6.

XI priedas pakeičiamas taip: „XI PRIEDAS IŠLAIDŲ TINKAMUMO TAISYKLĖS IŠORĖS SIENŲ FONDAS I. Bendrieji principai I.1. Pagrindiniai principai 1. Atsižvelgiant į pagrindinį teisės aktą, tam, kad būtų tinkamos finansuoti: a) išlaidos turi būti skirtos Fondo veiklai ir atitikti jo tikslus, kaip nustatyta 1 ir 3 pagrindinio teisės akto straipsniuose; b) išlaidos turi būti skirtos tinkamiems finansuoti veiksmams, išvardytiems pagrindinio teisės akto 4 ir 6 straipsniuose; c) išlaidos turi būti reikalingos projekto veiklai, sudarančiai Komisijos patvirtintų daugiamečių ir metinių programų dalį, vykdyti; d) išlaidos turi būti pagrįstos ir atitikti patikimo finansų valdymo, visų pirma, kainos ir kokybės santykio ir išlaidų veiksmingumo principus; e) išlaidas turi patirti galutinis paramos gavėjas ir (arba) projekto partneriai, kurie yra įsisteigę ir registruoti valstybėje narėje, išskyrus atvejus, kai tai yra tarpvyriausybiniais susitarimais įsteigtos tarptautinės viešojo sektoriaus organizacijos, taip pat jų įsteigtos specializuotos agentūros, Tarptautinis Raudonojo Kryžiaus komitetas (TRKK) ir Tarptautinė nacionalinių raudonojo kryžiaus ir raudonojo pusmėnulio draugijų federacija. Pagal šio sprendimo 39 straipsnį, galutiniam paramos gavėjui taikomos taisyklės projekto partneriams taikytinos mutatis mutandis; f) išlaidos turi būti patirtos pagal specialiąsias dotacijų susitarimo nuostatas. 2. Daugiametės veiklos atveju, remiantis pagrindinio teisės akto 16 straipsnio 6 dalimi, tik pagal metinę programą bendrai finansuojamos veiklos dalis laikoma projektu, kuriam turi būti taikomos šios tinkamumo taisyklės. 3. Iš Fondo remiami projektai nefinansuojami iš kitų šaltinių, priskiriamų Bendrijos biudžetui. Iš Fondo remiami projektai bendrai finansuojami iš viešųjų ar privačiųjų šaltinių. I.2. Projekto biudžetas Projekto biudžetas sudaromas taip: Išlaidos Pajamos + Tiesioginės išlaidos (TI) + Netiesioginės išlaidos (dotacijų susitarime nustatyta TI procentinė dalis) + EB įnašas (apibrėžiamas kaip mažiausia iš trijų šio sprendimo 12 straipsnyje nurodytų sumų) + Galutinio paramos gavėjo ir projekto partnerių įnašas + Trečiųjų šalių įnašas + Įplaukos iš projekto = Iš viso tinkamų finansuoti išlaidų = Iš viso pajamų Biudžetas turi būti subalansuotas: bendra tinkamų finansuoti išlaidų suma turi būti lygi bendrai pajamų sumai. I.3. Pajamos ir ne pelno principas 1. Iš Fondo remiami projektai neturi būti susiję su pelno siekimu. Jei projekto pabaigoje pajamos, įskaitant įplaukas, viršija išlaidas, Fondo įnašas į projektą atitinkamai sumažinamas. Visi projekto pajamų šaltiniai turi būti fiksuojami galutinio paramos gavėjo sąskaitose ar mokesčių dokumentuose, juos turi būti galima nustatyti ir patikrinti. 2. Projekto pajamas turi sudaryti visi finansiniai įnašai, kuriuos Fondas teikia projektui, įplaukos iš viešųjų ir privačiųjų šaltinių, įskaitant paties galutinio paramos gavėjo įnašą, ir bet kokios kitos projekto įplaukos. Pagal šią taisyklę „įplaukos“ – tai įplaukos, gautos projektui per tinkamumo laikotarpį, kaip numatyta I.4 punkte, iš pardavimo, nuomos, paslaugų, registracijos mokesčių ar kitų panašių pajamų. 