6.

IX priedas papildomas šiuo V skyriumi: „V SKYRIUS IZOLIAVIMO METODAI 1 skirsnis Bendrosios nuostatos 1. Medžiagos, gautos taikant izoliavimo metodą, gali būti naudojamos arba naikinamos tik toje valstybėje narėje, kurioje izoliavimo metodą leidžia taikyti kompetentinga institucija. 2. Valstybės narės kompetentinga institucija informuoja kitos valstybės narės kompetentingą instituciją apie oficialių patikrinimų rezultatus šiai prašant, kai toje valstybėje narėje pirmą kartą taikomas izoliavimo metodas, kad būtų sudarytos geresnės galimybės naujo izoliavimo metodo įvedimui. 2 skirsnis Metodika A. Aerobinis brandinimas ir ūkyje nugaišusių kiaulių ir tam tikrų kitų kiaulių žaliavų laikymas po to sudeginant arba bendrai sudeginant. 1. Susijusios valstybės narės Aerobinis brandinimas ir ūkyje nugaišusių kiaulių ir tam tikrų kitų kiaulių žaliavų laikymas po to sudeginant arba bendrai sudeginant gali būti naudojamas Prancūzijoje, Airijoje, Latvijoje, Portugalijoje ir Jungtinėje Karalystėje. Po aerobinio brandinimo ir medžiagos laikymo susijusios valstybės narės kompetentinga institucija privalo užtikrinti, kad medžiagos būtų surinktos ir sunaikintos to valstybės narės teritorijoje. 2. Pradinės medžiagos Šiame procese galima naudoti tik šias kiaulinių rūšių gyvūnų medžiagas: a) 2 kategorijos medžiagas, nurodytas Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 9 straipsnio f punkto i–iii papunkčiuose; b) 3 kategorijos medžiagas, nurodytas Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 10 straipsnio h punkte. Šis metodas taikomas tik naikinti kiaulinių rūšių gyvūnams, kurie yra iš to paties ūkio, jei tam ūkiui netaikomi apribojimai dėl įtariamo ar patvirtinto pavojingos kiaulinių rūšių gyvūnams užkrečiamos ligos protrūkio. Šio metodo negalima taikyti gyvūnams, nugaišusiems dėl tų ligų arba kurie buvo užmušti tų ligų kontrolės tikslais, arba tų gyvūnų dalims. 3. Metodika 3.1. Bendrieji principai Metodas yra procesas, kuriam leidimą suteikė kompetentinga institucija. Vieta turi būti sukonstruota ir įrengta pagal Sąjungos aplinkosaugos teisės aktus, siekiant išvengti kvapų ir pavojaus dirvožemiui bei požeminiam vandeniui. Ūkio subjektas privalo: a) imtis apsaugos priemonių, kad nepatektų gyvūnai, ir parengti patvirtintą kovos su kenksmingaisiais organizmais programą; b) nustatyti ligų plitimo prevencijos procedūras; c) nustatyti procedūras, skirtas išvengti naudotų pjuvenų sklidimo už uždaros sistemos ribų. Veiksmas turi būti atliekamas uždaroje sistemoje su keliomis kameromis, kuriose yra vandeniui nepralaidi grindų danga ir kurios atskirtos tvirtomis sienomis. Nuotekos turi būti surenkamos; kameros turi būti sujungtos drenažiniu vamzdžiu, prie kurio pritvirtintas 6 mm tinklelis kietosioms dalelėms surinkti. Kamerų dydis ir skaičius priklauso nuo Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 29 straipsnio 1–3 dalyse minėtoje nuolatinėje rašytinėje procedūroje apibrėžto mirtingumo lygio, kad būtų kad būtų pakankamai pajėgumų apdoroti nugaišusius ūkinius gyvūnus bent aštuonių mėnesių laikotarpiu. 3.2. Etapai 3.2.1. Užpildymo ir laikymo etapas Nugaišusios kiaulės ir kita kiaulinių gyvūnų medžiaga turi būti atskirai apdengta pjuvenomis ir kraunama, kol kamera bus pilna. Pirmiausia ant grindų paklojamas bent 30 cm pjuvenų sluoksnis. Skerdenos ir kita kiaulinių gyvūnų medžiaga turi būti dedamos ant šio pirmojo pjuvenų sluoksnio, o tada kiekvienas skerdenų ir kitos kiaulinių gyvūnų medžiagos sluoksnis turi būti padengiamas bent 30 cm storio pjuvenų sluoksniu. Personalui negalima vaikščioti ant laikomos medžiagos. 3.2.2. Brandinimo etapas Kai kamera yra pilna ir pakilus temperatūrai pradeda irti visi minkštieji audiniai, prasideda brandinimo laikotarpis, kuris privalo trukti ne mažiau kaip 3 mėnesius. Užpildymo ir laikymo etapo pabaigoje ir visu brandinimo etapu ūkio subjektas privalo stebėti temperatūrą kiekvienoje kameroje, naudodamas temperatūros jutiklį, įstatytą 40–60 cm gylyje po naujausio suformuoto rietuvės sluoksnio paviršiumi. Ūkio subjektas užregistruoja elektroninius temperatūros rodmenis ir stebėsenos duomenis. Užpildymo ir laikymo etapo pabaigoje temperatūros stebėjimas yra patenkinamo rietuvės išdėstymo rodiklis. Temperatūra turi būti matuojama automatiniu registravimo prietaisu. Tikslas yra pasiekti 55 °C temperatūrą 3 dienas iš eilės; tai rodo, kad vyksta brandinimo procesas, rietuvė sukrauta gerai ir kad brandinimo etapas prasidėjo. Ūkio