IFB grąžino SNCB likusią 1 000 000 EUR sumą ir 26 883,35 EUR palūkanų.

(39) 2002 m. rugsėjo 19 d. IFB deleguotasis administratorius įgaliojo du revizorius parengti specialią įmonės finansinės būklės ataskaitą. Atsižvelgdama į šios ataskaitos, kuri 2002 m. gruodžio 4 d. buvo pateikta IFB ir SNCB, išvadas, SNCB valdyba 2002 m. gruodžio 12 d. davė principinį sutikimą dėl IFB kapitalo didinimo. 2002 m. gruodžio 24 d. IFB specialus visuotinis akcininkų susirinkimas šiam pasiūlymui taip pat pritarė.

(40) IFB direktorių taryba, pasitelkusi konsultacinę bendrovę McKinsey, sudarė IFB restruktūrizavimo planą. Šiam restruktūrizavimo planui, išsamiai aprašomam šio sprendimo 73–86 dalyse, IFB valdyba pritarė 2003 m. kovo 23 d.

(41) Vėliau abiejų bendrovių (IFB ir SNCB) vadovai nustatė IFB sanavimo ir restruktūrizavimo detales, 2003 m balandžio 7 d. pasirašiusios „pagrindų sutartį dėl IFB restruktūrizavimo“. Antrajame specialiajame visuotiniame akcininkų susirinkime IFB akcininkai pritarė tam, kad IFB veikla būtų tęsiama laikantis tos pagrindų sutarties sąlygų.

2.3. Sanavimo ir restruktūrizavimo priemonės pagal 2003 m. balandžio 7 d. SNCB ir IFB pagrindų sutartį dėl IFB restruktūrizavimo

(42) Pagal pagrindų sutarties 2 straipsnį priemonės, dėl kurių šalys susitarė, turi būti įgyvendintos dviem etapais – sanavimo ir restruktūrizavimo.

2.3.1. Sanavimo priemonių skyrimo sąlygos ir taisyklės

(43) Pagrindų sutarties 3 straipsnyje numatomos šios sanavimo priemonės: — 5 mln. EUR grąžinamojo avanso, — iki 15 mln. EUR lengvatinio kredito ir — numatytas laikinas 63 mln. EUR, kuriuos IFB yra skolinga bendrovei SNCB, grąžinimo terminas.

(44) Šių priemonių įgyvendinimo terminas numatytas 12 mėn., tačiau bendru šalių susitarimu jų įgyvendinimas automatiškai atidėtas iki kapitalo didinimo datos.

(45) Grąžinamo avanso palūkanų norma ir sumos, skaičiuojamos nuo lengvatinio kredito, atitinka oficialią palūkanų normą, Komisijos taikomą valstybės pagalbos priemonėms. Palūkanos kaupiamos ir sumokamos kartu su pagrindine skolos dalimi.

(46) 63 mln. EUR skolai taikoma 5,4 % sutartinė delspinigių norma. Palūkanos kaupiamos ir sumokamos kartu su pagrindine skolos suma.

(47) Palūkanos, kurias IFB yra skolinga SNCB už skolą ir lengvatinį kreditą, 2002 m. siekė 2,2 mln. EUR, 2003 m. – 3,9 mln. EUR, 2004 m. – 4,7 mln. EUR, 2005 m. – 5,2 mln. EUR, o 2006 m. turėtų būti 4,4 mln. EUR.

(48) Sutarties 7 straipsnyje numatyta, kad IFB atsisako skolų nurašymo SNCB atžvilgiu.

(49) Visos šios priemonės buvo įgyvendintos tuoj pat po sutarties pasirašymo 2003 m. balandžio 7 d. Tačiau IFB grąžinamojo avanso nepanaudojo.

2.3.2. Restruktūrizavimo priemonių skyrimo sąlygos ir taisyklės

(50) Pagrindų sutarties 4 straipsnis, antrašte „Pagalbos priemonių skyrimo sąlygos“, yra toks: „Šalys patvirtina savo ketinimus įgyvendinti šias priemones, jei jos neprieštaraus jų abiejų valdybų, Belgijos valstybės ir, prireikus, Europos Komisijos patvirtintam restruktūrizavimo planui ir jei šioms priemonės pritars IFB akcininkai: — Į kapitalą perskaičiuoti 5 mln. EUR grąžinamojo avanso — Į kapitalą perskaičiuoti lengvatinio kredito, kurio visa suma ne didesnė nei 15 mln. EUR […] — Į kapitalą perskaičiuoti 63 mln. EUR […] skolų — Prireikus ir jei tam pritaria abi šalys – papildomai didinti kapitalą […]“

(51) Papildomas kapitalo didinimas leidžiamas su viena pagrindų sutarties 5 straipsnyje numatyta išlyga, t. y. kad Komisija jam pritars atsižvelgdama į valstybės pagalbai taikomas taisykles. 5 straipsnis yra toks: „SNCB prisiimti įsipareigojimai […] vykdomi su šia privaloma išlyga. Šalys turi Belgijos valstybės prašyti kuo greičiau pranešti apie šią pagrindų sutartį Europos Komisijai. Šalys taip pat prašo Belgijos valstybės, jei Komisija iš šio pranešimo pagrįstai nustatytų, kad [pagrindų sutartis] yra valstybės pagalba (nustatyta EB sutarties 87 straipsnyje), pranešti apie [pagrindų sutartį] EB sutarties 88 straipsnio 3 pastraipoje nustatyta tvarka. Kad Europos Komisija galėtų priimti sprendimą, [pagrindų sutartis] bet kuriuo atveju nebus įgyvendinama 15 darbo dienų nuo pranešimo apie ją Europos Komisijai. Jei Europos Komisija [pagrindų sutartį] pagrįstai įvertintų kaip bendrą valstybės pagalbą, sutartis nebūtų įgyvendinama, kol Komisija tiesiogiai ar netiesiogiai nepatvirtintų atitinkamos pagalbos priemonės ir, prireikus, būtų įgyvendinama nepažeidžiant patvirtinimo nuostatose nustatytų ribų ir sąlygų. Jei Europos Komisija dalį arba visą [pagrindų sutartį] įvertintų kaip valstybės pagalbą ir jei būtų nuspręsta, kad ta valstybės pagalba nesuderinama su bendrąja rinka, Šalys geranoriškai aptartų galimų papildomų IFB taikytinų priemonių galimybę, tačiau neįsipareigotų įgyvendinti šių papildomų ar pritaikytų priemonių, jei sąlygos, kuriomis pagalba būtų teikiama, jų nuomone, būtų visiškai nepagrįstos.“

(52) Pagal Belgijos civilinę teisę, jei privaloma sąlyga įvykdyta, sutartis įsigalioja atgaline data.

(53) Atsakydamos į raštą, kuriuo pradėta procedūra, Belgijos valdžios institucijos informavo Komisiją, kad kapitalas bus didinamas griežtai laikantis šalių susitarimo, nurodyto pagrindų sutartyje, jei Komisija tam pritars. Kapitalas bus didinamas 95,3 mln. EUR suma, kurią sudaro šios dalys: (Mln. EUR) Lengvatinio kredito perskaičiavimas į kapitalą 15 IFB įsiskolinimų SNCB perskaičiavimas į kapitalą 63 2002–2006 m. (2006 m. tik iš dalies) palūkanų už lengvatinį kreditą ir skolų perskaičiavimas į kapitalą 17,3 Iš viso 95,3

(54) Belgijos valdžios institucijos pranešė Komisijai, kad kapitalo padidinimas nebus taikomas visai per 2006 m. nesumokėtai palūkanų sumai, nes norima užtikrinti, kad IFB skolų – nuosavo kapitalo santykis atitiktų vidutinį bendrovės konkurentų santykį, ir jo neviršytų. Taip pat nebus įskaičiuojamas grąžinamasis avansas, nes IFB juo nepasinaudojo.

(55) Atsakydamos į raštą, kuriuo pradėta procedūra, Belgijos valdžios institucijos taip pat pranešė Komisijai, kad atsiima 2005 m. sausio 28 d. pranešimą, kurio informavo Komisiją apie SNCB ir IFB ketinimą be pagrindų sutarties 4 straipsnyje numatyto padidinimo kapitalą papildomai padidinti 5 mln. EUR, natūra įnešant 47 % SNCB valdomų bendrovės TRW akcijų. (6)

(56) Apie 4 straipsnyje numatytą restruktūrizavimo planą Komisijai buvo pranešta susitikime su Belgijos valdžios atstovais 2003 m. gruodžio 12 d. Jis pradėtas vykdyti 2003 m. ir baigtas 2005 m. pradžioje.

(57) Restruktūrizavimo planą sudaro dvi dalys, atitinkančios dvi atskiras strategijas: vieną – taikomą grupės turimiems filialams Prancūzijoje, kitą – IFB veiklai Belgijoje. Prancūzijos atveju nuspręsta parduoti visas akcijas, o Belgijos – restruktūrizuoti bendrovę siekiant jos veiklą tęsti.

2.3.2.1. Prancūzijoje terminalus eksploatuojančių filialų akcijų pardavimas

(58) Kaip paaiškinta šiame sprendime ir, išsamiau, 30 ir tolesniuose rašto, kuriuo pradėta procedūra, punktuose, IFB laikėsi Prancūzijos filialų pardavimo strategijos. Ši politika baigta įgyvendinti 2006 m. lapkritį, pardavus turėtas NFTI-OU akcijas.

(59) Bendra IFB Prancūzijos filialų akcijų pardavimo kaina buvo 39,1 mln. EUR. Šioje lentelėje pateikiama kiekvieno iš penkių filialų kaina. Tolesniuose punktuose išsamiau aptariamas finansavimo poreikis ir įvairių bendrovių duomenys. Akcijų prancūzijoje pardavimas – patirtos sąnaudos (Mln. EUR) ACIMAR NFTI-ou IFB FRANCE DPD VISAS TURTAS Su paskolomis susiję nuostoliai 3,9 0,8 2,8 7,5 Su akcijomis susiję nuostoliai 16,7 0,1 5,1 22,0 Kapitalo didinimas 1,7 1,7 Iš viso sąnaudų 3,9 19,5 0,8 7,9 31,1 2006 6 30 grąžintinų palūkanos +7,7 Einamosios sąskaitos svyravimai 2002 9 – 2002 12 +0,5 SSTD pardavimo pelnas –0,2 Bendra Prancūzijos filialų akcijų pardavimo kaina 39,1

a) Finansavimo poreikis

(60) Lentelė sudaryta remiantis 2002 m. rugsėjo 27 d. apskaita. Joje išskiriamos šios sumos: — 31,1 mln. EUR suma – tai su įsiskolinimais susiję nuostoliai, su akcijomis susiję nuostoliai, taip pat NFTI-ou kapitalo didinimas 1,7 mln. EUR, — 7,7 mln. EUR nesumokėtų palūkanų: tai palūkanos, susikaupusios nuo 2002 m. pabaigos iki 2006 m. birželio 30 d. nuo dalies grąžinamojo avanso ir atidėtus mokėjimus už lėšas, panaudotas akcijų pardavimui finansuoti, — – 0,2 mln. EUR suma, atitinkanti SSTD pardavimo nuostolį, — 0,5 mln. EUR suma, atitinkanti, apskaitos skirtumus 2002 m. rugsėjo 27 d. ir faktinę apskaitos nuostolių vertę 2002 m. gruodžio 31 d.

(61) Ši 0,5 mln. EUR suma atitinka finansinius srautus tarp IFB Prancūzijoje turimų akcijų ir IFB nuo 2002 m. rugsėjo 27 d. iki 2002 m. pabaigos, ir turėjo būti pažymėta lentelėje, kad 2002 m. pabaigos faktinės sąskaitybos nuostoliai būtų įtraukti į bendrą finansavimo poreikį, skaičiuojamą pagal 2002 m. rugsėjo 27 d. padėtį. Skaičiuojant IFB finansavimo poreikį į šią sumą atsižvelgti nereikia; taigi su Prancūzijoje turimų akcijų pardavimu susijęs IFB finansavimo poreikis yra 38,6 mln. EUR.

(62) IFB akcijų Prancūzijoje pardavimo poreikį finansavo SNCB. Realiai akcijoms parduoti IFB panaudojo 30,9 mln. EUR iš jai suteiktos finansinės maržos, kurią sudarė 15 mln. EUR laikino lengvatinio kredito ir laikinai neišieškotų 63 mln. EUR turimų įsiskolinimų suma. 7,7 mln. EUR šio finansavimo sudaro palūkanos nuo šios sumos, priklausančios pagal 2003 m. balandžio 7 d. pasirašytą pagrindų sutartį, kurioje nustatyta, jog palūkanos turi būti sumokėtos grąžinant pagrindinį paskolos dalį (arba perskaičiuotos į kapitalą tuo pačiu metu, kaip ir pagrindinė paskolos dalis).

b) Acimar

(63) Visą bendrovės Acimar apyvartą sudarė transporto paslaugų sutartis su bendrove Arcelor. Šios sutarties galiojimas turėjo baigtis 2005 m. gruodžio 31 d. 2002 m. antroje pusėje bendrovėje IFB atlikus auditą, nustatyta, kad metiniai nuostoliai pagal šią sutartį siekia […] (7). Kadangi pastangos persvarstyti sutartį su Arcelor žlugo, SNCB nusprendė paskelbti Acimar bankrotą ir pareikalauti pradėti bankroto procedūrą. Acimar IFB buvo skolinga 3,9 mln. EUR, ta skola pripažinta beviltiška, tai sudarė akcijų pardavimo sąnaudas.

c) NFTI-ou

(64) SNCB nusprendė parduoti NFTI-ou bendrovėje, kurią kartu kontroliavo IFB ir Dunkerko autonominis uostas, eksploatuojantis terminalus Dunkerko uoste, turėtas akcijas.

(65) Kadangi IFB turėjo akcijų bendrovėje NFTI-ou, ji patikinimo raštu privalėjo prisiimti finansuoti nuostolių dalį, atitinkančią bendrovėje jos turimų akcijų dalį. Be to, IFB buvo 2,9 mln. EUR vertės bendrovės paskolos […] banke garantu.

