Oficialusis leidinys L 138 , 09/06/2000 p. 0001 - 0004



Tarybos Sprendimas 2000 m. gegužės 29 d. dėl kovos su vaikų pornografija internete (2000/375/TVR) EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 34 straipsnio 2 dalies c punktą, atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [1], atsižvelgdama į Austrijos Respublikos iniciatyvą, atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas – 1996 m. rugsėjo 19 d. – dėl smurtinių nusikaltimų aukomis tapusių nepilnamečių [2], 1996 m. gruodžio 12 d. – dėl nepilnamečių apsaugos priemonių Europos Sąjungoje [3], 1997 m. balandžio 24 d. – dėl Komisijos komunikato dėl nelegalaus ir žalingo turinio informacijos internete [4] ir 1997 m. lapkričio 6 d. – dėl Komisijos komunikato dėl vaikų sekso turizmo pažabojimo ir aide-memoire dėl Europos Sąjungos indėlio stiprinant tvirkinamųjų veiksmų prieš vaikus ir jų seksualinio išnaudojimo prevenciją [5], turėdama omeny 1996 m. rugpjūčio mėn. Stokholme surengtame pasauliniame kongrese kovai su vaikų seksualiniu išnaudojimu komerciniais tikslais delegatų vieningai priimtas deklaraciją ir veiksmų planą bei 1998 m. balandžio mėn. Strasbūre surengtos paskesnės Europos konferencijos išvadas ir rekomendacijas, turėdama omeny 1950 m. lapkričio 4 d. Romoje priimtą Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvenciją, ypač jos 2, 3 straipsnius ir 10 straipsnio 2 dalį, atmindama 1996 m. sausio 25 d. Strasbūre priimtą Europos vaikų teisių įgyvendinimo konvenciją, ypač jos 1, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12 ir 15 straipsnius, atsižvelgdama į 1948 m. gruodžio 10 d. Paryžiuje JT Generalinės Asamblėjos rezoliucija 217 A (III) patvirtintą Visuotinę žmogaus teisių deklaraciją, ypač į jos 2, 3, 7, 25 ir 26 straipsnius, atmindama 1989 m. lapkričio 20 d. Vaiko teisių konvencijos 34 straipsnį, turėdama omeny 1996 m. lapkričio 29 d. Tarybos bendruosius veiksmus 96/700/TVR, nustatantį paramos ir mainų programą už kovą su prekyba žmonėmis ir seksualiniu vaikų išnaudojimu atsakingiems asmenims [6], turėdama omeny Tarybos ir joje posėdžiaujančių valstybių narių Vyriausybių atstovų 1997 m. vasario 17 d. rezoliuciją dėl nelegalaus ir žalingo turinio informacijos internete [7], atsižvelgdama į 1997 m. vasario 24 d. Tarybos patvirtintus Bendruosius veiksmus 97/154/TVR dėl kovos su prekyba žmonėmis ir seksualiniu vaikų išnaudojimu [8], atsižvelgdama į 1998 m. gruodžio 3 d. Tarybos sprendimą, papildantį "prekybos žmonėmis" nusikaltimo sudėties apibrėžimą Europolo konvencijos priede [9], bei atsižvelgdama į 1998 m. gruodžio 3 d. Tarybos patvirtintą deklaraciją, atsižvelgdama į 1998 m. rugsėjo 24 d. Tarybos priimtą rekomendaciją dėl Europos audiovizualinių ir informacinių paslaugų pramonės konkurencingumo didinimo stiprinant nacionalinę bazę, kuria siekiama užtikrinti panašų nepilnamečių ir žmogiškojo orumo apsaugos lygį [10], atmindama 1997 m. balandžio 28 d. Tarybos priimtą veiksmų planą kovai su organizuotu nusikalstamumu [11], kurį Amsterdamo Europos Vadovų Taryba patvirtino 1997 m. birželio mėn., bei 10 G8 grupės principų dėl su aukštosiomis technologijomis susijusių nusikaltimų, į kuriuos Taryba atkreipė dėmesį savo susitikime 1998 m. kovo 19 d., taip pat Europos Tarybos 1998 m. gruodžio 11 ir 12 d. Vienoje priimtą rekomendaciją dėl veiksmingo vaikų apsaugos Europos ir tarptautiniu lygiu iniciatyvos tęsimo, ypač internetinės vaikų pornografijos srityje, atsižvelgdama į 1999 m. sausio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimą Nr. 276/1999/EB dėl daugiametės Bendrijos veiksmų programos saugesniam interneto naudojimui skatinti, kovojant su nelegalaus ir žalingo turinio informacija pasauliniuose informaciniuose tinkluose, patvirtinimo [12], atmindama 1999 m. gegužės 27 d. Tarybos bendrąją poziciją 1999/364/TVR dėl derybų Europos Vadovų Taryboje dėl Konvencijos dėl kibernetinių nusikaltimų projekto [13], kadangi prekyba žmonėmis ir seksualinis vaikų išnaudojimas grubiai pažeidžia pagrindines žmogaus