3. Bendrijos įnašą, teikiamą remiantis ne pelno principo taikymu, kaip nustatyta šio sprendimo 12 straipsnio c punkte, sudarys suma, gauta iš „tinkamų finansuoti išlaidų sumos“ atėmus „trečiųjų šalių įnašą“ ir „įplaukas iš projekto“. I.4. Tinkamumo laikotarpis 1. Su projektu susijusios išlaidos turi būti patirtos ir atitinkami mokėjimai (išskyrus nusidėvėjimo atžvilgiu) atlikti po finansavimo sprendime, kuriuo patvirtinamos valstybių narių metinės programos, nurodytų metų sausio 1 d. Tinkamumo laikotarpis tęsiasi iki N (2) + 2 metų birželio 30 d., t. y. išlaidos, susijusios su projektu, turi būti patirtos iki šios dienos. 2. 1 dalyje minėto tinkamumo laikotarpio išimtis taikoma valstybėms narėms teikiamai techninei pagalbai (žr. IV.3 punktą). I.5. Išlaidų registravimas 1. Išlaidos atitinka galutinio paramos gavėjo atliktus mokėjimus. Jie turi būti atlikti finansinių (grynųjų pinigų) sandorių forma, išskyrus nusidėvėjimą. 2. Paprastai išlaidos pagrindžiamos oficialiomis sąskaitomis faktūromis. Kai to padaryti neįmanoma, išlaidos pagrindžiamos lygiavertės įrodomosios vertės apskaitos dokumentais ar patvirtinamaisiais dokumentais. 3. Išlaidos turi būti aiškiai nustatomos ir patikrinamos. Visų pirma: a) išlaidos turi būti registruojamos galutinio paramos gavėjo apskaitos dokumentuose; b) išlaidos turi būti nustatytos pagal apskaitos standartus, taikomus šalyje, kurioje įsisteigęs galutinis paramos gavėjas, taip pat atsižvelgiant į įprastinę galutinio gavėjo išlaidų apskaitos praktiką; ir c) išlaidos turi būti deklaruojamos atsižvelgiant į galiojančių mokesčių ir socialinės srities teisės aktų reikalavimus. 4. Jei reikia, galutiniai paramos gavėjai įpareigojami saugoti patvirtintas apskaitos dokumentų, kuriais pagrindžiamos konkretaus projekto įplaukos ir išlaidos, kurias patyrė partneriai, kopijas. 5. Tokie 2–4 dalyse nurodyti įrašai turi būti laikomi ir tvarkomi vadovaujantis nacionaliniais duomenų apsaugos teisės aktais. I.6. Teritorinė taikymo sritis 1. Pagrindinio teisės akto 4 ir 6 straipsniuose apibūdintų veiksmų išlaidas valstybių narių teritorijoje turi patirti galutiniai paramos gavėjai, apibrėžti I.1.1 punkto e papunktyje, išskyrus: — išlaidas, skirtas veiksmams, susijusiems su bendruoju tikslu, apibrėžtu pagrindinio teisės akto 3 straipsnio 1 dalies d punkte, įgyvendinti; šių veiksmų išlaidos gali būti patiriamos valstybių narių ir trečiųjų šalių teritorijoje, — veiksmus, susijusius su išorės sienų stebėsena; šie veiksmai gali būti atliekami ir valstybių narių teritorijoje, ir už jos ribų. 2. Trečiosiose šalyse registruoti ir įsisteigę projekto partneriai gali dalyvauti projektuose, tik jei tam nereikia išlaidų, išskyrus atvejus, kai tai yra tarpvyriausybiniais susitarimais įsteigtos tarptautinės viešojo sektoriaus organizacijos, taip pat jų įsteigtos specializuotos agentūros, Tarptautinis Raudonojo Kryžiaus komitetas (TRKK) ir Tarptautinė nacionalinių raudonojo kryžiaus ir raudonojo pusmėnulio draugijų federacija. II. Tinkamų finansuoti išlaidų kategorijos (projekto lygiu) II.1. Tiesioginės tinkamos finansuoti išlaidos Tiesioginės tinkamos finansuoti projekto išlaidos yra tokios, kurios pagal I dalyje apibrėžtas bendras tinkamumo sąlygas yra nustatomos kaip konkrečios tiesiogiai su projekto įgyvendinimu susijusios išlaidos. Tiesioginės išlaidos įtraukiamos į bendrą projekto biudžeto sąmatą. Tinkamomis finansuoti laikomos tokios išlaidos: II.1.1. Išlaidos personalui 1. Išlaidos projektui priskirtam personalui, apimančios faktinius atlyginimus ir socialinio draudimo įmokas bei kitas teisės aktuose nustatytas išlaidas, yra tinkamos finansuoti išlaidos, jeigu jos atitinka paramos gavėjo įprastinę darbo užmokesčio politiką. 