(66) Norėdama parduoti šioje bendrovėje turėtas akcijas IFB derėjosi su Dunkerko autonominiu uostu dėl atleidimo nuo patikinimo raštu nustatytų įsipareigojimų. Už tai IFB prisidėjo prie NFTI-ou kapitalo didinimo 1,7 mln. EUR, kurio prireikė norint tęsti įmonės veiklą, ir dalį bendrovės akcijų Autonominiam Dunkerko uostui perleido už simbolinę vieno euro kainą. Atlikus šią operaciją IFB liko 30 % akcijų.

(67) IFB ir Dunkerko autonominis uostas ieškojo ir rado pirkėją, CMA-CGM, IFB turimoms akcijoms pirkti. […]. Atsižvelgiant į pardavimo kainą, bendros IFB akcijų pardavimo sąnaudos buvo 18,5 mln. EUR, iš jų 1,7 mln. EUR kapitalui didinti ir 16,7 mln. EUR akcijų pardavimo nuostolių.

d) IFB France

(68) IFB France, vėliau pervadinta AGEP, buvo perleista NFTI-ou […], o tai sudarė 0,1 mln. EUR nuostolių. Kadangi IFB tuo pačiu metu atsisakė ir NFTI-ou turėtų akcijų, tai akcijų perleidimas bendrovei NFTI-ou reiškė bendrovės IFB France pardavimą. Iki pardavimo IFB buvo priversta atsisakyti savo 0,8 mln. EUR vertės paskolų IFB France. Bendros IFB France akcijų pardavimo sąnaudos buvo 0,9 mln. EUR.

e) Dry Port Dunkerque

(69) IFB turimų Dry Port Dunkerque akcijų atveju galiojo tokios pat sąlygos kaip ir NFTI-ou atveju: patikinimo raštu IFB buvo įsipareigojusi padengti bendrovės veiklos nuostolius.

(70) IFB atsisakė šių akcijų jas parduodama, taip pat pardavusi dalį įmonės aktyvų, t. y. Dry Port Dunkerque valdomų 8,6 % NFTI-ou akcijų. Šiuo atveju, priešingai nei dėl NFTI-ou, IFB partneriai negalėjo reikalauti tęsti bendrovės veiklą.

(71) IFB negalėjo susigrąžinti savo kreditų Dry Port Dunkerque (2,8 mln. EUR), ir turėjo sutikti su savo investicijos nuostoliais (5,1 mln. EUR). Taigi bendra likvidavimo kaina buvo 7,9 mln. EUR.

f) SSTD

(72) Bendrovė SSTD yra pelninga. Praradusi pagrindinį savo klientą ir priėmusi strateginį sprendimą išeiti iš Prancūzijos rinkos, IFB nusprendė ją parduoti 2005 m. pradžioje, ir dėl to gavo šiek tiek pelno.

2.3.2.2. Restruktūrizavimo planas Belgijos filialų veiklai pratęsti

(73) IFB su konsultacijų bendrove McKinsey sukūrė restruktūrizavimo planą savo filialams Belgijoje. Šiame restruktūrizavimo plane numatomi du etapai: — IFB Logistics veiklos restruktūrizavimas — IFB Terminals veiklos restruktūrizavimas. Pagrindinė šio plano mintis – apriboti IFB veiklą iki jos pagrindinės veiklos (core business), t. y. logistikos ir terminalų eksploatavimo Belgijoje, ir atsisakyti bei parduoti veiklą, kuri nebūtina norint užtikrinti ekonominį core business išlikimą. Būtina aprašyti finansinius restruktūrizavimo rezultatus, taip pat įvairias priemones, kurių buvo imtasi siekiant šių rezultatų (bendrąsias priemones, su logistikos veikla susijusias priemones, su terminalų veikla susijusias priemones, investicijas).

a) Finansiniai restruktūrizavimo rezultatai

(74) Pakoregavus rezultatus dėl amortizacijos, sumažinus vertę ir atlikus rizikos ir įsipareigojimų atidėjimus (iš veiklos gauti pinigų srautai), pagal restruktūrizavimo planą buvo planuojami šie finansiniai rezultatai, kuriuos vėliau patvirtino pasiekti faktiniai rezultatai: (Mln. EUR) 2004 m. 2005 m. 2006 m. (pirmas pusmetis) Iš viso per restruktūrizavimo laikotarpį Planuojami operaciniai pinigų srautai 3,9 4,3 2,35 10,550 Gauti operaciniai pinigų srautai 4,875 3,079 2,475 10,429

(75) Finansinių IFB rezultatų prognozė iš esmės buvo grindžiama šiais duomenimis, kuriuos IFB žinojo rengiant restruktūrizavimo planą: — Railbarge srautų centralizavimas viename terminale ir reikšmingas apimties padidėjimas. Railbarge srautų centralizavimas leido patobulinti veiklos modelį ir padidinti pajamas, nes iki tol trečiųjų šalių atliekami krovos darbai buvo integruoti į grupės veiklą. Be to, IFB laimėjo naują svarbų klientą, CSAV, kuris planavo nuo 2004 m. perduoti 50 000 TEU vertės užsakymų, — Didelis personalo ir priežiūros sąnaudų mažinimas. Šios priemonės išsamiau aprašytos šio sprendimo 78–83 punktuose, — Naujas susitarimas dėl Cirkeldyck geležinkelio terminalo eksploatavimo, kuris leido planuoti svarbius sinerginius veiksmus kartu su kaimyniniu terminalu MSC Home Terminal, — Muizen terminalo darbų apimties didėjimas pasirašius naują sutartį su Unilog, — Bendros labai palankios įvairiarūšio transporto rinkos prognozės, rinkai stebėtinai plečiantis nuo 2000 m. pradžios.

b) Restruktūrizavimo priemonės

(76) Sudarius naują įmonės kolektyvinę darbo sutartį ir iš dalies pakeitus darbo tvarkos taisykles, buvo pasiekti geresni veiklos rodikliai (nuo 2004 m. sausio 1 d. darbo dienų per metus skaičius padidėjo13 dienų) ir sumažintos išlaidos (nuo 2003 m. spalio 1 d. sumažintas atlyginimas už darbą savaitgaliais ir už komandinį darbą).

(77) Administracinės ir komercinės tarnybos buvo sutelktos Berchemo (Berchem) mieste, todėl buvo uždaryta įstaiga Gente (Gand) ir sumažinti Zebriugės įstaigos veiklos pajėgumai.

(78) Dėl šių priemonių sumažėjo būtino personalo skaičius ir bendrosios IFB išlaidos sumažėjo iš viso apie 2,55 mln. EUR per metus (8). Iš tikrųjų IFB sumažino personalą nuo buvusių 210 ETP (9) 2002 m. rugsėjo mėn. iki 175 ETP 2006 m. pradžioje, t. y. 17 %. Išsamiai šis mažinimas atrodo taip: — tiesiogiai eksploatuojamuose terminaluose (be filialų) darbuotojų sumažėjo nuo 110 ETP 2002 m. rugsėjį iki 96 ETP 2006 m. pradžioje, t. y. 13 %, — IFB logistikos veiklos sektoriaus personalo sumažėjo nuo 60 ETP 2002 m. rugsėjo mėn. iki 49 ETP 2006 m. pradžioje, t. y. 19 %, — už rinkodaros ir pardavimo veiklą ir kitas centrines atramines funkcijas (finansus, žmogiškuosius išteklius ir t.t.) atsakingo personalo skaičius sumažėjo nuo 40 ETP 2002 m. rugsėjo mėn. iki 31 ETP 2006 m. pradžioje, t. y. 23 %.

(79) Pagal restruktūrizavimo planą buvo numatytos šios devynios priemonės, kurios turėjo padėti laimėti 5,7 mln. EUR. Priemonės Pelnas 1. Sumažėjusi atlyginimų mokėjimo našta […] 2. Konsultacijos ir užsakomosios paslaugos […] 3. Vertės sumažėjimas ir vienkartinė amortizacija […] 4. Nepelningų North European Network padalinių perleidimas […] 5. Tradicinių krovinių kiekio mažinimas […] 6. Atidėjimų vagonų priežiūrai panaikinimas […] 7. Įvairiarūšiu transportu vežamų krovinių kiekio didinimas […] 8. Railbarge sutarties sąlygų keitimas (kainų didinimas ir produkto keitimas [reengineering]) […] 9. Atstovų (agentų) komisinių didinimas […] 10. Bendrųjų išlaidų mažinimas […]

(80) Vykdant restruktūrizavimo planą, kuris buvo baigtas įgyvendinti 2004 m. pabaigoje, buvo imtasi dviejų papildomų priemonių: — Cirkeldijck terminale buvo padidinta krovimo darbų kaina, — Apskritai, buvo išanalizuoti ir, pasitarus su klientais, perorientuoti krovinių srautai.

(81) Atliekant IFB Terminal restruktūrizavimą, kuris baigtas 2005 m., turėjo būti pritaikytos 7 priemonės, išsamiau aprašytos sprendimo pradėti procedūrą 103–107 punktuose.

(82) Be iš pradžių numatytų priemonių IFB Logistics atliko išsamią savo geležinkelio sektoriaus produktų analizę, po kurios paaiškėjo nepelningi produktai ir IFB jų atsisakė.

(83) Dėl kitų produktų, atlikus analizę paaiškėjo, kad būtina techniškai juos patobulinti. Patobulinimas buvo atliktas, visų pirma įvairiarūšio konteinerių transporto sektoriuje.

(84) Mainhub, taip pat Zomerweg restruktūrizavimas susijęs su naujų investicijų būtinybe […],visų pirma pakaitinių investicijų […], taip pat įvairių kitų investicijų, […].

2.4. Priežasčių, lėmusių sprendimą 2005 m. gruodžio 7 d. pradėti procedūrą, paaiškinimas

(85) Belgija savo pranešime pareiškė nelaikanti svarstomų priemonių valstybės pagalba, kadangi jas vykdė ne Belgijos valstybė ir, bet kuriuo atveju dėl to, kad SNCB elgesys atitinka rinkos ekonomikos sąlygomis veikiančio privataus investuotojo elgesį.

(86) Komisija turėjo abejonių dėl to, ar turimų 63 mln. EUR įsiskolinimų grąžinimo termino atidėjimas ir šių įsiskolinimų, taip pat su jais susijusių 11 mln. EUR palūkanų konvertavimas į bendrovės kapitalą nėra valstybės pagalba. Šios abejonės buvo susijusios su tuo, ar SNCB veiksmus galima priskirti bendrovės savininkui – Belgijos valstybei, ir su tuo, ar SNCB veiksmai atitinka rinkos ekonomikos sąlygomis veikiančio privataus investuotojo elgesį.

(87) Komisijai taip pat kilo abejonių dėl to, ar 5 mln. EUR vertės grąžinamo avanso ir 15 mln. EUR vertės lengvatinio kredito skyrimas, 15 mln. EUR lengvatinio kredito ir su juo susijusių 2,5 mln. EUR palūkanų konvertavimas į bendrovės kapitalą, taip pat 5 mln. EUR naujo bendrovės kapitalo investicija natūra, kurią sudarė SNCB nusipirktos TRW akcijos, nėra valstybės pagalba.

(88) Kadangi šios pagalbos priemonės buvo finansinės, Komisija turėjo abejonių dėl to, ar jos gali būti laikomos su bendrąja rinka suderinama sanavimo pagalba, nes jos buvo skirtos ilgesniam nei 12 mėn. laikotarpiui.

(89) Komisijai kilo abejonių dėl to, ar pagalbos priemonių visuma gali būti laikoma su bendrąja rinka suderinama pagalba restruktūrizavimui.

(90) Abejonių kėlė 1999 m. Bendrijos gairių dėl valstybės pagalbos sunkumus patiriančioms įmonėms sanuoti ir restruktūrizuoti (toliau – 1999 m. gairės) (10) ir 2004 m. Bendrijos gairių dėl valstybės pagalbos sunkumus patiriančioms įmonėms sanuoti ir restruktūrizuoti (11) (toliau – 2004 m. gairės) atitinkamas taikymas laiko požiūriu, priemonių, kurių buvo imtasi siekiant kiek įmanoma sumažinti nepalankų pagalbos poveikį konkurentams, pakankamumas, taip pat pagalbos priemonių apribojimas griežtu minimumu ir pačios IFB bendrovės indėlio į restruktūrizavimo pagalbą pakankamumas.

(91) Belgija savo pastabas perdavė 2006 m. vasario 14 d. raštu, kuris buvo papildytas 2006 m. birželio 29 d., rugsėjo 20 d., lapkričio 16 d. ir lapkričio 21 d. raštais.

(92) Atsakydama Belgija pakartoja savo nuomonę, kad svarstomos priemonės nėra valstybės pagalba, kadangi jos negali būti priskirtos Belgijos valstybei, ir todėl, kad SNCB veikė kaip bet kuris kitas rinkos ekonomikos sąlygomis veikiantis privatus investuotojas.

(93) Toliau Belgija pareiškė, kad jei svarstomos priemonės būtų valstybės pagalba, jas reikėtų nagrinėti vadovaujantis 1999 m., o ne 2004 m. gairėmis dėl valstybės pagalbos sunkumus patiriančioms įmonėms sanuoti ir restruktūrizuoti. Be to, Belgija pažymėjo, kad priemonės yra suderinamos su bendrąja rinka ir kaip sanavimo, ir kaip restruktūrizavimo pagalba.

3. BELGIJOS PASTABOS

(94) Belgijos pozicija.

3.1. Belgijos pastabos dėl procedūros

(95) Belgijos valdžios institucijos atsakymo rašte informavo Komisiją abejojančios dėl tyrimo trukmės. Jos pareiškė pagrįstai pasitikinčios sprendimo laikinai leisti vykdyti sanavimo priemones kol Komisija priims galutinį sprendimą dėl restruktūrizavimo plano teisėtumu.

(96) Belgijos valdžios institucijos pažymėjo, kad 2003 m. rugpjūčio 12 d. raštu (Komisijos užregistruotu numeriu NN 9/04) ir 2005 m. sausio 28 d. raštu (Komisijos užregistruotu numeriu N 55/05) siekta pateikti Komisijai visus duomenis, leidžiančius patikrinti, ar priemonės, kurias SNCB pritaikė bendrovei IFB yra, ar nėra valstybės pagalba pagal Sutarties 87 straipsnio 1 dalį. Belgijos valdžios institucijų nuomone, tik tuo atveju, jei atitinkamos priemonės būtų pripažintos valstybės pagalba, Komisija būtų buvusi paprašyta laikyti šiuos raštus pranešimais pagal Sutarties 88 straipsnio 3 dalį.

