Oficialusis leidinys L 165 , 20/06/1974 p. 0016 - 0025

specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 13 tomas 4 p. 0012

specialusis leidimas graikų k.: skyrius 13 tomas 2 p. 0247

specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 13 tomas 4 p. 0012

specialusis leidimas ispanų kalba: skyrius 13 tomas 3 p. 0230

specialusis leidimas portugalų kalba skyrius 13 tomas 3 p. 0230



Tarybos direktyva 1974 m. birželio 4 d. dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių motorinių transporto priemonių vidaus įtaisus (vairo mechanizmo elgsena transporto priemonei susidūrus su kliūtimi), suderinimo (74/297/EEB) EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA, atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač jos 100 straipsnį, atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą, atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [1], atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2], kadangi techniniai reikalavimai, kuriuos motorinės transporto priemonės privalo atitikti pagal nacionalines teisės normas, inter alia siejasi su vairo mechanizmo elgsena transporto priemonei susidūrus su kliūtimi; kadangi šie reikalavimai atskirose valstybėse narėse skiriasi; kadangi dėl to būtina, kad visos valstybės narės arba papildytų, arba vietoje galiojančių jose nuostatų priimtų vienodus reikalavimus ypač siekiant, kad EEB tipo patvirtinimo tvarka, kuri buvo svarstoma 1974 m. vasario 6 d. Tarybos direktyvoje [3] dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių motorinių transporto priemonių ir jų priekabų tipo patvirtinimą, suderinimo, galėtų būti taikoma kiekvienam transporto priemonės tipui; kadangi kabinoje pritvirtinto galinio vaizdo veidrodžio bendruosius reikalavimus nustato 1971 m. kovo 1 d. Tarybos direktyva [4], o keleivio kabinos vidaus įtaisų, valdymo prietaisų išdėstymo, stogo, sėdynės užpakalinės dalies bei atlošo bendruosius reikalavimus – 1973 [5] m. gruodžio 17 d. Tarybos direktyva; kadangi vidaus įtaisų, saugos diržų ir sėdynių įtvirtinimo įtaisų, galvos atramų ir valdymo įtaisų identifikavimo kiti reikalavimai bus nustatyti vėliau; kadangi nustačius suderintus reikalavimus turi sumažėti motorinių transporto priemonių vairuotojų rizika susižeisti arba tų priemonių vairuotojai turėtų patirti ne tokias sunkias traumas, ir dėl to tie suderinti reikalavimai užtikrintų kelių eismo saugumą visoje Bendrijoje; kadangi, jei tai yra suderinti reikalavimai, tikslinga pasinaudoti suderintais reikalavimais, kuriuos yra nustačiusi JTO Europos ekonominė komisija savo Reglamente Nr. 12 [6] (Vienodos transporto priemonių patvirtinimo nuostatos atsižvelgiant į vairuotojo apsaugą nuo vairo mechanizmo, jeigu vairuotojas atsitrenktų į tą mechanizmą), kuris yra pridėtas prie 1958 m. kovo 20 d. sutarties dėl motorinės transporto priemonės įrangos ir sudėtinių dalių patvirtinimo ir abipusio pripažinimo vienodų sąlygų, PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ: 1 straipsnis Šioje direktyvoje "transporto priemonė" – tai bet kokia M1 kategorijos (apibrėžtos 1970 m. vasario 6 d. direktyvoje) motorinė transporto priemonė, skirta naudoti keliuose, turinti kėbulą arba be jo, bent keturis ratus, kurios maksimalus konstrukcinis greitis viršija 25 km/h, išskyrus transporto priemonę, kuri valdoma iš kabinos, esančios virš variklio, kaip apibrėžta I priedo 2.7 punkte. 