Oficialusis leidinys L 252 , 05/09/1981 p. 0026 - 0035

specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 11 tomas 10 p. 0027

specialusis leidimas ispanų kalba: skyrius 04 tomas 1 p. 0175

specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 11 tomas 10 p. 0027

specialusis leidimas portugalų kalba skyrius 04 tomas 1 p. 0175



Tarybos sprendimas 1981 m. rugsėjo 4 d. dėl Konvencijos dėl Antarkties jūrų gyvųjų išteklių apsaugos sudarymo (81/691/EEB) EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA, atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 43 straipsnį, atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1], atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2], kadangi dėl lengvai pažeidžiamos Antarkties vandenyno ekologinės pusiausvyros šio vandenyno gyvųjų išteklių tvarkymas ir apsauga turi būti reglamentuojami tarptautiniu lygmeniu, kadangi tuo tikslu 1980 m. gegužės mėn. Kanberoje vykusioje diplomatinėje konferencijoje, kurioje dalyvavo Bendrija, buvo parengta Tarptautinė konvencija dėl Antarkties jūrų gyvųjų išteklių apsaugos, toliau vadinama "Konvencija"; kadangi Konvencija įsigalios 30-tąją dieną nuo tos dienos, kai deponuojamas aštuntasis ratifikavimo dokumentas; kadangi Konvencijai įsigaliojus Bendrija gali prie jos prisijungti; kadangi, siekiant prisidėti prie išteklių apsaugos Konvencijos reguliuojamoje srityje, kurioje veiklą vysto ir Bendrijos žvejai, Bendrijai reikia prisijungti prie Konvencijos, PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ: 1 straipsnis Šiuo Europos ekonominė bendrija pritaria Konvencijai dėl Antarkties jūrų gyvųjų išteklių apsaugos. Konvencijos tekstas pridedamas prie šio Sprendimo. 2 straipsnis Tarybos Pirmininkas deponuoja pritarimo dokumentą Australijos Vyriausybei, remiantis Konvencijos [3] XXVIII straipsniu. 3 straipsnis Šis Sprendimas skelbiamas Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje. Priimta Briuselyje, 1981 m. rugsėjo 4 d. Tarybos vardu Pirmininkas P. Walker [1] OL C 317, 1980 12 4, p.4 [2] OL C 101, 1981 5 4, p.116 [3] Konvencijos įsigaliojimo datą Bendrijos atžvilgiu Tarybos Generalinis sekretoriatas paskelbs Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje. -------------------------------------------------- Konvencija dėl antarkties jūrų gyvųjų Išteklių apsaugos SUSITARIANČIOSIOS ŠALYS, PRIPAŽINDAMOS Antarktidą supančių jūrų ekosistemos aplinkos išsaugojimo ir vientisumo apsaugos svarbą; ATKREIPDAMOS dėmesį į Antarkties vandenyse esančią jūrų gyvųjų išteklių gausą ir padidėjusį susidomėjimą galimybėmis šiuos išteklius panaudoti kaip proteinų šaltinį; SUPRASDAMOS neatidėliotiną būtinumą užtikrinti Antarkties jūrų gyvųjų išteklių apsaugą; MANYDAMOS, jog svarbu didinti Antarkties jūrų ekosistemos ir jos sudedamųjų dalių pažinimą, kad sprendimus dėl gaudymo būtų galima grįsti patikima moksline informacija; ĮSITIKINUSIOS, jog tam, kad būtų apsaugoti Antarkties jūrų gyvieji ištekliai, reikia bendradarbiauti tarptautiniu mastu deramai atsižvelgiant į Antarkties sutartį ir aktyviai dalyvaujant visoms valstybėms, Antarkties vandenyse atliekančioms mokslinius tyrimus arba plėtojančioms gaudymo veiklą; PRIPAŽINDAMOS Antarkties sutarties Konsultacinių Šalių pagrindinę atsakomybę už Antarkties aplinkos apsaugą ir išsaugojimą, ypač jų atsakomybę pagal Antarkties sutarties IX straipsnio 1 dalies f punktą už gyvųjų išteklių išsaugojimą ir apsaugą Antarktidoje; PRISIMINDAMOS veiksmus, kurių jau ėmėsi Antarkties sutarties Konsultacinės Šalys, visų pirma įskaitant sutartas Antarkties faunos ir floros apsaugos priemones, taip pat Konvencijos dėl Antarkties ruonių apsaugos nuostatas; ATSIŽVELGDAMOS į Antarkties sutarties devintame konsultaciniame pasitarime Konsultacinių Šalių pareikštą susirūpinimą dėl Antarkties jūrų gyvųjų išteklių apsaugos ir Rekomendacijos IX-2, kuria vadovaujantis buvo parengta ši Konvencija, nuostatų svarbą; TIKĖDAMOS, kad visa žmonija suinteresuota tuo, kad Antarktidos žemyną supantys vandenys būtų išsaugoti vien tik taikiems tikslams ir būtų užkirstas kelias jiems tapti tarptautinių nesutarimų vieta ar objektu; PRIPAŽINDAMOS, kad, atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, tikslinga sudaryti tinkamą organizacinę struktūrą, kuria remiantis būtų rekomenduojamos, skatinamos, priimamos ir koordinuojamos priemonės ir moksliniai tyrimai, reikalingi Antarkties jūrų gyvųjų organizmų apsaugai užtikrinti, SUSITARĖ: I straipsnis 1. Ši Konvencija taikoma Antarkties jūrų gyviesiems ištekliams regione į pietus nuo 60o pietų platumos ir regione tarp tos platumos ir Antarkties konvergencijos zonos esantiems Antarkties jūrų gyviesiems ištekliams, kurie yra Antarkties jūrų ekosistemos sudedamoji dalis. 