2. Tarptautinės organizacijos į nuostatas dėl tinkamų finansuoti išlaidų gali įtraukti nuostatas, skirtas laikytis teisės aktuose nustatytų įpareigojimų ir su darbo užmokesčiu susijusių teisių. 3. Atitinkamos viešųjų įstaigų darbuotojų atlyginimų išlaidos laikomos tinkamomis finansuoti tik tiek, kiek yra susijusios su išlaidomis, patiriamomis vykdant veiklą, kurios atitinkama viešoji įstaiga nevykdytų, jei nebūtų pradėtas atitinkamas projektas; galutinis gavėjas raštišku sprendimu šiuos darbuotojus komandiruoja arba paskiria įgyvendinti projektą. 4. Išlaidos personalui tikslinamos išankstiniame biudžete, kuriame nurodomos darbuotojų pareigos ir skaičius. II.1.2. Kelionių ir pragyvenimo išlaidos 1. Kelionių ir pragyvenimo išlaidos yra tinkamos finansuoti tiesioginės išlaidos personalui arba kitiems asmenims, dalyvaujantiems projekto veikloje ir kurių kelionė būtina projektui įgyvendinti. 2. Kelionės išlaidos padengiamos atsižvelgiant į faktiškai patirtas išlaidas. Išlaidų padengimo tarifai nustatomi pagal kelionių pigiausia visuomeninio transporto priemone tarifus, o skrydžiai paprastai leidžiami, tik jeigu keliaujama toliau kaip 800 km (į abi puses) arba kai dėl geografinės padėties būtina keliauti lėktuvu. Jei naudojamasi asmeniniu automobiliu, išlaidos paprastai padengiamos pagal visuomeninio transporto tarifus arba pagal ridos tarifus, atsižvelgiant į atitinkamos valstybės narės paskelbtas oficialias taisykles arba į galutinio paramos gavėjo taikomus tarifus. 3. Pragyvenimo išlaidos padengiamos pagal faktines išlaidas arba pagal dienpinigių normas. Jei organizacija turi savo dienpinigių (pragyvenimo išmokų) normas, jos neturi viršyti valstybės narės pagal nacionalinius įstatymus ir praktiką nustatytų ribų. Paprastai dienpinigiai skiriami vietinio transporto (įskaitant taksi), apgyvendinimo, maitinimo, vietinių telefono pokalbių ir kitoms smulkioms išlaidoms. II.1.3. Įranga II.1.3.1. Bendrosios taisyklės Išlaidos, susijusios su įrangos įsigijimu (atsirandančios bet kuriuo iš šių pagrindų: nuomos, išperkamosios nuomos, pirkimo, grindžiamo visomis arba dalinėmis išlaidomis, arba įgyto turto nusidėvėjimo) yra tinkamos finansuoti, tik jeigu įranga būtina projektui įgyvendinti. Įrangos techninės savybės yra tokios, kokių reikia projektui įgyvendinti, ir atitinka galiojančias normas bei standartus. II.1.3.2. Nuoma ir išperkamoji nuoma Su nuoma ir išperkamąja nuoma susijusios išlaidos laikomos tinkamomis bendrai finansuoti, remiantis valstybės narės nustatytomis taisyklėmis, nacionalinės teisės aktais ir praktika, taip pat atsižvelgiant į nustatytą projektui skirtos įrangos nuomos ir išperkamosios nuomos trukmę. II.1.3.3. Pirkimas 1. Su įrangos (sistemų, veiklos įrangos, transporto priemonių, inter alia, nurodytų pagrindinio teisės akto 5 straipsnio 1 dalies c–f papunkčiuose) įsigijimu susijusios išlaidos yra tinkamos finansuoti pagal nacionalinės teisės nuostatas. Tokios išlaidos yra tinkamos bendrai finansuoti atsižvelgiant į visas arba dalines pirkimo išlaidas, jei: a) yra tiesiogiai susijusios su projekto įgyvendinimu; b) patiriamos pagal valstybėje narėje galiojančias nacionalines viešojo pirkimo nuostatas; c) įranga pasižymi techninėmis savybėmis, reikalingomis projektui, ir atitinka taikomas normas bei standartus; d) nuo pirkimo dienos įranga bus toliau naudojama tiems patiems projekte užsibrėžtiems tikslams ne trumpiau kaip: — trejus metus ar ilgiau – informacinių ir ryšių technologijų (IRT) įranga, — penkerius metus ar ilgiau – kita įranga, pavyzdžiui, veiklos įranga ir transporto priemonės, išskyrus toliau išvardytas, — dešimt metų – sraigtasparniai, laivai ir orlaiviai. 