(97) Belgijos valdžios institucijos pažymi, kad visų pirma iš 2003 m. rugpjūčio 12 d. rašto negalima spręsti, kad IFB pritaikytos sanavimo ir restruktūrizavimo priemonės yra valstybės pagalba ir, atitinkamai, kad sanavimo priemones būtų galima laikyti valstybės pagalba, apie kurią nebuvo pranešta. Belgijos valdžios institucijų nuomone, šioms priemonėms negaliojo išankstinio pranešimo reikalavimas ir nevykdymo reikalavimas pagal Sutarties 88 straipsnio 3 dalį.

(98) Belgijos valdžios institucijos analogiškai konstatuoja ir dėl 2005 m. sausio 28 d. rašto, kuriuo Belgija informavo Komisiją apie papildomą kapitalo didinimą 5 mln. EUR.

3.2. Valstybės pagalbos pobūdžio pagal Sutarties 87 straipsnio 1 dalį nebuvimas

3.2.1. Nepanaudotos valstybės lėšos.

(99) Belgijos manymu, nei sanavimo, nei restruktūrizavimo priemonės, skirtos IFB, nebuvo finansuojamos iš valstybės lėšų. SNCB finansavo šias priemones išimtinai savo lėšomis, jokiais būdais nepasitelkusi valstybės lėšų.

(100) Belgija pažymi, jog tai, kad SNCB yra valstybės įmonė pagal 1980 m. birželio 25 d. Komisijos direktyvos 80/723/EEB dėl finansinių santykių tarp valstybių narių ir valstybės įmonių skaidrumo 2 straipsnį (12), nėra pakankama priežastis teigti, kad svarstomos priemonės, kurias finansavo SNCB, buvo finansuotos iš valstybės lėšų. Belgijos manymu, reikia skirti nuosavus SNCB išteklius, kuriuos sudaro iš įmonės veiklos gaunamos pajamos, nuo valstybės dotacijų SNCB atliekamoms viešosioms paslaugoms finansuoti. Kadangi valstybės dotacijų nepakanka finansuoti visų su šių paslaugų teikimu susijusių išlaidų, Belgija daro išvadą, kad neįmanoma, jog SNCB būtų panaudojusi valstybės lėšas IFB skirtoms priemonėms finansuoti.

(101) Belgijos manymu, Belgijos valdžios institucijos nedisponuoja SNCB turtu, kuris yra skirtas SNCB įmonės veiklai vykdyti. Todėl Belgija pažymi, kad jis nėra valdžios institucijų valdomas, kaip nustatyta sprendime byloje Stardust Marine (13).

(102) Galiausiai, Belgija mano, kad bet koks SNCB nuosavųjų išteklių sumažėjimas dėl IFB skirtų priemonių nebūtų sukėlęs nuostolio valstybei, (14) kadangi tai bet kuriuo atveju nebūtų buvusios tos lėšos, kurios būtų turėjusios patekti į valstybės biudžetą.

3.2.2. Belgijos valstybės nedalyvavimas

(103) Dėl 2002 m. antrajame pusmetyje paskirto 2,5 mln. EUR vertės grynųjų pinigų avanso, Belgijos vyriausybė mano, kad SNCB sprendimas skirti šį avansą nepriskirtinas Belgijos valstybei.

(104) Valstybės nedalyvavimą Belgija grindžia šiais argumentais: — Strateginis SMCB sprendimas restruktūrizuoti IFB užuot skelbus jos bankrotą, buvo priimtas savarankiškai SNCB direktorių tarybos. Be to, bendrovės IFB ateitis nebuvo Belgijos vyriausybės 2001 m. pabaigoje ABX bendrovei užsakyto tyrimo objektas, taip pat apie ji nebuvo minima Belgijos ministrų tarybos 2002 m. dėl ABX priimtuose sprendimuose. — Sprendimą skirti avansą IFB priėmė SNCB direktorių taryba. Belgija pripažįsta, kad direktorių taryba nusprendė pateikti šią priemonę apsvarstyti SNCB valdybai, tačiau pažymi, kad grynųjų pinigų avanso skyrimui nebuvo reikalingas SNCB valdybos pritarimas, nes valdybai savo kompetenciją priskyrus direktorių tarybai, ši buvo įgaliota tvirtinti sumas iki 2,5 mln. EUR vertės. — Šis avansas nebuvo dalis restruktūrizavimo ar bet kurio kito plano ar priemonės, kuri būtų pateikta Belgijos valstybei arba dėl kurios buvo tartasi su Belgijos valstybe. — Kiti faktoriai, kaip santykinai nedidelė avanso suma ir jo laikinas pobūdis, taip pat patvirtina išvadą, kad sprendimas dėl šio avanso skyrimo negali būti priskirtas Belgijos valstybei.

(105) Dėl to, kad IFB nemokėjo iš SNCB gaunamų sąskaitų, Belgijos vyriausybė pažymi, kad SNCB valdyba iki 2002 m. gruodžio, t. y. tuomet, kai buvo nuspręsta didinti IFB kapitalą, nežinojo, kad IFB nebemokėjo pagal SNCB pateikiamas sąskaitas.

(106) Be to, Belgijos vyriausybė mano, kad dėl valdybos, direktorių tarybos ar deleguotojo administratoriaus veiksmų arba neveikimo negali būti apkaltinta Belgijos valstybė, nei iki, nei po to, kai buvo pasirašyta pagrindų sutartis. Ji teigia, kad Belgijos valstybė visiškai nesikišo (taip, kaip tai aiškinama Stardust Marine byloje) į SNCB sprendimų priėmimo dėl IFB taikytinų priemonių procesą.

(107) Iš tikrųjų anot Belgijos vyriausybės, SNCB priemonės, skirtos IFB, yra priemonės, skirtos SNCB filialui, kuris pats neteikia viešųjų paslaugų ir nėra susietas su SNCB teikiamomis viešosiomis paslaugomis. Taigi IFB veikla yra vien komercinė, visiškai nesusijusi su viešosiomis paslaugomis. Todėl, kaip teigia Belgijos vyriausybė, ji nėra valstybės kontroliuojama, nes veiklos sektoriuose, kurie nėra susiję su viešąja paslauga, Belgijos vyriausybė privalo gerbti SNCB savarankiškumą.

(108) Dėl vyriausybės atstovo vaidmens, Belgijos valdžios institucijos pažymi, kad į jas nebuvo nė kartą kreiptasi dėl IFB ir dėl to jos neturėjo kompetencijos kištis, kadangi, vyriausybės atstovas nė karto nepateikė pastabų dėl IFB taikomų priemonių ir nepateikė jokio skundo. Be to, valdžios institucijų teigimu jos niekaip nedalyvavo SNCB priimant sprendimus dėl IFB – nei per laikotarpį iki pagrindų sutarties sudarymo, nei po to.

(109) Dėl trijų rašte, kuriuo pradėta procedūra, Komisijos nurodytų požymių (143–150 punktuose), t. y. restruktūrizavimo plano pateikimo patvirtinti Belgijos vyriausybei, spaudos straipsnių, rodančių didelę Belgijos vyriausybės įtaką SNCB 2003 m. ir pagrindų sutarties masto, turinio bei sąlygų, Belgijos valdžios institucijos pažymi, kad šių požymių nepakanka norint nustatyti atsakomybę taip, kaip ji aiškinama pagal Teismo sprendimą Stardust Marine byloje.

(110) Dėl to, kad restruktūrizavimo planą tvirtina Belgijos valstybė, Belgijos valdžios institucijos pažymi, kad ši pagrindų sutarties nuostata niekaip nereiškė, jog Belgijos valdžios institucijoms priskiriama kokia nors kompetencija spręsti dėl restruktūrizavimo plano turinio, bet buvo susijusi su tuo, kad SNCB norėjo, jog apie restruktūrizavimo planą, kaip ir apie pagrindų sutartį, būtų pranešta Komisijai.

(111) Dėl spaudos straipsnių Belgijos valdžios institucijos mano, kad juose nebuvo jokių įrodymų apie Belgijos valdžios dalyvavimą šiame reikale ir taip dėl šių priežasčių: — 2003 m. gegužės 19 d.La Libre Belgique straipsnyje SNCB spaudos tarnyba aiškina, kad dėl IFB klausimo dar nebuvo kreiptasi leidimo į Komisiją, nes „dar turi tarti žodį federalinė valdžia“. Pasak Belgijos valdžios institucijų, šis sakinys susijęs tik su Belgijos valstybės „pranešimu“ Komisijai apie IFB skirtas priemones, — 2002 m. gruodžio 18 d.La Libre Belgique straipsnyje (paskelbtą tinklalapyje www.cheminots.be), p. Karel Vinck minimas taip: „Jis reikalauja pakankamos bendrovės valdymo veiksmų laisvėsi“. Anot Belgijos valdžios institucijų, šis pareiškimas susijęs tik su SNCB vykdomomis viešosios paslaugos užduotimis, ir reiškia tai, kad Belgijos valdžia yra įgaliota susitarti su SNCB dėl siekiamų tikslų įgyvendinant viešosios paslaugos užduotis pasitelkus įstatymo nustatytą priemonę, t. y. valdymo sutartį, tačiau kad šių tikslų įgyvendinimas yra SNCB valdybos galioje ir priklauso jos kompetencijai.

(112) Galiausiai, Belgijos valdžios institucijos pateikė Komisijai raštišką p. Karel Vinck, svarstomų įvykių metu buvusio SNCB deleguotuoju administratoriumi, raštišką pareiškimą, patvirtinantį, kad Belgijos valdžios institucijos visiškai nedalyvavo SNCB skiriant čia svarstomas sanavimo ir restruktūrizavimo priemones bendrovei IFB. Šį p. Vinck 2006 m. lapkričio 17 d. pasirašytą raštą Komisija gavo 2006 m. gruodžio 5 d.

(113) Dėl pagrindų sutarties masto, turinio ir sąlygų, Belgijos valdžios institucijos pakartojo savo teiginį, kad net jei tai būtų IFB ateitį lemiančios restruktūrizavimo priemonės, Belgijos valdžios institucijos neturėjo nei galios pritarti, nei galios kontroliuoti priemonių esmę, nei teisės, kad su jomis būtų konsultuojamasi šiuo klausimu.

3.2.3. Rinkos ekonomikos sąlygomis veikiančio privatausinvestuotojo principas

(114) Belgija pažymi, kad remiantis Komisijos nuomone, išsakyta sprendime dėl ABX Logistics, (15) Komisija turi atskirai nagrinėti lėšas, kurias SNCB skyrė IFB, kad ši finansuotų Prancūzijos filialuose turimų akcijų pardavimą ir lėšas, kurias SNCB skyrė IFB, kad ši finansuotų veiklos išsaugojimą Belgijoje.

3.2.3.1. Investicijų Prancūzijos filialuose atsisakymas

(115) Sprendime dėl ABX Logistics Komisija patvirtino, kad kadangi ABX France nebuvo pajėgi savarankiškai padengti akcijų pardavimo sąnaudų, sutikdama padengti išlaidas SNCB pasielgė taip, kaip būtų pasielgęs „apdairus rinkos ekonomikos sąlygomis veikiantis privatus investuotojas“.

(116) Belgijos manymu ta pati išvada tinka ir dėl IFB atliekamo Prancūzijos filialuose turimų akcijų pardavimo sąnaudų. Ji siekia įrodyti, kad kiekvienos bendrovės atveju IFB rinkosi mažiausiai kainuojantį variantą.

(117) Dėl Acimar Belgija pateikė tokią lentelę: Acimar – Bankroto procedūra su likvidavimu Finansinė padėtis 2002 m. (Mln. EUR) 2001 2002 Apyvarta EBT Balansas (12 31) Nuosavi ištekliai (12 31)

Alternatyvių sprendimų kaina (Mln. EUR) Sutarties vykdymas Bankroto procedūra Grynųjų pinigų naudojimas 2003 01 01 – 2005 12 31 Paskolų nuostoliai 2002 12 31 Iš viso –14,7 –3,9 Pastabos — Bandymai 2002 m. pakeisti sutarties sąlygas žlugo; sutartis galiojo iki 2005 12 31. — Sutarties įgyvendinimas reikalavo kasmetinio didelio grynųjų pinigų kiekio ( cash drain ). — Šiomis aplinkybėmis prašymas paskelbti bankroto procedūrą buvo mažiausiai kainuojantis sprendimas. — Bankroto procedūros laikotarpiu eksploatacinius nuostolius finansavo klientas. — Acimar veikla buvo nutraukta 2003 9 1.

(118) Dėl NFTI-ou Belgija pateikė tokią lentelę: NFTIou – Perleidimas Finansinė padėtis 2002 m. (Mln. EUR) 2001 (16) 2002 APYVARTA EBT Bendras balansas (12 31) Nuosavi ištekliai (12 31)

Alternatyvių sprendimų kaina (Mln. EUR) Tęsti veiklą Parduoti dalį verslo Kapitalo didinimas plius kredito grąžinimas ING Veiklos atkūrimo planas Aktualizuotas grynųjų pinigų panaudojimas (cash drain) (turimas CH – 3,7 mln. EUR) (100 % patikinimo laiško vertės) Akcijų nuostoliai Paskolų nuostoliai 2002 12 31 Pardavimo nuostolis (1 EUR) – 30 % akcijų Iš viso –36,2 –18,5 Pastabos — Pagal patikinimo raštą IFB privalėjo papildyti einamąją sąskaitą. — IFB garantavo NFTI-ou banko paskolą, kurią ING pareikalavo grąžinti. — Šiomis aplinkybėmis IFB derėjosi su kitu akcininku, Dunkerko autonominiu uostu (DAU) dėl: — NFTI-ou kapitalo didinimo, kurio dalį įsipareigojo sumokėti IFB; — IFB aleidimo nuo su patikinimo raštu susijusių įsipareigojimų ir DAU įsipareigojimo ieškoti pirkėjo IFB priklausančiam NFTI-ou akcijų likučiui, už simbolinį mokestį perleidus DAU tiek IFB priklausančių NFTI-ou akcijų, kad jų likutis sudarytų 30 % (įskaitant per DPD valdomas akcijas). — Likusios 30 % akcijų šiuo metu yra parduodamos.