2. Antarkties jūrų gyvieji ištekliai – tai pelekinių žuvų, moliuskų, vėžiagyvių ir visų kitų gyvųjų organizmų rūšių populiacijos, įskaitant į pietus nuo Antarkties konvergencijos zonos pasitaikančius paukščius. 3. Antarkties jūrų ekosistema – tai kompleksas tarpusavio ryšių, kurie sieja Antarkties jūrų gyvuosius išteklius vienus su kitais ir su jų fizine aplinka. 4. Antarkties konvergencija laikoma linija, jungianti šiuos taškus pagal platumos lygiagretes ir ilgumos dienovidinius: 50o pietų platumos, 0o; 50o pietų platumos, 30o rytų ilgumos; 45o pietų platumos, 30o rytų ilgumos; 45o pietų platumos, 80o rytų ilgumos; 55o pietų platumos, 80o rytų ilgumos; 55o pietų platumos, 150o rytų ilgumos; 60o pietų platumos, 150o rytų ilgumos; 60o pietų platumos, 50o vakarų ilgumos; 50o pietų platumos, 50o vakarų ilgumos; 50o pietų platumos, 0o. II straipsnis 1. Šios Konvencijos tikslas – Antarkties jūrų gyvųjų išteklių apsauga. 2. Šioje Konvencijoje terminas "apsauga" apima ir racionalų naudojimą. 3. Bet kokia gaudymo ir su juo susijusi veikla regione, kuriai taikoma ši Konvencija, yra plėtojama laikantis šios Konvencijos nuostatų ir šių apsaugos principų: a) bet kurios gaudomos populiacijos dydžio sumažėjimo iki lygių, negalinčių užtikrinti jos nuolatinio papildymo, prevencija. Šiuo tikslu jos dydžiui neturėtų būti leidžiama sumažėti tiek, kad jis būtų mažesnis, negu artimas tam, kuris užtikrina didžiausią realųjį metinį prieaugį; b) ekologinių savitarpio ryšių tarp gaudomų, priklausomų ir susijusių Antarkties jūrų gyvųjų išteklių populiacijų palaikymas ir išsekusių populiacijų atkūrimas iki a punkte apibrėžtų lygių; c) jūrų ekosistemos pokyčių, kurie yra potencialiai negrįžtami per du ar tris dešimtmečius, prevencija arba jų pavojaus sumažinimas iki minimumo, atsižvelgiant į turimų žinių apie tiesioginę ir netiesioginę gaudymo įtaką, svetimų rūšių paskleidimo poveikį, susijusios veiklos jūrų ekosistemai padarinius ir aplinkos pokyčių padarinius siekiant ilgalaikės Antarkties jūrų gyvųjų išteklių apsaugos. III straipsnis Susitariančiosios Šalys, nepaisant to, ar jos yra Antarkties sutarties Šalys ar ne, susitaria, kad Antarkties sutarties regione jos neužsiims jokia veikla, prieštaraujančia tos sutarties principams ir tikslams, ir kad jų tarpusavio santykius saisto Antarkties sutarties I ir V straipsniuose išdėstyti įsipareigojimai. IV straipsnis 1. Dėl Antarkties sutarties regiono visas Susitariančiąsias Šalis, nepaisant to, ar jos yra Antarkties sutarties Šalys ar ne, jų tarpusavio santykius saisto Antarkties sutarties IV ir VI straipsniai. 2. Jokia šios Konvencijos nuostata ir jokie veiksmai ar veikla, vykdomi šios konvencijos galiojimo metu a) nesuteikia pagrindo reikšti, remti ar paneigti pretenziją į teritorijos suverenitetą regione, kuriam taikoma Antarkties sutartis, ir nesukuria jokių suvereniteto teisių šiame regione; b) neaiškinami kaip kurios nors Susitariančiosios Šalies kokios nors teisės ar pretenzijos arba pretenzijos pagrindo naudotis pakrantės valstybės jurisdikcija pagal tarptautinę teisę atsisakymas, apribojimas ar susilpninimas Konvencijos taikymo regione; c) neaiškinami kaip kurios Susitariančiosios Šalies pozicijos dėl to, ar ji pripažįsta kurią nors tokią teisę, pretenziją arba pretenzijos pagrindą, susilpninimas; d) neturi poveikio Antarkties sutarties IV straipsnio 2 dalies nuostatai, kad kol galioja Antarkties sutartis, nereiškiamos jokios naujos pretenzijos ir neišplečiamos esamos pretenzijos į teritorijos suverenitetą Antarktidoje. V straipsnis 1. Susitariančiosios Šalys, kurios nėra Antarkties sutarties Šalys, patvirtina Antarkties sutarties Konsultacinių Šalių specialius įsipareigojimus ir atsakomybę už Antarkties sutarties regiono aplinkos apsaugą ir išsaugojimą. 