KOMISIJOS SPRENDIMAS

2009 m. gruodžio 16 d.

kuriuo nustatomos Bendrijos skubaus keitimosi informacija sistemos (RAPEX), nustatytos pagal Direktyvos 2001/95/EB (Bendrosios gaminių saugos direktyvos) 12 straipsnį, ir pranešimo tvarkos, nustatytos pagal tos direktyvos 11 straipsnį, naudojimo gairės

(pranešta dokumentu C(2009) 9843)

(2010/15/ES)

EUROPOS KOMISIJA,

atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį ir Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,

atsižvelgdama į 2001 m. gruodžio 3 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2001/95/EB dėl bendros gaminių saugos (1), ypač į jos 11 straipsnio 1 dalies trečiąją pastraipą ir II priedo 8 punktą,

pasikonsultavusi su patariamuoju komitetu, įkurtu pagal Direktyvos 2001/95/EB 15 straipsnį,

kadangi:

RAPEX padeda užkirsti kelią prekybai rimtą pavojų vartotojų sveikatai ir saugai keliančiais gaminiais ir apriboti jų tiekimą, taip pat palengvina rinkos priežiūros ir vykdymo užtikrinimo veiklos valstybėse narėse veiksmingumo ir nuoseklumo stebėseną. Remiantis sistema galima nustatyti atvejus, kai būtina imtis veiksmų Bendrijos lygmeniu, be to, sistema padeda nuosekliai vykdyti EB gaminių saugos reikalavimus, taigi ji prisideda prie sklandaus vidaus rinkos veikimo.

PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

1 straipsnis

Bendrijos skubaus keitimosi informacija sistemos (RAPEX), nustatytos pagal Direktyvos 2001/95/EB 12 straipsnį, ir pranešimo tvarkos, nustatytos pagal tos direktyvos 11 straipsnį, naudojimo gairės nustatytos šio sprendimo priede.

2 straipsnis

Sprendimas 2004/418/EB panaikinamas.

3 straipsnis

Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms.

(1) OL L 11, 2002 1 15, p. 4.

(2) OL L 151, 2004 4 30, p. 83.

(3) OL L 218, 2008 8 13, p. 30.

PRIEDAS

Bendrijos skubaus keitimosi informacija sistemos (RAPEX), nustatytos pagal Direktyvos 2001/95/EB (Bendrosios gaminių saugos direktyvos) 12 straipsnį, ir pranešimo tvarkos, nustatytos pagal tos direktyvos 11 straipsnį, naudojimo gairės

TURINYS

I DALIS. Gairių statusas ir adresatai

1. Gairių statusas, tikslai ir naujinimas

1.1. Statusas

1.2. Tikslai

1.3. Naujinimas

2. Gairių adresatai

II DALIS. Bendrijos skubaus keitimosi informacija sistema (RAPEX), nustatyta pagal Bendrosios gaminių saugos direktyvos 12 straipsnį

1. Įvadas

1.1. RAPEX tikslai

1.2. RAPEX sudedamosios dalys

2. Pranešimo per RAPEX kriterijai

2.1. Vartotojų gaminiai

2.1.1. Gaminiai, patenkantys į RAPEX taikymo sritį

2.1.2. Gaminiai, nepatenkantys į RAPEX taikymo sritį

2.2. Priemonės

2.2.1. Priemonių kategorijos

2.2.2. Priemonių rūšis

2.2.3. Už išorės sienų kontrolę atsakingų institucijų inicijuojamos privalomosios priemonės

2.2.4. Bendrai taikomų privalomųjų priemonių neįtraukimas į sistemą

2.2.5. Pranešimo laikas

2.2.6. Pranešančiosios institucijos

2.2.7. Pranešimas per RAPEX apie įmonių pranešimus

2.3. Rimtas pavojus

2.3.1. Rimtas pavojus

2.3.2. Rizikos vertinimo metodas

2.3.3. Vertinančioji institucija

2.3.4. Rizikos vertinimas įmonių pranešimuose

2.4. Tarptautinis poveikis

2.4.1. Tarptautinis įvykis

2.4.2. Vietos įvykis

3. Pranešimai

3.1. Pranešimų rūšis

3.1.1. RAPEX pranešimai

3.1.2. Informaciniai pranešimai

3.2. Pranešimų turinys

3.2.1. Duomenų išsamumas

3.2.2. Duomenų apimtis

3.2.3. Duomenų naujinimas

3.2.4. Atsakomybė už perduotą informaciją

3.3. Konfidencialumas

3.3.1. Bendroji informacijos atskleidimo taisyklė

3.3.2. Bendrosios taisyklės išimtys

3.3.3. Prašymas dėl konfidencialumo

3.3.4. Pranešimų, kuriems taikomos konfidencialumo nuostatos, tvarkymas

3.3.5. Prašymo dėl konfidencialumo atšaukimas

3.4. Komisijos atliekamas pranešimų nagrinėjimas

3.4.1. Tikslumas

3.4.2. Išsamumas

3.4.3. Prašymai pateikti papildomos informacijos

3.4.4. Tyrimas

3.5. Pranešimų patvirtinimas ir platinimas

3.5.1. Pranešimų patvirtinimas ir platinimas

3.5.2. Pranešimų apie saugos aspektus, kurie turi būti aptariami ES lygmeniu, patvirtinimas

3.6. Komisijos siunčiama informacija apie pavojingus gaminius

3.7. Tolesni veiksmai pranešimų atžvilgiu

3.7.1. Tolesni veiksmai įvairių rūšių pranešimų atžvilgiu

3.7.2. Tolesnių veiksmų tikslas

3.7.3. Tolesnių veiksmų metodai

3.8. Pranešimo šalinimas iš RAPEX taikomosios programos visam laikui

3.8.1. Atvejai, kai pranešimas gali būti pašalintas

3.8.2. Prašančioji valstybė narė

3.8.3. Prašymo turinys

3.8.4. Sprendimas pašalinti pranešimą

3.9. Laikinas RAPEX pranešimo pašalinimas iš RAPEX interneto svetainės

3.9.1. Atvejai, kai pranešimas gali būti laikinai pašalintas

3.9.2. Prašančioji valstybė narė

3.9.3. Prašymo turinys

3.9.4. Sprendimas pašalinti pranešimą

3.9.5. Pakartotinis pranešimo skelbimas

3.10. Galutiniai RAPEX pranešimų pateikimo terminai

3.10.1. Galutiniai terminai

3.10.2. Nepaprastoji padėtis

4. Atsakymai

4.1. Pranešimas apie tolesnius veiksmus

4.2. Atsakymų turinys

4.2.1. Teikiami duomenys

4.2.2. Atsakymų išsamumas

4.2.3. Patvirtintų atsakymų naujinimas

4.2.4. Atsakomybė už atsakymus

4.3. Konfidencialumas

4.4. Komisijos atliekamas atsakymų nagrinėjimas

4.4.1. Tikslumas ir išsamumas

4.4.1. Prašymas pateikti papildomos informacijos

4.5. Atsakymų tvirtinimas ir platinimas

4.6. Atsakymo pašalinimas iš RAPEX taikomosios programos visam laikui

4.7. Galutiniai atsakymų pateikimo terminai

5. RAPEX tinklų veikimas

5.1. RAPEX ryšių palaikymo institucijos

5.1.1. Organizavimas

5.1.2. Uždaviniai

5.2. ES ir nacionaliniu lygmeniu nustatyti RAPEX tinklai

5.2.1. RAPEX ryšių palaikymo institucijų tinklas

5.2.2. Nacionaliniu lygmeniu nustatyti RAPEX tinklai

5.3. RAPEX ryšio priemonės, praktiniai ir techniniai susitarimai

5.3.1. Kalbos

5.3.2. RAPEX interneto taikomoji programa

5.3.3. RAPEX veikimas ne įprastomis darbo valandomis

III DALIS. Pranešimo tvarka, nustatyta pagal Bendrosios gaminių saugos direktyvos 11 straipsnį

1. Pagrindiniai faktai ir tikslai

2. Pranešimo kriterijai

3. Pranešimai

4. Atsakymai

5. Praktiniai ir techniniai susitarimai

IV DALIS. Priedėliai

1. Standartinė pranešimo forma

2. Atsakymo forma

3. Valstybėms narėms taikomi galutiniai terminai

4. Komisijai taikomi galutiniai terminai

5. Vartotojų gaminių rizikos vertinimo gairės

I DALIS

GAIRIŲ STATUSAS IR ADRESATAI

1. Gairių statusas, tikslai ir naujinimas

1.1. Statusas

Komisija (1), kuriai padeda pagal Bendrosios gaminių saugos direktyvos (toliau – BGSD) 15 straipsnio 3 dalį iš valstybių narių atstovų sudarytas patariamasis komitetas, priėmė „Bendrijos skubaus keitimosi informacija sistemos (RAPEX), nustatytos pagal Direktyvos 2001/95/EB (Bendrosios gaminių saugos direktyvos) 12 straipsnį, ir pranešimo tvarkos, nustatytos pagal tos direktyvos 11 straipsnį, naudojimo gaires“ (toliau – gairės) pagal 2001 m. gruodžio 3 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/95/EB dėl bendros gaminių saugos (2) 11 straipsnio 1 dalį ir II priedo 8 punktą.

BGSD II priedo 8 punkte nustatyta: „Komisija 15 straipsnio 3 dalyje nustatyta tvarka parengia ir reguliariai atnaujina Komisijos ir valstybių narių naudojimosi RAPEX rekomendacijas.“ Be to, BGSD 11 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad pranešimo per RAPEX tvarkai parengtomis gairėmis taip pat turėtų būti reglamentuojami įvairūs pagal BGSD 11 straipsnį nustatytos pranešimų teikimo tvarkos aspektai. Taigi gairėmis reglamentuojamas pagal BGSD 12 straipsnį nustatytos pranešimo per RAPEX tvarkos veikimas ir valdymas, taip pat pagal BGSD 11 straipsnį nustatyta pranešimo tvarka.

Gairės yra atskiras dokumentas, kuriuo reglamentuojama pagal BGSD 12 straipsnį nustatyta pranešimo per RAPEX tvarka. Ši tvarka taikoma prevencinėms ir ribojamosioms priemonėms, kurių imamasi dėl vartotojų gaminių, keliančių rimtą pavojų vartotojų sveikatai ir saugai. Tačiau gairių struktūrą ir turinį prireikus galima atitinkamai pritaikyti, įtraukiant į jas nuostatas dėl pranešimo tvarkos, nustatytos pagal 2008 m. liepos 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 765/2008, nustatančio su gaminių prekyba susijusius akreditavimo ir rinkos priežiūros reikalavimus ir panaikinančio Reglamentą (EEB) Nr. 339/93 (3), 22 straipsnį.

Valstybės narės (4), šalys kandidatės, taip pat trečiosios šalys ir tarptautinės organizacijos, kurioms leista naudotis RAPEX (BGSD 12 straipsnio 4 dalyje apibrėžtomis sąlygomis), dalyvauja sistemoje pagal BGSD ir gairėse nustatytas taisykles.

1.2. Tikslai

BGSD numatyta parengti gaires, kuriose būtų nustatyti paprasti ir aiškūs kriterijai bei praktinės taisyklės, skirtos palengvinti pagal BGSD 11 ir 12 straipsnius nustatytų pranešimo mechanizmų veikimą. Šių gairių tikslai yra:

— išaiškinti dviejų pranešimo mechanizmų taikymo sritį,

— nustatyti dviejų pranešimo mechanizmų pranešimo kriterijus,

— apibrėžti pranešimų ir atsakymų, siunčiamų pagal du pranešimo mechanizmus, turinį, visų pirma reikalaujamus duomenis ir naudotinas formas,

— nustatyti tolesnius veiksmus, kurių valstybės narės turi imtis gavusios pranešimą, ir teiktinos informacijos rūšį,

— apibūdinti, kaip Komisija turi tvarkyti pranešimus ir atsakymus,

— nustatyti įvairių rūšių veiksmų, kurių imamasi pagal du pranešimo mechanizmus, galutinius terminus,

— nustatyti Komisijos ir valstybių narių lygmenimis reikalingus praktinius ir techninius susitarimus, kad pranešimo mechanizmai būtų naudojami efektyviai ir veiksmingai,

— nustatyti rizikos vertinimo metodą ir visų pirma rimto pavojaus nustatymo kriterijus.

1.3. Naujinimas

Komisija reguliariai naujins gaires pagal patariamąją tvarką, atsižvelgdama į patirtį ir naujus pokyčius gaminių saugos srityje.

2. Gairių adresatai

Gairės skirtos visoms valstybių narių institucijoms, veikiančioms vartotojų gaminių saugos srityje ir dalyvaujančioms RAPEX tinkle, įskaitant rinkos priežiūros institucijas, atsakingas už vartotojų gaminių atitikties saugos reikalavimams stebėseną, ir už išorės sienų kontrolę atsakingas institucijas.

Komisija turėtų remtis šiomis gairėmis, naudodamasi pagal BGSD 12 straipsnį nustatyta RAPEX sistema ir pranešimo tvarka pagal BGSD 11 straipsnį.

II DALIS

BENDRIJOS SKUBAUS KEITIMOSI INFORMACIJA SISTEMA (RAPEX), NUSTATYTA PAGAL BENDROSIOS GAMINIŲ SAUGOS DIREKTYVOS 12 STRAIPSNĮ

1. Įvadas

1.1. RAPEX tikslai

Bendrijos skubaus keitimosi informacija sistema (toliau – RAPEX) nustatyta pagal BGSD 12 straipsnį.

RAPEX nustatyta, siekiant:

— sukurti valstybių narių ir Komisijos skubaus keitimosi informacija apie prevencines ir ribojamąsias priemones, kurių imamasi dėl rimtą pavojų vartotojų sveikatai ir saugai keliančių vartotojų gaminių, mechanizmą,

— pranešti valstybėms narėms ir Komisijai apie tolesnių veiksmų, kurių nacionalinės institucijos ėmėsi dėl informacijos, kuria apsikeista per RAPEX, išvadas.

RAPEX tenka svarbus vaidmuo gaminių saugos srityje; ji naudojama papildomai šalia kitų veiksmų, kurių imamasi ir nacionaliniu, ir Europos lygmenimis siekiant užtikrinti patikimą vartotojų saugą Europos Sąjungoje.

RAPEX duomenys padeda:

— užkirsti kelią pavojingų gaminių tiekimui vartotojams ir apriboti tokį tiekimą,

— stebėti valstybių narių institucijų atliekamos rinkos priežiūros ir vykdomosios veiklos veiksmingumą ir nuoseklumą,

— nustatyti poreikius imtis veiksmų ES lygmeniu ir sudaryti jiems pagrindą,

— padėti nuosekliai vykdyti ES gaminių saugos reikalavimus, taigi prisidėti užtikrinant sklandų vidaus rinkos veikimą.

1.2. RAPEX sudedamosios dalys

RAPEX sudaro keletas viena kitą papildančių sudedamųjų dalių, kurios yra būtinos efektyviam ir veiksmingam sistemos veikimui užtikrinti. Svarbiausios yra:

— teisinė sistema, reglamentuojanti sistemos veikimą (t. y. BGSD ir gairės),

— interneto taikomoji programa (toliau – RAPEX taikomoji programa), leidžianti valstybėms narėms ir Komisijai skubiai keistis informacija per žiniatinklio platformą,

— RAPEX ryšių palaikymo institucijų tinklas, kurį sudaro atskiros RAPEX ryšių palaikymo institucijos, atsakingos už RAPEX veikimą visose valstybėse narėse,

— visose valstybėse narėse sukurti nacionaliniai RAPEX tinklai, kurie apima RAPEX ryšių palaikymo instituciją ir visas užtikrinant gaminių saugą dalyvaujančias institucijas,

— už BGSD atsakingame skyriuje suformuota Komisijos RAPEX grupė, kuri nagrinėja ir tvirtina per RAPEX pateiktus dokumentus, taip pat palaiko ir užtikrina teisingą RAPEX sistemos veikimą,

— RAPEX interneto svetainė (5), kurioje teikiamos per RAPEX pateiktų pranešimų santraukos pagal BGSD 16 straipsnio 1 dalį,

— RAPEX skelbiniai, pvz., RAPEX statistiniai duomenys, RAPEX metinės ataskaitos ir kita reklaminė medžiaga.