2 straipsnis Jokia valstybė narė negali atsisakyti suteikti EEB tipo patvirtinimą arba nacionalinį tipo patvirtinimą motorinei transporto priemonei dėl priežasčių, susijusių su vairo mechanizmo elgsena transporto priemonei atsitrenkus į kliūtį, jeigu jis atitinka I, II ir III prieduose nustatytus reikalavimus. 3 straipsnis Jokia valstybė narė negali atsisakyti arba uždrausti parduoti ar įregistruoti, pradėti eksploatuoti arba naudoti bet kokios transporto priemonės dėl priežasčių, susijusių su vairo mechanizmo elgsena transporto priemonei atsitrenkus į kliūtį, jeigu jis atitinka I, II ir III prieduose nustatytus reikalavimus. 4 straipsnis Valstybė narė, suteikusi transporto priemonei patvirtinimą, imasi visų būtinų priemonių užtikrinti, kad jai būtų praneša apie bet kokį I priedo 2.2 punkte nurodytų sudėtinių dalių arba techninių charakteristikų modifikavimą. Tos valstybės narės kompetentingos institucijos sprendžia, ar su modifikuoto tipo transporto priemone būtina atlikti naujus bandymus, ir ar reikia parengti naują ataskaitą. Jeigu tų bandymų metu nustatoma, kad nesilaikoma šios direktyvos reikalavimų, atliktam modifikavimui nesuteikiamas EEB tipo patvirtinimas. 5 straipsnis Pakeitimai, kuriuos būtina priimti, kad I, II, III ir IV priedų reikalavimai būtų derinami su technikos pažanga, priimami pagal 1970 m. vasario 6 d. Tarybos direktyvos dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių motorinių transporto priemonių ir jų priekabų tipo patvirtinimą, suderinimo 13 straipsnyje numatytą tvarką. 6 straipsnis 1. Valstybės narės priima savo nacionalines nuostatas, kurios, įsigaliojusios per 18 mėnesių nuo pranešimo apie šią direktyvą dienos, įgyvendina šią direktyvą, ir nedelsdamos apie tai praneša Komisijai. 2. Valstybės narės užtikrina, kad teisės aktų tekstai, kuriuos jos priima šios direktyvos taikymo srityje, būtų perduoti Komisijai. 7 straipsnis Ši direktyva skirta valstybėms narėms. Priimta Liuksemburge, 1974 m. birželio 4 d. Tarybos vardu Pirmininkas H. D. Genscher [1] OL C 14, 1973 3 27, p. 18. [2] OL C 60, 1973 7 26, p. 13. [3] OL L 42, 1974 2 23, p. 1. [4] OL L 68, 1971 3 22, p. 1. [5] OL L 38, 1974 2 11, p. 2. [6] EEK Ženevos dokumentas E/ECE/324/Add. 11. -------------------------------------------------- I PRIEDAS [1] APIBRĖŽIMAI, PARAIŠKA SUTEIKTI EEB TIPO PATVIRTINIMĄ, EEB TIPO PATVIRTINIMAS, SPECIFIKACIJOS, PATIKRINIMAI, PRODUKCIJOS ATITIKTIS (1.) 2. APIBRĖŽIMAI Šioje direktyvoje: 2.1. "Vairo mechanizmo elgsena transporto priemonei atsitrenkus į kliūtį" – tai to mechanizmo elgsena, kai jį paveikia dviejų tipų jėga, t. y.: 2.1.1. transporto priemonės priekinio susidūrimo metu sukurta jėga, dėl kurios vairo kolonėlė gali pasislinkti atgal, 2.1.2. vairuotojo masės inercijos sukurta jėga, dėl kurios vairuotojas trenkiasi į vairo kolonėlę, kai transporto priemonė priekine dalimi susiduria su kliūtimi. 2.2. "Transporto priemonės tipas" – tai motorinės transporto priemonės, kurios nesiskiria tokiomis svarbiomis ypatybėmis: 2.2.1. transporto priemonės dalies, esančios prieš vairaratį, konstrukcija, matmenimis, apdaila, ir sudėtinėmis medžiagomis; 2.2.2. didžiausia leistina transporto priemonės mase. 2.3. "Vairuotojo tiesiogiai valdoma vairo mechanizmo dalis" – tai valdymo įtaisas, paprastai vairaratis, kurį valdo vairuotojas. 