2. Susitariančiosios Šalys, kurios nėra Antarkties sutarties Šalys, sutinka, kad savo veikloje Antarkties sutarties taikymo regione atitinkamomis aplinkybėmis deramai laikysis sutartų Antarkties faunos ir floros apsaugos priemonių ir kitų tokių priemonių, kurias yra rekomendavusios Antarkties sutarties Konsultacinės Šalys įgyvendindamos savo atsakomybę už Antarkties aplinkos apsaugą nuo visų formų kenksmingo žmonių kišimosi. 3. Šioje Konvencijoje "Antarkties sutarties Konsultacinės Šalys" – tai Antarkties sutarties Susitariančiosios Šalys, kurių atstovai dalyvauja pasitarimuose pagal Antarkties sutarties IX straipsnį. VI straipsnis Jokia šios Konvencijos nuostata nenukrypsta nuo Susitariančiųjų Šalių teisių ir pareigų, suteikiamų pagal Tarptautinę konvenciją dėl banginių medžioklės reguliavimo ir pagal Konvenciją dėl Antarkties ruonių apsaugos. VII straipsnis 1. Susitariančiosios Šalys įsteigia ir susitaria išlaikyti Antarkties jūrų gyvųjų išteklių apsaugos komisiją (toliau – Komisija). 2. Narystė Komisijoje nustatoma taip: a) kiekviena Susitariančioji Šalis, dalyvavusi posėdyje, kuriame buvo priimta ši Konvencija, yra Komisijos narė; b) kiekviena Valstybė Konvencijos Šalis, prisijungusi prie šios Konvencijos pagal XXIX straipsnį, turi teisę būti Komisijos nare tokį laiką, per kurį ta prisijungusi šalis dalyvauja jūrų gyvųjų išteklių, kuriems taikoma ši Konvencija, mokslinių tyrimų arba gaudymo veikloje; c) kiekviena regioninė ekonominės integracijos organizacija, prisijungusi prie šios Konvencijos pagal XXIX straipsnį, turi teisę būti Komisijos nare tokį laiką, per kurį tokią teisę turi jos valstybės narės; d) Susitariančioji Šalis, siekianti dalyvauti Komisijos darbe pagal šio straipsnio 2 dalies b ir c punktus, depozitarui praneša, kokiu pagrindu ji siekia tapti Komisijos nare ir savo pasiryžimą priimti galiojančias apsaugos priemones. Apie tokį pranešimą ir susijusią informaciją depozitaras praneša kiekvienai Komisijos narei. Per du mėnesius nuo tokio pranešimo iš depozitaro gavimo bet kuri Komisijos narė gali prašyti surengti specialų Komisijos posėdį šiam klausimui apsvarstyti. Gavęs tokį prašymą, depozitaras tokį posėdį sušaukia. Jei posėdžio surengti neprašoma, pranešimą pateikusi Susitariančioji Šalis laikoma atitinkančia narystės Komisijoje reikalavimus. 3. Kiekvienai Komisijos narei atstovauja vienas atstovas, kurį gali lydėti pakaitiniai atstovai ir patarėjai. VIII straipsnis Komisija turi juridinio asmens statusą ir kiekvienos Valstybės Šalies teritorijoje turi tokį veiksnumą ir teisnumą, koks yra reikalingas jos funkcijoms atlikti ir šios Konvencijos tikslams pasiekti. Privilegijos ir imunitetai, kuriais Komisija ir jos darbuotojai naudojasi Valstybės Konvencijos Šalies teritorijoje, nustatomi Komisijos ir atitinkamos Valstybės Konvencijos Šalies susitarimu. IX straipsnis 1. Komisijos funkcija – įgyvendinti šios Konvencijos II straipsnyje išdėstytą tikslą ir principus. To siekdama, ji: a) sudaro palankias sąlygas Antarkties jūrų gyvųjų išteklių ir Antarkties jūrų ekosistemos moksliniams tyrinėjimams ir išsamiems tyrimams; b) renka duomenis apie Antarkties jūrų gyvųjų išteklių populiacijų būklę ir pokyčius bei apie faktorius, turinčius poveikį gaudomų rūšių ir priklausomų ar susijusių rūšių arba populiacijų pasiskirstymui, gausai ir vislumui; c) užtikrina statistikos apie gaudomų populiacijų sugavimus ir žvejybines pastangas gavimą; d) analizuoja, skleidžia ir skelbia b ir c punktuose nurodytą informaciją ir Mokslinio komiteto ataskaitas; e) nustato apsaugos reikmes ir analizuoja apsaugos priemonių veiksmingumą; f) rengia, taiko ir keičia apsaugos priemones, remdamasi geriausiais turimais moksliniais įrodymais, atsižvelgdama į šio straipsnio 5 dalį; g) įgyvendina pagal šios Konvencijos XXIV straipsnį nustatytą stebėjimo ir tikrinimo sistemą; h) atlieka kitą veiklą, reikalingą šios Konvencijos tikslui pasiekti. 