2. Pranešimo per RAPEX kriterijai

Pagal BGSD 12 straipsnį nustatyta RAPEX taikoma priemonėms, kuriomis užkertamas kelias rimtą pavojų vartotojų sveikatai ir saugai keliančių vartotojų gaminių prekybai ir vartojimui, tokia prekyba ir vartojimas ribojami arba jiems nustatomos specialiosios sąlygos.

Pagal BGSD valstybių narių dalyvavimas RAPEX yra privalomas, todėl valstybės narės teisiškai įpareigotos teikti Komisijai pranešimą, kai atitinkami šie keturi pranešimo kriterijai:

— gaminys yra vartotojų gaminys,

— gaminiui taikomos priemonės, kuriomis užkertamas kelias galimai jo prekybai ar vartojimui, tokia prekyba ar vartojimas ribojamas arba jiems nustatytos specialiosios sąlygos (toliau – prevencinės ir ribojamosios priemonės),

— gaminys kelia rimtą pavojų vartotojų sveikatai ir saugai,

— rimtas pavojus yra tarptautinio pobūdžio.

2.1. Vartotojų gaminiai

2.1.1. Gaminiai, patenkantys į RAPEX taikymo sritį

Pagal BGSD 2 straipsnio a punktą vartotojų gaminiai RAPEX sistemoje – tai:

— vartotojams skirti gaminiai – gaminiai, sukurti ir pagaminti bei tiekiami vartotojams;

— mišrios paskirties gaminiai – gaminiai, sukurti ir pagaminti profesionaliam naudojimui, tačiau tikėtina, kad iš anksto pagrįstai numatomomis sąlygomis jie gali būti vartojami vartotojų. Tai profesionaliam naudojimui pagaminti gaminiai, kurie tiekiami vartotojams, kurie gali jų įsigyti ir naudoti be jokių specialiųjų žinių ar mokymo, tai, pvz., elektrinis grąžtas, kampinis šlifuoklis ar stalinis pjūklas, sukurti ir pagaminti profesionaliam naudojimui, bet taip pat tiekiami vartotojų rinkoje (t. y. vartotojai gali lengvai įsigyti jų parduotuvėse ir patys juos naudoti be jokio specialiojo mokymo).

Ir vartotojams skirti gaminiai, ir mišrios paskirties gaminiai gali būti duodami vartotojams nemokamai, gali būti perkami vartotojų ir gali būti pateikiami vartotojams teikiant paslaugą. RAPEX apima visus tris atvejus.

Gaminiai, pateikiami vartotojams teikiant paslaugą, apima:

— vartotojams tiekiamus gaminius, kurie paimami iš paslaugų teikėjo patalpų ir naudojami už jų ribų, pvz., nuomos salonuose išsinuomotus automobilius ir žoliapjoves, tatuiruočių rašalą ir implantus (kurie nepriskiriami prie medicininių įtaisų), kuriuos po vartotojo oda implantuoja paslaugos teikėjas;

— paslaugų teikėjo patalpose naudojamus gaminius, jeigu vartotojai patys aktyviai valdo gaminį (pvz., įjungia mašiną, turi galimybę ją sustabdyti, daryti įtaką jos veikimui keičiant jos padėtį ar veikimo intensyvumą naudojimo metu). Tai, pvz., būtų gultai, naudojami soliariumuose ir sveikatingumo centruose. Vartotojai turi aktyviai naudotis šiais gaminiais ir naudojimas turi būti susijęs su dideliu kontrolės laipsniu. Vien tik pasyvus naudojimas, pvz., kai asmuo naudoja šampūną, kuriuo kirpėjas plauna jo plaukus, arba keleivių naudojimasis autobusu, nelaikomas vartotojų naudojimu.

Paslaugos teikėjo paslaugai teikti naudojama ar valdoma įranga į RAPEX taikymo sritį nepatenka, todėl apie tokius gaminius, pvz., įrangą, kuria vartotojai naudojasi ar keliauja, kai ją valdo paslaugos teikėjas, per sistemą negalima pranešti.

2.1.2. Gaminiai, nepatenkantys į RAPEX taikymo sritį

RAPEX neapima:

1. gaminių, nepatenkančių į BGSD 2 straipsnio a punkte nustatytos gaminio apibrėžties taikymo sritį: — gaminių, sukurtų ir pagamintų bei teikiamų tik profesionaliam naudojimui, kai nėra tikėtina, jog iš anksto pagrįstai numatomomis sąlygomis juos vartotų vartotojai (toliau – profesionalios paskirties gaminiai); — naudotų gaminių, tiekiamų kaip antikvarinės prekės arba gaminiai, kuriuos prieš vartojant reikia suremontuoti ar perdirbti, jeigu tiekėjas aiškiai informuoja apie tai asmenį, kuriam tokį gaminį tiekia

2. gaminių, kuriems taikomi specialieji ir lygiaverčiai pranešimo mechanizmai, nustatyti pagal kitus ES teisės aktus: — maisto ir pašarų, kuriems taikomas 2002 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 178/2002, nustatantis maistui skirtų teisės aktų bendruosius principus ir reikalavimus, įsteigiantis Europos maisto saugos tarnybą ir nustatantis su maisto saugos klausimais susijusias procedūras (6), — vaistų, kuriems taikoma 2001 m. lapkričio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/83/EB dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio žmonėms skirtus vaistus (7), ir 2001 m. lapkričio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/82/EB dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio veterinarinius vaistus (8), — medicinos prietaisų, kuriems taikoma 1993 m. birželio 14 d. Tarybos direktyva 93/42/EEB dėl medicinos prietaisų (9), — in vitro diagnostikos medicinos prietaisams, kuriems taikoma 1998 m. spalio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 98/79/EB dėl in vitro diagnostikos medicinos prietaisų (10), — aktyviųjų implantuojamųjų medicinos prietaisų, kuriems taikoma 1990 m. birželio 20 d. Tarybos direktyva 90/385/EEB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių aktyviuosius implantuojamus medicinos prietaisus, suderinimo (11).

2.2. Priemonės

2.2.1. Priemonių kategorijos

Prievolė pranešti pagal RAPEX taikoma visų kategorijų prevencinėms ir ribojamosioms priemonėms, kurių imamasi dėl rimtą pavojų vartotojų sveikatai ir saugai keliančių vartotojų gaminių prekybos ir naudojimo. BGSD 8 straipsnio 1 dalies b–f punktuose pateiktas įvairių kategorijų priemonių, apie kurias turi būti pranešama pagal RAPEX, sąrašas, į kurį, be kita ko, įtrauktos tokios priemonės:

— gaminio ženklinimas tinkamais įspėjimais apie galimą pavojų, kurį jis gali kelti,

— išankstinių sąlygų taikymas gaminio prekybai,

— vartotojų įspėjimas apie pavojų, kurį gaminys gali kelti kai kuriems asmenims,

— laikinas gaminio tiekimo, siūlymo tiekti ir demonstravimo uždraudimas,

— gaminio prekybos uždraudimas ir visos lydimosios priemonės,

— gaminio pašalinimas iš rinkos,

— gaminio susigrąžinimas iš vartotojų,

— pašalinto ar susigrąžinto gaminio sunaikinimas.

RAPEX sistemoje sąvoka pašalinimas išimtinai reiškia priemones, kuriomis siekiama neleisti pavojingo gaminio platinti, demonstruoti ir siūlyti vartotojams, o sąvoka susigrąžinimas reiškia tik priemones, kuriomis siekiama, kad būtų sugrąžintas gamintojo ar platintojo jau pateiktas ar prieinamas vartotojams pavojingas gaminys.

2.2.2. Priemonių rūšis

Prevencinių ir ribojamųjų priemonių pavojingų gaminių atžvilgiu gali būti imtasi gamintojo ar platintojo, kuris pateikė juos į rinką ir (arba) išplatino juos rinkoje, iniciatyva (toliau – savanoriškosios priemonės) arba gaminių atitiktį saugos reikalavimams stebėti kompetentingos valstybės narės institucijos įsakymu (toliau – privalomosios priemonės).

RAPEX sistemoje privalomosios priemonės ir savanoriškosios priemonės apibrėžiamos taip:

— Privalomosios priemonės: Priemonės, kurias priėmė arba nusprendė priimti valstybės narės institucijos, dažnai kaip administracinį sprendimą, kuriomis gamintojas ar platintojas įpareigojamas imtis prevencinių ar ribojamųjų veiksmų konkretaus gaminio, kurį jis pateikė į rinką, atžvilgiu.

— Savanoriškosios priemonės: — Gamintojo ar platintojo savanoriškai, t. y. be jokio kurios nors valstybės narės institucijos įsikišimo, taikomos prevencinės ir ribojamosios priemonės. Valstybių narių kompetentingoms institucijoms turėtų būti nedelsiant pranešta apie rimtą pavojų keliančius gaminius ir gamintojo ar platintojo inicijuotas susijusias prevencines ar ribojamąsias priemones pagal BGSD 5 straipsnio 3 dalyje nustatytą pranešimo mechanizmą. — Rekomendacijos ir susitarimai, kuriuos valstybių narių institucijos sudaro su gamintojais ir platintojais. Tai apima ir nerašytinius susitarimus, kuriuos taikant gamintojai ar platintojai imasi prevencinių ar ribojamųjų veiksmų dėl jų į rinką pateiktų rimtą pavojų keliančių gaminių.

Pagal BGSD 12 straipsnio 1 dalį per RAPEX turi būti pranešama ir apie privalomąsias, ir apie savanoriškąsias priemones.

2.2.3. Už išorės sienų kontrolę atsakingų institucijų inicijuojamos privalomosios priemonės

Apie priemones, kurias priima už išorės sienų kontrolę atsakingos institucijos ir kuriomis užkertamas kelias rimtą pavojų vartotojų sveikatai ir saugai keliančio vartotojų gaminio pardavimui Europos Sąjungoje (pvz., sprendimai sustabdyti importą prie ES sienos), Komisijai turėtų būti pranešama per RAPEX tokiu pat būdu, kaip ir apie rinkos priežiūros institucijų priimtas priemones, pagal kurias ribojama gaminio prekyba ar vartojimas.

2.2.4. Bendrai taikomų privalomųjų priemonių neįtraukimas į sistemą

Apie bendrai taikomus nacionaliniu lygmeniu priimtus teisės aktus, kuriais siekiama užkirsti kelią bendrai apibūdintos (-ų) kategorijos (-ų) vartotojų gaminių prekybai ir vartojimui dėl tų gaminių vartotojų sveikatai ir saugai keliamo rimto pavojaus arba apriboti tokią prekybą ir vartojimą, Komisijai per RAPEX sistemą pranešti nereikėtų. Apie visas tokias nacionalines priemones, kurios taikomos tik bendrai apibūdintoms gaminių kategorijoms, pvz., visiems gaminiams apskritai arba visiems tos pačios paskirties gaminiams, o ne gaminiams (ar jų kategorijoms), kurie specialiai apibūdinti pagal prekės ženklą, specifinę išvaizdą, gamintoją, pardavėją, modelio pavadinimą ar numerį ir t. t., Komisijai pranešama pagal 1998 m. birželio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 98/34/EB, nustatančią informacijos apie techninius standartus, reglamentus ir informacinės visuomenės paslaugų taisykles teikimo tvarką (12).

2.2.5. Pranešimo laikas

Pagal BGSD 12 straipsnio 1 dalį valstybės narės turi nedelsdamos per RAPEX pranešti Komisijai apie prevencines ir ribojamąsias priemones. Ši nuostata taikoma ir privalomosioms, ir savanoriškosioms priemonėms, nors pranešimo laikas skiriasi.

— Privalomosios priemonės Apie šias priemones per RAPEX pranešama nedelsiant, jas patvirtinus arba priėmus sprendimą jas patvirtinti, net jei tikėtina, kad jos gali būti apskųstos nacionaliniu lygmeniu, jei jos jau apskųstos arba joms taikomi paskelbimo reikalavimai. Šis požiūris atitinka RAPEX tikslą, t. y. užtikrinti greitą valstybių narių ir Komisijos keitimąsi informacija, siekiant užkirsti kelią rimtą pavojų vartotojų sveikatai ar saugai keliančių gaminių tiekimui ir vartojimui.

— Savanoriškosios priemonės Pagal BGSD 5 straipsnio 3 dalį gamintojai ir platintojai privalo pranešti kompetentingoms valstybės narės institucijoms apie savanoriškus veiksmus ir priemones, kurių imtasi siekiant užkirsti kelią vartotojams keliamam pavojui, kurį kelia jų į rinką pateikti gaminiai (toliau – įmonių pranešimai). Tokio pobūdžio įmonių pranešimą gaunančios valstybės narės institucija naudoja šią informaciją kaip pranešimo per RAPEX pagrindą (kai atitinkami visi 12 straipsnio 1 dalyje nustatyti pranešimo per RAPEX kriterijai) ir, gavusi įmonių pranešimą, nedelsdama išsiunčia RAPEX pranešimą. Jeigu savanoriškosios priemonės priimtos pagal gamintojo ar platintojo ir valstybės narės institucijos susitarimą arba remiantis institucijos rekomendacija gamintojui ar platintojui, pranešimas per RAPEX pateikiamas iš karto, sudarius tokį susitarimą arba priėmus tokią rekomendaciją.

Siekiant užtikrinti bendrą pranešimo per RAPEX prievolės taikymą, gairių 3 priedėlyje nustatyti konkretūs galutiniai pranešimų teikimo Komisijai per RAPEX sistemą terminai (13).

2.2.6. Pranešančiosios institucijos

Apie ir privalomąsias, ir savanoriškąsias priemones per RAPEX praneša nacionalinė RAPEX ryšių palaikymo institucija, atsakinga už visą informaciją, kurią per sistemą perduoda jo šalis (14).

2.2.7. Pranešimas per RAPEX apie įmonių pranešimus

Pagal BGSD 5 straipsnio 3 dalį gamintojai ir platintojai turi (tuo pat metu) pateikti informaciją apie pavojingą gaminį visų valstybių narių, kuriose pavojingas gaminys pateiktas, kompetentingoms institucijoms. Tokio pranešimo sąlygos ir išsami informacija apie jį pateikta BGSD I priede.

Tokiais atvejais pranešimo per RAPEX prievolė taikoma visoms įmonių pranešimą gavusioms valstybėms narėms. Tačiau siekiant supaprastinti praktinį BGSD 12 straipsnio 1 dalies taikymą ir išvengti nereikalingo pranešimų per RAPEX dubliavimo, su valstybėmis narėmis susitarta, kad pranešimą per RAPEX turėtų teikti tik ta valstybė narė, kurioje įsisteigęs pranešantysis gamintojas (platintojas) (toliau – pagrindinė valstybė narė). Komisijai patvirtinus RAPEX pranešimą ir išplatinus jį per sistemą, kitos valstybės narės (visų pirma tos, kurios taip pat gavo tokį pat įmonių pranešimą) turėtų pateikti atsakymus į šį RAPEX pranešimą.