subjektas privalo tikrinti temperatūrą vieną kartą per dieną ir priklausomai nuo rodmenų rezultato imtis tokių priemonių: a) jei temperatūra siekia 55 °C arba daugiau 3 dienas iš eilės, rietuvę galima pašalinti po 3 mėnesius iš eilės trukusio brandinimo etapo, arba galima toliau laikyti patalpose ir pašalinti vėliau; b) jei temperatūra nesiekia 55 °C 3 dienas iš eilės, ūkio subjektas turi nustatyti Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 29 straipsnio 1–3 dalyse nurodytoje nuolatinėje rašytinėje procedūroje apibrėžtas priemones; jei reikia, kompetentinga institucija gali nutraukti perdirbimo metodą, o medžiaga turi būti sunaikinta laikantis pirmiau minėto reglamento 13 straipsnio. Kompetentinga institucija gali nustatyti laikymo etapo trukmę. 3.2.3. Transportavimas ir deginimas arba bendras deginimas Brandinimo etapui pasibaigus gautos medžiagos vežimas į deginimo arba bendro deginimo įmonę turi būti patikrintas laikantis Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 arba Direktyvos 2008/98/EB. B. Hidrolizė ir tolesnis naikinimas 1. Susijusios valstybės narės Hidrolizės ir tolesnio naikinimo procesas gali būti naudojamas Airijoje, Ispanijoje, Latvijoje, Portugalijoje ir Jungtinėje Karalystėje. Po hidrolizės leidimą suteikusi kompetentinga institucija turi užtikrinti, kad medžiagos būtų surinktos ir sunaikintos toje pačioje pirmiau minėtoje valstybėje narėje. 2. Pradinės medžiagos Šiame procese galima naudoti tik šias iš kiaulių gautas medžiagas: a) 2 kategorijos medžiagas, nurodytas Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 9 straipsnio f punkto i–iii papunkčiuose; b) 3 kategorijos medžiagas, nurodytas to reglamento 10 straipsnio h punkte. Šis metodas taikomas tik naikinti kiaulinių rūšių gyvūnams, kurie yra iš to paties ūkio, jei tam ūkiui netaikomas draudimas dėl įtariamo ar patvirtinto pavojingos kiaulinių rūšių gyvūnams užkrečiamos ligos protrūkio, arba gyvūnams, kurie nebuvo užmušti tos ligos kontrolės tikslais. 3. Metodika Hidrolizė ir tolesnis naikinimas yra laikinai atliekami vietoje. Hidrolizė atliekama pagal šiuos standartus: a) surinkti ūkyje, kuriame kompetentinga institucija leido taikyti perdirbimo metodą, remdamasi gyvūnų tankumo ūkyje, tikėtino mirtingumo rodiklio ir galimų pavojų visuomenės ir gyvūnų sveikatai, kurie gali kilti, vertinimu, šalutiniai gyvūniniai produktai turi būti padėti į talpyklą, kuri buvo sukonstruota pagal b punktą (toliau – talpykla) ir įrengta vietoje, paskirtoje pagal c ir d punktus (toliau – paskirta vieta); b) talpykla turi: i) turėti įtaisą jai uždaryti; ii) būti nelaidi vandeniui, sandari ir hermetiškai užplombuota; iii) būti padengta danga, apsaugančia nuo korozijos; iv) turėti įtaisą teršalų išmetimui kontroliuoti pagal e punktą; c) talpykla turi būti paskirtoje vietoje, kuri yra fiziškai atskirta nuo ūkio. Ta vieta turi turėti numatytus kelius medžiagoms gabenti ir surenkančioms transporto priemonėms priimti; d) talpykla ir jai skirta vieta turi būti sukonstruotos ir įrengtos pagal Sąjungos aplinkosaugos teisės aktus, siekiant išvengti kvapų ir pavojaus dirvožemiui bei požeminiam vandeniui; e) talpykla turi būti susieta su dujų išmetimo vamzdžiu, kuriame turi būti sumontuoti atitinkami filtrai, kad būtų išvengta žmonėms ir gyvūnams užkrečiamų ligų perdavimo; f) talpykla turi būti uždaryta vykdant hidrolizę bent trims mėnesiams taip, kad būtų išvengta neleistino atidarymo; g) ūkio subjektas turi nustatyti procedūras, kad judant darbuotojams būtų išvengta žmonėms ar gyvūnams užkrečiamų ligų perdavimo; h) ūkio subjektas privalo: i) imtis apsaugos nuo paukščių, graužikų, vabzdžių ir kitų kenkėjų priemonių; ii) vykdyti dokumentais patvirtintą kenksmingųjų organizmų kontrolės programą; i) ūkio subjektas turi saugoti įrašus dėl: i) bet kokio medžiagos dėjimo į talpyklą; ii) bet kokio hidrolizuotos medžiagos surinkimo iš talpyklos; j) ūkio subjektas privalo ištuštinti talpyklą reguliariai atlikdamas patikrą: i) dėl korozijos nebuvimo; ii) siekiant nustatyti skystų medžiagų nutekėjimą į dirvą ir jo išvengti; k) po hidrolizės medžiagos turi būti surenkamos, naudojamos ir naikinamos pagal Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 13 straipsnio a, b, c punktus, 13 straipsnio e punkto i papunktį arba pagal to reglamento 14 straipsnį 3 kategorijos medžiagoms; l) turi būti perdirbama partijų būdu; m) draudžiama bet kaip kitaip tvarkyti arba naudoti hidrolizuotas medžiagas ir berti į dirvą.“