2. Šio straipsnio 1 dalies f punkte nurodytos apsaugos priemonės apima: a) bet kurių rūšių kiekio, kuris gali būti sugaunamas regione, kuriam taikoma ši Konvencija, nustatymą; b) regionų ir subregionų nustatymą, remiantis Antarkties gyvųjų išteklių populiacijų pasiskirstymu; c) kiekio, kuris gali būti sugaunamas regionų ir subregionų populiacijose, nustatymą; d) saugomų rūšių nustatymą; e) rūšių, kurios gali būti gaudomos, dydžio, amžiaus ir, jei reikia, lyties nustatymą; f) sezonų, kada leidžiama ir kada draudžiama gaudyti, nustatymą; g) akvatorijų, regionų ir subregionų, skirtų mokslinių tyrinėjimų arba išsaugojimo tikslams, įskaitant specialias apsaugos ir mokslinių tyrinėjimų akvatorijas, atvėrimo ir uždarymo nustatymą; h) naudojamų žvejybinių pastangų ir būdų, įskaitant žvejybos įrankius, reguliavimą siekiant, inter alia, išvengti pernelyg koncentruoto gaudymo kuriame nors regione ar subregione; i) kitų panašių apsaugos priemonių, kurias Komisija laiko būtinomis šios Konvencijos tikslui pasiekti, įskaitant priemones dėl gaudymo ir su juo susijusios veiklos padarinių šios jūrų ekosistemos kitoms nei gaudomos populiacijos sudedamosioms dalims. 3. Komisija skelbia ir saugo visus galiojančių apsaugos priemonių dokumentus. 4. Atlikdama savo funkcijas pagal šio straipsnio 1 dalį, Komisija būtinai atsižvelgia į Mokslinio komiteto rekomendacijas ir patarimus. 5. Komisija atsižvelgia į visas atitinkamas priemones ar taisykles, nustatytas arba rekomenduotas konsultacinių pasitarimų metu pagal Antarkties sutarties IX straipsnį arba esamos žvejybos komisijos, atsakingos už rūšis, kurios gali patekti į regioną, kuriam taikoma ši Konvencija, kad nebūtų prieštaravimų tarp Susitariančiosios Šalies teisių ir pareigų pagal tokias taisykles ar priemones ir apsaugos priemonių, kurias gali priimti Komisija. 6. Pagal šią Konvenciją Komisijos priimtas apsaugos priemones Komisijos narės įgyvendina tokia tvarka: a) Komisija praneša apie apsaugos priemones visoms Komisijos narėms; b) apsaugos priemonės yra privalomos visoms Komisijos narėms praėjus 180 dienų nuo tokio pranešimo, išskyrus c ir d punktuose apibūdintus atvejus; c) jei Komisijos narė per devyniasdešimt dienų nuo a punkte nurodyto pranešimo praneša Komisijai, kad ji negali visiškai ar iš dalies pritarti apsaugos priemonei, ta priemonė nurodytu mastu tai Komisijos narei nėra privaloma; d) tuo atveju, kai kuri nors Komisijos narė taiko c punkte nustatytą procedūrą, Komisija bet kurios Komisijos narės prašymu susirenka iš naujo apsvarstyti tą apsaugos priemonę. Tokio posėdžio metu ir per trisdešimt dienų po posėdžio bet kuri Komisijos narė turi teisę pareikšti, kad ji nebegali pritarti tai apsaugos priemonei, ir tuo atveju tokia priemonė tai narei tampa neprivaloma. X straipsnis 1. Komisija atkreipia bet kurios valstybės, kuri nėra šios Konvencijos Šalis, dėmesį į bet kokią jos piliečių arba laivų vykdomą veiklą, kuri, Komisijos nuomone, kliudo įgyvendinti šios Konvencijos tikslą. 2. Komisija atkreipia visų Susitariančiųjų Šalių dėmesį į bet kurią veiklą, kuri, Komisijos nuomone, kuriai nors Susitariančiajai Šaliai kliudo įgyvendinti šios Konvencijos tikslą arba tai Susitariančiajai Šaliai laikytis savo įsipareigojimų pagal šią Konvenciją. XI straipsnis Komisija stengiasi bendradarbiauti su Susitariančiosiomis Šalimis, kurios gali turėti jurisdikciją jūrų regionuose, besiribojančiuose su regionu, kuriam taikoma ši Konvencija, bet kurių susijusių rūšių išteklių, aptinkamų ir tuose regionuose, ir regione, kuriam taikoma ši Konvencija, apsaugos atžvilgiu, siekdama suderinti priimtas tokių išteklių apsaugos priemones. XII straipsnis 1. Komisijos sprendimai esminiais klausimais priimami bendru sutarimu. Klausimas dėl to, ar koks nors klausimas yra esminis klausimas, yra laikomas esminiu klausimu. 2. Sprendimai kitais negu šio straipsnio 1 dalyje nurodytais klausimais priimami paprasta dalyvaujančių ir balsuojančių Komisijos narių balsų dauguma. 3. Kai Komisija svarsto bet kurį darbotvarkės klausimą, dėl kurio reikia priimti sprendimą, turi būti išsiaiškinama, ar priimant tą sprendimą dalyvaus kokia nors regioninė ekonominės integracijos organizacija ir, jei dalyvaus, ar dalyvaus ir kuri nors iš jos valstybių narių. Dalyvaujančių Susitariančiųjų Šalių skaičius neturi būti didesnis už tos regioninės ekonominės integracijos organizacijos valstybių narių, kurios yra Komisijos narės, skaičių. 