Jeigu pagrindinė valstybė narė nepateikia per RAPEX pranešimo iki gairių 3 priedėlyje nurodytų galutinių terminų ir nepraneša Komisijai ir kitoms valstybėms narėms vėlavimo priežasčių, pateikti pranešimą per RAPEX gali bet kuri kita tokį pat įmonių pranešimą gavusi valstybė narė.

2.3. Rimtas pavojus

2.3.1. Rimtas pavojus

Prieš nuspręsdama pateikti RAPEX pranešimą, valstybės narės institucija visada atlieka tinkamą rizikos vertinimą, kad įvertintų, ar gaminys, apie kurį ketinama pranešti, kelia rimtą pavojų vartotojų sveikatai ir saugai, taigi, ar atitinkamas vienas iš pranešimo per RAPEX kriterijus.

RAPEX sistema neskirta keistis informacija apie gaminius, kurie kelia nedidelį pavojų, todėl pranešimai apie priemones, kurių imtasi dėl tokių gaminių, negali būti siunčiami per RAPEX pagal BGSD 12 straipsnį.

2.3.2. Rizikos vertinimo metodas

Rizikos vertinimo metodas, kurį valstybių narių institucijos turėtų naudoti vartotojų gaminių vartotojų sveikatai ir saugai keliamo pavojaus lygiui įvertinti ir nuspręsti, ar būtina teikti pranešimą per RAPEX, nustatytas gairių 5 priedėlyje.

2.3.3. Vertinančioji institucija

Rizikos vertinimą visada atlieka valstybės narės institucija, kuri atliko tyrimą ir ėmėsi tinkamų priemonių arba stebėjo savanoriškus veiksmus, kurių dėl pavojingo gaminio ėmėsi gamintojas arba platintojas.

Prieš išsiųsdama RAPEX pranešimą Komisijai, RAPEX ryšių palaikymo institucija visada patikrina valstybės narės institucijos atliktą rizikos vertinimą (kuris turi būti įtrauktas į pranešimą). Prieš perduodant pranešimą per RAPEX, ryšių palaikymo institucija ir atsakinga institucija išsprendžia visus neaiškius klausimus.

2.3.4. Rizikos vertinimas įmonių pranešimuose

Į pranešimus apie pavojingus vartotojų gaminius, kuriuos gamintojai ir platintojai pagal BGSD 5 straipsnio 3 dalį teikia valstybių narių kompetentingoms institucijoms, turėtų būti įtrauktas išsamus rizikos apibūdinimas. Tokius pranešimus gaunančios nacionalinės institucijos išnagrinėja jų turinį ir išanalizuoja pateiktą rizikos vertinimą. Jeigu, remdamasi pateikta informacija ir nepriklausomu rizikos vertinimu, valstybės narės institucija nusprendžia, kad gaminys, apie kurį pranešta, kelia rimtą pavojų vartotojų sveikatai ir saugai, Komisijai nedelsiant perduodamas RAPEX pranešimas apie šį gaminį (BGSD 12 straipsnio 1 dalies ketvirta pastraipa).

Gamintojų ir platintojų atliktas rizikos vertinimas valstybių narių institucijoms nėra privalomas. Taigi valstybės narės institucija gali iš įmonių pranešime padarytos išvados padaryti kitokią išvadą dėl rizikos vertinimo.

2.4. Tarptautinis poveikis

2.4.1. Tarptautinis įvykis

Pagal BGSD 12 straipsnį valstybė narė pateikia RAPEX pranešimą tik tuo atveju, jeigu mano, kad pavojingo gaminio keliamos rizikos poveikis išeina arba gali išeiti už jos teritorijos ribų (toliau – tarptautinis poveikis arba tarptautinis įvykis).

Atsižvelgiant į laisvą prekių judėjimą vidaus rinkoje ir į tai, kad gaminiai importuojami į ES per įvairius platinimo kanalus, o vartotojai perka gaminius viešėdami užsienyje ir internetu, nacionalinės institucijos skatinamos aiškinti tarptautinio poveikio kriterijų gana plačia prasme. Taigi pranešimas per RAPEX teikiamas, kai:

— negalima atmesti galimybės, kad pavojingas gaminys parduotas vartotojams daugiau nei vienoje ES valstybėje narėje, arba

— negalima atmesti galimybės, kad pavojingas gaminys parduotas vartotojams internetu, arba

— gaminys kilęs iš trečiosios šalies ir tikėtina, kad jis importuotas į ES per daugybę platinimo kanalų.

2.4.2. Vietos įvykis

Apie priemones, priimtas dėl gaminio, keliančio rimtą pavojų, kurio poveikis gali būti tik vietos masto (toliau – vietos įvykis), per RAPEX nepranešama. Tai taikoma atvejams, kai valstybės narės institucija turi pagrindo manyti, kad gaminys nebuvo pateiktas vartotojams kitose valstybėse narėse ir nebus jiems pateiktas (jokiais būdais), pvz., priemonių imtasi dėl vietos gaminio, pagaminto ir platinto tik vienoje valstybėje narėje.

Pranešimas apie vietos įvykį vis vien turėtų būti pateiktas Komisijai, tačiau pagal BGSD 11 straipsnį ir tik tais atvejais, kai jis susijęs su informacija apie gaminio saugą, kuri gali dominti kitas valstybes nares, visų pirma informacija apie priemones, kurių imtasi dėl naujos rūšies rizikos, apie kurią dar nebuvo pranešta, dėl naujos rūšies rizikos, kylančios dėl gaminių derinio, arba dėl naujos rūšies ar kategorijos pavojingų gaminių (BGSD 12 straipsnio 1 dalies antra pastraipa).

3. Pranešimai

3.1. Pranešimų rūšys

3.1.1. RAPEX pranešimai

RAPEX pranešimai yra dviejų rūšių: „pranešimas pagal 12 straipsnį“ ir „skubių veiksmų reikalaujantis pranešimas pagal 12 straipsnį“.

— Jeigu atitinkami visi BGSD 12 straipsnyje nustatyti pranešimo per RAPEX kriterijai (žr. gairių II dalies 2 skyrių), valstybė narė parengia ir pateikia Komisijai RAPEX pranešimą, kuris RAPEX taikomojoje programoje klasifikuojamas kaip „pranešimas pagal 12 straipsnį“.

— Jeigu atitinkami visi pranešimo per RAPEX kriterijai ir, be to, gaminys kelia pavojų gyvybei ir (arba) būta mirtinų nelaimingų atsitikimų ir kitais atvejais, kai pagal RAPEX pranešimą reikalaujama visų valstybių narių skubių veiksmų, pranešančioji valstybė narė parengia ir pateikia Komisijai RAPEX pranešimą, kuris RAPEX taikomojoje programoje klasifikuojamas kaip „skubių veiksmų reikalaujantis pranešimas pagal 12 straipsnį“.

Prieš išsiųsdama RAPEX pranešimą Komisijai, pranešančiosios valstybės narės RAPEX ryšių palaikymo institucija patikrina, ar atitinkami visi pranešimo per RAPEX kriterijai ir ar jis turėtų būti siunčiamas per RAPEX taikomąją programą kaip „pranešimas pagal 12 straipsnį“ arba kaip „skubių veiksmų reikalaujantis pranešimas pagal 12 straipsnį“.

3.1.2. Informaciniai pranešimai

Jeigu pranešimo negalima išsiųsti per sistemą kaip RAPEX pranešimo, ryšių palaikymo institucija gali pasinaudoti RAPEX taikomąja programa, kad išsiųstų atitinkamą informaciją susipažinti. Tokie pranešimai RAPEX taikomojoje programoje klasifikuojami kaip „informaciniai pranešimai“ ir jie gali būti siunčiami šiais atvejais:

a) Jeigu atitinkami visi BGSD 12 straipsnyje nustatyti pranešimo per RAPEX kriterijai, bet pranešime nepateikta visa informacija (daugiausia apie gaminio tapatybę ir platinimo kanalus), kuri reikalinga kitoms valstybėms narėms, kad jos galėtų užtikrinti, jog būtų imtasi tolesnių veiksmų (15) dėl tokio pranešimo. Kaip „informacinis pranešimas“ per RAPEX taikomąją programą, pvz., gali būti išplatintas pranešimas, kuriame nenurodytas gaminio pavadinimas, prekės ženklas ir nepateiktos jo nuotraukos, taigi gaminio, apie kurį pranešta, negalima teisingai identifikuoti ir jo negalima atskirti nuo kitų tos pačios kategorijos ar rūšies gaminių, kurie teikiami rinkoje. Ar pranešime pateikta pakankamai informacijos, kad kitos valstybės narės galėtų pasirūpinti tolesniais veiksmais, visada vertinama kiekvienu atveju atskirai.

b) Jeigu valstybė narė žino, kad ES rinkoje esantis vartotojų gaminys kelia rimtą pavojų vartotojų sveikatai ir saugai, bet gamintojas ar platintojas dar nesiėmė prevencinių ir ribojamųjų priemonių arba valstybės narės institucija dar nepriėmė tokių priemonių ar dar nenusprendė jų priimti (BGSD 12 straipsnio 1 dalies ketvirta pastraipa). Jeigu informacija apie tokį gaminį išplatinama per RAPEX taikomąją programą prieš imantis priemonių, pranešančioji valstybė narė vėliau informuoja Komisiją (kuo skubiau ir ne vėliau nei pasibaigus gairių 3 priedėlyje nustatytiems galutiniams terminams) apie galutinį sprendimą, priimtą dėl gaminio, apie kurį pranešta (iš esmės apie tai, kokios rūšies prevencinių ar ribojamųjų priemonių imtasi ar kodėl tokių priemonių nesiimta).

c) Jeigu valstybė narė nusprendžia pranešti apie prevencines ir ribojamąsias priemones, kurių imtasi dėl rimtą pavojų vartotojų sveikatai ir saugai keliančio vartotojų gaminio, kurio keliamas pavojus yra tik vietos poveikio („vietos įvykis“). Tačiau, jeigu, kaip paaiškinta 2.4.2 skirsnyje, pranešimas apie „vietos įvykį“ susijęs su informacija apie gaminio saugą, kuri gali dominti kitas valstybes nares, jis turėtų būti išsiųstas pagal BGSD 11 straipsnį.

d) Jeigu pranešimas susijęs su vartotojų gaminiu, kurios saugos aspektai (visų pirma vartotojų sveikatai ir saugai keliamo pavojaus lygis) turi būti aptarti ES lygmeniu, kad būtų užtikrintas bendras valstybių narių požiūris į rizikos vertinimą ir (arba) vykdomuosius veiksmus (16).

e) Jeigu negalima tvirtai nuspręsti, ar atitinkamas vienas ar daugiau pranešimo per RAPEX kriterijų, bet pranešimas susijęs su informacija apie gaminio saugą, kuri gali dominti kitas valstybes nares. Kaip „informacinis pranešimas“ per RAPEX taikomąją programą, pvz., gali būti išplatintas pranešimas apie gaminį, kurio negalima neginčijamai klasifikuoti kaip vartotojų gaminio, tačiau tame pranešime teikiama informacija apie naujos rūšies pavojų vartotojų sveikatai ir saugai.

Siųsdama „informacinį pranešimą“, RAPEX ryšių palaikymo institucija aiškiai nurodo to priežastis.

3.2. Pranešimų turinys

3.2.1. Duomenų išsamumas

Pranešimai turėtų būti kuo išsamesni. Standartinė pranešimo forma pateikta gairių 1 priedėlyje. Reikalingi duomenys turėtų būti pateikti visuose pranešimo formos laukuose. Jeigu teikiant pranešimą reikalingos informacijos neturima, pranešančioji valstybė narė aiškiai nurodo tai formoje ir paaiškina. Gavusi trūkstamą informaciją, pranešančioji valstybė narė atnaujina savo pranešimą. Komisija išnagrinėja atnaujintą pranešimą prieš patvirtindama jį ir išplatindama per sistemą.

RAPEX ryšių palaikymo institucijos teikia visoms RAPEX tinkle dalyvaujančioms nacionalinėms institucijoms instrukcijas dėl duomenų, kurių reikia standartinei pranešimo formai užpildyti, apimties. Tai padeda užtikrinti, kad šių institucijų RAPEX ryšių palaikymo institucijai teikiama informacija būtų tiksli ir išsami.

Valstybės narės turėtų laikytis nustatytų galutinių terminų ir nevėluoti pateikti RAPEX pranešimą apie gaminį, kuris kelia labai rimtą pavojų vartotojų sveikatai ir saugai arba pavojų gyvybei, dėl to, kad dalies pagal gaires reikalaujamos informacijos dar neturima.

Prieš pateikdama pranešimą, ryšių palaikymo institucija patikrina (vengdama nereikalingo dubliavimo), gal kita valstybė narė jau pranešė apie atitinkamą gaminį per taikomąją programą. Jeigu apie gaminį jau pranešta, ryšių palaikymo institucija, užuot kūrusi naują pranešimą, pateikia atsakymą į esamą pranešimą ir suteikia visą papildomą informaciją, kuri gali būti svarbi kitų valstybių narių institucijoms, pvz., apie papildomus transporto priemonės identifikacinius numerius, išsamų importuotojų ir platintojų sąrašą, papildomas bandymų ataskaitas ir t. t.

3.2.2. Duomenų apimtis

Per RAPEX Komisijai siunčiamuose pranešimuose pateikiami šių rūšių duomenys:

— Informacija, pagal kurią galima nustatyti gaminio, apie kurį pranešama, tapatybę, t. y. informacija apie gaminio kategoriją, gaminio pavadinimas, prekės ženklas, modelis ir (arba) rūšies numeris, brūkšninis kodas, partijos ar serijos numeris, muitinės kodas, gaminio ir jo pakuotės aprašymas, prie kurio pridedamos gaminio, jo pakuotės ir etikečių nuotraukos. Išsamus ir tikslus gaminio identifikavimas yra pagrindinis rinkos priežiūros ir nuostatų vykdymo elementas, nes leidžia nacionalinėms institucijoms nustatyti gaminį, apie kurį pranešta, atskirti jį nuo kitų tos pačios arba panašios rūšies ar kategorijos gaminių, kurių esama rinkoje, rasti tą gaminį rinkoje ir imtis arba susitarti dėl tinkamų priemonių.

— Informacija, pagal kurią nustatoma gaminio kilmė, t. y. kilmės šalis, gamintojo ir eksportuotojų pavadinimas, adresas ir kontaktiniai duomenys, pvz., telefono numeris ir e. pašto adresas. Visų pirma valstybės narės teikia visą turimą informaciją apie trečiosiose šalyse esančius gamintojus ir eksportuotojus, kurie glaudžiai bendradarbiauja su ES gaminių saugos srityje. Komisija taip pat reguliariai informuoja RAPEX ryšių palaikymo institucijas apie naujausius pokyčius šioje srityje. Prie formos taip pat turi būti pridedami, jeigu jų yra, šie dokumentai: užsakymų, pardavimo sutarčių, sąskaitų faktūrų, vežimo dokumentų, muitinės deklaracijų ir t. t. kopijos. Išsami informacija apie trečiųjų šalių gamintojus leidžia Komisijai skatinti veiksmingesnį priemonių vykdymą tose šalyse ir padeda sumažinti į ES eksportuojamų pavojingų vartotojų gaminių skaičių.

— Informacija apie saugos reikalavimus, taikomus gaminiui, apie kurį pranešta, įskaitant taikomų teisės aktų ir standartų nuorodos numerį ir pavadinimą.

— Gaminio, apie kurį pranešta, rizikos aprašymas, įskaitant laboratorinių ar vizualinių patikrinimų rezultatų aprašymą, bandymų ataskaitas ir sertifikatus, įrodančius gaminio, apie kurį pranešta, neatitiktį saugos reikalavimams, išsamų rizikos vertinimą su išvadomis ir informaciją apie žinomus nelaimingus atsitikimus ar incidentus.

