KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO REGLAMENTAS (ES) 2021/983

2021 m. birželio 17 d.

kuriuo importuojamai Kinijos Liaudies Respublikos kilmės apdirbamajai aliuminio folijai nustatomas laikinasis antidempingo muitas

EUROPOS KOMISIJA,

atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,

atsižvelgdama į 2016 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) 2016/1036 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos Sąjungos narėmis nesančių valstybių (1) (toliau – pagrindinis reglamentas), ypač į jo 7 straipsnį,

pasikonsultavusi su valstybėmis narėmis,

kadangi:

1. PROCEDŪRA

1.1. Inicijavimas

(1) 2020 m. spalio 22 d. Europos Komisija (toliau – Komisija), remdamasi Reglamento (ES) 2016/1036 5 straipsniu, inicijavo antidempingo tyrimą dėl importuojamos Kinijos Liaudies Respublikos (toliau – KLR, Kinija arba nagrinėjamoji šalis) kilmės apdirbamosios aliuminio folijos. Komisija Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje paskelbė pranešimą apie inicijavimą (2) (toliau – pranešimas apie inicijavimą).

(2) Komisija tyrimą inicijavo gavusi skundą (3), kurį 2020 m. rugsėjo 7 d. pateikė šeši Sąjungos gamintojai (toliau – skundo pateikėjai), pagaminantys daugiau kaip 50 % visos apdirbamosios aliuminio folijos (toliau – AAF arba tiriamasis produktas) Sąjungoje. Skunde pateikta pakankamai dempingo ir jo daromos materialinės žalos įrodymų, pagrindžiančių tyrimo inicijavimą.

1.2. Registracija

(3) Pagal pagrindinio reglamento 14 straipsnio 5a dalį Komisija išankstinio informacijos atskleidimo laikotarpiu turėtų registruoti importą, dėl kurio vykdomas antidempingo tyrimas, nebent ji turi pakankamai įrodymų, kad neįvykdyti tam tikri reikalavimai. Vienas šių reikalavimų, kaip nurodyta pagrindinio reglamento 10 straipsnio 4 dalies d punkte, yra tai, kad be tiriamuoju laikotarpiu žalą sukėlusio importo lygio turi būti nustatytas dar ir žymus importo augimas. Kaip matyti iš 1 lentelės, KLR kilmės apdirbamosios aliuminio folijos importas per penkis mėnesius po tyrimo inicijavimo sumažėjo 22 %, palyginti su tiriamuoju laikotarpiu (2019 m. liepos 1 d.–2020 m. birželio 30 d.). Kadangi byloje nebuvo duomenų, kad apdirbamosios aliuminio folijos, kaip apibrėžta 45 konstatuojamojoje dalyje, importui būtų būdingi sezoniniai svyravimai, Komisija nusprendė, kad nereikia taip pat palyginti 2019 m. lapkričio mėn.–2020 m. kovo mėn. importo lygio su importo lygiu per tuos pačius tiriamojo laikotarpio mėnesius. Inicijavus tyrimą gauti duomenys buvo pagrįsti nagrinėjamojo produkto TARIC kodais, nustatytais inicijuojant tyrimą. Šie duomenys buvo palyginti su vidutiniu mėnesio importu iš KLR per TL. 1 lentelė Importas iš Kinijos per TL ir po tyrimo inicijavimo (tonomis) Tiriamasis laikotarpis Tiriamojo laikotarpio mėnesio vidurkis 2020 m. lapkričio mėn.–2021 m. kovo mėn. 2020 m. lapkričio mėn.–2021 m. kovo mėnesio vidurkis Importas iš Kinijos į ES 44 276 3 689 14 465 2 893 Šaltinis – Eurostatas ir duomenų bazė „Surveillance II“.

(4) Taigi, Komisija nenustatė reikalavimo registruoti nagrinėjamojo produkto importo pagal pagrindinio reglamento 14 straipsnio 5a dalį, nes nebuvo tenkinama pagrindinio reglamento 10 straipsnio 4 dalies d punkte nustatyta sąlyga, t. y. nebuvo tolesnio žymaus importo augimo.