teises, ir ypač žmogiškąjį orumą; suvokdama, kad seksualinis vaikų išnaudojimas ir vaikų pornografinės medžiagos gamyba, apdorojimas, laikymas ir platinimas gali būti svarbia tarptautinio organizuoto nusikalstamumo forma, kurio mastai Europos Sąjungoje duoda pagrindo vis didesniam susirūpinimui; įsitikinusi, kad pagarba vaikų fiziniam ir emociniam integralumui ir seksualinio išnaudojimo aukų apsauga turi esminę svarbą ir turi tapti kertiniu Sąjungos rūpesčiu; suvokdama, kad Sąjungai reikia imtis tolesnių priemonių saugiam interneto naudojimui skatinti; siekdama užkirsti kelią ir pažaboti seksualinį vaikų išnaudojimą, ir ypač vaikų pornografinės medžiagos gaminimą, apdorojimą, platinimą ir laikymą internete, NUSPRENDĖ: 1 straipsnis 1. Vadovaudamosi Europos Parlamento ir Tarybos sprendimu Nr. 276/1999/EB ir siekdamos stiprinti kovos su vaikų pornografinės medžiagos gaminimu, apdorojimu, platinimu ir laikymu ir jų prevencijos priemones bei skatinti efektyvų šios srities nusikaltimų tyrimą ir patraukimą baudžiamojon atsakomybėn, valstybės narės imasi visų būtinų priemonių, skatinančių interneto naudotojus tiesiogiai ar netiesiogiai informuoti teisėsaugos institucijas apie įtariamus vaikų pornografinės medžiagos platinimo internetu atvejus, jiems aptikus tokią medžiagą. Interneto naudotojai bus informuoti, kaip susisiekti su teisėsaugos institucijomis ar tiesioginius ryšius su su jomis palaikančiomis įstaigomis, kad šios institucijos galėtų vykdyti savo pareigą užkirsti kelią ir kovoti su vaikų pornografija internete. 2. Atsižvelgiant į kiekvienos valstybės narės administracinę struktūrą, veiksmingo šios srities nusikaltimų tyrimo ir patraukimo baudžiamojon atsakomybėn skatinimo priemonės prireikus gali apimti specializuotų teisėsaugos institucijų padalinių, turinčių operatyviam darbui su informacija apie įtariamą vaikų pornografinės medžiagos gamybą, apdorojimą, platinimą ir laikymą reikalingų žinių ir išteklių, steigimą. 3. Valstybės narės užtikrina operatyvią teisėsaugos institucijų veiklą joms gavus informaciją apie įtariamus vaikų pornografinės medžiagos gaminimo, apdorojimo, platinimo ir laikymo atvejus. Teisėsaugos institucijos gali delsti imtis veiksmų, jei tai būtina ir tol, kol tai būtina taktiniais sumetimais, kad, pavyzdžiui, susektų nusikalstamos veiklos organizatorius ar aptiktų (vaikų pornografijos) tinklus. 2 straipsnis 1. Pagal esamus susitarimus ir konvencijas valstybės narės užtikrina kuo platesnį ir spartesnį bendradarbiavimą palengvinant veiksmingą su internetine vaikų pornografija susijusių nusikaltimų tyrimą ir patraukimą baudžiamojon atsakomybėn. 2. Kad šiems nusikaltimams būtų duotas savalaikis ir veiksmingas atkirtis, valstybės narės informuoja viena kitą apie jau įkurtas ištisą parą veikiančias ryšių palaikymo institucijas, kuriose dirba profesionalūs darbuotojai, bei apie 1 straipsnio 2 dalyje nurodytus specializuotus padalinius, kurie gali būti panaudoti pasikeitimui informacija ir tolesniam bendradarbiavimui tarp valstybių narių. Šiam tikslui taip pat gali būti valstybių narių seniau kitiems tikslams įkurtos ryšių palaikymo institucijos. Taip pat naudojamasi tokiais esamais komunikaciniais kanalais kaip Europolas ar Interpolas. 3. Valstybės narės užtikrina, kad apie įtariamus vaikų pornografijos atvejus jo įgaliojimų ribose būtų informuojamas Europolas. 4. Atitinkamai bendradarbiaudamos su Europolu, valstybės narės išnagrinėja galimybę organizuoti reguliarius kompetentingų kovos su internetine vaikų pornografija srityje besispecializuojančių institucijų susitikimus, siekiant paskatinti keitimąsi bendra informacija, situacijos analizę ir kriminalistinės taktikos priemonių koordinavimą. 5. Kiekviena valstybė narė praneša Tarybos Generaliniam sekretoriatui apie savo organizacinį padalinį ar padalinius, kurie veikia kaip 2 pastraipoje nurodytos ryšių palaikymo institucijos. Generalinis sekretoriatas apie šias ryšių palaikymo institucijas praneša visoms kitoms valstybėms narėms. 