— Informacija apie gaminio, apie kurį pranešta, tiekimo grandines valstybėse narėse ir visų pirma informacija apie paskirties šalis ir informacija apie importuotojus ir taip pat informacija apie gaminio, apie kurį pranešta, platintojus, jeigu jos yra.

— Informacija apie priemones, kurių imtasi, visų pirma apie priemonių rūšį (privalomosios ar savanoriškosios), kategoriją (pvz., pašalinimas iš rinkos, susigrąžinimas iš vartotojų), apimtį (pvz., visoje šalyje, vietos masto), įsigaliojimo datą ir trukmę (pvz., neribotos trukmės, laikinos).

— Nuoroda, ar pranešimui, jo daliai ir (arba) pridedamam (-iems) dokumentui (-ams) taikomos konfidencialumo nuostatos. Prie prašymų dėl konfidencialumo visada pridedamas pagrindimas, kuriame aiškiai nurodomos tokio prašymo priežastys.

Valstybės narės raginamos rinkti ir teikti informaciją apie gaminio, apie kurį pranešta, tiekimo grandines ne ES šalyse, kurios glaudžiai bendradarbiauja su ES gaminių saugos srityje.

3.2.3. Duomenų naujinimas

Pranešančioji valstybė narė praneša Komisijai (kuo skubiau ir ne vėliau nei pasibaigus gairių 3 priedėlyje nurodytiems galutiniams terminams) apie visus pokyčius, dėl kurių reikia pakeisti per RAPEX taikomąją programą perduotą pranešimą. Visų pirma valstybės narės praneša Komisijai apie visus priemonių, apie kurias pranešta, statuso, rizikos vertinimo ir naujų sprendimų dėl konfidencialumo pokyčius (pvz., teismui priėmus sprendimą per apeliacijos procedūrą).

Komisija išnagrinėja pranešančiosios valstybės narės pateiktą informaciją ir atnaujina atitinkamą informaciją RAPEX taikomojoje programoje ir, jeigu būtina, RAPEX interneto svetainėje.

3.2.4. Atsakomybė už perduotą informaciją

BGSD II priedo 10 punkte nustatyta, kad „atsakomybė už pateiktą informaciją tenka pranešančiajai valstybei narei“.

Pranešančiosios valstybės narės RAPEX ryšių palaikymo institucija ir atsakinga nacionalinė institucija pasirūpina, kad per RAPEX teikiami duomenys, ypač gaminio ir rizikos aprašymai, būtų tikslūs, kad būtų išvengta bet kokios painiavos su ES rinkoje esančiais panašiais tos pačios kategorijos ar rūšies gaminiais.

RAPEX ryšių palaikymo institucija ir pranešimo procedūroje dalyvaujanti institucija (pvz., atlikdama gaminio, apie kurį pranešama, rizikos vertinimą arba teikdama informaciją apie platinimo kanalus) prisiima atsakomybę už informaciją, teikiamą per RAPEX. RAPEX ryšių palaikymo institucija tikrina ir tvirtina visus iš atsakingų institucijų gautus pranešimus, prieš perduodama juos Komisijai.

Visi veiksmai, kurių imasi Komisija, pvz., pranešimų nagrinėjimas, tvirtinimas ir platinimas per RAPEX taikomąją programą ir skelbimas RAPEX interneto svetainėje, nereiškia, jog už perduotą informaciją kaip nors prisiimama atsakomybė; ji tebetenka pranešančiajai valstybei narei.

3.3. Konfidencialumas

3.3.1. Bendroji informacijos atskleidimo taisyklė

Pagal BGSD 16 straipsnio 1 dalį visuomenė turi teisę būti informuota apie pavojų sveikatai ir saugai keliančius pavojingus gaminius. Šiai prievolei įvykdyti, Komisija skelbia RAPEX interneto svetainėje naujų RAPEX pranešimų (t. y. „pranešimų pagal 12 straipsnį“ ir „skubių veiksmų reikalaujančių pranešimų pagal 12 straipsnį“) apžvalgas. Valstybės narės daro tą patį ir nacionalinėmis kalbomis teikia visuomenei informaciją apie gaminius, keliančius vartotojams rimtą pavojų, ir apie priemones, kurių imtasi dėl tokio pavojaus. Tokia informacija gali būti skleidžiama internetu, spausdintine forma, elektroninėmis ir kt. priemonėmis.

Visuomenei teikiama informacija – tai RAPEX pranešimo santrauka, kurioje pateikti tik BGSD 16 straipsnyje nustatyti duomenys, t. y. informacija apie gaminio identifikaciją, apie pavojų ir priemones, kurių imtasi tai rizikai išvengti arba ją apriboti. Komisija ir valstybės narės neatskleidžia visuomenei viso pranešimų turinio, visų pirma neteikia išsamių rizikos aprašymų su bandymų ataskaitomis ir sertifikatais ar išsamių platinimo kanalų sąrašų, nes dalis šios informacijos dėl savo pobūdžio yra konfidenciali (profesinės paslaptys) ir turi būti apsaugota.

3.3.2. Bendrosios taisyklės išimtys

BGSD 16 straipsnio 1 dalies 1 pastraipoje nustatyta, kad informacija turėtų būti atskleidžiama visuomenei „nepažeidžiant stebėsenai bei tyrimų veiksmams taikomų apribojimų“, o 2 pastraipoje nustatyta, kad Komisija ir valstybės narės turėtų „neatskleisti < … > informacijos < … >, kuriai pagal jos pobūdį tinkamai pagrįstais atvejais yra taikomos profesinės paslapties nuostatos, išskyrus informaciją apie gaminių saugos ypatybes, kuri, jei aplinkybės to reikalauja, turi būti paskelbta, kad būtų galima apsaugoti vartotojų sveikatą ir saugą“.

Atsižvelgdamos į šias nuostatas, valstybės narės ir Komisija neturėtų atskleisti visuomenei jokios informacijos apie pavojingą gaminį, apie kurį pranešta per RAPEX taikomąją programą, jeigu toks atskleidimas kenkia teismo proceso apsaugai, stebėsenos ir tyrimo veiksmams ar profesinei paslapčiai, išskyrus informaciją apie gaminių saugos ypatybes, kuri, jei aplinkybės to reikalauja, turi būti paskelbta, kad būtų galima apsaugoti vartotojų sveikatą ir saugą.

3.3.3. Prašymas dėl konfidencialumo

Pranešančioji valstybė narė pranešime gali prašyti taikyti konfidencialumo nuostatas. Tokiame prašyme aiškiai nurodoma (-os) pranešimo dalis (-ys), kuri (-ios) turi būti laikoma (-os) paslaptyje.

Be to, prie kiekvieno prašymo dėl konfidencialumo pridedamas pagrindimas, kuriame aiškiai nustatytos priežastys, kaip numatyta BGSD 16 straipsnio 1 ir 2 dalyse.

Prašymus dėl konfidencialumo nagrinėja Komisija. Komisija patikrina, ar prašymas išsamus (t. y. jame nurodyta, kurioms formos dalims taikomas konfidencialumas ir ar pateiktas pagrindimas) ir pagrįstas (t. y. ar jis atitinka BGSD ir gairių nuostatas). Komisija priima sprendimą dėl prašymo pagrįstumo pasikonsultavusi su atitinkama RAPEX ryšių palaikymo institucija.

3.3.4. Pranešimų, kuriems taikomos konfidencialumo nuostatos, tvarkymas

BGSD 16 straipsnio 2 dalyje nustatyta, kad „profesinės paslapties saugojimas netrukdo kompetentingoms institucijoms skleisti informaciją, svarbią rinkos stebėsenos ir priežiūros veiksmingumui užtikrinti“. Komisija nagrinėja pranešimus, kuriems taikomas dalinis arba visiškas konfidencialumas, ir jiems, juos patvirtinus ir išplatinus per RAPEX taikomąją programą, taikomi įprasti tolesni valstybių narių veiksmai. Pranešimo ar jo dalių konfidencialumas netrukdo jo tvarkyti ir platinti per RAPEX kompetentingoms nacionalinėms institucijoms.

Vienintelis svarbus tvarkymo ir tolesnių procedūrų skirtumas yra tai, kad Komisija ir valstybės narės neturėtų atskleisti visuomenei konfidencialių pranešimo dalių. Šios dalys turi likti konfidencialios, todėl jos neturėtų būti paskelbtos jokiu pavidalu ar forma. Konfidencialią informaciją per RAPEX gaunančios valstybių narių institucijos pasirūpina, kad, joms vykdant savo veiksmus, ji būtų apsaugota.

3.3.5. Prašymo dėl konfidencialumo atšaukimas

Pranešančioji valstybė narė nedelsdama atšaukia savo prašymą dėl konfidencialumo, kai tos valstybės narės institucija sužino, kad tokio prašymo pagrindimas nebegalioja. Gavusi tokį pranešančiosios valstybės narės prašymą, Komisija praneša visoms valstybėms narėms apie konfidencialumo panaikinimą.

RAPEX pranešimas, kuriam nebetaikomas visiškas arba dalinis konfidencialumas, pateikiamas visuomenei pagal RAPEX pranešimams taikomas bendrąsias taisykles.

3.4. Komisijos atliekamas pranešimų nagrinėjimas

Komisija patikrina visus per RAPEX taikomąją programą gautus pranešimus, prieš perduodama juos valstybėms narėms, kad įsitikintų, jog jie yra tikslūs ir išsamūs.

3.4.1. Tikslumas

Vertindama pranešimo tikslumą, Komisija visų pirma patikrina, ar:

— pranešimas atitinka visus BGSD ir gairėse nustatytus atitinkamus reikalavimus,

— apie gaminį, apie kurį pranešama, jau pranešta (vengiant nereikalingo dubliavimo),

— pranešančiosios valstybės narės RAPEX ryšių palaikymo institucijos teikiamas pranešimas klasifikuotas pagal gairių 3.1 skirsnyje nustatytus kriterijus,

— teikiama informacija (visų pirma rizikos aprašymas) atitinka taikomus gaminių saugos teisės aktus ir atitinkamus standartus,

— naudota teisinga pranešimo teikimo tvarka.

3.4.2. Išsamumas

Patvirtinusi, kad pranešimas tikslus, Komisija tikrina, ar jis išsamus. Atliekant šį patikrinimą, remiamasi gairių 3.2.1 ir 3.2.2 skirsniais. Ypatingas dėmesys skiriamas pranešimo dalims apie gaminio identifikavimą, rizikos aprašymą, priemones, atsekamumą ir platinimo kanalus.

Komisija nėra įgaliota atlikti gaminio, apie kurį pranešta, rizikos vertinimą ir tik tikrina, ar vertinimas įtrauktas į pateiktą pranešimą, todėl išsamų rizikos aprašymą, kuriame būtų visi gairių 3.2.2 skirsnyje išvardyti elementai, visada pateikia pranešančioji valstybė narė.

3.4.3. Prašymai pateikti papildomos informacijos

Jeigu nagrinėjimo metu Komisijai kyla klausimų dėl pranešimo, ji gali sustabdyti pranešimo patvirtinimą ir paprašyti pranešančiosios valstybės narės pateikti papildomos informacijos ar paaiškinimų. Pranešančioji valstybė narė pateikia šią papildomą informaciją iki Komisijos prašyme dėl informacijos nurodyto galutinio termino.

3.4.4. Tyrimas

Jeigu būtina, Komisija gali atlikti tyrimą gaminio saugai įvertinti. Šis tyrimas gali būti atliktas visų pirma tais atvejais, kai kyla rimtų abejonių dėl gaminio, apie kurį pranešta per RAPEX taikomąją programą, keliamo pavojaus. Šių abejonių gali kilti Komisijai nagrinėjant pranešimą arba Komisijos dėmesį į juos gali atkreipti kuri nors valstybė narė (pvz., atsakyme) arba trečioji šalis (pvz., gamintojas).

Atlikdama tokius tyrimus, Komisija gali visų pirma:

— paprašyti bet kurios valstybės narės pateikti informacijos ar paaiškinimų,

— paprašyti atlikti nepriklausomą tiriamo gaminio rizikos vertinimą ir nepriklausomą patikrinimą (laboratorinį arba vizualinį),

— konsultuotis su mokslo komitetais, Jungtiniu tyrimų centru ar bet kokia kita vartotojų gaminių saugos srityje besispecializuojančia įstaiga,

— sušaukti BGSD komiteto, Vartotojų saugos tinklo ir (arba) RAPEX ryšių palaikymo institucijų susitikimus, taip pat su atitinkamomis darbo grupėmis aptarti tyrimo aplinkybes.

Jeigu tyrimas susijęs su gaminiu, apie kurį pranešta per RAPEX taikomąją programą, Komisija gali sustabdyti pranešimo patvirtinimą arba, jeigu toks pranešimas jau patvirtintas ir išplatintas per RAPEX taikomąją programą, laikinai pašalinti RAPEX interneto svetainėje paskelbtą apžvalgą. Užbaigusi tyrimą, Komisija, atsižvelgdama į rezultatą, (jeigu būtina, pasikonsultavusi su pranešančiąja valstybe nare) gali visų pirma patvirtinti pranešimą, kurio patvirtinimas anksčiau sustabdytas, ir išplatinti jį per RAPEX, patvirtinti patvirtintą pranešimą RAPEX taikomojoje programoje (su bet kokiais pakeitimais) arba visam laikui pašalinti pranešimą iš RAPEX taikomosios programos.

Komisija praneša visoms valstybėms narėms apie:

— savo sprendimą pradėti tyrimą, aiškiai nurodydama tokio sprendimo priežastis,

— savo sprendimą užbaigti tyrimą, pateikdama savo išvadas ir tirto (-ų) pranešimo (-ų) pakeitimus (jeigu jų yra), ir

— visus svarbius pokyčius, įvykusius tyrimo metu.

3.5. Pranešimų patvirtinimas ir platinimas

3.5.1. Pranešimų patvirtinimas ir platinimas

Iki gairių 4 priedėlyje nurodytų galutinių terminų pabaigos Komisija patvirtina visus pranešimus, kurie juos išnagrinėjus įvertinti kaip tikslūs ir išsamūs, ir išplatina juos (toliau – patvirtinimas) per RAPEX taikomąją programą.

Jeigu atliekant nagrinėjimą pranešančiajai valstybei narei buvo išsiųstas prašymas pateikti papildomos informacijos ar paaiškinimų (po kurio, prireikus, išsiųstas priminimas), Komisija gali priimti šiuos sprendimus:

— jeigu prašyta papildoma informacija ar paaiškinimai pateikti, Komisija pakartotinai išnagrinėja pranešimą ir jį patvirtina, prireikus, pakeitusi jo klasifikavimą (pvz., iš „informacinio pranešimo“ į „pranešimo pagal 12 straipsnį“),

— jeigu prašytos papildomos informacijos ar paaiškinimų nepateikta per nustatytą galutinį terminą arba jų nepakanka, Komisija priima sprendimą remdamasi pateikta informacija ir, atsižvelgdama į aplinkybes, gali patvirtinti pranešimą, pakeitusi jo klasifikavimą (pvz., iš „pranešimo pagal 12 straipsnį“ į „informacinį pranešimą“), arba nuspręsti jo netvirtinti.