4. Priimant sprendimus pagal šį straipsnį, regioninė ekonominės integracijos organizacija turi tik vieną balsą. XIII straipsnis 1. Komisijos būstinė įsteigiama Tasmanijos (Australija) mieste Hobarte. 2. Komisija rengia eilinius metinius posėdžius. Kiti posėdžiai taip pat gali būti rengiami vieno trečdalio jos narių prašymu ir kitais šioje Konvencijoje numatytais atvejais. Pirmas Komisijos posėdis surengiamas per tris mėnesius nuo šios Konvencijos įsigaliojimo, jei tarp Susitariančiųjų Šalių yra bent dvi valstybės, kurios regione, kuriam taikoma ši Konvencija, plėtoja gaudymo veiklą. Bet kuriuo atveju pirmas Komisijos posėdis surengiamas per vienerius metus nuo šios Konvencijos įsigaliojimo. Dėl pirmo Komisijos posėdžio depozitaras tariasi su šią Konvenciją pasirašiusiomis valstybėmis, atsižvelgdamas į tai, kad veiksmingai Komisijos veiklai yra reikalingas platus tokių valstybių atstovavimas. 3. Pirmą Komisijos posėdį depozitaras sušaukia Komisijos būstinėje. Vėliau Komisijos posėdžiai taip pat rengiami jos būstinėje, jei ji nenusprendžia kitaip. 4. Komisija iš savo narių išsirenka pirmininką ir pirmininko pavaduotoją, kurie pareigas eina dvejus metus ir turi teisę būti vėl išrinkti dar vienai papildomai kadencijai. Tačiau pirmasis pirmininkas išrenkamas pradinei trejų metų kadencijai. Pirmininkas ir pirmininko pavaduotojas negali būti tos pačios Susitariančiosios Šalies atstovai. 5. Komisija priima ir, jei reikia, keičia savo darbo tvarkos taisykles, taikomas bendrai posėdžiavimo tvarkai, išskyrus klausimus, aptariamus šios Konvencijos XII straipsnyje. 6. Komisija gali steigti pagalbines institucijas, kurių reikia jos funkcijoms atlikti. XIV straipsnis 1. Susitariančiosios Šalys įsteigia Antarkties jūrų gyvųjų išteklių apsaugos mokslinį komitetą (toliau – Mokslinis komitetas). Jis yra Komisijos konsultacinė institucija. Mokslinis komitetas paprastai renkasi Komisijos būstinėje, jei šis nenusprendžia kitaip. 2. Kiekviena Komisijos narė yra Mokslinio komiteto narė ir paskiria tinkamas mokslines kvalifikacijas turintį atstovą, kurį gali lydėti kiti ekspertai ir patarėjai. 3. Mokslinis komitetas gali prašyti kitų mokslininkų ir ekspertų patarimų, kurių gali prireikti atskirais atvejais. XV straipsnis 1. Mokslinis komitetas yra forumas, skirtas konsultavimuisi ir bendradarbiavimui, susijusiam su informacijos apie jūrų gyvųjų išteklių, kuriems taikoma ši Konvencija, rinkimu, studijavimu ir keitimusi ja. Jis skatina ir remia bendradarbiavimą mokslinių tyrinėjimų srityje siekiant plėsti Antarkties jūrų ekosistemai priklausančių jūrų gyvųjų išteklių mokslinį pažinimą. 2. Mokslinis komitetas vykdo veiklą, kurią jam gali nurodyti Komisija pagal šios Konvencijos tikslą, taip pat: a) nustato kriterijus ir metodus, naudotinus apsisprendžiant dėl apsaugos priemonių, nurodytų šios Konvencijos IX straipsnyje; b) reguliariai įvertina Antarkties jūrų gyvųjų išteklių populiacijų būklę ir tendencijas; c) analizuoja duomenis apie tiesioginius ir netiesioginius gaudymo padarinius Antarkties jūrų gyvųjų išteklių populiacijoms; d) įvertina siūlomų gaudymo būdų ar lygių pakeitimų ir siūlomų apsaugos priemonių padarinius; e) Komisijos prašymu arba savo iniciatyva perduoda jai įvertinimus, analizes, ataskaitas ir rekomendacijas, susijusias su priemonėmis ir moksliniais tyrimais, siekdamas šios Konvencijos tikslo; f) formuluoja pasiūlymus dėl tarptautinių ir nacionalinių Antarkties jūrų gyvųjų išteklių tyrimų programų vykdymo. 3. Atlikdamas savo funkcijas, Mokslinis komitetas atsižvelgia į kitų atitinkamų techninių ir mokslinių organizacijų darbą bei mokslinę veiklą, kuri atliekama pagal Antarkties sutarties sistemą. XVI straipsnis 1. Pirmas Mokslinio komiteto posėdis surengiamas per tris mėnesius po pirmo Komisijos posėdžio. Vėliau Mokslinis komitetas renkasi tiek kartų, kiek gali prireikti jo funkcijoms atlikti. 2. Mokslinis komitetas priima ir prireikus keičia savo darbo tvarkos taisykles. Taisykles ir bet kuriuos jų pakeitimus tvirtina Komisija. Taisyklėse turi būti nustatyta tvarka mažumos pranešimams pateikti. 