3 straipsnis Valstybės narės užmezga konstruktyvų dialogą su pramonės sektoriumi ir apsvarsto reikiamas savanoriškas ar teisiškai įpareigojančias priemones vaikų pornografijai internete pažaboti. Visų pirma valstybės narės keičiasi patirtimi, susijusia su bet kokių priemonių, kurių imtasi vaikų pornografijai internete sunaikinti, efektyvumu. Šiuo aspektu jos apsvarsto tokias priemones, įpareigojančias internetinio ryšio teikėjus: a) informuoti 1 straipsnio 1 dalyje nurodytas kompetentingas institucijas arba 1 straipsnio 2 dalyje nurodytus padalinius apie vaikų pornografinę medžiagą, apie kurią jiems buvo pranešta, ar kurią jie sužino esant ir kuri per juos platinama; b) sustabdyti vaikų pornografinės medžiagos, apie kurią jie buvo informuoti ar apie kurios egzistavimą jie sužino bei kuri per juos platinama, tolesnį perdavimą, jei kompetentingos institucijos nenurodo kitaip; c) pagal 1995 m. sausio 17 d. Tarybos rezoliuciją dėl teisėto telekomunikacinių pranešimų perėmimo [14], kai tikslinga ir techniškai įmanoma, pagal taikomus nacionalinius įstatymus nustatytam laikui išsaugoti su nelegalia veikla susijusius duomenis, ypač baudžiamojo persekiojimo tikslais, esant įtarimų dėl seksualinio vaikų išnaudojimo, vaikų pornografijos gaminimo, apdorojimo ir platinimo, sudarant baudžiamojo persekiojimo institucijoms galimybę ištirti šiuos duomenis pagal galiojančias procesines taisykles; d) diegti nuosavas kontrolės sistemas kovai su vaikų pornografinės medžiagos gaminimu, apdorojimu, laikymu ir platinimu. 4 straipsnis Valstybės narės nuolat stebi, ar siekiant ir toliau efektyviai kovoti su vaikų pornografija internete dėl technologinių pokyčių būtina keisti baudžiamojo proceso teisę, laikantis jos pagrindinių principų, ir su šiuo tikslu prireikus inicijuoja atitinkamų naujų teisės aktų priėmimą. 5 straipsnis Valstybės narės, palaikydamos ryšius su pramonės sektoriumi, bendradarbiauja pasidalydamos patirtimi ir kiek galima skatindamos gaminti filtrus ir kitas technines priemones, kuriomis būtų užkirstas kelias vaikų pornografinės medžiagos platinimui ir kurios leistų aptikti tokią medžiagą. 6 straipsnis 1. Taryba išnagrinėja, kiek valstybės narės įvykdė savo įsipareigojimus pagal Bendruosius veiksmus 97/154/TVR, ir kiek efektyvios pasirodė šiame sprendime pasiūlytos priemonės. 2. 1 dalyje nurodytas tyrimas atliekamas pagal 1997 m. gruodžio 5 d. Tarybos patvirtintus Bendruosius veiksmus 97/827/TVR, sukuriančius mechanizmą, skirtą įvertinti tarptautinių įsipareigojimų kovoje su organizuotu nusikalstamumu taikymą ir įgyvendinimą nacionaliniu lygiu [15], laikantis šių sąlygų: a) vertinimo grupes sudaro du ekspertai; b) apsilankymai ir vertinimas vietoje organizuojami tokiu būdu, kuris leistų išvengti sudėtingų procedūrų. 3. Bendrųjų veiksmų 97/154/TVR IV antraštinės dalies B punkte išdėstytas vertinimas neatliekamas. Jo vietoje atliekamas šio straipsnio 2 dalyje nurodytas vertinimas. 4. Remdamasi pagal 2 dalį atlikto vertinimo metu gauta informacija, Taryba išnagrinėja tolimesnes priemones, kurių jai gali tekti imtis siekiant padidinti kovos su vaikų pornografija ir seksualiniu vaikų išnaudojimu efektyvumą. 7 straipsnis Šis sprendimas taikomas Gibraltarui. 8 straipsnis Šiame sprendime numatytas priemones valstybės narės įgyvendina ne vėliau kaip 2000 m. gruodžio 31 d. Priimta Briuselyje, 2000 m. gegužės 29 d. Tarybos vardu Pirmininkas A. Costa [1] Nuomonė pateikta 2000 m. balandžio 11 d. (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje). [2] OL C 320, 1996 10 28, p. 190. [3] OL C 20, 1997 1 20, p. 170. [4] OL C 150, 1997 5 19, p. 38. [5] OL C 358, 1997 11 24, p. 37. [6] OL L 322, 1996 12 12, p. 7. [7] OL C 70, 1997 3 6, p. 1. [8] OL L 63, 1997 3 4, p. 2. [9] OL C 26, 1999 1 30, p. 21. [10] OL L 270, 1998 10 7, p. 48. [11] OL C 251, 1997 8 15, p. 1. [12] OL L 33, 1999 2 6, p. 1. [13] OL L 142, 1999 6 5, p. 1. [14] OL C 329, 1996 11 4, p. 1. [15] OL L 344, 1997 12 15, p. 7. --------------------------------------------------