2. Kitais atvejais išvardytos įrangos išlaidos gali būti tinkamos finansuoti pagal nusidėvėjimo sąnaudas, vadovaujantis nacionalinės teisės nuostatomis. Tokiu atveju taikomos 1 dalies a, b ir c punktų sąlygos. Be to, turi būti laikomasi šių sąlygų: a) jeigu įranga perkama prieš prasidedant projektui ar jam vykstant, įrangos nusidėvėjimo sąnaudų dalis yra tinkama finansuoti, atsižvelgiant į projekto trukmę ir faktinio įrangos naudojimo projekto reikmėms dalį; b) išlaidų įrangai, kuri buvo įsigyta prieš prasidedant projektui, tačiau naudota tik projekto tikslais, tinkamumas finansuoti nustatomas pagal nusidėvėjimo sąnaudas. Tačiau šios išlaidos nelaikomos tinkamomis finansuoti, jeigu įranga buvo įsigyta už Bendrijos dotacijas; c) įrangos pirkimo išlaidos atitinka normalias rinkos kainas, o atitinkamų įrenginių vertė nurašoma, atsižvelgiant į galutiniam paramos gavėjui taikomas mokesčių ir apskaitos taisykles. II.1.4. Nekilnojamasis turtas II.1.4.1. Bendrosios taisyklės Nekilnojamojo turto pirkimo, statybos, atnaujinimo arba nuomos atveju nekilnojamojo turto techninės savybės yra tokios, kokių reikia projektui įgyvendinti, taip pat jis atitinka galiojančias normas bei standartus. II.1.4.2. Pirkimas, statyba ar atnaujinimas 1. Kai nekilnojamojo turto pirkimas būtinas projektui įgyvendinti ir yra aiškiai susijęs su projekto tikslais, nekilnojamojo turto, t. y. jau pastatytų pastatų, pirkimas arba nekilnojamojo turto statyba gali būti bendrai finansuojami atsižvelgiant į visas ar dalines išlaidas arba nusidėvėjimo sąnaudas, remiantis toliau išdėstytomis sąlygomis, nepažeidžiant griežtesnių nacionalinių taisyklių taikymo: a) iš nepriklausomo kvalifikuoto vertintojo arba deramai įgaliotos oficialios įstaigos gaunamas pažymėjimas, kuriuo patvirtinama, kad pirkinio kaina neviršija rinkos vertės, arba kuriuo paliudijama, kad nekilnojamasis turtas atitinka nacionalines normas, arba kuriuo nurodoma, kas jų neatitinka, jei numatyta, kad atitinkamus pataisymus projekto įgyvendinimo laikotarpiu padarys galutinis paramos gavėjas; b) nekilnojamasis turtas nebuvo įsigytas už Bendrijos dotacijas bet kuriuo metu prieš pradedant įgyvendinti projektą; c) nekilnojamasis turtas naudojamas tik projekte nustatytai paskirčiai ne trumpiau kaip dešimt metų nuo projekto užbaigimo datos, nebent Komisija specialiai leistų kitaip, jeigu bendrai finansuojamos visos arba dalinės išlaidos; jei bendras finansavimas grindžiamas nusidėvėjimo sąnaudomis, šis laikotarpis sutrumpėja iki penkerių metų; d) nekilnojamasis turtas perkamas vadovaujantis kainos ir kokybės santykio bei išlaidų veiksmingumo principais, o pirkimas laikomas atitinkančiu tikslą, kurio siekiama įgyvendinant projektą; e) jeigu bendras finansavimas grindžiamas nusidėvėjimo sąnaudomis, tinkama finansuoti yra tik projekto trukmę atitinkanti įrangos nusidėvėjimo dalis ir faktinio įrangos naudojimo su projektu susijusioms reikmėms dalis; nusidėvėjimas apskaičiuojamas pagal nacionalines apskaitos taisykles. 