3. Mokslinis komitetas Komisijos pritarimu gali steigti pagalbines institucijas, kurių reikia jo funkcijoms atlikti. XVII straipsnis 1. Komisija savo nustatyta tvarka ir sąlygomis paskiria vykdomąjį sekretorių, aptarnaujantį Komisiją ir Mokslinį komitetą. Jis pareigas eina ketverius metus ir gali būti paskirtas dar vienai kadencijai. 2. Komisija nustato sekretoriatui reikalingų etatinių darbuotojų skaičių, o vykdomasis sekretorius tokius darbuotojus paskiria, duoda jiems nurodymus ir vadovauja pagal taisykles ir tokia tvarka bei sąlygomis, kurias gali nustatyti Komisija. 3. Vykdomasis sekretorius ir sekretoriatas atlieka Komisijos jiems patikėtas funkcijas. XVIII straipsnis Komisijos ir Mokslinio komiteto oficialios kalbos yra anglų, ispanų, prancūzų ir rusų. XIX straipsnis 1. Kiekviename metiniame posėdyje Komisija bendru sutarimu patvirtina savo biudžetą ir Mokslinio komiteto biudžetą. 2. Biudžeto projektą Komisijai ir Moksliniam komitetui bei bet kurioms pagalbinėms institucijoms parengia vykdomasis sekretorius ir likus mažiausiai šešiasdešimčiai dienų iki Komisijos metinio posėdžio pateikia Komisijos narėms. 3. Kiekviena Komisijos narė moka įmokas į biudžetą. Penkerius metus nuo šios Konvencijos įsigaliojimo kiekvienos Komisijos narės įmokos yra vienodos. Vėliau įmokos dydis nustatomas pagal du kriterijus: sugautą kiekį ir lygų pasidalijimą tarp visų Komisijos narių. Komisija bendru sutarimu nustato, kokiu santykiu šie du kriterijai turi būti taikomi. 4. Komisijos ir Mokslinio komiteto finansinė veikla vykdoma pagal Komisijos patvirtintus nuostatus ir kasmet tikrinama Komisijos atrinktų kviestinių auditorių. 5. Kiekviena Komisijos narė pati apmoka išlaidas, susijusias su dalyvavimu Komisijos ir Mokslinio komiteto posėdžiuose. 6. Komisijos narė, kuri dvejus metus iš eilės nesumoka savo įmokos, įsipareigojimo nevykdymo laikotarpiu neturi teisės dalyvauti priimant sprendimus Komisijoje. XX straipsnis 1. Komisijos narės kasmet Komisijai ir Moksliniam komitetui teikia kuo išsamesnius statistinius, biologinius ir kitus duomenis bei informaciją, kurių Komisija ir Mokslinis komitetas gali prašyti atlikdami savo funkcijas. 2. Komisijos narės nustatyta tvarka ir laikotarpiais teikia informaciją apie gaudymo veiklą, įskaitant žvejybos rajonus ir laivus, kad būtų galima sukaupti patikimus sugavimo ir žvejybinių pastangų duomenis. 3. Komisijos narės nustatytais laikotarpiais Komisijai teikia informaciją apie veiksmus, kurių jos ėmėsi siekdamos įgyvendinti Komisijos priimtas apsaugos priemones. 4. Komisijos narės susitaria, kad bet kurioje gaudymo veikloje turi būti naudojamasi progomis rinkti duomenis, reikalingus gaudymo poveikiui įvertinti. XXI straipsnis 1. Kiekviena Susitariančioji Šalis pagal savo kompetenciją imasi atitinkamų priemonių siekdama užtikrinti, kad būtų laikomasi šios Konvencijos nuostatų ir Komisijos priimtų apsaugos priemonių, kurios tai Šaliai yra privalomos pagal šios Konvencijos IX straipsnį. 2. Kiekviena Susitariančioji Šalis perduoda Komisijai informaciją apie priemones, kurių buvo imtasi pagal šio straipsnio 1 dalį, įskaitant sankcijų už bet kuriuos pažeidimus taikymą. XXII straipsnis 1. Kiekviena Susitariančioji Šalis įsipareigoja, laikydamasi Jungtinių Tautų Chartijos, deramai dėti pastangas siekdama, kad niekas nevykdytų veiklos, prieštaraujančios šios Konvencijos tikslui. 2. Kiekviena Susitariančioji Šalis praneša Komisijai apie bet kokią tokią veiklą, kuri atkreipia jos dėmesį. XXIII straipsnis 1. Komisija ir Mokslinis komitetas bendradarbiauja su Antarkties sutarties Konsultacinėmis Šalimis klausimais, priklausančiais pastarųjų kompetencijai. 2. Komisija ir Mokslinis komitetas bendradarbiauja su Jungtinių Tautų Maisto ir žemės ūkio organizacija ir kitomis specializuotomis agentūromis. 3. Komisija ir Mokslinis komitetas siekia plėtoti darbinius bendradarbiavimo ryšius su tarpvyriausybinėmis ir nevyriausybinėmis organizacijomis, kurios galėtų prisidėti prie jų darbo, įskaitant Antarkties tyrinėjimų mokslinį komitetą, Vandenynų tyrinėjimų mokslinį komitetą ir Tarptautinę banginių medžioklės komisiją. 