1.3. Suinteresuotosios šalys

(5) Pranešime apie inicijavimą suinteresuotosios šalys paragintos susisiekti su Komisija, kad galėtų dalyvauti tyrime. Be to, Komisija apie tyrimo inicijavimą konkrečiai pranešė skundo pateikėjams, žinomiems Sąjungos gamintojams, žinomiems eksportuojantiems gamintojams ir KLR valdžios institucijoms, žinomiems importuotojams ir naudotojams, taip pat žinomoms susijusioms asociacijoms, ir paragino juos dalyvauti tyrime.

(6) Suinteresuotosios šalys turėjo galimybę teikti pastabas dėl tyrimo inicijavimo ir pateikti prašymą išklausyti dalyvaujant Komisijai ir (arba) prekybos bylas nagrinėjančiam pareigūnui.

(7) Kelios šalys paprašė, kad Komisijos tarnybos jas išklausytų. Šalims, kurios prašymą pateikė iki nustatytų terminų, buvo suteikta galimybė būti išklausytoms.

1.4. Pastabos dėl inicijavimo

(8) Vienas naudotojas („Manreal“) ir penkių importuotojų („Cartonal Italia“, „Cutting Packaging“, „Now Plastics“, „QualityFoil“ ir „Transparent Paper“) konsorciumas teigė, kad skunde pateikta informacija buvo daug kur nenuosekli ir paremta nepagrįstomis ir nepatikimomis prielaidomis. Vienas iš eksportuojančių gamintojų, „Xiamen“, pateikė panašių argumentų.

(9) Pirma, suinteresuotosios šalys teigė, kad skunde buvo nenuosekliai agreguoti ES pramonės duomenys ir bendros skundo pateikėjams tenkančios AAF gamybos dalies duomenys. Skundo pateikėjai nevienodai nurodė jiems tenkančios Sąjungos pramonės dalies dydį kaip 69,93 %, 61,20 % ir 70 % visos Sąjungos gamybos.

(10) Komisija manė, kad paaiškinimai dėl šių skirtingų verčių skunde yra pakankamai aiškūs. Kaip nurodyta skundo 6 puslapyje, 69,93 % yra bendros visų skundo pateikėjų gamybos Sąjungoje procentinės dalies dydis. Jis sumažėtų iki 61,20 %, jei Komisija manytų, kad viena iš skundą pateikusių bendrovių neturėtų būti įtraukta į skaičiavimą dėl to, kad ta bendrovė iš KLR importuoja tik nedidelius AAF kiekius. 36 puslapyje skundo pateikėjai nurodė, kad žalos analizė yra dėl grupės bendrovių, įskaitant skundo nepateikusią „Novelis“, kurioms visoms kartu tenka ne mažiau kaip 70 % atitinkamos Sąjungos gamybos. Šis 70 % dydis yra visų skundo pateikėjų sudaroma ES gamybos dalis, t. y. 69,93 %, pridėjus „Novelis“ duomenis ir suapvalinus. Kadangi šis 70 % dydis naudojamas aprašyme, o ne skaičiavimui, suapvalinimas analizei įtakos neturi. Bet kokiu atveju, visi šie procentiniai dydžiai atitinka pagrindinio reglamento 5 straipsnio 4 dalyje nustatytą ribą.

(11) Antra, suinteresuotosios šalys nenuoseklumu laiko tai, kad skundo pateikėjai į savo žalos analizę įtraukė bendrovės „Novelis“, kuri nagrinėjamojo produkto gamybą sustabdė 2019 m., duomenis. Suinteresuotųjų šalių teigimu, dėl to būtų nepatikimi „Novelis“ gamybos nutraukimo poveikio bendrai AAF gamybai Sąjungoje 2019 m. ir tiriamuoju laikotarpiu (žr. 38 konstatuojamąją dalį), taip pat visos Sąjungos pagamintos produkcijos dalies, skirtos uždarajam naudojimui, duomenys.