3.5.2. Pranešimų apie saugos aspektus, kurie turi būti aptariami ES lygmeniu, patvirtinimas

Valstybėms narėms sutarus dėl bendro požiūrio į rizikos vertinimą ir (arba) vykdymą, Komisija, atsižvelgdama į aplinkybes ir valstybių narių nuomones, gali visų pirma:

— palikti atitinkamus pranešimus RAPEX taikomojoje programoje, arba

— pakeisti RAPEX taikomojoje programoje saugomų pranešimų klasifikavimą, arba

— pašalinti pranešimus iš RAPEX taikomosios programos (17).

3.6. Komisijos siunčiama informacija apie pavojingus gaminius

BGSD II priedo 9 punkte nustatyta: „Komisija gali informuoti nacionalines ryšių palaikymo institucijas apie rimtą pavojų keliančius gaminius, importuotus į Bendriją ir Europos ekonominę erdvę arba eksportuotus iš jų.“

Komisija gali perduoti valstybėms narėms informaciją apie pavojingus ES ir ne ES kilmės ne maisto vartotojų gaminius, kurių, remiantis turima informacija, gali būti ES rinkoje. Tai daugiausia susiję su informacija, kurią Komisija gauna iš trečiųjų šalių, tarptautinių organizacijų, įmonių ar kitų skubaus įspėjimo sistemų.

Komisija, jeigu gali, įvertina duomenų tikslumą ir išsamumą, prieš perduodama juos valstybėms narėms. Tačiau Komisija gali atlikti tik preliminarias patikras ir negali prisiimti teisinės atsakomybės už perduodamos informacijos pagrįstumą, nes ji negali teisiškai ar techniškai atlikti išsamaus rizikos vertinimo ar imtis vykdomųjų veiksmų.

3.7. Tolesni veiksmai pranešimų atžvilgiu

3.7.1. Tolesni veiksmai įvairių rūšių pranešimų atžvilgiu

Kuo skubiau ir ne vėliau nei pasibaigus gairių 3 priedėlyje nustatytiems galutiniams terminams valstybės narės pasirūpina tinkamais tolesniais veiksmais RAPEX pranešimų (t. y. „pranešimų pagal 12 straipsnį“ ir „skubių veiksmų reikalaujančių pranešimų pagal 12 straipsnį“) ir Komisijos pateiktos informacijos apie pavojingus gaminius (3.6 skirsnis) atžvilgiu.

Imtis kokių nors specialiųjų tolesnių veiksmų informacinių pranešimų atžvilgiu nereikalaujama. Šiuose pranešimuose dažnai nepateikiama duomenų, kurių reikia, kad vykdomieji veiksmai dėl gaminio, apie kurį pranešta, būtų efektyvūs ir veiksmingi (pvz., gaminys, apie kurį pranešta, ir (arba) priemonės nepakankamai išsamiai identifikuotos). Tačiau valstybės narės raginamos pasirūpinti tolesniais veiksmais tokių pranešimų atžvilgiu, jeigu tikėtina, kad gaminys, apie kurį pranešta, pateiktas vartotojams jų rinkoje ir gaminio identifikavimas leidžia imtis priemonių.

3.7.2. Tolesnių veiksmų tikslas

Gavusi pranešimą, valstybė narė išnagrinėja pranešime pateiktą informaciją ir imasi atitinkamų veiksmų, siekdama:

— nustatyti, ar gaminiu prekiauta jos teritorijoje,

— įvertinti, kokių prevencinių ar ribojamųjų priemonių reikėtų imtis dėl jos rinkoje rasto gaminio, apie kurį pranešta, atsižvelgdama į priemones, kurių ėmėsi pranešančioji valstybė narė, ir visas ypatingas aplinkybes, kurios galėtų pagrįsti sprendimą imtis kitokių rūšių priemonių arba nesiimti jokių veiksmų,

— jeigu reikia, atlikti papildomą gaminio, apie kurį pranešta, rizikos vertinimą ir bandymus,

— surinkti visą papildomą informaciją, kuri gali būti svarbi kitoms valstybėms narėms (pvz., informaciją apie gaminio, apie kurį pranešta, platinimo kanalus kitose valstybėse narėse).

3.7.3. Tolesnių veiksmų metodai

Siekdamos užtikrinti tolesnių veiksmų veiksmingumą ir efektyvumą, nacionalinės institucijos turėtų taikyti gerosios patirties tolesnių veiksmų metodus, įskaitant:

— Patikras rinkoje: nacionalinės institucijos rengia rinkoje reguliarias (planuotas ir atsitiktines) patikras, kad nustatytų, ar vartotojų gaminiai, apie kuriuos pranešta per RAPEX taikomąją programą, pateikti vartotojams.

— Bendradarbiavimą su verslo asociacijomis: Nacionalinės institucijos reguliariai teikia verslo asociacijoms naujausių pranešimų apžvalgas ir teiraujasi, ar jų nariai gamino ar platino kuriuos nors iš gaminių, apie kuriuos pranešta. Nacionalinės institucijos teikia įmonėms tik pranešimų santraukas, pvz., RAPEX interneto svetainėje skelbiamas savaitines apžvalgas. Trečiosioms šalims neturėtų būti perduodami visi pranešimai, nes tam tikra informacija (pvz., rizikos aprašymo detalės ar informacija apie platinimo kanalus) dažnai būna konfidenciali ir turėtų būti apsaugota.

— RAPEX duomenų skelbimą internetu arba elektroninėmis ir spausdintinėmis priemonėmis: Nacionalinės institucijos reguliariai įspėja vartotojus ir įmones apie vartotojų gaminius, apie kuriuos pranešta per RAPEX, savo interneto svetainėse ir (arba) kitomis priemonėmis. Tokiu būdu skelbiama informacija leidžia vartotojams patikrinti, ar jie turi pavojingų gaminių ir juos vartoja, ir institucija dažnai gauna naudingų atsiliepimų.

Nacionalinės institucijos turėtų lygiagrečiai taikyti įvairius tolesnių veiksmų metodus ir neturėtų apriboti savo veiklos tik kuriuo nors vienu iš šių metodų.

Tinkamais tolesniais veiksmais per RAPEX taikomąją programą išplatintų pranešimų atžvilgiu visų pirma rūpinasi valstybė narė, kurioje įsisteigęs gaminio, apie kurį pranešta, gamintojas, jo atstovas arba importuotojas (toliau – pagrindinė valstybė narė). Pagrindinė valstybė narė dažnai turi geresnių teisinių ir techninių būdų gauti informacijos apie atvejį, apie kurį pranešta, o tai padės kitoms valstybėms narėms imtis veiksmingų tolesnių veiksmų.

3.8. Pranešimo šalinimas iš RAPEX taikomosios programos visam laikui

Per RAPEX taikomąją programą išplatinti pranešimai saugomi sistemoje neribotą laiką. Tačiau šiame skirsnyje nurodytais atvejais Komisija gali visam laikui pašalinti pranešimą iš taikomosios programos.

3.8.1. Atvejai, kai pranešimas gali būti pašalintas

— Turima įrodymų, kad neatitinkama vieno ar daugiau pranešimo per RAPEX kriterijų (18), taigi RAPEX pranešimas nepagrįstas. Tai visų pirma susiję su atvejais, kai nustatoma, kad pirminis rizikos vertinimas atliktas neteisingai ir kad gaminys, apie kurį pranešta, nekelia rimto pavojaus vartotojų sveikatai ir saugai. Tai taip pat apima atvejus, kai priemonės, apie kurias pranešta, buvo sėkmingai užginčytos teisme ar kitame procese ir jos nebegalioja.

— Nesiimta jokių priemonių dėl gaminio, apie kurį per RAPEX taikomąją programą pranešta (informavimo tikslais) prieš nusprendžiant priimti priemonių ar imtis veiksmų (19).

— Pasitarusios ES lygmeniu, valstybės narės sutinka, kad nėra naudinga keistis informacija apie tam tikrus saugos aspektus, apie kuriuos pranešta per RAPEX taikomąją programą (20).

— Turima įrodymų, kad gaminiais, apie kuriuos pranešama, nebeprekiaujama ir visi vartotojams pateikti vienetai jau pašalinti iš rinkos ir susigrąžinti iš vartotojų visose valstybėse narėse.

Pranešimo pašalinimo negalima prašyti remiantis tuo, kad gaminys, apie kurį pranešta, reikiamai pakeistas, kad atitiktų visus taikomus saugos reikalavimus, nebent pateikiama įrodymų, kad visi vartotojams pateikti pavojingi gaminiai (vienetai) pašalinti ir susigrąžinti visose valstybėse narėse ir jais nebeprekiaujama.

3.8.2. Prašančioji valstybė narė

Komisija gali pašalinti pranešimus iš RAPEX taikomosios programos tik pranešančiajai valstybei narei paprašius, nes ta valstybė narė prisiima visą atsakomybę už informaciją, perduotą per sistemą. Tačiau kitos valstybės narės raginamos informuoti Komisiją apie visus faktus, kuriais galima pateisinti pranešimo pašalinimą.

3.8.3. Prašymo turinys

Prie kiekvieno prašymo dėl pranešimo pašalinimo pridedamas pagrindimas, kuriame nurodomos priežastys, ir visi turimi tas priežastis pagrindžiantys dokumentai. Komisija išnagrinėja kiekvieną prašymą ir visų pirma patikrina pagrindimą ir patvirtinamuosius dokumentus. Prieš priimdama sprendimą, Komisija gali paprašyti pranešančiosios valstybės narės ir (arba) kitų valstybių narių pateikti papildomos informacijos, paaiškinimų ar pareikšti savo nuomonę.

3.8.4. Sprendimas pašalinti pranešimą

Jeigu, remdamasi pateiktu pagrindimu, Komisija nuspręstų pašalinti pranešimą iš RAPEX taikomosios programos, ji jį pašalina iš:

— RAPEX taikomosios programos (arba kitaip daro jį nematomu visiems sistemos vartotojams),

— RAPEX interneto svetainės (jeigu būtina).

Komisija e. paštu arba kitomis tiek pat veiksmingomis priemonėmis praneša visoms valstybėms narėms apie pranešimo pašalinimą ir, jeigu reikia, taip pat informuoja apie tai visuomenę, paskelbdama klaidų ištaisymą RAPEX interneto svetainėje.

3.9. Laikinas RAPEX pranešimo pašalinimas iš RAPEX interneto svetainės

3.9.1. Atvejai, kai pranešimas gali būti laikinai pašalintas

Pagrįstais atvejais Komisija gali laikinai pašalinti RAPEX pranešimą iš RAPEX interneto svetainės, visų pirma kai pranešančioji valstybė narė įtaria, kad pranešime pateiktas rizikos vertinimas atliktas neteisingai, taigi gaminys, apie kurį pranešta, gali nekelti rimto pavojaus vartotojų sveikatai ir saugai. Pranešimas gali būti laikinai pašalintas iš RAPEX interneto svetainės, kol bus išspręsti klausimai dėl įtarimų sukėlusio gaminio, apie kurį pranešta, rizikos vertinimo.

3.9.2. Prašančioji valstybė narė

Taikomos 3.8.2 skirsnio nuostatos.

3.9.3. Prašymo turinys

Taikomos 3.8.3 skirsnio nuostatos.

3.9.4. Sprendimas pašalinti pranešimą

Jeigu, remdamasi pateiktu pagrindimu, Komisija nusprendžia pašalinti RAPEX pranešimą iš RAPEX interneto svetainės, ji e. paštu arba kitomis tiek pat veiksmingomis priemonėmis praneša apie tai visoms valstybėms narėms ir, jeigu būtina, taip pat informuoja apie tai visuomenę, paskelbdama RAPEX interneto svetainėje klaidų ištaisymą.

3.9.5. Pakartotinis pranešimo skelbimas

Pranešančioji valstybė narė nedelsdama praneša Komisijai, kai pranešimo pašalinimo iš RAPEX interneto svetainės priežastys tampa nebegaliojančiomis. Visų pirma ji pateikia Komisijai bet kokio naujo rizikos vertinimo rezultatus, kad Komisija galėtų nuspręsti, ar išsaugoti pranešimą RAPEX taikomojoje programoje ir pakartotinai paskelbti jį RAPEX interneto svetainėje arba visam laikui pašalinti jį iš RAPEX taikomosios programos (gavus pranešančiosios valstybės narės prašymą).

Komisija gali pakartotinai paskelbti RAPEX pranešimą RAPEX interneto svetainėje, gavusi pagrįstą pranešančiosios valstybės narės prašymą išsprendus klausimus dėl rizikos vertinimo.

Komisija e. paštu arba kitokiomis tiek pat veiksmingomis priemonėmis praneša kitoms valstybėms narėms apie pakartotinį RAPEX pranešimo paskelbimą RAPEX interneto svetainėje ir taip pat informuoja apie tai visuomenę, RAPEX interneto svetainėje pakeisdama klaidų ištaisymą naujuoju.

3.10. Galutiniai RAPEX pranešimų pateikimo terminai

3.10.1. Galutiniai terminai (21)

Kuo skubiau ir ne vėliau kaip pasibaigus gairių 3 priedėlyje nustatytiems galutiniams terminams valstybės narės praneša Komisijai apie prevencines ir ribojamąsias priemones, patvirtintas dėl rimtą pavojų vartotojų sveikatai ir saugai keliančių vartotojų gaminių. Nacionaliniu lygmeniu turi būti sudaryti tinkami susitarimai dėl informacijos perdavimo tarp nacionalinių institucijų, atsakingų už gaminių saugą, ir RAPEX ryšių palaikymo institucijos, kad būtų užtikrintas galutinių terminų laikymasis.

Nustatyti galutiniai terminai taikomi neatsižvelgiant į jokias apeliacijos procedūras ar oficialaus paskelbimo reikalavimus.

3.10.2. Nepaprastoji padėtis

Prieš pateikdamas bet kokį „skubių veiksmų reikalaujantį pranešimą pagal 12 straipsnį“ RAPEX ryšių palaikymo institucija susisiekia su Komisijos RAPEX grupe mobiliuoju telefonu, kad užtikrintų neatidėliotiną pranešimo patvirtinimą ir tolesnių veiksmų vykdymą. Ši taisyklė visų pirma taikoma pranešimams, kurie perduodami savaitgaliais arba švenčių dienomis.

4. Atsakymai

4.1. Pranešimas apie tolesnius veiksmus

Valstybės narės praneša Komisijai apie visus tolesnius veiksmus, kurių imamasi dėl RAPEX pranešimų (t. y. dėl „pranešimų pagal 12 straipsnį“ ir „skubių veiksmų reikalaujančių pranešimų pagal 12 straipsnį“) ir Komisijos pateiktos informacijos apie pavojingus gaminius (3.6 skirsnis).

Valstybės narės raginamos pranešti Komisijai apie visus tolesnius veiksmus, kurių imamasi informavimo tikslais išplatintų pranešimų atžvilgiu.

4.2. Atsakymų turinys

4.2.1. Teikiami duomenys

Apie tolesnių veiksmų rezultatus Komisijai pranešama atsakymuose į pranešimus. Siekiant suderinti teikiamos informacijos rūšį ir kiek įmanoma sumažinti darbo krūvį, valstybės narės visų pirma teikia atsakymus šiais atvejais:

— Rastas gaminys Atsakymas siunčiamas, nacionalinėms institucijoms aptikus gaminį, apie kurį pranešta, rinkoje arba prie išorės sienos. Šiame atsakyme pateikiama visa informacija apie aptariamą gaminį (pvz., pavadinimas, prekės ženklas, modelio numeris, brūkšninis kodas, partijos numeris), taip pat informacija apie visą rastų vienetų skaičių. Be to, pateikiama tokia informacija apie priemones, kurių imtasi: priemonių rūšis (privalomosios ar savanoriškosios), kategorija (pvz., pašalinimas iš rinkos, susigrąžinimas iš vartotojų), apimtis (pvz., visoje šalyje, tam tikroje vietovėje), įsigaliojimo data ir trukmė (pvz., neribotos trukmės, laikina). Jeigu gaminys, apie kurį pranešta, rastas rinkoje, bet nepriimta jokių priemonių, atsakyme turėtų būti nurodytos konkrečios priežastys, pateisinančios sprendimą nesiimti jokių priemonių. Valstybės narės nepraneša Komisijai (nebent Komisija paprašytų būti informuota) apie tolesnių veiksmų išvadas, jeigu gaminys, apie kurį pranešta, nerastas rinkoje.