2.4. "Vairo kolonėlė" – tai vairo veleno korpusas. 2.5. "Vairo velenas" – tai sudėtinė dalis, kuri vairaračio sukimo momentą perduoda vairo pavarai. 2.6. "Vairo mechanizmas" – tai įtaisas, kurį sudaro vairuotojo tiesiogiai valdoma vairo mechanizmo dalis, vairo kolonėlė, pagalbiniai įtaisai, vairo velenas, vairo pavaros korpusas ir visos kitos sudėtinės dalys, pavyzdžiui, skirtos absorbuoti energijai, jeigu vairuotojas atsitrenktų į vairaratį. 2.7. "Transporto priemonės vairavimas iš kabinos, esančios virš variklio" – tai tokia transporto priemonės konfigūracija, kai daugiau nei pusė variklio ilgio yra priešingoje pusėje nuo priekinio stiklo pagrindo toliausiai priekyje matomo taško, ir vairaračio stebulė yra priekiniame transporto priemonės ilgio ketvirtyje. 3. PARAIŠKA PATVIRTINTI EEB TIPĄ 3.1. Paraišką transporto priemonės tipui suteikti EEB patvirtinimą pateikia gamintojas arba įgaliotasis jo atstovas. 3.2. Su paraiška pateikiama po tris toliau paminėtų dokumentų, kuriuose nurodyta tokia informacija, egzempliorius: 3.2.1. išsamus transporto priemonės aprašymas, kuriame nurodoma transporto priemonės dalies, esančios prieš vairuotojo tiesiogiai valdomą vairo mechanizmo dalį, konstrukcija, matmenys, apdaila ir sudėtinės medžiagos; 3.2.2. atitinkamo mastelio ir pakankamai detalūs vairo mechanizmo ir jo pritvirtinimo prie transporto priemonės važiuoklės ir kėbulo brėžiniai; ir 3.2.3. techninis mechanizmo aprašymas. 3.3. Techninės priežiūros centrui, atsakingam už patvirtinimo bandymų atlikimą, turi būti pristatyta: 3.3.1. tipo, kuris turi būti patvirtintas, reikalavimus atitinkantis transporto priemonės bandomasis pavyzdys, kuris bandomas pagal 5.1 punkto nuostatas; 3.3.2. gamintojo nuožiūra arba kita transporto priemonė, arba jos tokios sudėtinės dalys, kurios yra svarbios, kad būtų atliktas 5.2 punkte nurodytas bandymas. 4. EEB TIPO PATVIRTINIMAS (4.1.) (4.2.) 4.3. Prie EEB tipo patvirtinimo liudijimo pridedama IV priede nurodytą pavyzdį atitinkanti forma. (4.4.) (4.5.) (4.6.) 5. SPECIFIKACIJOS 5.1. Kai nepakrautas automobilis be manekeno, važiuojantis 48,3 km/h greičiu susiduria su kliūtimi, vairo kolonėlės viršus ir jos velenas atgal, horizontaliai ir lygiagrečiai išilginei transporto priemonės ašiai pasislenka ne daugiau kaip 12,7 cm atsižvelgiant į transporto priemonės tašką, kuris nepasislenka dėl smūgio, atstumas nustatomas atliekant dinaminį matavimą. 5.2. Kai žmogaus kūno modelis bent 24,1 km/h greičiu trenkiasi į vairuotojo tiesiogiai valdomą vairo mechanizmo dalį, jėga, kuria to manekeno "krūtinė" spaudžia vairuotojo tiesiogiai valdomą vairo mechanizmo dalį, nėra didesnė kaip 1111 daN. 5.2.1. Vairuotojo tiesiogiai valdoma vairo mechanizmo dalis yra suprojektuota, pagaminta ir pritvirtinta taip, kad ji būtų be jokio pavojingo gruoblėtumo arba aštrių briaunų, didinančių pavojų vairuotojui susižeisti arba jo traumų sunkumą, jeigu transporto priemonė susidurtų su kliūtimi. 5.2.2. Vairuotojo tiesiogiai valdoma vairo mechanizmo dalis yra suprojektuota, pagaminta ir pritvirtinta taip, kad į jos sudėtį neįeitų sudėtinės dalys arba įtaisai, įskaitant garsinio signalo valdymo įtaisą ir pagalbinius įtaisus, galintys užkliūti už vairuotojo drabužių arba juvelyrinių papuošalų, kai vairuotojas atlieka įprastus transporto priemonės vairavimo judesius. 