Oficialusis leidinys L 187 , 26/07/2003 p. 0011 - 0015



Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1334/2003 2003 m. liepos 25 d. iš dalies keičiantis sąlygas dėl kelių pašarų priedų, priklausančių mikroelementų grupei, leidimo EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA, atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, atsižvelgdama į 1970 m. lapkričio 23 d. Tarybos direktyvą 70/524/EEB dėl pašarų priedų [1] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1756/2002 [2], ypač į jos 3, 9d ir 9e straipsnius, kadangi: (1) Keliems priedams, sudarantiems mikroelementų grupę, leidimai pagal tam tikras Direktyvoje 70/524/EEB nustatytas sąlygas buvo išduoti Reglamentais (EB) Nr. 2316/98 [3], (EB) Nr. 639/1999 [4], (EB) Nr. 2293/1999 [5], (EB) Nr. 2200/2001 [6] ir (EB) Nr. 871/2003 [7]. (2) Siekiant užtikrinti optimalų leidimų sąlygų, nustatytų Direktyvos 70/524/EEB 3a straipsnyje, taikymą, buvo patikslintas didžiausias pašaruose leidžiamas naudoti mikroelementų kiekis, atsižvelgiant į mokslo ir technikos žinių pažangą. (3) Turimos mokslo ir technikos žinios leidžia padaryti išvadą, kad didžiausias geležies, kobalto, vario, mangano ir cinko kiekis, kurį leidžiama naudoti pagal Direktyvą 70/524/EEB, turėtų būti sumažintas siekiant geriau atitikti tos direktyvos 3a a ir b punktuose nurodytus reikalavimus, ypač užtikrinti mitybos poreikius, pagerinti gyvūninės kilmės produktų gamybą ir sumažinti kenksmingus gyvūnų ekskrecijų poveikius, be to, sumažinti neigiamus poveikius, kuriuos žmonių sveikatai ir aplinkai daro tam tikri mikroelementai esant dabartiniam jų lygiui. (4) Didžiausias leidžiamas mikroelementų kiekis pašaruose turi būti apskaičiuojamas atsižvelgiant ne tik į gyvūnų fiziologinius poreikius, bet ir į kitus aspektus, tokius kaip vidutinius poreikius ir maisto poreikių kintamumą, būtinumą atitikti didžiausio gyvūnų populiacijos narių skaičiaus poreikius ir į galimus tam tikrų maistinių medžiagų naudojimo trūkumus. (5) 2003 m. vasario 19 d. ir 2003 metų kovo 14 d. Gyvūnų mitybos mokslinis komitetas (SCAN) pateikė nuomonę dėl vario ir cinko naudojimo pašaruose. SCAN daro išvada, kad šiuo metu didžiausias leistinas šių mikroelementų kiekis pašaruose dažniausiai yra didesnis už būtinąjį, kalbant apie šių priedų poveikį, ir rekomenduoja šiuos kiekius sumažinti, siekiant juos pritaikyti fiziologiniams gyvūnų poreikiams. (6) Atsižvelgiant į šiuo metu turimas mokslo ir technikos žinias, konkrečiai, apie geležies kiekį pašaruose, žindomi paršeliai turi sukaupti 7–16 mg/kg geležies per parą arba 21 mg geležies vienam kg priesvorio, siekiant užtikrinti reikiamą hemoglobino kiekį. Paršavedės pienas vidutiniškai turi tik 1 mg/l geležies. Taigi, paršeliams, kurie gauna tik pieną, greitai išsivysto anemija. Taigi, kol žindymo laikotarpiu paršeliai maitinami tik pienu, geležis turėtų būti duodama paršeliams su pašaro papildais, turinčiais didelį šio elemento kiekį. (7) Tikslinga numatyti šešių mėnesių pereinamąjį laikotarpį naujiems reikalavimams įgyvendinti, o devynių mėnesių pereinamąjį laikotarpį – baigti turimas atsargas pašarų, paženklintų taikant ankstesnes sąlygas, nustatytas Direktyvoje 70/524/EEB. (8) Šiame reglamente numatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę, PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ: 1 straipsnis Priedų E1 Geležis-Fe, E3 Kobaltas-Co, E4 Varis-Cu, E5 Manganas-Mn ir E6 Cinkas-Zn, priklausančių "mikroelementų" grupei [8], leidimo sąlygos keičiamos sąlygomis, nustatytomis šio dokumento priede pagal Direktyvą 70/524/EEB. 2 straipsnis Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje. Jis taikomas nuo 2004 m. sausio 26 d. Tačiau pašarų, paženklintų taikant ankstesnes sąlygas, nustatytas pagal Direktyvą 70/524/EEB, turimos atsargos gali būti naudojamos pereinamuoju laikotarpiu, kuris baigiasi 2004 m. balandžio 26 d. Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse. Priimta Briuselyje, 2003 m. liepos 25 d. Komisijos vardu David Byrne Komisijos narys [1] OL L 270, 1970 12 14, p. 1. [2] OL L 265, 2002 10 3, p. 1. [3] OL L 289, 1998 10 28, p. 4. [4] OL L 82, 1999 3 26, p. 6. [5] OL L 284, 1999 11 6, p. 1. [6] OL L 299, 2001 11 15, p. 1. [7] OL L 125, 2003 5 21, p. 3. [8] Leidžiamų priedų, įskaitant mikroelementus, sąrašas paskelbtas OL C 329/1, 2002 12 31, su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 871/2003 (OL L 123, 2003 5 21, p. 3). -------------------------------------------------- PRIEDAS EB Nr. | Elementas | Priedas | Cheminė formulė ir aprašymas | Didžiausias elemento kiekis mg/kg visaverčio pašaro arba mg/parai | Kitos nuostatos | Leidimo galiojimo laikas | Mikroelementai E 1 | Geležis-Fe | Geležies (II) karbonatas | FeCO3 | Avys: 500 (iš viso) mg/kg visaverčio pašaro Namuose laikomi gyvūnai: 1250 (iš viso) mg/kg visaverčio pašaro Paršeliai, likus ne daugiau kaip savaitei prieš atjunkymą: 250 mg/parai Kitos rūšys: 750 (iš viso) mg/kg visaverčio pašaro | | Laikas neribotas | Geležies (II) chlorido tetrahidratas | FeCl2 × 4H2O | | Geležies (III) chlorido heksahidratas | FeCl3× 6H2O | | Geležies (II) citrato heksahidratas | Fe3(C6H5O7)2 × 6H2O | | Geležies (II) fumaratas | FeC4H2O4 | | Geležies (II) laktato trihidratas | Fe(C3H5O3)2 × 3H2O | | Geležies (III) oksidas | Fe2O3 | | Geležies (II) sulfato monohidratas | FeSO4 × H2O | | Geležies (II) sulfato heptahidratas | FeSO4 × 7H2O | | Geležies (II) ir aminorūgščių chelato hidratas | Fe(x)1-3 × nH2O (x = kurios nors aminorūgšties, gautos hidrolizuojant sojos baltymus, anijonas) Molekulinė masė ne didesnė kaip 1500 | | E 3 | Kobaltas-Co | Kobalto (II) acetato tetrahidratas | Co(CH3COO)2·× 4H2O | 2 (iš viso) | — | Laikas neribotas | Bazinio kobalto karbonato monohidratas | 2CoCO3·× 3Co(OH)2·× H2O | Kobalto (II) chlorido heksahidratas | CoCl2·× 6H2O | Kobalto (II) sulfato heptahidratas | CoSO4·× 7H2O | Kobalto (II) sulfato monohidratas | CoSO4·× H2O | Kobalto (II) nitrato heksahidratas | Co(NO3)2·× 6H2O | E4 | Varis-Cu | Vario (II) acetato monohidratas | Cu(CH3COO)2·× H2O | Kiaulės paršeliai iki 12 savaičių: 170 (iš viso)kitos kiaulės: 25 (iš viso)Galvijai 1.galvijai prieš atrajojimo pradžią:pieno pakaitalai 15 (iš viso)kiti visaverčiai pašarai: 15 (iš viso).2.kiti galvijai: 35 (iš viso).Avys: 15 (iš viso) Žuvys: 25 (iš viso) Vėžiagyviai: 50 (iš viso) Kitos rūšys: 25 (iš viso) | Šios deklaracijos įrašomos į ženklinimo ir pridedamus dokumentus: avims:jei vario koncentracija pašaruose yra didesnė kaip 10 mg/kg:"Vario koncentracija šiuose pašaruose gali būti tam tikrų avių veislių apsinuodijimo priežastimi."pradėjusiems atrajoti galvijams: | Laikas neribotas | Bazinio vario (II) karbonato monohidratas | CuCO3·× Cu(OH)2·× H2O | Vario (II) chlorido dihidratas | CuCl2·× 2H2O | Vario (II) metionatas | Cu(C5H10NO2S)2 | Vario (II) oksidas | CuO | Vario (II) sulfato pentahidratas | CuSO4·× 5H2O | Vario (II) ir aminorūgščių chelato hidratas | Cu(x)1-3 × nH2O (x = kurios nors aminorūgšties, gautos hidrolizuojant sojos baltymus, anijonas) Molekulinė masė ne didesnė kaip 1500 | Vario lizino sulfatas | Cu(C6H13N2O2)2SO4 | Vario lizino sulfatui – iki 2004 12 31 | E 5 | Manganas-Mn | Mangano (II) karbonatas | MnCO3 | Žuvys: 100 (iš viso) Kitos rūšys: 150 (iš viso) | — | Laikas neribotas | Mangano (II) chlorido tetrahidratas | MnCl2·× 4H2O | Mangano (II) hidrofosfato trihidratas | MnHPO4·× 3H2O | Mangano (II) oksidas | MnO | Mangano (III) oksidas | Mn2O3 | Mangano (II) sulfato tetrahidratas | MnSO4·× 4H2O | Mangano (II) sulfato monohidratas | MnSO4·× H2O | Mangano (III) ir aminorūgščių chelato hidratas | Mn(x)1-3 × nH2O (x = kurios nors aminorūgšties, gautos hidrolizuojant sojos baltymus, anijonas) Molekulinė masė ne didesnė kaip 1500 | Mangano (II, III) oksidas | MnO × Mn2O3 | E6 | Cinkas-Zn | Cinko laktato trihidratas | Zn(C3H5O3)2·× 3H2O | Namuose laikomi gyvūnai: 250 (iš viso) Žuvys: 200 (iš viso) Pieno pakaitalai: 200 (iš viso) Kitos rūšys: 150 (iš viso) | — | Laikas neribotas | Cinko acetato dihidratas | Zn(CH3COO)2·× 2H2O | Cinko karbonatas | ZnCO3 | Cinko chlorido monohidratas | ZnCl2·× H2O | Cinko oksidas | ZnO Didžiausias švino kiekis: | Cinko sulfato heptahidratas | ZnSO4·× 7H2O | Cinko sulfato monohidratas | ZnSO4·× H2O | Cinko ir aminorūgščių chelato hidratas | Zn(x)1-3 × nH2O (x = kurios nors aminorūgšties, gautos hidrolizuojant sojos baltymus, anijonas) Molekulinė masė ne didesnė kaip 1500 | --------------------------------------------------