— Kitoks rizikos vertinimas Atsakymas siunčiamas, kai atsakančiosios valstybės narės institucijos atlikto rizikos vertinimo išvados skiriasi nuo pranešime išdėstytų išvadų. Šiame atsakyme pateikiamas išsamus rizikos aprašymas (įskaitant bandymų rezultatus, rizikos vertinimą ir informaciją apie žinomus nelaimingus atsitikimus ir incidentus), prie kurio pridedami patvirtinamieji dokumentai (bandymų ataskaitos, sertifikatai ir kt.). Be to, atsakančioji valstybė narė įrodo, kad su atsakymu pateiktas rizikos vertinimas atliktas su tuo pačiu gaminiu, kaip ir tas, apie kurį pranešta, t. y. to paties prekės ženklo, pavadinimo, modelio numerio, gamybos datų, kilmės ir t. t.

— Papildoma informacija Atsakymas siunčiamas, nacionalinėms institucijoms surinkus papildomos informacijos (atliekant tolesnius veiksmus), kuri gali būti naudinga rinkos priežiūrai ir vykdymui kitose valstybėse narėse. Valstybės narės raginamos rinkti papildomą informaciją, kuri gali būti svarbi ir kitų valstybių narių, ir trečiųjų šalių, kurios glaudžiai bendradarbiauja su ES gaminių saugos srityje, institucijoms. Tokie duomenys apima informaciją apie gaminio kilmę (pvz., informaciją apie kilmės šalį, gamintoją ir (arba) eksportuotojus) ir informaciją apie tiekimo grandines (pvz., informaciją apie paskirties šalis, importuotojus ir platintojus). Atsakančioji šalis prideda prie atsakymo visus turimus patvirtinamuosius dokumentus, kaip antai užsakymų, pardavimo sutarčių, sąskaitų faktūrų, muitinės deklaracijų ir kt. dokumentų kopijas.

Atsakančiosios valstybės narės ryšių palaikymo institucija kartu su atsakinga institucija užtikrina, kad visi atsakyme pateikti duomenys būtų tikslūs ir išsamūs ir būtų išvengta painiavos su ES rinkoje esančiais panašiais tokios pat ar panašios kategorijos ar rūšies gaminiais.

4.2.2. Atsakymų išsamumas

Atsakymuose teikiama informacija turėtų būti kuo išsamesnė. Standartinė atsakymo forma pateikta gairių 2 priedėlyje. Jeigu teikiant atsakymą tam tikros svarbios informacijos nėra, atsakančioji valstybė narė nurodo tai atsakymo formoje. Gavusi šią informaciją, atsakančioji valstybė narė atnaujina savo atsakymą. Atnaujintą atsakymą prieš jį patvirtinant ir išplatinant per sistemą išnagrinėja Komisija.

RAPEX ryšių palaikymo institucija teikia visoms RAPEX tinkle dalyvaujančioms savo valstybės narės institucijoms instrukcijas dėl duomenų, kurių reikia atsakymo formai teisingai užpildyti, apimties. Tai padeda užtikrinti, kad šių institucijų ryšių palaikymo institucijai teikiama informacija būtų tiksli ir išsami.

4.2.3. Patvirtintų atsakymų naujinimas

Atsakančioji valstybė narė informuoja Komisiją (kuo skubiau ir ne vėliau nei pasibaigus gairių 3 priedėlyje nustatytiems galutiniams terminams) apie visus pokyčius, dėl kurių gali prireikti pakeisti per RAPEX taikomąją programą išplatintą atsakymą. Visų pirma valstybės narės praneša Komisijai apie priemonių, kurių imtasi, statuso ir kartu su atsakymu pateikto rizikos vertinimo pokyčius.

Komisija išnagrinėja atsakančiosios valstybės narės pateiktą informaciją ir, jeigu reikia, atnaujina atitinkamą informaciją.

4.2.4. Atsakomybė už atsakymus

BGSD II priedo 10 punkte nustatyta: „Atsakomybė už pateiktą informaciją tenka pranešančiajai valstybei narei.“

RAPEX ryšių palaikymo institucija ir atsakymo procedūroje dalyvaujanti atitinkama institucija (pvz., atliekanti rizikos vertinimą arba priimanti ribojamąsias priemones) prisiima atsakomybę už atsakymuose pateiktą informaciją. RAPEX ryšių palaikymo institucija patikrina ir patvirtina visus atitinkamų institucijų parengtus atsakymus, prieš perduodama juos Komisijai.

Veiksmai, kurių imasi Komisija, pvz., atsakymų nagrinėjimas ir tvirtinimas, nereiškia, jog kaip nors prisiimama atsakomybė už perduotą informaciją – ji tebetenka atsakančiajai valstybei narei.

4.3. Konfidencialumas

Atsakančioji valstybė narė atsakyme gali paprašyti taikyti konfidencialumo nuostatas. Tokiuose prašymuose aiškiai nurodoma, kuri (-ios) atsakymo dalis (-ys) turėtų būti laikoma (-os) paslaptyje. Be to, prie visų prašymų dėl konfidencialumo pridedamas pagrindimas, kuriame aiškiai nurodomos priežastys.

Komisija nagrinėja prašymus dėl konfidencialumo, kad nustatytų, ar jie pagrįsti (t. y. ar atitinka BGSD ir gairių nuostatas) ir išsamūs (t. y. ar nustatyta, kurioms formos dalims jis taikomas ir ar pateiktas pagrindimas). Komisija priima galutinį sprendimą dėl konfidencialumo pasikonsultavusi su atsakinga RAPEX ryšių palaikymo institucija.

Komisija ir valstybės narės vertina atsakymus su prašymais dėl konfidencialumo taip pat, kaip ir kitus atsakymus. Viso atsakymo ar jo dalių konfidencialumas netrukdo jį išplatinti per RAPEX sistemą kompetentingoms nacionalinėms institucijoms. Tačiau nei Komisija, nei valstybės narės neturėtų atskleisti visuomenei jokių konfidencialiomis laikomų atsakymo dalių. Ši informacija yra konfidenciali, taigi negali būti skelbiama jokiu pavidalu ar forma.

Atsakančioji valstybė narė atšaukia konfidencialumo prašymą, vos tos valstybės narės institucijai sužinojus, kad tokio prašymo priežastys nebegalioja. Komisija praneša visoms valstybėms narėms apie konfidencialumo atšaukimą, gavusi tokį prašymą iš atsakančiosios valstybės narės.

4.4. Komisijos atliekamas atsakymų nagrinėjimas

4.4.1. Tikslumas ir išsamumas

Komisija patikrina visus per RAPEX taikomąją programą gautus atsakymus, prieš juos patvirtindama ir perduodama valstybėms narėms. Atliekant šias patikras, dėmesys sutelkiamas į pateiktos informacijos tikslumą ir išsamumą.

Komisija tikrina, ar gautas atsakymas atitinka visus atitinkamus BGSD ir gairėse nustatytus reikalavimus ir ar taikyta teisinga atsakymo tvarka. Patvirtinusi atsakymo tikslumą, Komisija tikrina jo išsamumą. Nagrinėdama išsamumą ji remiasi gairių 4.2.2 skirsnio nuostatomis.

Komisija skiria atsakymams su rizikos vertinimais ypatingą dėmesį. Visų pirma ji tikrina, ar rizikos aprašymas išsamus, aiškiai išdėstytas ir gerai pagrįstas dokumentais, ir ar rizikos vertinimas aiškiai susijęs su pranešime nurodytu gaminiu.

4.4.2. Prašymas pateikti papildomos informacijos

Prieš patvirtindama atsakymą, Komisija gali paprašyti atsakančiosios valstybės narės per nustatytą terminą pateikti papildomos informacijos ar paaiškinimų. Atsakymo patvirtinimas gali priklausyti nuo prašomų duomenų gavimo.

Komisija gali prašyti bet kurios valstybės narės ir visų pirma pranešančiosios valstybės narės pateikti nuomonę apie patvirtintą atsakymą. Valstybė narė pateikia Komisijai savo nuomonę per Komisijos nustatytą terminą. Be to, pranešančioji valstybė narė praneša Komisijai, ar būtina daryti kokių nors pranešimo (pvz., rizikos vertinimo) ar jo statuso (pvz., visam laikui pašalinti iš sistemos) pakeitimų.

4.5. Atsakymų tvirtinimas ir platinimas

Komisija patvirtina ir išplatina (toliau – patvirtinimas) visus atsakymus, kurie, juos įvertinus, pripažinti tiksliais ir išsamiais, iki gairių 4 priedėlyje nustatytų galutinių terminų pabaigos.

Komisija nepatvirtina atsakymų, kuriuose pateiktas rizikos vertinimas skiriasi nuo pranešime, dėl kurio jie pateikti, pateikto rizikos vertinimo, jeigu rizikos vertinimas nėra išsamus, aiškiai išdėstytas ir gerai pagrįstas dokumentais arba jeigu neįrodyta, kad rizikos vertinimas atliktas dėl pranešime nurodyto gaminio.

4.6. Atsakymo pašalinimas iš RAPEX taikomosios programos visam laikui

Per RAPEX taikomąją programą išplatinti atsakymai saugomi sistemoje tol, kol saugomas pranešimas, prie kurio jie pridedami. Komisija gali visam laikui pašalinti patvirtintą atsakymą iš RAPEX taikomosios programos, jeigu iš RAPEX taikomosios programos pašalintas (pagal gairių 3.8 skirsnio nuostatas) pranešimas, prie kurio šis atsakymas pridedamas. Be to, Komisija gali pašalinti patvirtintą atsakymą, jeigu jame aiškiai pateikta netiksli informacija ir visų pirma, kai:

— atsakančiosios valstybės narės rinkoje rastas gaminys skiriasi nuo gaminio, dėl kurio daromas pranešimas,

— atsakančiosios valstybės narės priimtos priemonės sėkmingai užginčytos teisme ar kituose procesuose ir vėliau atšauktos,

— įrodyta, kad atsakančiosios valstybės narės atliktas rizikos vertinimas yra neteisingas arba susijęs su kitokiu gaminiu nei nurodytasis pranešime.

Taikomos 3.8.2 ir 3.8.3 skirsnių nuostatos.

Komisijai nusprendus pašalinti atsakymą, jis išimamas iš RAPEX taikomosios programos (arba kitaip daromas nematomu sistemos vartotojams).

Komisija e. paštu arba kitomis tiek pat veiksmingomis priemonėmis praneša visoms valstybėms narėms apie atsakymo pašalinimą.

4.7. Galutiniai atsakymų pateikimo terminai

Valstybės narės pateikia Komisijai atsakymus kuo skubiau ir ne vėliau nei pasibaigus gairių 3 priedėlyje nustatytiems galutiniams terminams.

Nacionaliniu lygmeniu sudaromi tinkami susitarimai dėl informacijos perdavimo tarp visų kompetentingų institucijų ir RAPEX ryšių palaikymo institucijos, kad būtų užtikrintas galutinių terminų laikymasis.

Nustatyti galutiniai terminai taikomi neatsižvelgiant į jokias apeliacijos procedūras ar oficialaus paskelbimo reikalavimus.

5. RAPEX tinklų veikimas

5.1. RAPEX ryšių palaikymo institucijos

Kiekviena valstybė narė įsteigia vieną RAPEX ryšių palaikymo instituciją RAPEX sistemai nacionaliniu lygmeniu valdyti. Nacionalinės institucijos nusprendžia, kurioje nacionalinėje institucijoje turėtų būti įsteigta RAPEX ryšių palaikymo institucija. Kiekviena valstybė narė taip pat suformuoja nacionalinį RAPEX tinklą, kad užtikrintų veiksmingą informacijos srautą tarp RAPEX ryšių palaikymo institucijos ir įvairių RAPEX dalyvaujančių institucijų.

5.1.1. Organizavimas

Kiekviena valstybė narė skiria RAPEX ryšių palaikymo institucijai išteklių ir informacijos, reikalingos jos uždaviniams atlikti ir visų pirma sistemos veikimui užtikrinti, garantuojant veiksmingas atsargines funkcijas ir veiklos tęstinumą.

RAPEX ryšių palaikymo institucija dalyvavimui RAPEX sistemoje turi atskirą e. pašto adresą, kuriuo gali naudotis visi tos ryšių palaikymo institucijos pareigūnai (pvz., rapex@ …). Už RAPEX ryšių palaikymo instituciją atsakingų pareigūnų darbiniai ar asmeniniai e. pašto adresai neturėtų būti naudojami kaip ryšių palaikymo institucijos e. pašto adresas. RAPEX ryšių palaikymo institucija taip pat turi tiesioginius telefono ir fakso numerius, kuriais su ja galima susisiekti darbo ir ne darbo valandomis.

5.1.2. Uždaviniai

Pagrindiniai RAPEX ryšių palaikymo institucijos uždaviniai yra šie:

— suformuoti nacionalinį RAPEX tinklą ir vadovauti jo darbui pagal gairėse nustatytas taisykles,

— mokyti visas tinklui priklausančias institucijas, kaip naudotis RAPEX, ir teikti reikiamą pagalbą,

— užtikrinti, kad visi BGSD ir gairėse numatyti RAPEX uždaviniai būtų tinkamai atliekami ir visų pirma kad Komisijai būtų nedelsiant teikiama visa reikalinga informacija (t. y. pranešimai, atsakymai, papildoma informacija ir kt.),

— perduoti informaciją tarp Komisijos ir nacionalinių rinkos priežiūros institucijų ir už išorės sienų kontrolę atsakingų institucijų,

— tikrinti ir tvirtinti iš visų kompetentingų institucijų gaunamą informaciją prieš perduodant ją Komisijai per RAPEX taikomąją programą,

— prieš pateikiant pranešimą tikrinti, ar apie gaminį nėra pranešta ir ar su tuo gaminiu susijusia informacija nėra pasikeista per RAPEX taikomąją programą (vengiant bet kokio dubliavimo),

— prisiimti atsakomybę (kartu su atitinkama institucija) už informaciją, teikiamą per RAPEX taikomąją programą,

— dalyvauti RAPEX ryšių palaikymo institucijų darbo grupės susitikimuose ir kituose su RAPEX veikimu susijusiuose įvykiuose,

— teikti pasiūlymus dėl galimo sistemos veikimo gerinimo,

— nedelsiant pranešti Komisijai apie visas technines RAPEX taikomosios programos veikimo problemas,

— koordinuoti visą nacionalinę veiklą ir iniciatyvas, kurių imamasi RAPEX atžvilgiu,

— aiškinti suinteresuotosioms šalims, kaip veikia RAPEX sistema ir kokie yra jų įpareigojimai pagal BGSD, visų pirma 5 straipsnio 3 dalyje nustatytas įmonių pranešimo įpareigojimas.

5.2. ES ir nacionaliniu lygmeniu nustatyti RAPEX tinklai

5.2.1. RAPEX ryšių palaikymo institucijų tinklas

Komisija suformuoja RAPEX ryšių palaikymo institucijų tinklą ir vadovauja jo darbui. Šį tinklą sudaro visos valstybėse narėse paskirtos RAPEX ryšių palaikymo institucijos.