6. BANDYMAI II ir III prieduose nurodytais būdais patikrinama, ar laikomasi 5 punkto reikalavimų. 7. PRODUKCIJOS ATITIKTIS (7.1.) 7.2. Siekiant patikrinti atitiktį tikrinamas pakankamas skaičius atsitiktinai parinktų pagamintų transporto priemonių. 7.3. Paprastai pirmiau minėtų patikrinimų metu atliekami tik išmatavimai. Tačiau prireikus transporto priemonės bandomos pagal 5 punkto nuostatas. [1] Priedų tekstas, išskyrus 2.1. punktą, iš esmės atitinka Jungtinių Tautų organizacijos Europos ekonomikos komisijos pirmiau minėto reglamento Nr. 12 tekstą; pirmiausiai sutampa skirstymas skirsniais; jeigu reglamento Nr. 12 kokio nors punkto neatitinka tų priedų punktas, tokio punkto numeris oficialiam naudojimui nurodomas skliausteliuose. -------------------------------------------------- II PRIEDAS TRANSPORTO PRIEMONĖS PRIEKINIO SUSIDŪRIMO SU KLIŪTIMI BANDYMAS 1. TIKSLAS Šiuo bandymu siekiama patikrinti, ar transporto priemonė atitinka I priedo 5.1 punkte nustatytus reikalavimus. 2. ĮRENGINIAI, BANDYMO ATLIKIMO TVARKA IR MATUOKLIAI 2.1. Bandymo vieta Bandymo vieta turi būti pakankamai erdvi, kad joje tilptų transporto priemonės įsibėgėjimo kelias, kliūtis ir bandymui atlikti būtini įrenginiai. Galinė transporto priemonės įsibėgėjimo kelio dalis, bent 5 m ilgio, turi būti horizontali, plokščia ir nejudanti. 2.2. Kliūtis Kliūtis – tai bent 3 m ilgio, 1,5 m aukščio bei 0,6 storio gelžbetonio blokas. Bloko siena, į kurią trenkiasi transporto priemonė, turi būti statmena transporto priemonės įsibėgėjimo kelio paskutinei daliai ir padengta 2 cm storio fanera. Už gelžbetonio bloko turi būti supilta bent 90 metrinių tonų žemės. Gelžbetonio ir žemės kliūtį galima pakeisti kliūtimis, kurių yra toks pats priekinis plotas ir su kuriomis atlikus bandymus gaunami tokie patys rezultatai. 2.3. Slenkamasis transporto priemonės judėjimas Transporto priemonė susidūrimo su kliūtimi metu turi riedėti išjungta pavara, jos variklio suteiktu greičiu. Transporto priemonė kliūtį turi privažiuoti taip, kad jos judėjimo kryptis būtų statmena susidūrimo sienai; vertikali vidurinė transporto priemonės priekinės dalies linija nuo vertikalios vidurinės susidūrimo sienos linijos į šoną gali būti nukrypusi ne daugiau kaip ± 30 cm. 2.4. Transporto priemonės elgsena Atliekant bandymą, transporto priemonė turi turėti visas įprastas sudėtines dalis ir įrangą. Be to, keleiviui skirtoje vietoje esantys daiktai (atverčiama vairuotojo sėdynė, galinės sėdynės pagrindas ir t. t.) atsitiktinai neturi trenktis į vairaratį. 2.5. Greitis Transporto priemonės greitis susidūrimo metu turi būti 48,3–53,1 km/h. 2.6. Matuokliai 2.6.1. Matuoklių, kuriais registruojami 3.1 punkte nurodytų matavimų parodymai, tikslumo laipsnis turi būti toks: 2.6.1.1. transporto priemonės greičio matuoklio atskaitos vertė yra 1/100, 2.6.1.2. laiko matuoklio: ne didesnis kaip 1/1000 sekundės, 2.6.1.3. susidūrimo pradžia (atskaitos taškas) tuo momentu, kai transporto priemonė susiduria su kliūtimi, užregistruojama įrašais ir filmuota medžiaga, kuri naudojama bandymo rezultatams įvertinti. 2.6.2. 3.1 punkte nurodytas atstumas turi būti išmatuotas ± 5 mm tikslumu. 