2. Nekilnojamojo turto atnaujinimo išlaidos tinkamos bendrai finansuoti atsižvelgiant į visas ar dalines išlaidas arba nusidėvėjimo sąnaudas. Renovacijos atveju taikomos tik 1 dalies c ir d punktuose nustatytos sąlygos. II.1.4.3. Nuoma Nekilnojamojo turto nuoma tinkama bendrai finansuoti, kai yra aiški sąsaja tarp nuomos ir susijusio projekto tikslų, remiantis toliau nustatytomis sąlygomis ir nepažeidžiant griežtesnių nacionalinių taisyklių taikymo: a) nekilnojamasis turtas pirktas ne už Bendrijos dotacijas; b) nekilnojamasis turtas naudojamas tik su projekto įgyvendinimu susijusioms reikmėms. Kitu atveju tinkama finansuoti laikoma tik su objekto naudojimu projekto reikmėms susijusių išlaidų dalis. II.1.5. Vartojimo reikmenys, tiekimas ir bendrosios paslaugos Išlaidos vartojimo reikmenims, tiekimo išlaidos ir išlaidos bendrosioms paslaugoms laikomos tinkamomis finansuoti, jeigu jas galima nustatyti ir jos tiesiogiai reikalingos projektui įgyvendinti. II.1.6. Subrangos sutarčių sudarymas 1. Paprastai galutiniai paramos gavėjai turi pajėgti patys valdyti projektus. Pagal projektą atliktinų subrangos darbų suma turi būti aiškiai nurodyta dotacijų susitarime. 2. Su toliau nurodytomis subrangos sutartimis susijusios išlaidos nelaikomos tinkamomis finansuoti iš Fondo: a) subrangos sutartys dėl darbų, susijusių su bendru projekto valdymu; b) subrangos sutartys, kuriomis padidinamos projekto įgyvendinimo išlaidos, atitinkamai nepadidinant jo vertės; c) subrangos sutartys su tarpininkais arba konsultantais, pagal kurias mokėjimas išreiškiamas procentine visos projekto kainos dalimi, nebent tokį mokėjimą pagrįstų galutinis paramos gavėjas, remdamasis faktine atlikto darbo arba suteiktų paslaugų verte. 3. Visų subrangos sutarčių atžvilgiu subrangovai įsipareigoja visoms audito ir kontrolės institucijoms pateikti visą reikalingą informaciją, susijusią su pagal subrangos sutartis vykdoma veikla. II.1.7. Išlaidos, tiesiogiai susijusios su bendram Sąjungos finansavimui taikomais reikalavimais Išlaidos, reikalingos tenkinti bendram Sąjungos finansavimui taikomiems reikalavimams, pavyzdžiui, viešumo, skaidrumo, projekto vertinimo, išorės audito, banko garantijų, vertimo raštu išlaidų ir pan., laikomos tinkamomis finansuoti tiesioginėmis išlaidomis. II.1.8. Išlaidos ekspertams Atlyginimai už teisines konsultacijas, notaro paslaugas ir techninių bei finansų ekspertų paslaugų išlaidos laikomos tinkamomis finansuoti. II.2. Netiesioginės tinkamos finansuoti išlaidos 1. Netiesioginės tinkamos finansuoti veiklos išlaidos yra tokios išlaidos, kurios, tinkamai atsižvelgus į I.1.1 punkte nustatytas tinkamumo sąlygas, nėra laikomos specialiomis su projekto vykdymu susijusiomis išlaidomis. 2. Nukrypstant nuo I.1.1 punkto e papunkčio ir I.5 punkto, netiesioginės veiklos įgyvendinimo išlaidos gali būti tinkamos finansuoti, remiantis nustatyta suma, kuri neviršija 2,5 % visos tiesioginių tinkamų finansuoti išlaidų sumos. 3. Organizacijos, gaunančios veiklos dotaciją iš Sąjungos biudžeto, į savo išankstinį biudžetą netiesioginių išlaidų įtraukti negali. III. Netinkamos finansuoti išlaidos Netinkamos finansuoti yra šios išlaidos: a) PVM, išskyrus atvejus, kai galutinis paramos gavėjas gali įrodyti, kad negali jo susigrąžinti; b) kapitalo grąža, skolos ir skolos aptarnavimo mokesčiai, palūkanos už debetą, valiutos keitimo komisiniai mokesčiai ir nuostoliai, atidėjimai nuostoliams arba galimiems būsimiems įsipareigojimams, mokėtinos palūkanos, abejotinos skolos, baudos, finansinės baudos, bylinėjimosi išlaidos, nepaprastai didelės ar neapgalvotos išlaidos; c) išskirtinai projekto darbuotojų pramogoms skiriamos išlaidos; tačiau leidžiamos priimtinos svečių priėmimo išlaidos per projektuose numatytus visuomeninius renginius, pavyzdžiui, projekto užbaigimas