Komisija reguliariai rengia RAPEX ryšių palaikymo institucijų tinklo susitikimus, siekdama aptarti sistemos veikimą (pvz., pranešti apie naujausius su RAPEX susijusius pokyčius, keistis technine praktine ir kitokia sukaupta patirtimi) ir gerinti ryšių palaikymo institucijų bendradarbiavimą.

5.2.2. Nacionaliniu lygmeniu nustatyti RAPEX tinklai

RAPEX ryšių palaikymo institucija suformuoja savo „RAPEX nacionalinį tinklą“ ir vadovauja jo darbui. Tinklą sudaro:

— RAPEX ryšių palaikymo institucija,

— už vartotojų gaminių saugos stebėseną atsakingos rinkos priežiūros institucijos,

— už išorės sienų kontrolę atsakingos institucijos.

RAPEX ryšių palaikymo institucijos raginamos oficialiai reglamentuoti RAPEX nacionalinio tinklo organizavimą ir veikimą, kad būtų užtikrinta, jog visos dalyvaujančios institucijos žinotų, koks yra jų su RAPEX veikimu susijęs vaidmuo ir pareigos. Tai gali būti privaloma arba neprivaloma ir turėtų atitikti gaires.

RAPEX ryšių palaikymo institucija reguliariai rengia RAPEX nacionalinio tinklo susitikimus, kad aptartų su visomis dalyvaujančiomis institucijomis, kaip organizuota ir veikia RAPEX sistema, ir rengtų mokymo kursus. RAPEX nacionalinio tinklo susitikimas gali būti susietas su RAPEX seminaru, jei jį toje valstybėje narėje organizuoja Komisija.

5.3. RAPEX ryšio priemonės, praktiniai ir techniniai susitarimai

5.3.1. Kalbos

Dėl kalbų vartojimo pranešimuose ir atsakymuose, taip pat RAPEX ryšių palaikymo institucijų ir Komisijos ryšiuose turi būti deramai atsižvelgiama į RAPEX tikslus ir turi būti užtikrintas skubus valstybių narių ir Komisijos keitimasis informacija apie rimtą pavojų vartotojų sveikatai ir saugai keliančius gaminius.

5.3.2. RAPEX interneto taikomoji programa

Komisija parengia ir tvarko žiniatinklio taikomąją programą, kuri skirta naudoti kaip RAPEX ryšio priemonė. Valstybės narės naudojasi šia taikomąja programa, kad parengtų pranešimus ir atsakymus ir pateiktų juos per RAPEX, o Komisija ją naudoja gaunamiems dokumentams tvirtinti.

Komisija užtikrina visoms RAPEX ryšių palaikymo institucijoms, kompetentingoms nacionalinėms institucijoms ir atitinkamiems Komisijos skyriams prieigą prie taikomosios programos. Komisija sukuria taikomojoje programoje kuo daugiau vartotojų, atsižvelgdama į poreikius ir techninius suvaržymus. Komisija nustato prieigos prie taikomosios programos suteikimo taisykles.

Kai RAPEX taikomoji programa laikinai neveikia (dėl kitokių nei reguliari ir planinė techninė priežiūra priežasčių), valstybės narės turėtų teikti Komisijai tik RAPEX pranešimus (t. y. „pranešimus pagal 12 straipsnį“, „skubių veiksmų reikalaujančius pranešimus pagal 12 straipsnį“). Informacinių pranešimų ir atsakymų teikimas sustabdomas, kol RAPEX taikomoji programa vėl ims veikti. Kol taikomoji programa neveikia, RAPEX pranešimai siunčiami Komisijai e. pašto adresu sanco-reis@ec.europa.eu arba kitokiu e. pašto adresu, apie kurį pranešta iš anksto. Jeigu persiųsti e. paštu neįmanoma, RAPEX pranešimai faksu siunčiami Komisijai fakso numeriu, apie kurį pranešta iš anksto. Nebūtina siųsti pranešimus per valstybės narės nuolatinę atstovybę Europos Sąjungoje.

5.3.3. RAPEX veikimas ne įprastomis darbo valandomis

RAPEX sistema veikia be pertraukų. Komisija ir RAPEX ryšių palaikymo institucijos pasirūpina, kad būtų nuolat galima susiekti su pareigūnais, atsakingais už RAPEX valdymą (telefonu, e. paštu arba kitomis tiek pat veiksmingomis priemonėmis), ir kad jie galėtų imtis visų būtinų veiksmų, taip pat ir nepaprastaisiais atvejais ir ne įprastomis darbo valandomis, pvz., savaitgaliais ir per šventes.

Komisija pateikia RAPEX ryšių palaikymo institucijoms Komisijos RAPEX grupės kontaktinius duomenis, įskaitant pareigūnų, su kuriais jie gali susisiekti darbo ir ne darbo valandomis, pavardes, e. pašto adresus, telefono ir fakso numerius.

RAPEX ryšių palaikymo institucijos pateikia Komisijai savo kontaktinius duomenis, įskaitant ryšių palaikymo institucijoje dirbančių pareigūnų pavardes, institucijos, prie kurios įsteigta ryšių palaikymo institucija, pavadinimą ir adresą, ir pareigūnų, su kuriais galima susisiekti darbo ir ne darbo valandomis, e. pašto adresus, telefono ir fakso numerius. RAPEX ryšių palaikymo institucijos nedelsdamos informuoja Komisiją apie visus kontaktinių duomenų pokyčius. Komisija skelbia RAPEX ryšių palaikymo institucijų kontaktinius duomenis RAPEX interneto svetainėje.

III DALIS

PRANEŠIMO TVARKA, NUSTATYTA PAGAL BENDROSIOS GAMINIŲ SAUGOS DIREKTYVOS 11 STRAIPSNĮ

1. Pagrindiniai faktai ir tikslai

Bendrosios gaminių saugos direktyvos 11 straipsnyje nustatyta pranešimo tvarka, pagal kurią valstybės narės ir Komisija keistųsi informacija apie priemones, kurių imamasi dėl nedidelį pavojų vartotojų sveikatai ir saugai keliančių vartotojų gaminių.

Pranešimo pagal 11 straipsnį mechanizmas (nepaisant panašumų ir sąsajų) turėtų būti laikomas nepriklausoma tvarka, kuri skiriasi nuo pranešimo tvarkos, nustatytos pagal BGSD 12 straipsnį (RAPEX).

Pranešimo tvarka pagal 11 straipsnį siekiama dviejų pagrindinių tikslų:

— Padėti vidaus rinkai veikti Pirmasis pranešimo pagal 11 straipsnį tvarkos tikslas – užtikrinti, kad Komisija būtų informuota apie nacionalinių institucijų priimamas priemones, pagal kurias ES rinkoje ribojama prekyba nedidelį pavojų vartotojų sveikatai ir saugai keliančiais gaminiais. Šis tikslas panašus į atskirus sektorius reglamentuojančiose direktyvose nustatytos apsaugos sąlygos procedūros tikslą, pagal kurį siekiama užtikrinti, kad Komisija būtų nuolat informuojama apie nacionalinių institucijų priimamas prevencines ir ribojamąsias priemones ir galėtų įvertinti, ar laisvo gaminio, apie kurį pranešta, judėjimo ribojimas atitinka ES teisės aktus ir ar nėra netinkamai pažeidžiamas laisvas prekių judėjimas. Pranešimo pagal 11 straipsnį tvarka papildoma apsaugos sąlygos procedūra ir užtikrinama, kad Komisija būtų nuolat informuojama apie nacionalinių institucijų priimamas prevencines ir ribojamąsias priemones, kurioms netaikoma pastaroji procedūra.

— Užkirsti kelią prekybai pavojingais gaminiais (nekeliančiais rimto pavojaus) ir jų vartojimui Antrasis pranešimo pagal 11 straipsnį tvarkos tikslas – užtikrinti, kad valstybės narės galėtų skubiai keistis informacija apie nedidelį pavojų vartotojų sveikatai ir saugai keliančius gaminius, ir užkirsti kelią tokių gaminių prekybai ir vartojimui ES arba apriboti tokią prekybą ir vartojimą. Tai panašu į RAPEX tikslą, tačiau RAPEX apima tik rimtą pavojų vartotojų sveikatai ir saugai keliančius gaminius.

2. Pranešimo kriterijai

Pranešimo pagal 11 straipsnį tvarka taikoma tik priemonėms, kurias nacionalinės institucijos priima siekdamos apriboti nedidelį pavojų vartotojų sveikatai ir saugai keliančių vartotojų gaminių pateikimą į rinką, pašalinti tokius gaminius iš rinkos arba susigrąžinti juos iš vartotojų. Tai neapima pranešimų apie savanoriškąsias priemones pagal šią tvarką.

Jeigu atitinkami šie penki pranešimo kriterijai, valstybės narės pagal BGSD 11 straipsnį teisiškai privalo atitinkamai informuoti Komisiją:

— susijęs gaminys yra vartotojų gaminys,

— jam taikomos nacionalinių institucijų priimtos ribojamosios priemonės (privalomosios priemonės),

— jis kelia nedidelį pavojų vartotojų sveikatai ir saugai,

— rizikos poveikis gali išeiti arba išeina už vienos valstybės narės teritorijos ribų arba neišeina arba negali išeiti už jos teritorijos ribų, bet priemonės susijusios su informacija, kuri gali dominti kitas valstybes nares gaminių saugos atžvilgiu,

— apie priimtas priemones neturi būti pranešta pagal jokią kitą ES teisės aktuose nustatytą pranešimo tvarką (pvz., pagal RAPEX, nustatytą pagal BGSD 12 straipsnį, arba pagal atskirus sektorius reglamentuojančiose direktyvose nustatytą apsaugos sąlygos procedūrą).

Pranešimo pagal 11 straipsnį tvarkai taikomi šie gairių II dalies skirsniai:

— 2.1 skirsnis apie vartotojų gaminius (vartotojų gaminių apibrėžtis),

— 2.2 skirsnis apie ribojamąsias priemones (ribojamųjų priemonių kategorijos, privalomųjų priemonių apibrėžtis, pranešimo teikimo laikas ir pranešančiosios institucijos),

— 2.3 skirsnis apie rizikos vertinimą (rizikos vertinimo metodas, vertinančioji institucija),

— 2.4 skirsnis apie tarptautinį poveikį (tarptautinis įvykis, vietos įvykis).

3. Pranešimai

Jeigu atitinkami visi pranešimo kriterijai, valstybė narė parengia pranešimą ir pateikia jį Komisijai per RAPEX taikomąją programą. Standartinė pranešimo forma pateikta gairių 1 priedėlyje.

Visi per RAPEX taikomąją programą pagal BGSD 11 straipsnį siunčiami pranešimai klasifikuojami sistemoje kaip „pranešimai pagal 11 straipsnį“.

Pranešančiosios valstybės narės RAPEX ryšių palaikymo institucija pasirūpina, kad visi pranešimai atitiktų visus BGSD 11 straipsnyje nustatytus pranešimo reikalavimus.

Pranešimo pagal 11 straipsnį tvarkai taikomi šie gairių II dalies skirsniai:

— 3.2 skirsnis apie pranešimų turinį (išsamumas, apimtis, duomenų naujinimas, atsakomybė už perduodamą informaciją),

— 3.3 skirsnis apie konfidencialumą (informacijos atskleidimas, bendrosios taisyklės išimtys, prašymai dėl konfidencialumo, pranešimų, kuriems taikomos konfidencialumo nuostatos, tvarkymas ir konfidencialumo prašymų atšaukimas),

— 3.4 skirsnis apie Komisijos atliekamą pranešimų nagrinėjimą (tikslumas, išsamumas, prašymai pateikti papildomos informacijos, tyrimas),

— 3.5 skirsnis apie pranešimų tvirtinimą,

— 3.8 skirsnis apie pranešimo pašalinimą iš RAPEX taikomosios programos visam laikui (atvejai, kai pranešimas pašalinamas iš sistemos, prašančioji valstybė narė, prašymo turinys, sprendimas pašalinti pranešimą).

Valstybės narės pateikia „pranešimą pagal 11 straipsnį“ kuo skubiau ir ne vėliau nei pasibaigus gairių 3 priedėlyje nustatytiems galutiniams terminams. Taikomas gairių II dalies 3.10 skirsnis apie galutinius terminus.

4. Atsakymai

Valstybės narės raginamos imtis tolesnių veiksmų dėl „pranešimų pagal 11 straipsnį“, jeigu, vertinant gaminio identifikavimą, tikėtina, kad juo remiantis gali būti įmanoma priimti prevencines ir ribojamąsias priemones. Valstybės narės taip pat raginamos pranešti Komisijai apie tolesnių veiksmų, kurių imtasi dėl „pranešimų pagal 11 straipsnį“, išvadas.

Pranešimo pagal 11 straipsnį tvarkai taikomi šie gairių II dalies skirsniai:

— 3.7 skirsnis apie tolesnius veiksmus (tikslai, tolesni veiksmai),

— 4.2 skirsnis apie atsakymų turinį (teikiami duomenys, išsamumas, naujinimas, atsakomybė už atsakymus),

— 4.3 skirsnis apie konfidencialumą,

— 4.4 skirsnis apie Komisijos atliekamą atsakymų nagrinėjimą (tikslumas ir išsamumas, prašymas pateikti papildomos informacijos),

— 4.5 skirsnis apie atsakymų tvirtinimą,

— 4.6 skirsnis apie atsakymų pašalinimą iš RAPEX taikomosios programos visam laikui.

5. Praktiniai ir techniniai susitarimai

„Pranešimus pagal 11 straipsnį“ ir atsakymus į juos rengia ir siunčia Komisijai RAPEX ryšių palaikymo institucijos, naudodamos RAPEX taikomąją programą. Pranešimo pagal 11 straipsnį tvarkai taikomi gairių II dalies 5.1–5.3 skirsniai dėl RAPEX tinklų (nustatytų ES ir nacionaliniu lygmenimis) veikimo ir dėl praktinių bei techninių susitarimų (kalbų vartojimo, interneto taikomosios programos ir veikimo ne įprastomis darbo valandomis).