3. REZULTATAI 3.1. Siekiant nustatyti, ar pasislinko atgal vairuotojo tiesiogiai valdoma vairo mechanizmo dalis, susidūrimo metu registruojami atstumo pokyčio [1] duomenys, kurie horizontalioje plokštumoje, lygiagrečiai išilginei transporto priemonės ašiai matuojami tarp vairo kolonėlės viršaus (ir veleno) bei to transporto priemonės taško, kurio padėtis susidūrimo metu nepasikeičia. Jeigu išmatavus nustatoma, kad greitis už vardinį 48,3 km/h yra didesnis, tas didesnis greitis sumažinamas iki pataisytos atitinkamo vardinio greičio vertės nustatytąjį greitį padauginant iš vardinio greičio ir to didesnio greičio santykio kvadrato. 3.2. Atlikus bandymą, apgadinta transporto priemonė aprašoma ataskaitoje; turi būti padaryta bent po vieną tokią transporto priemonės fotografiją: 3.2.1. kairiojo ir dešiniojo šonų, 3.2.2. priekio, 3.2.3. apačios, 3.2.4. deformuotą keleivio kabinos dalį. 4. LYGIAVERČIAI BANDYMO BŪDAI Leidžiama taikyti lygiaverčius neardomuosius bandymo būdus, jeigu 3 punkte nurodytus rezultatus galima gauti atlikus pakeičiamąjį bandymą arba atliekant apskaičiavimą, kuris grindžiamas pakeičiamojo bandymo rezultatais. Kai taikomi ne aprašyti 2 ir 3 punktuose, o kiti būdai, turi būti įrodyta, kad tie būdai yra lygiaverčiai. [1] Vietoje tokio duomenų registravimo galima išmatuoti didžiausią ir mažiausią atstumą. -------------------------------------------------- III PRIEDAS BANDYMAS NUSTATYTI GEBĖJIMĄ ABSORBUOTI ENERGIJĄ, KAI ATSITRENKIAMA Į VAIRUOTOJO TIESIOGIAI VALDOMĄ VAIRO MECHANIZMO DALĮ 1. TIKSLAS Šiuo bandymu nustatoma, ar transporto priemonė atitinka I priedo 5.2 punkte nustatytus reikalavimus. 2. ĮRENGINIAI, BANDYMO ATLIKIMO TVARKA IR MATUOKLIAI 2.1. Vairuotojo tiesiogiai valdomos vairo mechanizmo dalies pritvirtinimas 2.1.1. Vairuotojo tiesiogiai valdoma vairo mechanizmo dalis pritvirtinama priekiniame transporto priemonės skyriuje, kuris gaunamas transporto priemonės kėbulą skersai nupjaunant priekinių sėdynių aukštyje ir galbūt pašalinant stogą, priekinį stiklą ir duris. Tas transporto priemonės skyrius prie bandymo stendo nejudamai pritvirtinamas taip, kad jis nepasislinktų, kai į jį atsitrenkia žmogaus kūno modelis. 2.1.2. Tačiau gamintojo prašymu vairuotojo tiesiogiai valdomą vairo mechanizmo dalį galima pritvirtinti prie rėminės konstrukcijos, kuria imituojamas tos dalies pritvirtinimas prie vairo mechanizmo, jeigu, palyginti su tikrąja transporto priemone, "kėbulo priekinės dalies ir vairo mechanizmo" bei "rėminės konstrukcijos ir vairo mechanizmo": 2.1.2.1. toks pats geometrinis sudėtinių dalių išdėstymas, 2.1.2.2. didesnis tos rėminės konstrukcijos standumas. 2.2. Pirmo bandymo metu vairuotojo tiesiogiai valdoma vairo mechanizmo dalis pasukama taip, kad standžiausias jos stipinas būtų statmenas taškui, į kurį atsitrenkia žmogaus kūno modelis; jeigu vairuotojo tiesiogiai valdoma vairo mechanizmo dalis – tai vairaratis, bandymas pakartojamas taip, kad lanksčiausia vairaračio dalis būtų statmena susidūrimo taškui. Jei tai yra reguliuojama vairuotojo tiesiogiai valdoma vairo mechanizmo dalis, abu bandymai atliekami vairaratį sureguliavus taip, kad jis būtų vidurinėje padėtyje. 2.3. Žmogaus kūno modelis Žmogaus kūno modelio forma, matmenys, masė ir savybės atitinka nurodytuosius šio priedo priedėlyje. 2.4. Jėgų matavimai 2.4.1. Matuojama didžiausia horizontali ir išilginei transporto priemonės ašiai lygiagreti jėga, kuri veikia žmogaus kūno modelį, kai jis atsitrenkia į vairuotojo tiesiogiai valdomą vairo mechanizmo dalį. 2.4.2. Šią jėgą galima matuoti tiesiogiai arba netiesiogiai arba ją galima apskaičiuoti pagal bandymo metu nustatytas vertes. 