(119) Belgija informavo Komisiją, kad niekada nebuvo planuojama leisti bankrutuoti bendrovei NFTI-ou, kadangi tęsiama NFTI-ou veikla žadėjo būti pelninga. Pagal Belgiją IFB valdomų 30 % akcijų pardavimas CMA-CGM 2006 m. lapkričio 2 d. […] ir einamosios sąskaitos avanso forma suteiktų paskolų susigrąžinimas įrodo šios bendrovės gyvybingumą.

(120) Dėl IFB France, vėliau tapusios AGEP, Belgija pateikė šią lentelę: IFB France (AGEP) – Perleidimas NFTI-ou Finansinė padėtis 2002 m. (Mln. EUR) 2001 2002 Apyvarta EBT Bandras balansas (12 31) Nuosavi ištekliai (12 31)

Alternatyvių sprendimų kaina (Mln. EUR) Likvidavimas Perleidimas NFTIou Paskolų atsisakymas Akcijų dalies nuvertėjimas Pelnas iš akcijų perleidimo operacijos Bendrovės pasyvas (14 ETP) Iš viso –1,7 –0,8 Pastabos — Kilus priverstinio likvidavimo ar veiklos sustabdymo pavojui, IFB derėjosi su DAU dėl IFB France akcijų perleidimo NFTI-ou mainais siūlydama nereikalauti grąžinti paskolos. — Bendrovės likvidavimas būtų kainavęs daug daugiau (akcijų dalies nuvertėjimas, kaip steigėjui ir (arba) vieninteliam faktiniam valdytojui kylanti rizika privalėti padengti pasyvą).

(121) Dėl Dry Port Dunkerque Belgija pateikė šią lentelę: Dry Port Dunkerque (DPD) – Likvidavimas ir dalinis pardavimas Finansinė padėtis 2002 m. (Mln. EUR) 2001 2002 Apyvarta EBT Bendras balansas (12 31) Nuosavi ištekliai (12 31)

Alternatyvių sprendimų kaina (Mln. EUR) Tęsiama veikla Likvidavimas ir dalies aktyvo pardavimas Diskontuotas cash drain (turimas CH – 0,5 mln. EUR) (100 % patikinimo rašto vertės) Paskolų nuostoliai Akcijų nuvertėjimas Iš viso –10,4 –7,9 Pastabos: — Pagal patikinimo raštą IFB privalėjo pildyti einamąją sąskaitą, kad padengtų DPD veiklos nuostolius. — Pardavus investiciją NFTI-ou, buvo ieškoma bet nerasta DPD akcijų pirkėjo. — IFB derėjosi dėl DPD likvidavimo šalių susitarimu, mainais siūlydama už simbolinę kainą perleisti 8,6 % NFTI-ou akcijų.

(122) Dėl SSTD Belgija pateikė šią lentelę: SSTD: Perleidimas Aplinkybės — IFB valdė 50 % akcijų — SSTD veikla buvo pelninga ir buvo vykdoma iki 2005 m. pradžios — 2004 m. pab. SSTD prarado pagrindinį klientą (40 % apyvartos). — Dėl šio praradimo buvo priimtas sprendimas parduoti SSTD akcijas. — Akcijos buvo parduotos 2005 m. pradžioje ir buvo gautas nemažas pelnas (teigiamas, tačiau nepakankamas poveikis finansavimo poreikių prasme).

(123) Belgijos valdžios institucijos daro išvadą, kad dėl Prancūzijos filialų IFB priėmė mažiausiai nuostolingą sprendimą.

3.2.3.2. IFB veiklos Belgijoje restruktūrizavimas ir tęsimas

(124) Dėl IFB veiklos Belgijoje restruktūrizavimo ir veiklos pratęsimo finansavimo Belgija pažymi, kad SNCB taip pat veikė taip, kaip būtų elgęsis atsargus rinkos ekonomikos sąlygomis veikiantis kreditorius (investuotojas), kadangi alternatyvaus sprendimo – veiklos Belgijoje sustabdymo – finansinis rezultatas SNCB būtų buvęs ne toks patrauklus, nes brangesnis.

(125) Prognozuojamai IFB veiklos Belgijoje likvidavimo kainai ir veiklos tęsimo padidinus kapitalą kainai paaiškinti Belgija pateikė šiuos skaičius.

a) Grynosios SNCB sąnaudos dėl IFB bankroto 2003 m.

(126) Grynąją diskontuotą IFB vertę Belgija skaičiavo pagal 2002 m. gruodžio 31 d. balansą. Belgijos valdžios institucijos pažymi, kad ilgalaikio turto, kuris galėtų būti realizuotas IFB veiklos sustabdymo 2003 m. sausio mėn. atveju, vertę sudarytų ilgalaikis materialusis turtas ir ilgalaikis finansinis turtas (investicijos).

(127) Dėl ilgalaikio materialiojo turto Belgija nurodo 6,9 mln. EUR sumą. Aiškindama šį skaičių, Belgija remiasi tyrimu „Bankruptcy auctions: costs, debt recovery, and firm survival“ (17), kuriame teigiama, kad bankroto atveju visų rūšių paskolų susigrąžinama vidutiniškai 33 %. Skaičiuojant atgautą turtą, Belgija pritaikė šį dydį IFB balanse nurodytam materialiam ilgalaikiam turtui, kurio bendra vertė 20,9 mln. EUR (išskyrus 1,9 mln. EUR nebaigto statyti ilgalaikio turto, kuriam buvo pritaikytas nulinis susigrąžinimo koeficientas).

(128) Dėl ilgalaikio finansinio turto (investicijų), Belgija nurodė 1,9 mln. EUR sumą, kuri atitinka visą jų apskaitinę vertę, nurodytą 2002 m. gruodžio 31 d. IFB balanse.

(129) Dėl trumpalaikio turto Belgija siūlo tokį skaičiavimą: — Komerciniai IFB kreditai: iš viso yra 25,6 mln. EUR, iš kurių 18 mln. turėtų būti susigrąžinti, t. y. trumpalaikių paskolų būtų susigrąžinta 70 %. Šis koeficientas apskaičiuotas pagal tyrime „Liquidation of Ormet Corporation“ (18) apibrėžtą vidutinį dydį, — Kiti IFB kreditai: iš viso yra 7 mln. EUR, iš kurių 4,5 mln. EUR turėtų būti susigrąžinti. 7 mln. EUR sumą galima padalyti į 2,5 mln. paskolų filialuose DPD ir OCHZ, ir 4,5 mln. PVM. PVM įsiskolinimui planuojamas 100 % susigrąžinimo koeficientas, o filialų įsiskolinimams – 0 %, — Vertybiniai popieriai ir sukauptos pajamos: iš viso 6,4 mln. EUR, kurie visi turėtų būti susigrąžinti.

(130) Pritaikius visus šiuos susigrąžinimo koeficientus, IFB bankroto (likvidavimo) atveju skaičiuojama susigrąžintina suma lygi 37,5 mln. EUR, kaip nurodyta 2 grafike. 2 schema Susigrąžinamas turtas (Mln. EUR)

(131) Toliau Belgija atima IFB pasyvų sumą iš tikėtinos susigrąžinamos sumos. Šie pasyvai sudaro iš viso 76,9 mln. EUR, neskaičiuojant 63 mln. EUR įsiskolinimo SNCB už neapmokėtas sąskaitas per 2000–2002 m. laikotarpį. Išsamiai jie atrodo taip: a) socialinis pasyvas: skaičiuojama iš viso 2,9 mln. EUR visiems SNCB darbuotojams, dirbantiems IFB; b) mokesčiai, atlyginimai ir socialinės apsaugos įmokos: iš viso 1,4 mln. EUR neapmokėtų įsiskolinimų, kurių terminas pasibaigęs (pagal 2003 m. sausio 1 d. balanso ataskaitą); c) atidėjimai ir atidėti mokesčiai: 34,7 mln. EUR suma iš bendros 40,8 mln. EUR sumos, nurodytos 2002 m. gruodžio 31 d. balanso ataskaitos pasyvo eilutėje. Skirtumas susidaro dėl šių punktų, kuriems neturėtų įtakos IFB likvidavimas: — terminalų priežiūra: 3,3 mln. EUR, — priežiūra, susijusi su logistikos veikla: 0,9 mln. EUR, — atidėjimai, susiję su personalo restruktūrizavimu: 1,9 mln. EUR; d) 15 mln. EUR finansinis IFB įsiskolinimas. Finansinis 15 mln. EUR įsiskolinimas kredito institucijoms […] buvo garantuotas komercinėmis IFB paskolomis. Dėl šios priežasties ir atsižvelgiant į išlikusį SNCB kreditą bankų rinkoje, akivaizdu, kad ir ši skola būtų grąžinta kredito institucijoms prieš grąžinant SNCB paskolas; e) komercinis įsiskolinimas kitoms bendrovėms (ne SNCB) – iš viso 22,9 mln. EUR. Pagal čia pateiktus skaičiavimus aišku, kad SNCB atžvilgiu IFB grynoji turto vertė, neskaičiuojant įsiskolinimų SNCB, yra -39,4 mln. EUR, t. y. susigražinto turto vertė (37,5 mln. EUR) atėmus visų mokėtinų įsiskolinimų (pasyvo) sumą (76,9 mln. EUR), neskaičiuojant įsiskolinimų SNCB.

(132) Belgijos valdžios institucijų nuomone likvidacijos atveju siekdama išvengti didelės žalos savo komercinei reputacijai, SNCB būtų padengusi grynojo neigiamo IFB aktyvo vertę. Belgija pabrėžia, kad didžioji IFB kreditorių dalis taip pat yra ir SNCB klientai, tiekėjai, kreditoriai, skolininkai ar partneriai.

(133) Be to, IFB veiklos sustabdymas, anot Belgijos valdžios institucijų, sukurtų SNCB didelį socialinį pasyvą, galintį siekti 530 ETP (visos darbo dienos ekvivalentų) (19). Šie 530 ETP pasiskirsto taip: — iš vienos pusės, apie 50 SNCB darbuotojų, paskirtų į IFB, kuriuos bankroto atveju tektų vėl sugrąžinti į SNCB, — iš kitos pusės, apie 480 SNCB darbuotojų, kurių veikla priklauso nuo IFB veiklos. Šis skaičius gautas taip: IFB dalis bendroje SNCB Prekių padalinio apyvartoje yra 8,1 %. Šį santykinį dydį padauginus iš viso SNCB personalo, tiesiogiai ir netiesiogiai dirbusio Prekių padalinyje 2002 12 31, skaičiaus, gaunama, kad maždaug 609 ETP priklauso nuo IFB veiklos. Manyta, kad iš šių 609 ETP 129, arba 21 %, galėtų išsaugoti darbo vietą nepaisant IFB bankroto, SNCB specialiai ėmusis iniciatyvos susigrąžinti dalį anksčiau IFB turėto krovinių srauto. Šis 21 % santykinis dydis atitinka darbo vietų, išsaugotų paleidus SN Brussels Airlines bendrovės Sabena žlugimo laikotarpiu, proporcinį dydį.

(134) Belgijos vyriausybė pažymi, kad tuo laikotarpiu SNCB buvo bebaigianti rengti įmonės planą „MOVE 2007“, pagal kurį buvo planuojama 2003–2007 m. panaikinti 10 000 darbo vietų, t. y. atleisti beveik ketvirtadalį personalo, todėl galimybės perkelti IFB nutraukus veiklą darbo netekusius darbuotojus beveik nebuvo, nesvarbu, ar tai būtų komandiruotieji ir į SNCB sugrąžinti darbuotojai, ar su SNCB Prekių padaliniu susiję darbuotojai.

(135) Dėl to Belgijos vyriausybė siūlo prie tiesioginės neigiamo grynojo IFB aktyvo vertės pridėti darbo vietų pertekliaus sąnaudas, kurias tokiu būdu patiria SNCB per ne trumpesnį nei penkerių metų laikotarpį nuo 2003 m. iki 2007 m. Kadangi bendra vidutinė atlyginimų paketo vertė yra 46 200 EUR už vieną ETP per metus […], bendra šio socialinio pasyvo vertė būtų 122,4 mln. EUR.

(136) Pagrįsdama tokį skaičiavimo metodą, Belgija visų pirma aiškina, kad SNCB darbuotojų, kurie neteko darbo IFB nutraukus veiklą, nebuvo galima atleisti, nes jie turėjo „statutinių tarnautojų“ statusą. (20)

(137) Po 2006 m. birželio 1 d. susitikimo Belgijos vyriausybė pateikė Komisijai ne tokį pesimistišką grynojo aktyvo ir socialinio pasyvo, kurį IFB likvidavimo atveju būtų tekę padengti SNCB, skaičiavimo scenarijų. Šiame scenarijuje siūlomi šie du pakeitimai: — SNCB būtų turėjusi apmokėti ne visus įsiskolinimus, o tik tuos, kurių kreditoriai buvo SNCB klientai […], tiekėjai […] arba partneriai […]; šiuo atveju IFB pasyvo suma, kurią būtų tekę apmokėti SNCB, yra 13 mln. EUR […], — IFB veiklą perimanti bendrovė būtų toliau naudojusis daugiausia SNCB paslaugomis; tokiu atveju 79 % iš 609 ETP, kuriuos SNCB samdo ir skiria netiesiogiai dalyvauti IFB veikloje, išsaugotų darbo vietas; tuomet SNCB tenkanti socialinių nuostolių dalis būtų 41,1 mln. EUR (ši suma atitinka atlyginimus, mokėtinus 50 ETP, kuriuos SNCB perkėlė į IFB, ir 21 % iš minėtų 609 ETP).