(12) Skunde pateiktus paaiškinimus dėl „Novelis“ duomenų poveikio Komisija laikė patikimais. Skunde visoje žalos analizėje buvo nurodyti konkretūs „Novelis“ duomenys ar informacija, susijusi su „Novelis“, kuri parodė šių duomenų poveikį. Be to, „Novelis“ pasitraukimas iš nagrinėjamojo produkto gamybos yra Sąjungos pramonės pokyčių nagrinėjamuoju laikotarpiu dalis. Kadangi „Novelis“ duomenų įtraukimas buvo aiškiai nurodytas, Komisija galėjo įvertinti įtaką produkcijos uždarajam naudojimui, reikšmingą vertinant žalą. Pateikti įrodymai, įskaitant „Novelis“ duomenis, buvo laikomi pakankamais ir patikimais, kad tyrimo inicijavimas būtų pagrįstas.

(13) Trečia, suinteresuotosios šalys kritikavo skundo pateikėjų pasirinkimą pagrįsti savo visos Sąjungos gamybos apskaičiavimą EAFA (Europos aliuminio folijos asociacijos) duomenimis, koreguotais pagal skundo pateikėjų gamybos apimtį, taikant papildomą 5 % koregavimą atsižvelgiant į tai, kad dvi skundą pateikusios bendrovės negamino buitinės folijos, – pasak suinteresuotųjų šalių, toks metodas yra iš esmės nepatikimas ir pagrįstas prielaidomis. „Xiamen“ pridūrė, kad gamybos sumažėjimas atitinka suvartojimo tendenciją ir kad atitinkami rodikliai yra net šiek tiek geresni negu sumažėjusio suvartojimo. Be to, teigta, kad įvairių Sąjungos gamintojų pasitraukimas iš AAF rinkos buvo klaidingai apibūdintas kaip žalos pasekmė, priešingai nei pranešimuose spaudai, kuriuose šis įvykis buvo vertinamas teigiamai, nurodant, kad tai yra savanoriški verslo sprendimai.

(14) Komisija laikė EAFA duomenimis pagrįstą skaičiavimo metodą pakankamai patikimu, kad tyrimo inicijavimas būtų pagrįstas. „Xiamen“ argumentas, kad gamybos sumažėjimas yra tiesiog vartojimo sumažėjimo padarinys, neatitinka fakto, kad Sąjungos gamintojai šiuo laikotarpiu prarado rinkos dalį. Be to, pozityvūs Sąjungos gamintojų, nusprendusių pasitraukti iš rinkos, pranešimai spaudai nėra tvirtas realių pagrindinių priežasčių, dėl kurių tie gamintojai galėjo pasitraukti iš rinkos, įrodymas.

(15) Ketvirta, suinteresuotosios šalys teigė, kad skundo pateikėjų metodas, pagal kurį bendra pardavimo apimtis vertinta kaip „nagrinėjamojo produkto suvartojimas ES, atėmus visą nagrinėjamojo produkto importą“, yra netikslus, nes pagal jį neskiriamas pardavimas uždarojoje rinkoje. Jos teigė, kad atliekant analizę turėtų būti atsižvelgiama tik į ES atvirajai rinkai skirtą produkciją. „Xiamen“ papildomai pateikė argumentą, kad bent vienas Sąjungos gamintojas, kaip teigiama, gamina beveik išimtinai vien buitinės aliuminio folijos produktus ir tai dar labiau iškreipia apskaičiuotąją bendrąją pardavimo apimtį.

(16) Komisija manė, kad skundo pateikėjų taikytas metodas yra pakankamai tikslus skundui. Iš pardavimo nagrinėjamuoju laikotarpiu analizės 271 konstatuojamojoje dalyje akivaizdu, kad pardavimas uždarojoje rinkoje nėra pakankamai reikšmingas, jog dėl to reikėtų abejoti visos žalos analizės patikimumu.

(17) Penkta, suinteresuotosios šalys tvirtino, kad duomenys yra iškraipyti dėl naudojamų matavimo vienetų. Skunde pateikti duomenys tonomis, tačiau juos derėjo papildyti duomenimis apie vidutinį storį mikronais (mikrometrais), nes rinkos tendencija mažinti storį reikštų didesnę produkciją kvadratiniais metrais iš vienos tonos.