4. Jei tikslinga, Komisija gali sudaryti susitarimus su šiame straipsnyje nurodytomis organizacijomis ir kitomis organizacijomis. Komisija ir Mokslinis komitetas gali tokioms organizacijoms pasiūlyti, kad šios siųstų stebėtojus į jų posėdžius ir jų pagalbinių institucijų posėdžius. XXIV straipsnis 1. Kad paremtų šios Konvencijos tikslą ir užtikrintų jos nuostatų laikymąsi, Susitariančiosios Šalys susitaria, kad turi būti nustatyta stebėjimo ir inspektavimo sistema. 2. Stebėjimo ir inspektavimo sistemą parengia Komisija remdamasi šiais principais: a) Susitariančiosios Šalys viena su kita bendradarbiauja siekdamos užtikrinti veiksmingą stebėjimo ir inspektavimo sistemos įgyvendinimą, atsižvelgdamos į esamą tarptautinę praktiką. Ši sistema, inter alia, apima Komisijos narių paskirtų stebėtojų ir inspektorių patekimo į laivą ir tikrinimo tvarką, valstybės, su kurios vėliava plaukioja laivas, taikomą baudžiamojo persekiojimo tvarką ir nuobaudas remiantis tokios apžiūros ir patikrinimų metu gautais įrodymais. Pranešimas apie tokius taikytus baudžiamuosius persekiojimus ir nuobaudas įtraukiamas į informaciją, nurodytą šios Konvencijos XXI straipsnyje; b) siekiant patikrinti, ar laikomasi pagal šią Konvenciją priimtų priemonių, pasitelkiant Komisijos narių paskirtus ir pagal Komisijos nustatytinas sąlygas veikiančius stebėtojus ir inspektorius, atliekama laivų, dalyvaujančių jūrų gyvųjų išteklių moksliniuose tyrinėjimuose ar jų naudojime regione, kuriam taikoma ši Konvencija, apžiūra ir tikrinimas; c) paskirtieji stebėtojai ir inspektoriai išlieka Susitariančiosios Šalies, kurios piliečiai jie yra, jurisdikcijoje. Jie atsiskaito juos paskyrusiai Komisijos narei, o ši savo ruožtu praneša Komisijai. 3. Kol nenustatyta stebėjimo ir tikrinimo sistema, Komisijos narės siekia sudaryti laikinus susitarimus stebėtojams ir inspektoriams skirti, o tokie paskirti stebėtojai ir inspektoriai turi teisę atlikti patikrinimus pagal šio straipsnio 2 dalyje išdėstytus principus. XXV straipsnis 1. Kilus ginčui tarp dviejų ar daugiau Susitariančiųjų Šalių dėl šios Konvencijos aiškinimo ar taikymo, tos Susitariančiosios Šalys konsultuojasi tarpusavyje siekdamos išspręsti ginčą pasinaudodamos savo nuožiūra derybų, tyrimo, tarpininkavimo, sutaikinimo, arbitražo, teismo sprendimo ar kitokiais taikiais būdais. 2. Bet kuris šio pobūdžio taip neišspręstas ginčas, kiekvienu atveju visų ginčo Šalių sutikimu perduodamas spręsti Tarptautiniam Teisingumo Teismui arba arbitražui; bet nesutarimas dėl perdavimo Tarptautiniam Teisingumo Teismui arba arbitražui neatleidžia ginčo Šalių nuo pareigos siekti jį išspręsti įvairiomis taikiomis priemonėmis, nurodytomis pirmiau šio straipsnio 1 dalyje. 3. Tais atvejais, kai ginčas perduodamas spręsti arbitražui, arbitražinis teismas sudaromas taip, kaip nustatyta šios Konvencijos priede. XXVI straipsnis 1. Ši Konvencija teikiama pasirašyti nuo 1980 m. rugpjūčio 1 d. iki gruodžio 31 d. Kanberoje valstybėms, dalyvavusioms 1980 m. gegužės 7–20 d. Kanberoje surengtoje Konferencijoje Antarkties gyvųjų išteklių apsaugos klausimais. 2. Pasirašiusios valstybės bus pirmosios Konvenciją pasirašiusios valstybės. XXVII straipsnis 1. Šią Konvenciją pasirašiusios valstybės ją turi ratifikuoti, priimti arba patvirtinti. 2. Ratifikavimo, priėmimo arba patvirtinimo dokumentai deponuojami Australijos Vyriausybei, ši skiriama depozitaru. XXVIII straipsnis 1. Ši Konvencija įsigalioja trisdešimtą dieną nuo tos dienos, kai šios Konvencijos XXVI straipsnio 1 dalyje nurodytos valstybės deponuoja aštuntą ratifikavimo, priėmimo arba patvirtinimo dokumentą. 2. Kiekvienai kitai valstybei arba regioninei ekonominės integracijos organizacijai, ratifikavimo, priėmimo arba patvirtinimo dokumentą deponavusiai vėliau, jau įsigaliojus šiai Konvencijai, Konvencija įsigalioja trisdešimtą dieną nuo tokio deponavimo dienos. XXIX straipsnis 1. Prie šios Konvencijos gali prisijungti bet kuri valstybė, suinteresuota jūrų gyvųjų išteklių, kuriems taikoma ši Konvencija, mokslinių tyrinėjimų arba gaudymo veikla. 