(138) Bendra Belgijos vyriausybės apskaičiuota SNCB mokėtina IFB likvidavimo kaina pagal šiuos du scenarijus nurodoma šioje lentelėje: Grynoji vertė – atsakyme nurodytos sumos Skirtumas pagal „optimistines“ prognozes Grynoji kaina – pritaikytos sumos Visas apskaitinis aktyvas 64,6 64,6 Nesusigrąžintas aktyvas –27,1 –27,1 Socialinės išlaidos –2,9 –2,9 Mokesčiai, atlyginimai ir socialinio draudimo įmokos –1,4 –1,4 Atidėjimai ir atidėti mokesčiai –34,7 –34,7 Prioritetiniai įsiskolinimai ir kitos finansinės skolos –15 –15 Komercinis įsiskolinimas ne SNCB –22,9 9,9 –13 Susigrąžinama suma –39,4 –29,5 Socialinis SNCB pasyvas – 122,4 81,3 –41,1 Bendroji IFB veiklos sustabdymo kaina, tenkanti SNCB – 161,8 –70,6

b) IFB įvertinimas pagal veiklos pratęsimo scenarijų

(139) Belgija siūlo skaičiuoti IFB vertę pagal veiklos pratęsimo scenarijų taikant laisvų diskontuotų pinigų srautų metodą (discounted cash flows arba DCF). Toks pasirinkimas grindžiamas šiais kriterijais:

(140) 10 metų DCF analizė grindžiama 2002 m. gruodžio 31 d. balanso ataskaita, taip pat 2003 m. vasario–kovo mėn. parengtu restruktūrizavimo planu, kuriame numatomi veiksmai iki 2005 m. pabaigos. 2006 metais – kai dėl restruktūrizavimo IFB veikla taps stabili – planuojamas 3,2 % apyvartos dydžio veiklos pelnas. Daroma prielaida, kad nuo 2006 m. metinis augimas bus 3 % apyvartos, t. y., esant nekintamai maržai, pelnas iki mokesčių augs 3 %. Tokiu būdu gauti laisvieji pinigų srautai diskontuojami 8 % vidutine svertine kapitalo verte (WACC). Terminalų vertė apskaičiuota remiantis nuolatinio 3 % augimo prognoze.

(141) Pagal šiuos skaičiavimus įmonės vertė yra apie 29,1 mln. EUR (be investicijų ir atidėjimų), kaip parodyta 4 schemoje. 4 schema IFB vertė pagal diskontuorų pinigų srautų metodą – Hipotezės ir Rezultatai (Tūkst. EUR)

(142) Belgijos vyriausybės nuomone, atlikus kartotiniais (dauginiais) pagrįstą analizę (pagal 2005 m. gautą rezultatą), patvirtinta pagal DCF metodą apskaičiuota vertė. Iš tikrųjų, skaičiuojant pagal kartotinius (pasirinkus mažesnius nei sektoriuje įprastus vidutinius dydžius), gaunama įmonės vertė siekia 28,7 mln. EUR, kaip matyti 5 schemoje. 5 schema Bendrovės IFB vertė (Mln. EUR)

(143) Belgijos vyriausybės nuomone faktiniai IFB rezultatai 2003, 2004 ir 2005 m. patvirtina, kad vertinimas pagal DCF ir prielaidos, kuriomis jis buvo grindžiamas, buvo realistinis.

(144) Belgijos vyriausybės nuomone prie be investicijų ir atidėjimų apskaičiuotos IFB vertės reikėtų pridėti IFB turimas akcijas, t. y. 1,9 mln. EUR, nurodytų 2002 m. gruodžio 31 d. IFB balanso ataskaitos aktyvo eilutėje.

(145) Taigi bendra IFB bendrovės vertė 2002 m. gruodžio 31 d., įskaitant investicijas, buvo 31 mln. EUR.

(146) Iš šios vertės, pagal Belgijos vyriausybę, reikėtų atimti atidėjimus, siekiančius 34,2 mln. EUR (21), taip pat 15 mln. EUR finansinių įsiskolinimų.

(147) Pagal veiklos tęsimo scenarijų gaunama grynoji SNCB akcijų bendrovėje IFB vertė lygi – 18,2 mln. EUR. Skaičiavimas paaiškintas 6 schemoje.

(148) Kaip ir skaičiuojant SNCB sąnaudas IFB likvidavimo atveju, atliekant šiuos skaičiavimus neatsižvelgiama į 63 mln. EUR įsiskolinimų už per 2000–2002 m. laikotarpį neapmokėtas sąskaitas. 6 schema Investicijų varianto įvertinimas, 2003 m. sausis (Mln. EUR)

c) Abiejų scenarijų palyginimas ir išvada

(149) Remiantis Belgijos vyriausybės aiškinimu, abiejų scenarijų rezultatai būtų tokie: — SNCB patiriama grynoji IFB bankroto ir likvidavimo kaina būtų grynasis 161,8 mln. EUR nuostolis (sumažintas iki 70,6 mln. EUR patikslinus skaičiavimus), — Sprendimas investuoti 15 mln. EUR, siekiant suteikti IFB galimybę tęsti veiklą gerokai pristabdė SNCB akcijų vertės, kuri tuo metu siekė tik 18,2 mln. EUR, mažėjimą, todėl palyginti su bankroto ir likvidavimo scenarijumi (52,4 mln. EUR pagal patikslintus skaičiavimus) buvo naudingesnis 143,6 mln. EUR.

(150) Todėl Belgijos vyriausybė pažymi, kad SNCB, skirdama svarstomas priemones, pasielgė kaip rinkos ekonomikos sąlygomis veikiantis privatus investuotojas.

3.2.4. Konkurencijos neiškraipymas

(151) Galiausiai, dėl priemonių, skirtų finansuoti Prancūzijos filialų pardavimą, Belgija pažymi kad pagalba, kurios dydis apsiriboja griežtai reikalingu minimumu, sustabdžius veiklą negali būti vertinama kaip iškreipianti konkurenciją. Taigi ir dėl šios priežasties ši finansavimo dalis nepatenka į Sutarties 87 straipsnio 1 dalies taikymo sritį.

3.3. Sanavimo priemonių suderinamumas su gairių nuostatomis

3.3.1. IFB nėra naujai sukurta įmonė

(152) Belgijos nuomone, kadangi IFB buvo sukurta 1923 m. ir 1998 m. įmonių sujungimo būdu įsigijo bendrovę ir veiklos sektorių, (žr. aprašymą šio sprendimo 2 dalyje), yra neginčijama, kad IFB kaip juridinis asmuo gyvuoja daugiau nei 80 metų ir negali būti laikoma „naujai sukurta įmone“.

3.3.2. Sanavimo priemonės suderinamos su 1999 m. gairėmis

(153) Pagal Belgijos vyriausybę dėl to, kad sanavimo priemonės trunka ilgiau nei 12 mėn., negalima teigti, kad jos prieštarauja bendrajai rinkai pagal 1999 m. gaires. Belgijos nuomone, SNCB tęsė sanavimo priemonių įgyvendinimą siekdama vienintelio tikslo – išsilaikyti per laikotarpį, kuris Komisijai buvo reikalingas, kad priimtų galutinį sprendimą šiuo klausimu.

(154) Kadangi 1999 m. gairių 24 dalyje numatyta, kad leidimas dėl sanavimo priemonių galioja tol, kol Komisija priima sprendimą dėl restruktūrizavimo plano, Belgijos vyriausybė prašo Komisiją prieštaraujant dėl priemonių įgyvendinimo pratęsimo nesiremti savo pačios sanavimo priemonių tvirtinimo procedūros trukme, ir pagal 1999 m. gairių 24 dalies nuostatas patvirtinti sanavimo priemones.

(155) Belgijos vyriausybės nuomone sustabdžius kapitalo didinimo operaciją kol Komisija vykdė tyrimą, būtinai reikėjo laikinai pratęsti IFB pagal sanavimo priemones skirtą finansavimą, nes priešingu atveju būtų reikėję sustabdyti veiklą. Galiausiai, Belgijos nuomone, atlikdama tyrimą Komisija nė karto nepareiškė abejonių dėl laikino sanavimo priemonių įgyvendinimo pratęsimo.

3.3.3. Restruktūrizavimo priemonės suderinamos su 1999 m. gairėmis

3.3.3.1. 1999 m. gairių galiojimas.

(156) Belgijos nuomone SNCB įsipareigojimas didinti IFB kapitalą turi būti nagrinėjamas pagal 1999 m., o ne pagal 2004 m. gaires.

(157) Pagrįsdama tokį požiūrį, Belgija teigia, kad rašto, kuriuo pradėta procedūra, 240 punkte nurodytos dvi sąlygos dėl 1999 m. gairių galiojimo yra įvykdytos. Priminsime, kad rašto, kuriuo pradėta procedūra, 240 punkte Komisija dėl 2004 m. gairių 102–104 punktų taikymo šios bylos atveju daro išvadą, kad „jei SNCB nuspręs nesuteikti IFB naujo pranašumo, ir jei bus pateikta įrodymų, kad SNCB įsipareigojo konvertuoti savo paskolas į kapitalą prieš paskelbiant 2004 m. gaires, Komisija savo galutiniame sprendime turėtų nagrinėti SNCB bendrovei IFB suteiktas pagalbos priemones pagal 1999 m. gaires“.

(158) Dėl pirmosios sąlygos Belgija pažymi, kad atsakydama į procedūros pradžios pranešimą ji atšaukė papildomą kapitalo didinimą, apie kurį buvo pranešta 2005 m. sausio 28 d., todėl pirmoji sąlyga yra įvykdyta.

(159) Dėl antrosios sąlygos Belgija laikosi nuomonės, kad yra neginčytina, jog dabar siūlomas IFB kapitalo didinimas bus atliktas, kaip šalys susitarė 2003 m. balandžio 7 d. pagrindų sutartimi, galiojant sąlygai dėl Komisijos pritarimo.

(160) Pabrėždama šį dalyką, Belgijos vyriausybė atkreipia Komisijos dėmesį į šiuos aspektus: — 2003 m. balandžio 7 d. pagrindų sutarties preambulės 4 dalį, kurioje patvirtinama, kad SNCB valdyba yra pritarusi IFB kapitalo didinimui, — Tos pačios sutarties 4 straipsnį, kuriame nurodomas abipusis šalių siekis padidinti IFB kapitalą.

(161) Dėl antrojo punkto Belgija primena, kad pagal Belgijos teisę (galiojančią pagrindų sutarties atveju) sutartis sudaroma remiantis tik susitariančių šalių valia, ir kad šiuo atveju 4 pagrindų sutarties straipsnis aiškiai ir nedviprasmiškai patvirtina SNCB ir IFB valią didinti IFB kapitalą atliekant SNCB paskolų IFB iki 2003 m. balandžio 7 d. konvertavimą į kapitalą.

(162) Belgijos vyriausybė primena, kad prievolės, kurioms taikoma jų vykdymą galinti sustabdyti sąlyga, lieka privalomos, ir sutartyje, kuri įsigalioja nuo pasirašymo dienos, privalomos sąlygos vykdymas yra atgalinio galiojimo.

3.3.3.2. Priemonės, mažinančios konkurencijos iškraipymus

(163) Belgijos vyriausybė bendrai pažymi, kad IFB rinkos dalis šiuo atveju nagrinėjamuose sektoriuose yra daug mažesnė nei 10 %. Todėl ji mano, kad svarstomos valstybės pagalbos priemonių konkurenciją iškraipantis poveikis negali būti laikomas reikšmingu. Belgija visų pirma primena, kad pagal 1999 m. gairių 36 punktą, „jei įmonės [pagalbos gavėjos] dalis atitinkamoje rinkoje yra menka, turi būti manoma, kad nederamo konkurencijos iškraipymo nėra“ (22), ir kad taikydama Sutarties 81 straipsnio 1 dalies nuostatas Komisija įmonių, kurių rinkos dalys mažesnės nei 10 %, sudarytų susitarimų konkurenciją iškraipantį poveikį laiko nereikšmingu (23).

(164) Dėl IFB Logistics ir IFB Terminal veiklos Belgijos vyriausybė pateikė šias pastabas:

(165) Konkurencijos iškraipymą mažinančios priemonės krovinių perkrovimo rinkoje. Belgijos vyriausybė pažymi, kad IFB dalis Antverpeno regiono terminalų rinkoje mažesnė nei 7 %, ir kad terminalų rinka šiame regione per 2002–2005 m. laikotarpį augo vidutiniškai po 10,7 % per metus, o IFB pervežamų krovinių apimtys padidėjo vidutiniškai tik 4,1 %.

(166) Belgijos vyriausybė taip pat pažymi, kad įgyvendinus restruktūrizavimo planą IFB stipriai sumažino perkrovimo pajėgumus, kaip aprašyta rašto, kuriuo pradėta procedūra, 2 dalyje (25–29 punktuose). Turint galvoje, kad išskyrus DPD terminalą, visas parduotas turtas iki šiol yra eksploatuojamas, Belgijos vyriausybė mano, kad pardavimus reikėtų laikyti realiomis ir esminėmis kompensavimo priemonėmis. Belgijos vyriausybės nuomone dėl visų pardavimų IFB pajėgumai sumažėjo nuo 1,5 mln. TEU 2002 m. iki 1,1 mln. TEU 2005 m. pabaigoje, t. y. 27 %.

(167) Belgijos vyriausybė priduria, kad įgyvendindama restruktūrizavimo planą IFB nesiėmė priemonių dėl kainų, kuriomis siekiama arba kurių poveikis būtų padidinti IFB rinkos dalį. Ji pažymi, kad IFB padidino kainas vidutiniškai 4,2 % (24), tuo tarpu vidutinis metinis sektoriaus infliacijos koeficientas buvo 1,9 %.

(168) Konkurencijos iškraipymą mažinančios priemonės logistikos rinkoje. Procedūros pradžios pranešime teigiama (258–260 dalyse), kad siūlomos priemonės nebuvo susijusios su logistikos rinka, ir kad IFB galėjo padidinti savo dalį šioje rinkoje. Belgijos vyriausybė pateikia penkis argumentus, siekdama įrodyti, kad logistikos rinkoje buvo imtasi pakankamų konkurencijos iškraipymą mažinančių priemonių.

(169) Visų pirma, IFB ėmėsi priemonių, dėl kurių sumažėjo jos pajėgumai logistikos rinkoje. Iš tikrųjų, visų IFB priklausančių arba naudojamų pagal ilgalaikės nuomos sutartis vagonų skaičius sumažėjo nuo 744 vienetų 2002 m. (25) iki 377 vienetų 2006 m. pradžioje (26). Taigi jų sumažėjo 49 %.

(170) IFB logistikos pajėgumų sumažėjimas taip pat susijęs su tuo, kad IFB priklausanti bendrovės CNC (dabar Naviland Cargo) dalis sumažėjo nuo 10 % 2002 m. iki 2 % šiuo metu.