(18) Komisija manė, kad mažesnio storio AAF naudojimo tendencija nereiškia, jog duomenys, pateikti tonomis, nėra patikimi, nes jie taip pat papildyti rinkos dalies duomenimis, o perėjimo prie plonesnės folijos tendencija veikia visus gamintojus vienodai.

(19) Šešta, suinteresuotosios šalys užginčijo skunde pateiktų rodiklių patikimumą ir tikslumą nurodydamos kelis atskirus elementus, susijusius su skundo lentelėse pateiktų sumų skirtumais nuo skundo 1A.2 priedo nekonfidencialių versijų lentelėse pateiktų duomenų, kurie tariamai turėjo įtakos rodikliams.

(20) Komisija pažymėjo, kad tariami verčių neatitikimai atsirado dėl to, kad 1A.2 priede pateikta skundą pateikusių bendrovių agreguotų duomenų santrauka, o konfidencialioje versijoje nurodyti detalūs kiekvienos bendrovės duomenys. Be to, į skunde pateiktas lenteles įtraukti „Novelis“ duomenys, tačiau tai aiškiai nurodyta pačiame dokumente. Taigi, dėl pagrindiniame dokumente ir prieduose pateiktų skaičių neatitikimų neatsiranda nenuoseklumo. Be to, Komisija savo vertinimą pagrindė konkrečioms bendrovėms skirtuose konfidencialios versijos prieduose pateiktais detalesniais duomenimis. Todėl skirtingi duomenų pateikimo būdai neturėjo įtakos Komisijos gebėjimui įvertinti žalos rodiklius.

(21) Septinta, suinteresuotosios šalys tvirtino, kad skunde nepateikta tiesioginių įrodymų, jog dėl KLR kilmės importo daryta materialinė žala, ir nurodė įtarimų dėl makro ir mikrorodiklių trūkumus, argumentuodamos tuo, kad kai kurių rodiklių sumažėjimo neužfiksuota arba sumažėjimas yra nežymus.

(22) Komisija priminė, kad pagal pagrindinio reglamento 5 straipsnio 2 dalį skunde turi būti pateikta informacija, jei ji yra prieinama skundo pateikėjui, apie įtariamo importo dempingo kaina apimties pokyčius, tokio importo poveikį panašaus produkto kainoms Sąjungos rinkoje ir jo poveikį Sąjungos pramonei pagal Sąjungos pramonės būklę rodančius atitinkamus (bet ne būtinai visus) veiksnius ir rodiklius, pavyzdžiui, išvardytus pagrindinio reglamento 3 straipsnio 3 ir 5 dalyse. Šiuo atveju skunde pateiktoje konkrečios žalos analizėje pateikta įrodymų, leidžiančių teigti, jog į ES rinką skverbiasi daug importo iš Kinijos tokiomis kainomis, dėl kurių priverstinai labai mažinamos Sąjungos pramonės kainos ir priverstinai parduodama mažesnėmis kainomis. Todėl Komisija manė, kad skunde pateikta pakankamai įrodymų, jog tai darė materialinę žalą Sąjungos pramonei. Todėl šie tvirtinimai atmesti.

(23) Vienas naudotojas, „Alupol Packaging“, teigė, kad, priešingai skundo pateikėjų pateiktai produkto apibrėžčiai, apėmusiai žodžius „po valcavimo toliau neapdorota“, perkama AAF yra gamintojo dažnai toliau apdorojama, įskaitant suskaidymą, supjaustymą iki reikiamo pločio, užvyniojimą ant atitinkamų šerdžių su tinkamais skersmenimis, taip pat atkaitinimą (normalizavimą).

(24) Komisija manė, kad papildomi „Alupol Packaging“ nurodyti gamybos etapai yra neatsiejama gamybos proceso dalis ir produktai laikytini „po valcavimo toliau neapdorotais“. Be to, pločio parametras įeina į produkto kontrolės numerio (PKN) struktūrą. Todėl šis tvirtinimas buvo atmestas.