2. Prie šios Konvencijos gali prisijungti suverenių valstybių sudarytos regioninės ekonominės integracijos organizacijos, tarp kurių narių yra viena ar daugiau Komisijos valstybių narių ir kurioms organizacijos valstybės narės yra visiškai arba iš dalies perdavusios įgaliojimus spręsti klausimus, kuriems taikoma ši Konvencija. Tokios regioninės ekonominės integracijos organizacijos prisijungia po Komisijos narių tarpusavio konsultacijų. XXX straipsnis 1. Ši Konvencija gali būti bet kada iš dalies keičiama. 2. Jei vienas trečdalis Komisijos narių prašo sušaukti posėdį siūlomam pakeitimui aptarti, depozitaras tokį posėdį sušaukia. 3. Pakeitimas įsigalioja, kai depozitaras iš visų Komisijos narių gauna jo ratifikavimo, priėmimo arba patvirtinimo dokumentus. 4. Toks pakeitimas po to įsigalioja bet kuriai kitai Susitariančiajai Šaliai, kai depozitaras gauna jos pranešimą apie ratifikavimą, priėmimą arba patvirtinimą. Kiekviena Susitariančioji Šalis, iš kurios per vienerius metus nuo pakeitimo įsigaliojimo pagal šio straipsnio 3 dalį nebuvo gautas toks pranešimas, laikoma pasitraukusia iš šios Konvencijos. XXXI straipsnis 1. Bet kuri Susitariančioji Šalis bet kurių metų birželio 30 d. gali pasitraukti iš šios Konvencijos, iki tų pačių metų sausio 1 d. pateikdama rašytinį pranešimą depozitarui, kuris, gavęs tokį pranešimą, nedelsdamas apie jį praneša kitoms Susitariančiosioms Šalims. 2. Bet kuri kita Susitariančioji Šalis, per šešiasdešimt dienų gavusi iš depozitaro tokio pranešimo kopiją, gali pateikti depozitarui rašytinį pranešimą apie pasitraukimą ir tokiu atveju tokį pranešimą pateikusiai Susitariančiajai Šaliai ši Konvencija nustoja galioti tų pačių metų birželio 30 d. 3. Bet kurios Komisijos narės pasitraukimas iš šios Konvencijos neturi įtakos jos finansiniams įsipareigojimams pagal šią Konvenciją. XXXII straipsnis Depozitaras visoms Susitariančiosioms Šalims praneša apie: a) šios Konvencijos pasirašymus ir ratifikavimo, priėmimo, patvirtinimo arba prisijungimo dokumentų deponavimą; b) šios Konvencijos ir bet kurio jos pakeitimo įsigaliojimo datą XXXIII straipsnis 1. Šios Konvencijos originalas, kurio tekstai anglų, ispanų, prancūzų ir rusų kalbomis yra autentiški, deponuojamas Australijos Vyriausybei. Ši Konvencijos tinkamai patvirtintas kopijas perduoda visoms ją pasirašiusioms ir prie jos prisijungusioms Šalims. 2. Šią Konvenciją depozitaras įregistruoja pagal Jungtinių Tautų Chartijos 102 straipsnį. Tai patvirtindami, toliau nurodyti tinkamai įgalioti atstovai pasirašė šią Konvenciją. Sudaryta 1980 m. gegužės 20 d. Kanberoje. -------------------------------------------------- PRIEDAS ARBITRAŽO TEISMAS XXV straipsnio 3 dalyje nurodytą arbitražo teismą sudaro trys arbitrai, skiriami šia tvarka: procesą inicijuojanti Šalis praneša arbitro pavardę kitai Šaliai, o ši savo ruožtu per keturiasdešimt dienų nuo tokio pranešimo gavimo praneša antro arbitro pavardę. Per šešiasdešimt dienų nuo antro arbitro paskyrimo Šalys paskiria trečią arbitrą, kuris negali būti nė vienos iš tų Šalių pilietis, negali turėti tos pačios pilietybės, kokią turi kuris nors iš pirmųjų dviejų arbitrų. Trečiasis arbitras pirmininkauja teismui. Jei antras arbitras per nustatytą laikotarpį nebuvo paskirtas arba jei per nustatytą laikotarpį Šalys nesusitarė dėl trečio arbitro paskyrimo, bet kurios Šalies prašymu tą arbitrą paskiria Nuolatinio arbitražo teismo generalinis sekretorius iš asmenų, pripažintų tarptautiniu mastu ir kurie nėra valstybės, šios Konvencijos Šalies, piliečiai. Arbitražo teismas nusprendžia, kur bus jo būstinė, ir pats nustato savo darbo tvarkos taisykles. Arbitražo teismo sprendimas priimamas jo narių, kurie balsavimo metu negali susilaikyti, balsų dauguma. Bet kuri Susitariančioji Šalis, kuri nėra ginčo Šalis, arbitražo teismo sutikimu gali įstoti į teismo procesą. Arbitražo teismo sprendimas yra galutinis ir privalomas visoms ginčo Šalims ir bet kuriai Šaliai, kuri įstoja į teismo procesą, ir vykdomas nedelsiant. Arbitražo teismas išaiškina sprendimą vienos iš ginčo Šalių arba įstojusios Šalies prašymu. Jei arbitražo teismas dėl ypatingų bylos aplinkybių nenusprendžia kitaip, arbitražo teismo išlaidas, įskaitant atlyginimą jo nariams, lygiomis dalimis padengia ginčo Šalys. --------------------------------------------------