(171) Antra, Belgijos vyriausybė pažymi, kad IFB dalis logistikos rinkoje yra daug mažesnė nei 5 %, geografiškai apribojus rinką tik Belgijos teritorija. Todėl pagal gairių 36 punktą reikėtų išsiaiškinti, ar svarstomų valstybės pagalbos priemonių konkurenciją iškraipantis poveikis gali būti laikomas reikšmingu. Pasak Belgijos valdžios institucijų, IFB negali būti laikoma pajėgia daryti svarbų poveikį konkurencijai logistikos rinkoje. Dėl tos pačios priežasties konkurencijos iškraipymas, susijęs su IFB gaunama pagalba, Belgijos vyriausybės nuomone, sunkiai galėtų būti laikomas svarbiu, nes norint sumažinti nepalankų poveikį IFB konkurentams pakaktų labai ribotų priemonių.

(172) Trečia, Belgijos vyriausybė siūlo pažvelgti į IFB logistikos veiklos perspektyvą ir visiškai pakeisti Komisijos teiginį, kad IFB tariamai „pavyko smarkiai padidinti savo dalį šioje rinkoje“ per svarstomą laikotarpį. Iš tikrųjų, Belgijos vyriausybės nuomone, reikia atsižvelgti į šiuos faktus: — Mišriojo (įvairiarūšio) transporto sektoriuje IFB vežamų krovinių dalis per 2002–2005 m. laikotarpį kasmet augo po 9,9 %, t. y. mažiau nei ARA regiono metinis vidutinis 12 % augimas per tą patį laikotarpį; — Tradicinių krovinių segmente IFB yra visiškai nereikšmingas operatorius, net vertinant tik Belgijos rinką. Iš tikrųjų, IFB dalis tiek kiekio, tiek vertės požiūriu yra mažesnė nei 1 %.

(173) Be to, dalį IFB logistikos veiklos apyvartos, Belgijos vyriausybės nuomone, sudaro vadinamasis „bulk“ sektorius (nepakuotų krovinių vežimas). 2003 m. IFB nepakuotų krovinių vežimo apyvarta tesudarė 3,3 mln. EUR. O 2004 m. IFB pasirašė dvi didelio masto nepakuotų krovinių vežimo sutartis. Visų pirma – anglies vežimo sutartį […], kurios apyvarta 2004 m. buvo […], o 2005 m. […]. Antra – nepakuotų granuliuotų pašarų vežimo sutartį, padidinusią apyvartą […] 2004 m. ir […] 2005 m. Tikėtina, kad IFB iš šių dviejų sutarčių turėjo gauti pelno, tai patvirtina, jog IFB praktikoje nebūta konkurenciją iškraipančios veiklos.

(174) Ketvirta, Belgijos vyriausybės nuomone, tai, jog IFB atvėrė savo terminalus konkurentams logistikos rinkoje, turi taip pat būti laikoma svarbia konkurencijos iškraipymą mažinančia priemone.

(175) Penkta, Belgijos vyriausybė mano, kad nedideli konkurencijos iškraipymai, kuriuos galima būtų laikyti susijusiais su IFB restruktūrizavimu, dar labiau sumažėjo dėl šių veiksnių: — Belgijos krovinių vežimo geležinkeliu sektoriaus liberalizavimo. Belgijos vyriausybė, pagal galiojančias Europos Sąjungos taisykles, atvėrė šią rinką konkurencijai (2003 m. kovo 1 d. – tarptautiniams vežimams, o 2007 m. sausio 1 d. – visiems vežimams). (27) Šis rinkos atvėrimas turėjo neabejotiną poveikį, kurį įrodo bendrovės DLC, o neseniai – ir Fret SNCF veikla. Sprendime Nr. 386/2004, Fret SNCF, Komisija tokį liberalizavimą yra įvertinusi kaip kompensavimo priemonę konkurentų atžvilgiu, — Daug kitų SNCB/IFB konkurentų (pavyzdžiui, Rail4Chem, Railion Nederland, TrainSport, DFG, EWS, Connex ir ACTS) jau yra gavę arba turi didelę tikimybę gauti veiklos licencijas, — SNCB (B-Cargo) jau dabar teikia lokomotyvų paslaugas IFB konkurentams – tiek mišriojo (įvairiarūšio) transporto paslaugų teikėjams HUPAC, CNC (Naviland Cargo), Conliner, Danzas / DHL Express Cargo ir ICF, tiek ekspedicijos paslaugų teikėjams Transfesa, K+N, Nauta, NTR, Panalpina, Rail&Sea, Railog, Chemfreight, Rhenania, TMF, Gondrand, RME Chem, RME fret ir East Rail Expedition, — Kaip Komisija pažymi savo sprendime, byloje N 386/2004, Fret SNCF, vežimo geležinkelių sąlygos yra mažiau palankios nei vežimo kelių sąlygos.

(176) Belgijos vyriausybės nuomone, liberalizavimo priemonės iš esmės padidino logistikos rinkos pajėgumus, kaip tai matyti iš IFB konkurentų veiklos per 2003–2005 m. laikotarpį. Belgijos vyriausybės nuomone, konkurencija stipriausia įvairiarūšio transporto sektoriuje, kuriame per minimą laikotarpį penki IFB konkurentai iš viso atidarė 12 naujų maršrutų.

3.3.3.3. Kapitalo didinimo operacijos apribojimas būtinu minimumu

(177) Belgijos vyriausybės teigimu, SNCB ir IFB atliko išsamią IFB kapitalo poreikių analizę pagal 2005 m. gruodžio 31 d. balanso rezultatus ir 2006 m. prognozes. Buvo siekiama IFB sudaryti galimybę tęsti veiklą krovinių perkrovimo ir logistikos sektoriuose taikant panašią į šiose rinkose veikiančių konkurentų mokumo normą.

(178) Palyginti su iki sprendimo pradėti procedūrą perduotais duomenimis (žr. 265–269 punktus), SNCB ir IFB sukaupė papildomų duomenų apie vidutinius mokumo rodiklius, pirma, tų IFB konkurentų, kurie eksploatuoja terminalus, antra – su IFB konkuruojančių transporto bendrovių. Atitinkamų bendrovių mokumo normos (t. y. kaip nuosavųjų išteklių ir bendro balanso santykis) pateikiamos 16 schemoje. 16 schema Mokumo norma – Palyginimas su panašiomis bendrovėmis, 2004 m. (*)

(179) Iš 16 schemos matoma, kad terminalų operatorių mokumo normos vidurkis yra 56,6 %, o transporto bendrovių mokumo normos vidurkis yra 20,4 %. Kadangi IFB veikia abiejuose sektoriuose, jos mokumo norma, atsižvelgiant į nurodytus dydžius, turėtų būti ne mažesnė nei 35,6 %. Šis dydis apskaičiuotas paskirstant IFB ilgalaikius veiklos aktyvus tokiu būdu: — 42 % ilgalaikių IFB veiklos aktyvų (vertinant pagal jų grynąją apskaitinę vertę, t. y. išskaičiavus amortizaciją ir vertės sumažėjimą) skiriami terminalų veiklai, — 58 % ilgalaikių IFB veiklos aktyvų – transporto veiklai (logistikai).

(180) Belgijos vyriausybė pažymi, kad siekiama IFB mokumo norma taip pat atitinka bendrovių Gosselin (38,9 %) ir Hupac (34,9 %) mokumo normas; šios bendrovės, kaip ir IFB, derina terminalų eksploatavimo ir logistikos veiklą.

(181) Remiantis tiksline IFB mokumo norma (35,6 %) ir bendru 128,1 mln. EUR įsiskolinimu (pagal 2006 m. birželio 30 d. skaičiavimus), IFB kapitalo padidinimas, Belgijos vyriausybės skaičiavimu, turėtų leisti į kapitalą perskaičiuoti ne mažiau nei 95,3 mln. EUR įsiskolinimų.

3.3.3.4. IFB indėlis

(182) Belgijos vyriausybė pažymi, kad bendras SNCB indėlis į IFB restruktūrizavimą siekia 95,3 mln. EUR, t. y. atitinką numatytą kapitalo didinimo sumą. Iš šios sumos reikėtų atimti grupės Prancūzijos filialams skirtus pinigus, t. y. 39,1 mln. EUR. Likusi dalis, 56,2 mln. EUR, ir būtų SNCB indėlis į grupės veiklos ne Prancūzijoje restruktūrizavimą.

(183) Be to, Belgijos vyriausybė pažymi, kad su Prancūzija nesusijusios IFB veiklos finansavimo poreikiai per restruktūrizavimo laikotarpį (nuo 2003 m. sausio 1 d. iki 2006 m. birželio 30 d.) buvo 106,3 mln. EUR. Iš šių poreikių 56,2 mln. padengs SNCB, o 50,1 mln. EUR bus finansuojami iš IFB nuosavųjų išteklių. IFB indėlis į bendras veiklos Belgijoje restruktūrizavimo sąnaudas būtų 47,1 %.

(184) Šioje lentelėje pateikiamos finansavimo detalės. Finansavimo Poreikiai ir Šaltiniai (laikantis hipotezės, kad 63 mln. EUR įsiskolinimo konvertavimas įskaitomas į restruktūrizavimo sąnaudas) (EUR‘000) Restruktūrizuota dalis Investicijų atsisakymas Prancūzijoje Iš viso Laikotarpis: 2003 1 1–2006 6 30 A FINANSAVIMO POREIKIAI A.1 Restruktūrizavimo sąnaudos A.1.1 Bendrasis veiklos nuostolis (cash drain) be produktyvumo padidėjimo –27 916 –27 916 (atitinka 2002 m. bendrąjį veiklos nuostolį; 2006 m. atitinkamai 6 mėn.) A.1.2 Specialūs mokesčiai –32 –32 A.2. Kapitalo poreikiai restruktūrizavimo laikotarpiu A.2.1 Apyvartinių lėšų pokyčiai (didėjimas) –7 685 –8 000 –16 559 A.2.2 Pakaitinės investicijos į ilgalaikį nefinansinį turtą –6 611 –8 611 A.2.3 Investicijos į ilgalaikį finansinį turtą (akcijas) – 782 –1 700 –2 482 A.3 Skolų grąžinimas ir palūkanų mokėjimai A.3.1 Kitiems kreditoriams (ne SNCB) A.3.1.1 Palūkanų mokėjimai –2 351 –2 351 A.3.1.2 Finansinių skolų grąžinimas –16 559 –16 559 A.3.2 Mokėjimai SNCB A.3.2.1 Skolų iki 2003 m. mokėjimai –33 200 –29 900 –53 000 A.3.2.2 Palūkanų iki 2006 6 30 mokėjimas už skolas iki 2003 m. –5 800 –5 200 –11 000 A.3.2.3 Palūkanų iki 2006 6 30 mokėjimas už lengvatinį kreditą –2 200 – 300 –2 500 A.3.2.4 Palūkanos už 2006 m. antrą pusmetį ir 2006 m. pirmą pusmetį –3 100 –2 100 –6 200 A.4 Mokestiniai įsiskolinimai (už 1999 m. ataskaitinius metus nesumokėti mokesčiai) –77 –77 Iš viso poreikių (A.1 + A.2 + A.3 + A.4) – 106 313 –47 100 – 153 413 B FINANSAVIMO ŠALTINIAI B.1. SNCB finansavimas B.1.1 Lengvatinis kreditas (vėliau perskaičiuotas į kapitalą) 13 300 1 700 15 000 B.1.2 Kapitalo didinimas (papildomai prie lengvatinio kredito perskaičiavimo į kapitalą) 42 920 37 380 90 300 Iš viso SNCB indėlių (B.1) 56 220 39 080 95 300 B.2 Finansavimas iš nuosavų IFB išteklių B.2.1 Produktyvumo padidėjimas B.2.1.1 Dalies ar viso bendro veiklos nuostolio (A.1.1) padengimas 26 167 26 167 B.2.1.2 Bendras veiklos pelnas 2004, 2005 ir 2006 m. 10 429 10 429 B.2.2 Finansinės pajamos 1 368 1 368 B.2.3 Apyvartinių lėšų poreikio kaita (mažėjimas) 2 687 2 687 B.2.4 Ilgalaikio nefinansinio turto pardavimas (iš esmės OCHZ terminale 2004 m.) 4 771 4 771 B.2.5 Ilgalaikio finansinio turto pardavimas (akcijų) 1 267 8 020 9 287 B.2.6 Finansinis įsiskolinimas kredito įstaigoms 3 300 3 300 B.2.7 Specialiosios pajamos 1 105 1 105 Visas IFB indėlis (B.2) 50 093 8 020 58 113 Visi finansavimo šaltiniai (B.1 + B.2) 106 313 47 100 153 413 SNCB finansavimas, % nuo visos sumos 52,9 % IFB finansavimas, % nuo visos sumos 47,1 % NUOSAVAS INDĖLIS PRIVATUS INVESTUOTOJAS

(185) Belgija pateikė šios lentelės aiškinimą.