2.5. Žmogaus kūno modelio slenkamasis judėjimas Žmogaus kūno modelį į priekį galima stumti bet kokiu būdu, jeigu atsitrenkdamas į vairuotojo tiesiogiai valdomą vairo mechanizmo dalį tas modelis būna atsiskyręs nuo savo variklio. Užbaigęs judėjimą beveik tiesia trajektorija, lygiagrečia išilginei priekinės automobilio dalies ašiai, žmogaus kūno modelis turi atsitrenkti į vairuotojo tiesiogiai valdomą vairo mechanizmo dalį. Į vairuotojo tiesiogiai valdomą vairo mechanizmo dalį žmogaus kūno modelis turi atsitrenkti tokiame taške, kuriame į tą dalį paprastai trenktųsi vairuotojo sėdynėje (ji pastumta iki galo į priekį) sėdintis 75,3 kg masės ir 1,73 m [1] ūgio žmogus, jeigu lygiagrečiai išilginei transporto priemonės ašiai jis būtų bloškiamas į priekį, kol atsitrenktų į vairaratį. 2.6. Greitis Į vairuotojo tiesiogiai valdomą vairo mechanizmo dalį žmogaus kūno modelis turi trenktis bent 24 km/h greičiu ir tas susidūrimo greitis pagal galimybes kuo labiau turi atitikti nurodytąjį. 2.7. Matuokliai 2.7.1. Matuoklių, kuriais registruojami 3.2 punkte nurodytų matavimų parodymai, tikslumo laipsnis turi būti toks: 2.7.1.1. žmogaus kūno modelio greičio matuoklio: ne daugiau kaip 2/100, 2.7.1.2. laiko matuoklio: ne didesnis kaip 1/1000 sekundės, 2.7.1.3. susidūrimo pradžia (atskaitos taškas) tuo momentu, kai žmogaus kūno modelis susiduria su vairuotojo tiesiogiai valdoma vairo mechanizmo dalimi, atkuriama užregistruotais duomenimis ir filmuota medžiaga, kuri naudojama bandymo rezultatams įvertinti, 2.7.1.4. jėgų matavimas: matavimo sritis yra 3290 daN. Jėga turi būti užregistruota be iškraipymų, kurie susiję su reiškiniu ir kurių dažnis ne didesnis kaip 1000 ciklų, registravimo tikslumas yra 2,5 % didžiausio matavimo intervalo arba ± 5 % realiosios reikšmės, 2.7.1.5. skersinis jautris: ne daugiau kaip 5 % matavimo srities. 3. REZULTATAI 3.1. Užbaigus bandymą, įvertinamas vairuotojo tiesiogiai valdomo vairo mechanizmo dalies apgadinimas ir tas apgadinimas aprašomas ataskaitoje; "vairuotojo tiesiogiai valdoma vairo mechanizmo dalis/vairo kolonėlė/prietaisų skydelis" bent po kartą nufotografuojama iš šono ir priekio. 3.2. Susidūrimo metu pagal 2.7 punkto nuostatas užregistruojamos visos jėgos, kuriomis vairuotojo tiesiogiai valdoma vairo mechanizmo dalis veikė žmogaus kūno modelio "krūtinę". 4. LYGIAVERČIAI BANDYMO BŪDAI Leidžiama taikyti lygiaverčius neardomuosius bandymo būdus, jeigu 3 punkte nurodytus rezultatus galima gauti atlikus pakeičiamąjį bandymą arba atliekant apskaičiavimą, kuris grindžiamas pakeičiamojo bandymo rezultatais. Kai taikomi ne aprašyti 2 ir 3 punktuose, o kiti būdai, turi būti įrodyta, kad tie būdai yra lygiaverčiai. [1] Šiuos matmenis atitinka 50 procentilių žmogaus kūno modelis, kurio techninės sąlygos nurodytos Nacionalinio sveikatos statistikos centro 11 leidinio knygoje Nr. 8, Jungtinių Amerikos Valstijų Sveikatingumo centro 1967 m. gegužės 12 d. leidinyje „Ugdymas ir gerovė“. -------------------------------------------------- III priedo priedėlis ŽMOGAUS KŪNO MODELIS +++++ TIFF +++++ -------------------------------------------------- IV PRIEDAS +++++ TIFF +++++ --------------------------------------------------