ar projekto iniciatyvinės grupės susitikimai; d) galutinio paramos gavėjo išlaidos, dengiamos iš kito Bendrijos dotaciją gaunančio projekto ar darbo programos; e) žemės pirkimo išlaidos; f) įnašai natūra. IV. Valstybių narių iniciatyva teikiama techninė pagalba 1. Visos fondo veiklai vykdyti būtinos išlaidos, kurias patiria atsakingoji institucija, įgaliotoji institucija, audito institucija, tvirtinančioji institucija ar kitos 2 dalyje nurodytas užduotis padedančios atlikti įstaigos, laikomos tinkamomis gauti techninę pagalbą, neperžengiant pagrindinio teisės akto 18 straipsnyje nustatytų ribų. 2. Tai yra: a) išlaidos, susijusios su veiksmų parengimu, atranka, vertinimu, valdymu ir stebėsena; b) išlaidos, susijusios su veiksmų ar projektų auditu ir patikrinimais vietoje; c) išlaidos, susijusios su veiksmų ar projektų vertinimais; d) išlaidos, susijusios su informacija, jos sklaida ir veiksmų skaidrumu; e) išlaidos, skirtos fondų valdymui, stebėsenai ir vertinimui reikalingoms kompiuterinėms sistemoms įsigyti, įdiegti ir prižiūrėti; f) išlaidos stebėsenos komitetų ir pakomitečių susitikimams, susijusiems su veiksmų įgyvendinimu. Šios išlaidos taip pat gali apimti išlaidas ekspertams ir kitiems šių komitetų dalyviams, įskaitant trečiųjų šalių dalyvius, kai jų dalyvavimas būtinas siekiant užtikrinti veiksmingą veiksmų vykdymą; g) išlaidos Fondo veiklai vykdyti reikalingiems administraciniams gebėjimams stiprinti. 3. Su technine pagalba susijusi veikla turi būti įvykdyta ir susiję mokėjimai atlikti po finansavimo sprendime, kuriuo patvirtinamos valstybių narių metinės programos, nurodytų metų sausio 1 d. Tinkamumo laikotarpis tęsiasi iki metinės programos įgyvendinimo galutinės ataskaitos pateikimo termino. 4. Visi viešieji pirkimai turi būti atliekami atsižvelgiant į nacionalines viešųjų pirkimų taisykles, nustatytas valstybėje narėje. 5. Valstybės narės gali įgyvendinti techninės pagalbos priemones, skirtas šiam Fondui, kartu su techninės pagalbos priemonėmis tam tikriems iš keturių fondų ar visiems keturiems fondams. Tačiau tokiu atveju tinkama finansuoti iš Fondo yra tik ta dalis išlaidų, kuri skirta bendrai su šiuo Fondu susijusiai priemonei įgyvendinti, o valstybės narės užtikrina, kad: a) išlaidų bendrosioms priemonėms dalis atitinkamam fondui būtų priskiriama pagrįstai ir patikimu būdu; ir b) nebūtų dvigubo išlaidų finansavimo. V. Specialioji tranzito programa Remiantis 40 straipsnio 1 dalimi, pagrindinio teisės akto taisyklės ir šio sprendimo nuostatos, susijusios su metinių programų įgyvendinimu, mutatis mutandis galioja paramai, skirtai specialiajai tranzito programai įgyvendinti. Tačiau atsižvelgiant į šiame priede pateiktas tinkamumo taisykles, specialiajai tranzito programai taikomos konkrečios taisyklės: a) išlaidų tinkamumo laikotarpis atitinka šio sprendimo 40 straipsnio 3 dalies nuostatas; b) remiantis pagrindinio teisės akto 2 dalies c punktu, viešųjų įstaigų išlaidos personalui yra tinkamos finansuoti, tik jeigu jos yra pagrįstos realiomis papildomomis išlaidomis, susijusiomis su specialiosios tranzito programos įgyvendinimu, ir yra paskirstytos veiksmui remiantis tinkamai pagrįstu ir teisingu metodu; išlaidos turi būti patvirtintos dokumentais, kuriais remiantis galima nustatyti atitinkamų viešųjų įstaigų patirtas su specialiąja tranzito programa susijusias tikrąsias išlaidas, jeigu jos nesusijusios su įstatymų nustatytais įsipareigojimais arba kasdienėmis užduotimis.“