(186) Finansavimo poreikiai suskirstyti į šias kategorijas: — Tiesioginės restruktūrizavimo sąnaudos (A.1 dalis): šias sąnaudas daugiausia sudaro susikaupęs bendras veiklos nuostolis (cash drain), neatsižvelgiant į padidėjusį produktyvumą. Jei neatsižvelgiama į padidėjusį IFB produktyvumą per restruktūrizavimo plano įgyvendinimo laikotarpį, bendras veiklos nuostolis 2003, 2004 ir 2005 m. lieka toks pat kaip 2002 m., t. y. reikia padengti 8 mln. EUR kasmet, kaip nurodoma toliau pateikiamoje lentelėje. 2006 m. finansavimo poreikis buvo sumažintas per pusę, planuojant padidinti kapitalą 2006 m. birželio 30 d. Susumavus bendrąjį veiklos nuostolį per visą restruktūrizavimo laikotarpį, gaunama suma, kurią IFB būtų reikėję padengti, jei nebūtų didėjęs jos produktyvumas, siekia 27,9 mln. EUR. (Tūkst. EUR) 2002 m. 2003 m. 2004 m. 2005 m prognozė 2006 m. biudžetas (iki 6 30) Laikotarpis nuo 2003 m. iki 2006 6 30 Veiklos rezultatas (47 357) (2 960) 5 740 3 007 1 213 + Amortizacija ir ilgalaikio turto nuvertėjimas 6 286 5 139 2 585 1 605 802 + Trumpalaikio turto nuvertėjimas 6 433 (258) (1 851) (554) 0 + Atidėjimai 26 662 (4 670) (1 599) (980) 460 Bendras veiklos pelnas (7 976) (2 749) 4 875 3 079 2 475 7 680 Bendras veiklos nuostolis (cash drain) be padidėjusio produktyvumo poveikio (7 976) (7 976) (7 976) (3 988) (27 916) — Kapitalo poreikis restruktūrizavimo laikotarpiu (apyvartinių lėšų ir investicijų poreikio kaita per restruktūrizaciją, A.2 dalis): šios sąnaudos – tai būtinos investicijos restruktūrizavimo laikotarpiu. Reikėjo daugiau apyvartinių lėšų vykdomiems darbams finansuoti, komercinių įsiskolinimų ir paskolų skirtumui amortizuoti ir pakankamam grynųjų pinigų kiekiui išlaikyti. Būtinai reikėjo pakaitinių investicijų į ilgalaikį materialųjį turtą, kad IFB galėtų toliau vykdyti savo veiklą restruktūrizavimo plano įgyvendinimo laikotarpiu. Jomis buvo siekiama ne išplėsti IFB pajėgumus, o greičiau pakeisti beveik nusidėvėjusį turtą, kuris buvo visiškai amortizuotas, taip pat atlikti kitas investicijas, pavyzdžiui, pirkti automobilių, kompiuterių, atlikti smulkų pastatų remontą ir pan. 0,6 mln. EUR investicija 2004 m. į finansinį ilgalaikį turtą buvo susijusi su filialu IFB Maritime Germany: IFB Maritime Germany buvo sujungta su Haeger & Schmidt International, o Haeger & Schmidt International valdoma RKE akcijų dalis buvo perkelta į IFB. — Skolų grąžinimas ir palūkanų mokėjimas (A.3 dalis): be palūkanų ir finansinių įsiskolinimų kredito įstaigoms, šioje kategorijoje nurodomos bendrovei SNCB grąžinamos palūkanos ir skolos. 33,2 mln. EUR įsiskolinimas yra dalis 63 mln. EUR skolų, nesusijusių su Prancūzijos filialais. 2006 m. mokėtina 1,4 mln. EUR palūkanų suma – tai palūkanos, kurios nebus įtrauktos į kapitalo didinimo operaciją (siekiant apriboti kapitalo didinimą iki būtiniausio minimumo). Kita palūkanų dalis (iš viso 9,7 mln. EUR) bus kapitalo didinimo dalis. Visos šios palūkanos yra dėl įsiskolinimų, susijusių su IFB veikla ne Prancūzijoje. — mokesčiai (A.4 dalis): 2004 m. sumokant mokesčius, buvo padegtas 1999 m. mokestinio laikotarpio mokestinis įsiskolinimas.

(187) Belgijos nuomone, šiuos finansavimo poreikius iš dalies finansavo IFB, iš dalies – SNCB. Dėl IFB indėlio (B.2 dalis) Belgija pateikia papildomos informacijos: — Per restruktūrizavimą IFB labai padidino produktyvumą (žr. B.2.1 dalį). Tai pagerino bendrą veiklos pelningumą ir 2002 m. nuostolių faktiškai neliko 2003 m., o 2004, 2005 ir 2006 m. jo nebebuvo visai. Be to, 2004 ir 2005 m. buvo sukurtas perteklius, taip turėtų būti ir 2006 m. Šie rezultatai patvirtina prognozes, padarytas remiantis informacija, kuria IFB disponavo rengiant restruktūrizavimo planą (žr. šio sprendimo 74 ir 75 dalis), — Įvairios finansinės pajamos (B.2.2): jos sudaro 1,4 mln. EUR. Šios finansinės pajamos yra gautos iš palūkanų, kurias IFB sukaupė už banko sąskaitose turimas lėšas. Šios pajamos buvo planuojamos kuriant restruktūrizavimo planą, nes jos atitinka EURIBOR palūkanų normą ir IFB galėjo pagrįstai tikėtis jas gauti iš savo sąskaitų dar kurdama restruktūrizavimo planą, — Specialios pajamos (B.2.8): 1,1 mln. EUR. Šias specialias pajamas sudaro pelnas, kurį IFB gavo pardavusi 263 EAOS vagonus […]. 2003 m., kai buvo rengiamas restruktūrizavimo planas, šį pelną galima buvo numatyti, nes rinkoje EAOS vagonai buvo labai paklausūs dėl padidėjusio šios rūšies vagonų poreikio Rytų Europoje, — 2004 ir 2005 m. sumažinusi apyvartinių lėšų poreikį (B.2.3) IFB papildomai gavo 2,7 mln. EUR, — IFB dalį restruktūrizavimo sąnaudų padengė parduodama savo aktyvus (B.2.4 ir B.2.5). Be pajamų iš įvairaus santykinai nedidelės svarbos turto pardavimo, šį indėlį daugiausia sudarė pajamos, gautos pardavus OCHZ terminalo akijas 2004 m. Bendros nuosavybės teisės (50 %) į OCHZ naudojamą turtą buvo perleistos […] (žr. B.2.4 eilutę 2004 m.), ir IFB susigrąžino papildomai 0,9 mln. EUR OCHZ apyvartinio kapitalo (žr. B.2.5 eilutę 2004 m.), — 2003 m. IFB gavo 2 mln. EUR banko paskolą iš ING Bank (eilutė B.2.6). 2006 m. IFB finansavo reach stackers pirkimą pasiskolinusi 1,3 mln. EUR.

(188) Belgijos nuomone, restruktūrizavimo planas buvo finansuojamas iš nuosavų išteklių, kaip to reikalaujama 1999 m. gairėse.

4. VERTINIMAS

4.1. Sanavimo ir restruktūrizavimo priemonių vertinimas valstybės pagalbos požiūriu

(189) Pagal Sutarties 87 straipsnio 1 dalį „valstybės narės arba iš jos valstybinių išteklių bet kokia forma suteikta pagalba, kuri, palaikydama tam tikras įmones arba tam tikrų prekių gamybą, iškraipo konkurenciją arba gali ją iškraipyti, yra nesuderinama su bendrąja rinka, kai ji daro įtaką valstybių narių tarpusavio prekybai“.

4.1.1. Valstybės skirta arba valstybės lėšomis suteikta pagalba

(190) Visų pirma reikia išsiaiškinti, ar finansinė SNCB parama IFB buvo „suteikta valstybės ar valstybės lėšomis“. Pagal Europos Bendrijų Teisingumo Teismo (Teismo) sprendimą Stardust Marine byloje (28), šis kriterijus laikomas įvykdytu, jei, viena, yra panaudota valstybės lėšų ir, kita, jų už jų paskyrimą atsakingu galima laikyti valstybę, t. y. Belgiją.

4.1.1.1. Valstybės lėšos

(191) Komisija konstatuoja, kad SNCB yra valstybinė įmonė pagal Direktyvos 80/723/EEB 2 straipsnio nuostatas: Belgijos valstybei priklauso 100 % SNCB deklaruoto kapitalo, o valdyba bei deleguotasis administratorius Ministrų tarybai apsvarsčius, skiriami Karalius nutarimu. Taigi šios direktyvos 2 straipsnio 2 dalies a ir c punktuose nurodyti kriterijai yra įvykdyti.

(192) Esant šioms aplinkybėms „pažymėtina, kad pagal teismo sprendimų praktiką EB sutarties 87 straipsnio 1 dalies nuostatos apima visus piniginius išteklius, kuriuos valstybės institucijos gali realiai panaudoti įmonėms paremti […]. Todėl, net jei sumos, skirtos atitinkamai pagalbos priemonei, ne visuomet priklausė valstybės iždui, tai, jog jos buvo nuolatos valstybės kontroliuojamos, taigi atitinkamų valstybės institucijų dispozicijoje, yra pakankama priežastis jas laikyti valstybės lėšomis.“ (29)

(193) Dėl šios priežasties Komisija rašte, kuriuo pradėta procedūra (136–138 punktuose) pažymėjo, kad IFB skirtos lėšos laikytinos valstybės pagalba.

(194) Belgija nesutinka su tuo, kad visos SNCB turimos lėšos yra valstybės lėšos. Komisijos atsakymas į tris Belgijos pateiktus argumentus yra toks:

(195) Atsižvelgiant į Teismo sprendimą Stardust Marine byloje, siūlymas atskirti SNCB išteklius, naudojamus viešosios paslaugos užduotims atlikti, ir komercinei veiklai skirtus išteklius, nėra tinkamas. Iš tikrųjų šis Teismo sprendimas susijęs su valstybinio banko lėšomis, ir puikiai įrodo, kad valstybinės įmonės lėšos, naudojamos komercinei veiklai, gali taip pat būti laikomos valstybinėmis lėšomis.

(196) Argumentas, kad Belgija nedisponuoja SNCB turtu, nes jis yra skirtas SNCB bendrovės pagrindinei veiklai vykdyti, taip pat nepriimtinas. Iš tikrųjų tai, jog Belgija valdo 100 % SNCB kapitalo, kuris yra nuolatos valstybės kontroliuojamas, ir kad valstybė gali bet kuriuo metu nuspręsti privatizuoti SNCB įrodo, kad Belgijos valstybė bendrovės turtu disponuoja. Be to, Komisija pažymi, kad Belgija skiria priežiūros tarybos administratorius, taip pat deleguotąjį administratorių, tad turi tam tikrą įmonės kontrolės galią.

(197) Argumentas, kad bendrovei IFB SNCB skirtos priemonės nesumažino Belgijos valstybės turto, faktų požiūriu yra klaidingas: kadangi Belgija yra SNCB savininkė, bet kuri netinkama, SNCB turtą mažinanti investicija taip pat mažina Belgijos valstybės turtą.

(198) Todėl Komisija daro išvadą, kad nagrinėjamos priemonės buvo finansuotos valstybės lėšomis.

4.1.1.2. Pagalbos priemonių priskyrimas valstybei

(199) Dėl būtinybės priskirti pagalbos teikimą atitinkamai valstybei, Stardust Marine sprendime nurodoma: „vien tai, kad valstybės įmonė yra kontroliuojama valstybės, nėra pakankama priežastis priskirti įmonės vykdomų priemonių, pavyzdžiui, nagrinėjamos finansinės paramos priemonės, autorystę valstybei. Dar reikia išnagrinėti, ar valdžios institucijos turi būti laikomos vienaip ar kitaip dalyvavusios tvirtinant šias priemones. …“ (30)

(200) Taigi pagal Teisingumo Teismo sprendimų praktiką reikėtų laikyti, kad Komisija kiekvienu atveju turi atskirai nagrinėti, ar valstybės autorystės kriterijus yra įvykdytas. Teisingumo Teismas bendrai pripažįsta, kad „trečiajai šaliai bus labai sudėtinga, visų pirma dėl valstybės ir valstybės įmonės privilegijuotų santykių, konkrečiu atveju įrodyti, kad tokios įmonės pagalbos priemonės iš tikrųjų buvo patvirtintos valdžios institucijų nurodymu.“ Pagal tą patį sprendimą: „pažymėtina, kad įmonės patvirtintos pagalbos priemonės priskirtinumas valstybei gali būti konstatuojamas pagal visumą požymių, susijusių su nagrinėjamo atvejo aplinkybėmis ir aplinkybėmis, kuriomis ši priemonė buvo paskirta.“ (31)

(201) Teisingumo Teismas toliau aiškina, kokiais kriterijais remiantis galima įrodyti autorystę: „Valstybės įmonės patvirtintos pagalbos priemonės priskirtinumas valstybei gali būti konstatuojamas pagal visumą požymių, susijusių su nagrinėjamo atvejo aplinkybėmis ir aplinkybėmis, kuriomis ši priemonė buvo paskirta. Šiuo požiūriu Teismas jau yra atsižvelgęs į tai, jog atitinkama organizacija negalėjo priimti ginčijamo sprendimo neatsižvelgdama į valstybinės valdžios reikalavimus (žr. būtent sprendimą Van der Kooy /Komisija, 37 punktą) arba kad, šalia organiško valstybės įmonių ryšio su valstybe, tos įmonės, per kurias buvo skirtos pagalbos priemonės, turėjo atsižvelgti į Comitato interministeriale per la programmazione economica (CIPE) nurodymus (1991 m. kovo 21 d. sprendimai, Italija/Komisija, C-303/88, 11 ir 12 punktai, taip pat Italija/Komisija, C-305/89,13 ir 14 punktai). Kiti požymiai prireikus taip pat gali būti reikšmingi priimant sprendimą dėl valstybės įmonės vykdomos pagalbos priemonės priskirtinumo valstybei, pavyzdžiui įmonės integravimas į valstybės valdžios struktūras, jos veiklos pobūdis ir tos veiklos vykdymas rinkoje įprastomis konkurencijos sąlygomis kartu su privačiais operatoriais, teisinis įmonės statusas (pavaldumas viešajai teisei ar bendrajai įmonių teisei), valstybinės valdžios vykdomos įmonės valdymo kontrolės mastas ar bet kuris kitas požymis, konkrečiu atveju leidžiantis spėti apie valstybinių institucijų dalyvavimą arba tai, jog yra neįmanoma, jog jos nedalyvautų priimant sprendimą dėl pagalbos priemonės, tuo pačiu atsižvelgiant į šios priemonės apimtį, turinį ir su ja susijusias sąlygas.“ (32)

(202) Rašte, kuriuo pradėta procedūra (140–150 punktuose) Komisija, turėdama galvoje pagalbos priemonės autorystę, išskiria laikotarpį iki 2003 m. balandžio 7 d. pagrindų sutarties pasirašymo ir laikotarpį po šios sutarties. Atsižvelgiant į Belgijos pastabas, būtų geriau išskirti tris laikotarpius: — Laikotarpį iki 2002 m. liepos 19 d. (SNCB valdybos sprendimo skirti grynųjų pinigų avansą ir sutikti, kad IFB kapitalo didinimo operacija yra „galima“, priėmimo diena), — Laikotarpis nuo 2002 m. liepos 19 d. iki 2002 m. gruodžio 20 d. (SNCB valdybos sprendimo iš principo pritarti IFB kapitalo didinimui ir įgalioti direktorių tarybą derėtis dėl 2003 m. balandžio 7 d. sutarties priėmimo diena), — Laikotarpis po 2002 m. gruodžio 20 d.