IV DALIS

PRIEDĖLIAI

1. Standartinė pranešimo forma

2. Atsakymo forma

3. Valstybėms narėms taikomi galutiniai terminai

Pranešimo tvarka Veiksmas Galutinis terminas Bendrijos skubaus keitimosi informacija sistema (RAPEX), nustatyta pagal BGSD 12 straipsnį Pranešimai „Skubių veiksmų reikalaujančio pranešimo pagal 12 straipsnį“ išsiuntimas 3 dienos nuo: — „privalomųjų priemonių“ priėmimo arba sprendimo priimti tokias priemones dienos, arba — informacijos apie „savanoriškąsias priemones“ gavimo dienos. „Pranešimo pagal 12 straipsnį“ išsiuntimas 10 dienų nuo: — „privalomųjų priemonių“ priėmimo arba sprendimo priimti tokias priemones dienos, arba — informacijos apie „savanoriškąsias priemones“ gavimo dienos. Priemonių patvirtinimas, jeigu pranešimas išsiųstas prieš nusprendžiant priimti priemones 45 dienos nuo pranešimo pateikimo dienos Pranešimo atnaujinimas 5 dienos nuo informacijos apie pokyčius, dėl kurių reikia padaryti pranešimo pakeitimus, gavimo dienos Atsakymai Tolesni veiksmai dėl: „Skubių veiksmų reikalaujančio pranešimo pagal 12 straipsnį“ 20 dienų nuo pranešimo gavimo dienos „Pranešimo pagal 12 straipsnį“ ir dėl „Europos Komisijos išsiųsto pranešimo“ 45 dienos nuo pranešimo gavimo dienos Atsakymas į: „Skubių veiksmų reikalaujantį pranešimą pagal 12 straipsnį“ 3 dienos nuo: — gaminio, apie kurį pranešta, aptikimo rinkoje dienos, arba — rizikos vertinimo, kurio rezultatai kitokie, užbaigimo, arba — papildomos informacijos gavimo dienos. „Pranešimą pagal 12 straipsnį“ ir į „Europos Komisijos išsiųstą pranešimą“ 5 dienos nuo: — gaminio, apie kurį pranešta, aptikimo rinkoje dienos, arba — rizikos vertinimo, kurio rezultatai kitokie, užbaigimo, arba — papildomos informacijos gavimo dienos. Atsakymo atnaujinimas 5 dienos nuo informacijos apie pokyčius, dėl kurių reikia padaryti atsakymo pakeitimus, gavimo dienos Pranešimo tvarka, nustatyta pagal BGSD 11 straipsnį Pranešimai „Pranešimo pagal 11 straipsnį“ išsiuntimas 10 dienų nuo „privalomųjų priemonių“ priėmimo Pranešimo atnaujinimas 5 dienos nuo informacijos apie pokyčius, dėl kurių reikia padaryti pranešimo pakeitimus, gavimo dienos

4. Komisijai taikomi galutiniai terminai

Pranešimo tvarka Veiksmas Galutinis terminas Bendrijos skubaus keitimosi informacija sistema (RAPEX), nustatyta pagal BGSD 12 straipsnį Pranešimai „Skubių veiksmų reikalaujančio pranešimo pagal 12 straipsnį“ patvirtinimas 3 dienos nuo pranešimo gavimo „Pranešimo pagal 12 straipsnį“ patvirtinimas 5 dienos nuo pranešimo gavimo „Informacinio pranešimo“ patvirtinimas 10 dienų nuo pranešimo gavimo Atsakymai Išsiųsto atsakymo į „skubių veiksmų reikalaujantį pranešimą pagal 12 straipsnį“ patvirtinimas 3 dienos nuo atsakymo gavimo Išsiųsto atsakymo į „pranešimą pagal 12 straipsnį“ ir į „Europos Komisijos išsiųstą pranešimą“ patvirtinimas 5 dienos nuo atsakymo gavimo Išsiųsto atsakymo į „informacinį pranešimą“ patvirtinimas 10 dienų nuo atsakymo gavimo Pranešimo tvarka, nustatyta pagal BGSD 11 straipsnį Pranešimai „Pranešimo pagal 11 straipsnį“ patvirtinimas 10 dienų nuo pranešimo gavimo Atsakymai Išsiųsto atsakymo į „pranešimą pagal 11 straipsnį“ patvirtinimas 10 dienų nuo pranešimo gavimo

5. Vartotojų gaminių rizikos vertinimo gairės

TURINYS

1. Įvadas

2. Rizikos vertinimas. apžvalga

2.1. Rizika – pavojaus ir tikimybės derinys

2.2. Trijų etapų rizikos vertinimas

2.3. Keletas naudingų patarimų

3. Pakopinis rizikos vertinimas

3.1. Gaminys

3.2. Gaminio keliamas pavojus

3.3. Vartotojas

3.4. Sužalojimų scenarijus: veiksniai, lemiantys sužalojimą (-us)

3.5. Sužalojimo sunkumas

3.6. Sužalojimo tikimybė

3.7. Rizikos nustatymas

4. Nuo rizikos prie veiksmų

5. Trumpai – kaip parengti rizikos vertinimą

6. Pavyzdžiai

6.1. Sulankstomoji kėdė

6.2. Kištukinių lizdų apsaugai

6.3. Jautrumo analizė

1 lentelė. Vartotojai

2 lentelė. Pavojai, tipiški sužalojimų scenarijai ir tipiški sužalojimai

3 lentelė. Sužalojimo sunkumas

4 lentelė. Sužalojimo sunkumo ir tikimybės derinio keliamas rizikos lygis

Terminų žodynėlis

1. Įvadas

Vartojami ar naudojami vartotojų gaminiai gali padaryti žalos, pvz., naudojant įkaitusią laidynę galima nusideginti, žirkles ar peilius – įsipjauti, o buitinis valiklis gali pažeisti odą. Tokio pobūdžio žala nėra įprastas reiškinys, nes esama bendrų žinių ar instrukcijų, kuriose nurodyta, kaip saugiai vartoti vartotojų gaminius. Vis dėlto žalos rizika tebeegzistuoja.

Šią riziką galima vertinti įvairiai. Vartotojų gaminių keliamai rizikai išmatuoti ir įvertinti taikoma daug būdų, kaip antai nomogramų metodas (22), matricos metodas (23) ir metodas, anksčiau rekomenduotas ES RAPEX skubaus įspėjimo sistemai (24). Nors dėl bendrų rizikos vertinimo principų visada sutariama, rizikos matavimo ir vertinimo metodai nuolat plėtojami. Dėl to atsirado skirtingų rezultatų ir vyko daug diskusijų, taip pat ir apie tai, koks praktinis būdas galėtų būti geriausias.

Taigi šių rizikos vertinimo gairių tikslas – pagerinti padėtį ir Bendrosios gaminių saugos direktyvos (25) sistemoje nustatyti skaidrų ir realų metodą, kurį valstybių narių kompetentingos institucijos galėtų deramai naudoti, vertindamos ne maisto vartotojų gaminių keliamą pavojų. Šios gairės pagrįstos kitiems tikslams parengtu rizikos vertinimo metodu (26), pritaikytu specialiesiems ne maisto vartotojų gaminių reikalavimams.

Žinoma, prieš tai, kai bus įmanoma praktiškai taikyti šias gaires, prireiks tam tikro mokymo, bet rizikos vertinimo patirtis gerokai palengvins šią užduotį. Padės ir rizikos vertintojų keitimasis nuomonėmis, nes per daug metų jų sukauptos žinios ir patirtis yra neįkainojami.

Rizikos vertinimo metodas kuriamas mažais lengvai įvaldomais etapais, ir šios gairės padeda sutelkti dėmesį į svarbius gaminio, jo vartotojo (-ų) ir jo paskirties (paskirčių) klausimus ir nuo pat pradžių nustatyti galimus rizikos vertintojų nuomonių skirtumus, taip išvengiant daug laiko reikalaujančių diskusijų. Taigi remiantis šiomis gairėmis turėtų būti gaunami nuoseklūs ir patikimi rizikos vertinimo rezultatai, kurie būtų pagrįsti įrodymais ir mokslu, tad galiausiai turėtų būti pasiektas plačiai priimtinas sutarimas dėl rizikos, kurią gali kelti daugybė ne maisto vartotojų gaminių.

Trumpa apžvalga ir struktūrinė schema, kaip parengti rizikos vertinimą pagal šias gaires, pateikta 5 skirsnyje „Vartotojų gaminiai“ visose šiose gairėse reiškia ne maisto vartotojų gaminius.

Šios gairės neskirtos pakeisti kitas gaires, kurios gali būti skirtos labai specifiniams gaminiams arba gali būti specialiai nustatytos teisės aktuose, pvz., cheminių medžiagų, kosmetikos priemonių, vaistų ar medicinos prietaisų srityje. Itin rekomenduojama naudotis šiomis specialiosiomis gairėmis, nes jos specialiai pritaikytos, tačiau kaip geriausia įvertinti gaminio keliamą riziką, visais atvejais spręs rizikos vertintojas.

Šios gairės taip pat neskirtos naudoti gamintojų „vien tik tam, kad būtų išvengta rimto pavojaus“ kuriant ir gaminant gaminius. Vartotojų gaminiai turi būti saugūs, ir šiomis gairėmis siekiama padėti institucijoms nustatyti rimtą pavojų, kai, nepaisant visų gamintojo pastangų, gaminys nėra saugus.

2. Rizikos vertinimas. Apžvalga

2.1. Rizika – pavojaus ir tikimybės derinys

Rizika bendrai suvokiama kaip kažkas keliančio pavojų žmonių sveikatai arba net gyvybei, arba tai, kas gali padaryti didelę materialinę žalą. Vis dėlto žmonės prisiima riziką, suvokdami galimą žalą, nes žala patiriama ne visais atvejais. Pavyzdžiui:

— Lipant kopėčiomis visada yra galimybė nukristi ir susižaloti. Taigi „kritimas“ yra „neatsiejamai susijęs su kopėčiomis“; tai būdinga naudojimuisi kopėčiomis ir tokios galimybės negalima atmesti. Taigi „kritimas“ vadinamas kopėčioms būdingu pavojumi. Tačiau šis pavojus ne visada pasireiškia, nes daugybė žmonių lipa kopėčiomis nekrisdami ir nesusižalodami. Tai rodo, kad egzistuoja tam tikras būdingo pavojaus pasireiškimo galimumas (arba tikimybė), o ne tikrumas. Pavojaus esama nuolat, tačiau jo pasireiškimo tikimybę galima kuo labiau sumažinti, pvz., jeigu kopėčiomis lipantis asmuo elgiasi atsargiai.

— Naudojant buitinį valiklį, kurio sudėtyje yra natrio hidroksido, užsikimšusiems nutekamiesiems vamzdžiams išvalyti, visada egzistuoja galimybė labai sunkiai pažeisti odą, jeigu gaminio patektų ant odos, arba net visam laikui apakti, jeigu gaminio lašelių patektų į akį. Taip yra dėl to, kad natrio hidroksidas yra itin stipriai ėsdinanti medžiaga, o tai reiškia, kad valiklis savaime pavojingas. Vis dėlto, kai valiklis tinkamai naudojamas, pavojus nepasireiškia. Tinkamas naudojimas gali, be kita ko, reikšti plastikinių pirštinių mūvėjimą ir apsauginių akinių naudojimą. Tokiu atveju oda ir akys apsaugomi, tad žalos tikimybė gerokai sumažinama.

Taigi rizika – galimos žalos vartotojui sunkumo ir tikimybės, kad tokia žala galėtų būti patirta, derinys.

2.2. Trijų etapų rizikos vertinimas

Rizikai nustatyti prireikia trijų etapų:

1. Numatomas sužalojimų scenarijus, pagal kurį vartotojas patiria žalą dėl gaminiui būdingo pavojaus (žr. 1 lentelę). Nustatomas vartotojo sužalojimo sunkumas. Gaminiui būdingo pavojaus išmatavimo ir įvertinimo matas – nepageidaujamo poveikio, kurį jis gali padaryti vartotojo sveikatai, mastas. Taigi rizikos vertintojas numato „sužalojimų scenarijų“, kuriame žingsnis po žingsnio aprašo, kaip pavojus gali sukelti vartotojo sužalojimą (žr. 2 lentelę). Trumpai tariant, sužalojimų scenarijuje aprašomas nelaimingas atsitikimas, kurį vartotojas patiria vartodamas aptariamą gaminį, ir vartotojo sužalojimo, patirto dėl to nelaimingo atsitikimo, sunkumas. Sužalojimo sunkumas gali skirtis atsižvelgiant į gaminio keliamą pavojų, į būdą, kaip vartotojas vartoja gaminį, į vartotojo, kuris vartoja gaminį, rūšį ir į daugybę kitų veiksnių (žr. 3 skirsnį). Kuo sunkesnis sužalojimas, tuo didesnis jį sukėlęs pavojus, ir atvirkščiai. Taigi „sužalojimo sunkumas“ yra priemonė pavojui išmatuoti ir įvertinti. Šiose gairėse siūlomi 4 sunkumo lygiai – nuo sužalojimų, kurie paprastai visiškai pašalinami, iki labai sunkių sužalojimų, kurie lemia didesnę nei maždaug 10 % nuolatinę negalią ar net sukelia mirtį (žr. 3 lentelę).

2. Nustatoma praktinio vartotojo sužalojimo tikimybė atsižvelgiant į gaminiui būdingą pavojų. Sužalojimų scenarijuje aprašoma, kaip vartotojas sužalojamas dėl pavojaus, tačiau esama tik tam tikros šio scenarijaus išsipildymo tikimybės. Tikimybė gali būti išreikšta trupmena, pvz., „> 50 %“ arba „> 1/1 000“ (žr. 4 lentelės kairiąją pusę).

3. Pavojus (sužalojimo sunkumo atžvilgiu) suderinamas su tikimybe (išreikšta trupmena) rizikai nustatyti. Taip suderinti rodiklius galima pažvelgus į abi vertes atitinkamoje lentelėje (žr. 4 lentelę); lentelėje nurodomo lygio rizika gali būti „rimta“, „didelė“, „vidutinė“ ir „maža“.

Jeigu numatomi skirtingi sužalojimų scenarijai, reikėtų nustatyti kiekvieno iš tų scenarijų riziką, ir didžiausia rizika pažymima kaip gaminio keliamas „pavojus“. Didžiausia rizika paprastai yra lemiama, nes aukšto lygio apsaugą galima veiksmingai užtikrinti tik imantis veiksmų didžiausios rizikos atžvilgiu.

Kita vertus, nustatyta rizika gali būti mažesnė už didžiausią riziką, tačiau gali pareikalauti specialiųjų rizikos mažinimo veiksmų. Tokiu atveju taip pat svarbu imtis priemonių ir dėl tos rizikos, kad visi pavojai būtų veiksmingai sumažinti.

Užbaigus visus nurodytus etapus, rizikos vertinimas iš esmės baigtas.

Struktūrinė schema, kaip parengti rizikos vertinimą, pateikta 5 skirsnio pabaigoje.

2.3. Keletas naudingų patarimų

Ieškokite informacijos

Kaip matyti iš pateiktų pavyzdžių, kiekviename iš nurodytų rizikos vertinimo etapų reikia numatyti, kas galėtų nutikti ir kokia yra tokio nutikimo tikimybė, nes nagrinėjamas gaminys nelaimingo atsitikimo paprastai dar nebūtų sukėlęs, taigi rizika (dar) nebūtų pasireiškusi. Šiuo atveju naudinga vartojant panašius gaminius anksčiau įgyta patirtis, taip pat visa kita informacija apie gaminį, pvz., apie dizainą, mechaninį stabilumą, cheminę sudėtį, veikimą, naudojimo instrukcijos, įskaitant galimus patarimus dėl rizikos valdymo, informacija apie vartotojus, kuriems jis skirtas (ir tuos, kuriems jis neskirtas), bandymų ataskaitos, statistiniai duomenys apie nelaimingus atsitikimus, ES sužalojimų duomenų bazės (angl. IDB) (27) duomenys, informacija apie vartotojų skundus ir apie įvairių vartotojų elgseną jiems vartojant gaminį, taip pat informacija apie gaminio susigrąžinimus. Be to, teisės aktuose, gaminių standartuose arba kontroliniuose sąrašuose (kaip antai ISO 14121 – Mašinų sauga. Rizikos vertinimas) nustatyti gaminiui keliami reikalavimai taip pat gali būti naudingi informacijos šaltiniai.

Vis dėlto vertintini gaminiai gali būti gana specifiniai, taigi šiuose šaltiniuose gali ir nebūti reikalingos informacijos. Surinkta informacija taip pat gali būti neišsami, nenuosekli arba nevisiškai patikima. Tokia, visų pirma, gali būti statistinė informacija apie nelaimingus atsitikimus, kai registruojama tik gaminio kategorija. Nelaimingų atsitikimų nebuvimas, mažas nelaimingų atsitikimų skaičius ar nedidelis nelaimingų atsitikimų sunkumas neturėtų būti laikomas pagrindu manyti, kad rizika yra nedidelė. Su konkrečiu gaminiu susiję statistiniai duomenys taip pat turi būti vertinami itin atsargiai, nes gaminys laikui bėgant galėjo pasikeisti – tiek jo dizainas, tiek sudėtis. Informacija turi