(203) Dėl laikotarpio iki šio valdybos sprendimo, svarbu išsiaiškinti, ar SNCB vadovybės (direktorių tarybos) parodyta tolerancija nereikalaujant, kad IFB sumokėtų už nuo 2000 m. gautas transporto paslaugas, yra priskirtina Belgijos valstybei. Rašte, kuriuo pradėta procedūra, (141–142 punktai) Komisija pareiškė abejojanti, ar sprendimas taikstytis su sistemingu sąskaitų neapmokėjimu per laikotarpį nuo 2000 m. pabaigos iki 2003 m. pradžios nebuvo priimtas įsikišus Belgijos vyriausybei.

(204) Belgijos vyriausybės atsakyme nurodoma, kad SNCB valdyba apie nemokėjimo faktą buvo informuota tik 2002 m. liepos 19 d.; vyriausybės atstovas informuotas tuo pačiu metu. Komisija negavo pastabų iš trečiųjų šalių.

(205) 2002 m. kovo 6 d., 2002 m. sausio 24 d. ir 2002 m. vasario 28 d. Senato ir Atstovų rūmų posėdžių protokoluose Komisija aptiko pastabų apie IFB, pareikštų platesnėje deputatų ir senatorių diskusijoje dėl geležinkelių rinkos atvėrimo ir ABX atvejo. Todėl ji paprašė Belgijos vyriausybės pateikti jai Boston Consulting Group ir Team Consult tyrimus, minėtus tose diskusijose, taip pat Belgijos vyriausybės 2002 m. vasario 22 d. sprendimą, apie kurį taip pat buvo diskutuojama.

(206) Išanalizavus šiuos dokumentus nerasta Belgijos vyriausybės įtakos SNCB sprendimams dėl IFB perspektyvos požymių.

(207) Tuomet kyla klausimas, ar valstybės įmonės vadovybės taikstymasis, aprašytas šio sprendimo 203 punkte, gali būti priskirtas Belgijos valstybei, jei nėra požymių, rodančių specialų valdžios kišimąsi į besiklostančią padėtį.

(208) Pagal 1993 m. įstatymą, kuriuo įsteigiama SNCB kaip pagal viešąją teisę veikianti akcinė bendrovė, SNCB vadovybė, t. y. deleguotasis administratorius ir direktorių tarybos nariai, valdo įmonę savarankiškai, be valstybinių institucijų kišimosi. Todėl, nesant konkrečių požymių dėl valstybės kišimosi į IFB reikalų sprendimą, Komisija daro išvadą, kad SNCB vadovybės sprendimas taikstytis su IFB sąskaitų neapmokėjimu per laikotarpį nuo 2000 m. pabaigos iki 2002 m. liepos mėn. nėra priskirtinas Belgijos valstybei.

(209) 2002 m. liepos 19 d. SNCB valdyba ir joje dalyvaujantis vyriausybės atstovas, atstovaujantis Belgijos interesams SNCB valdyboje, sužinojo, kad IFB neapmokėjo sąskaitų nuo 2000 m. pabaigos, ir patvirtino 2,5 mln. EUR avanso IFB mokėjimą antrajame 2002 m. pusmetyje.

(210) Komisija šiuo atveju privalo patikrinti, ar kriterijai, nustatyti Stardust Marine sprendime, leidžia priskirti šį SNCB valdybos sprendimą Belgijai. Kitaip tariant, reikia patikrinti, ar vyriausybės atstovo dalyvavimas valdybos darbe, net jei jis konkrečiai į svarstomas priemones nesikišo, leidžia vis dėlto priskirti šį sprendimą Belgijos valstybei. Pagal Komisijos turimą informaciją nei klausimo nagrinėjimas, nei trečiųjų šalių pastabos neatskleidė požymių, leidžiančių spėti, kad Belgijos vyriausybė siekė paveikti 2002 m. liepos 19 d. sprendimą. Kadangi SNCB yra savarankiška valstybės įmonė, turinti pagal viešąją teisę veikiančios akcinės bendrovės statusą, Belgijos valstybės atžvilgiu jai suteikta valdymo autonomija. Dėl vyriausybės atstovo dalyvavimo SNCB valdybos darbe Komisija pažymi, kad atstovo vaidmuo buvo ribotas (žr. taip pat Audito rūmų pranešimą šiuo klausimu (33): vyriausybės atstovas būtų galėjęs įsikišti į 2002 m. liepos 19 d. sprendimo tik tuo atveju, jei dėl sprendimo kiltų pavojus SNCB teikiamoms viešosioms paslaugoms. Turint galvoje pagalbos dydį (2,5 mln. EUR) ir formą (grynųjų pinigų avansas su palūkanomis), darytina išvada, kad sprendimas negalėjo kelti pavojaus SNCB teikiamoms viešosioms paslaugoms.

(211) Komisija daro išvadą, kad, atsižvelgiant į šiuos faktus, 2,5 mln. EUR avansas, kurį SNCB skyrė IFB siekdama išsaugoti komercinę jokio ryšio su viešosiomis paslaugomis neturinčią veiklą, nėra priskirtinas Belgijos valstybei.

(212) Komisija daro išvadą, kad nagrinėjamu atveju nėra požymių, susijusių su integravimu į valstybės valdžios struktūras, veiklos pobūdžiu ir statusu, dėl kurių galima būtų 2002 m. liepos 19 d. valdybos sprendimą IFB suteikti 2,5 mln. EUR avansą priskirti Belgijos valstybei.

(213) 2002 m. gruodžio 20 d. valdyba nutarė sudaryti su IFB pagrindų sutartį, kurioje turėjo būti numatytos sanavimo ir restruktūrizavimo priemonės, ir susitarta dėl IFB kapitalo didinimo.

(214) Rašte, kuriuo pradėta procedūra (143–150 punktuose), Komisijos pateikiamame padėties aiškinime nurodomi trys konkretūs požymiai, leidžiantys priskirti Belgijos valstybei šias IFB suteiktas sanavimo ir restruktūrizavimo priemones. Šie požymiai yra tokie: — restruktūrizavimo planas Belgijos valstybei buvo pateiktas patvirtinti, — spaudos straipsniai atspindi didelę Belgijos vyriausybės įtaką SNCB 2003 m., — 2003 m. balandžio 7 d. pagrindų sutarties mastas, turinys ir sąlygos.

(215) Atsakydamos į raštą, kuriuo pradedama procedūra, Belgijos valdžios institucijos nesutinka, kad šių trijų požymių pakanka konstatuoti pagalbos priemonių priskirtinumą Stardust Marine sprendimo prasme. Komisija toliau dar kartą nurodo požymių turinį ir paaiškina, kodėl Belgijos vyriausybės argumentai yra nepriimtini.

a) Valdžios institucijų pritarimas (Stardust Marine sprendimo 56 punktas)

(216) Sprendimuose Van der Kooy, (34) Italija prieš Komisiją (35) ir Komisija prieš Prancūziją (36) Teisingumo Teismas pagalbos priskyrimą valstybei nustatė pagal tai, kad pagalbos skyrimas priklausė nuo valdžios institucijų pritarimo. Byloje Van der Kooy priskyrimui pakako šio vieno fakto; bylose Italija prieš Komisiją ir Komisija prieš Prancūziją patvirtinimo sąlyga derinama kartu su kitais valdžios institucijų įtaką rodančiais elementais. (37) Sprendime dėl Space Park Development GmbH, pirmajame, kurį priimdama Komisija rėmėsi Stardust Marine sprendimu, pagalba buvo priskirta valstybei pagal tai, kad nagrinėjama paskola turėjo būti suteikta gavus Brėmeno žemės valdžios institucijų leidimą. (38) Todėl pagalbos priemonės pateikimas valstybei narei patvirtinti yra tos pagalbos priskirtinumo valstybei požymis.

(217) Aptariamu atveju pagal pagrindų sutarties 2 straipsnį SNCB ir IFB valdybos privalo pateikti restruktūrizavimo planą patvirtinti Belgijos valstybei. (39) Tai yra pirmasis SNCB sprendimo restruktūrizuoti IFB priskyrimo valstybei požymis.

(218) Belgijos vyriausybė pažymi, kad skirtingai nei buvo numatyta pagrindų sutartyje, SNCB ir IFB galiausiai nepateikė restruktūrizavimo plano Belgijos vyriausybei patvirtinti, nes tai būtų SNCB komercinės autonomijos pažeidimas.

(219) Kaip jau buvo aiškinta rašte, kuriuo pradėta procedūra (146 ir 147 punktuose), dėl tokios faktinės padėties šis pagalbos priskyrimo valstybei požymis neišnyksta: neįmanoma, kad abi susitariančiosios šalys – SNCB ir IFB – būtų įtraukusios tokią sąlygą į sutartį, jei šiuo klausimu nebūtų buvę Belgijos vyriausybės įtakos.

(220) Tai, jog Belgijos vyriausybė teigia, kad formaliai dėl restruktūrizavimo į ją nebuvo kreiptasi, nėra pakankamas pagrindas manyti, kad rengiant 2003 m. balandžio 7 d. pagrindų sutartį Belgijos vyriausybė nedarė netiesioginės įtakos, nei kad ji nedavė savo pritarimo. Iš tikrųjų, kaip Teisingumo Teismas konstatavo Stardust Marine sprendime, „…trečiajai šaliai bus labai sudėtinga, visų pirma dėl valstybės ir valstybės įmonės privilegijuotų santykių, konkrečiu atveju įrodyti, kad tokios įmonės pagalbos priemonės iš tikrųjų buvo patvirtintos valdžios institucijų nurodymu.“ Todėl vien tai, kad šalių pasirašytoje sutartyje yra numatoma prašyti Belgijos valstybės patvirtinimo, yra tvirtas požymis, rodantis Belgijos vyriausybės dalyvavimą.

(221) Komisijos nuomone, šis aiškinimas nėra įtikinantis: jei pagrindų sutarties šalys būtų turėjusios galvoje tik Belgijos pranešimą Komisijai, jos taip būtų ir parašiusios Sutarties 2 straipsnyje. Belgijos vyriausybės siūlomas aiškinimas su sutarties tekstu nesutampa.

(222) Komisijos nuomone, šis aiškinimas nėra įtikinantis: jei pagrindų sutarties šalys būtų turėjusios galvoje tik Belgijos pranešimą Komisijai, jos taip būtų ir parašiusios Sutarties 2 straipsnyje. Belgijos vyriausybės siūlomas aiškinimas su sutarties tekstu nesutampa.

(223) Todėl Komisija daro išvadą, kad sutarties 2 straipsnis nustato, jog pagalbos priemones turi patvirtinti Belgijos valdžios institucijos, ir tai yra šių priemonių priskyrimo Belgijos valstybei požymis.

b) Spaudos straipsniai

(224) Papildomi požymiai, rodantys Belgijos vyriausybės dalyvavimą šioje byloje, taip pat randami spaudos straipsniuose. (40) Pavyzdžiui, 2003 m. gegužės 19 d.La libre Belgique (41) straipsnyje cituojama SNCB spaudos tarnyba, kuri aiškina, kad nors pagrindų sutartis buvo pasirašyta 2003 m. balandžio 7 d., Belgija 2003 m. gegužės 19 d. dar nėra pranešusi Komisijai apie sanavimo priemones, nes „dar turi tarti žodį federalinė valdžia“. 2003 m. kovo mėn. tinklalapyje www.cheminots.be paskelbtame straipsnyje cituojamas Karel Vinck, tuometinis SNCB deleguotasis administratorius, pasisakantis apie ABX ir IFB: „Jis reikalauja pakankamos bendrovės valdymo veiksmų laisvės“. Tai leidžia spėti, kad, SNCB vadovybės nuomone, valstybė per daug kišosi į jos reikalus.

(225) Belgija šio požymio nepripažįsta. Dėl straipsnio La libre Belgique, ji pabrėžia, kaip ir dėl pagrindų sutarties 2 straipsnio, kad federalinė valdžia turėjo pasisakyti tik dėl Belgijos vyriausybės pranešimo Komisijai apie pagrindų sutartį. Tačiau spaudos straipsnio ir SNCB spaudos pranešimo tekstai yra aiškūs. Jei SNCB spaudos tarnyba būtų norėjusi pasakyti, kad Belgijos vyriausybė turėjo tik patvirtinti pranešimo Komisijai tekstą, ji būtų nurodžiusi, kad problema kyla dėl formos, o ne dėl reikalo esmės.

(226) Dėl Karel Vinck pasisakymo Belgijos vyriausybė mano, kad jo žodžiai buvo skirti viešosios paslaugos užduočių valdymui nusakyti. Tai mažai tikėtina, nes jis buvo klausinėjamas kaip tik apie ABX ir IFB, kurios, kaip pripažįsta ir Belgijos vyriausybė, yra susijusios su komercine SNCB veikla, o nes su viešosiomis paslaugomis.

c) Pagrindų sutarties mastas, turinys ir sąlygos

(227) Komisija bendra tvarka primena, kad pagal Stardust Marine sprendimo 56 straipsnį, kuriame sakoma, kad nustatant pagalbos priemonės priskirtinumą valstybei gali būti svarbus „bet kuris kitas požymis, konkrečiu atveju leidžiantis spėti apie valstybinių institucijų dalyvavimą arba tai, jog yra neįmanoma, jog jos nedalyvautų priimant sprendimą dėl pagalbos priemonės, tuo pačiu atsižvelgiant į šios priemonės mastą, turinį ir su ja susijusias sąlygas“, reiškia, kad pagrindų sutarties mastas, turinys ir sąlygos yra papildomi jos priskirtinumo valstybei požymiai.

(228) Belgija nesutinka su šiuo trečiuoju požymiu, pakartodama, kad SNCB yra visiškai savarankiška priimdama visus sprendimus, išskyrus susijusius su viešosiomis paslaugomis.

(229) Komisijos manymu 1993 m. įstatymas, kuriuo SNCB gauna akcinės pagal viešąją teisę veikiančios bendrovės statusą, be abejonės suteikia SNCB autonomiją spręsti komercinės veiklos klausimus. Tačiau Komisija primena, kad vyriausybės atstovas dalyvauja kiekviename valdybos posėdyje ir gali kreiptis į Belgijos vyriausybę, kad ši panaikintų valdybos sprendimą, susijusį su viešosios paslaugos sričiai nepriklausančiu klausimu, jei tas sprendimas „gali trukdyti vykdyti viešosios paslaugos užduotis“.

(230) Kaip j