(25) Savo pastabose dėl inicijavimo įvairios suinteresuotosios šalys pateikė pastabų dėl prašymų neįtraukti mažesnio nei 6 mikronų storio AAF ir elektromobilių baterijoms naudojamos AAF. Inicijavimo etapu nebuvo jokių požymių, kad tokius segmentus reikėtų analizuoti atskirai. Tačiau Komisija nusprendė surinkti papildomų su šiais prašymais susijusių duomenų. Šios pastabos, taip pat pastabos dėl mažesnio storio folijos įtraukimo į produkto apibrėžtį apskritai aptariamos atskirai, 2.3 skirsnyje dėl prašymų dėl produktų neįtraukimo. Pastabos, susijusios su tikėtinu pasiūlos nepakankamumu tuo atveju, jei būtų nustatyti muitai, be kita ko, dėl uždarojo vartojimo ir dėl tariamai nepakankamų Sąjungos pramonės investicijų, aptariamos 6 skirsnyje dėl Sąjungos interesų.

1.5. Atranka

(26) Pranešime apie inicijavimą Komisija nurodė, kad pagal pagrindinio reglamento 17 straipsnį gali vykdyti suinteresuotųjų šalių atranką.

1.5.1. Sąjungos gamintojų atranka

(27) Pranešime apie inicijavimą Komisija nurodė preliminariai atrinkusi Sąjungos gamintojus. Bendroves ji atrinko remdamasi panašaus produkto gamybos ir pardavimo Sąjungoje tiriamuoju laikotarpiu apimtimi. Atrinkti trys Sąjungos gamintojai. Atrinktiems Sąjungos gamintojams teko daugiau kaip 50 % visos apskaičiuotos Sąjungos panašaus produkto gamybos apimties ir 40 % visos apskaičiuotos pardavimo apimties. Komisija paragino suinteresuotąsias šalis teikti pastabas dėl preliminariai atrinktų bendrovių. Pastabų dėl preliminariai atrinktų bendrovių negauta.

(28) Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, atrinktos bendrovės laikytos tipiškomis Sąjungos pramonės bendrovėmis.

1.5.2. Importuotojų atranka

(29) Kad galėtų nuspręsti, ar atranka yra būtina (o jei būtina – kad galėtų atrinkti bendroves), Komisija paprašė nesusijusių importuotojų pateikti pranešime apie inicijavimą nurodytą informaciją.

(30) Du nesusiję importuotojai pateikė prašomą informaciją ir sutiko, kad gali būti atrenkami. Dėl mažo gautų atsakymų skaičiaus nesusijusių importuotojų atrankos atlikti nereikėjo.

1.5.3. Eksportuojančių gamintojų atranka

(31) Kad galėtų nuspręsti, ar atranka yra būtina (o jei būtina – kad galėtų atrinkti bendroves), Komisija paprašė visų žinomų KLR eksportuojančių gamintojų pateikti pranešime apie inicijavimą nurodytą informaciją. Be to, Komisija paprašė Kinijos Liaudies Respublikos atstovybės Europos Sąjungoje nurodyti kitus eksportuojančius gamintojus, jei tokių yra, kurie galbūt norėtų dalyvauti tyrime, ir (arba) su jais susisiekti.

(32) Devyni nagrinėjamosios šalies eksportuojantys gamintojai pateikė prašomą informaciją ir sutiko, kad gali būti atrenkami. Pagal pagrindinio reglamento 17 straipsnio 1 dalį Komisija atrinko tris bendroves, remdamasi didžiausia tipine eksporto į Sąjungą apimtimi, kurią būtų galima pagrįstai išnagrinėti per turimą laikotarpį. Šioms bendrovėms teko daugiau kaip 90 % viso apskaičiuoto nagrinėjamojo produkto importo į Sąjungą. Pagal pagrindinio reglamento 17 straipsnio 2 dalį visiems žinomiems susijusiems eksportuojantiems gamintojams ir nagrinėjamosios šalies valdžios institucijoms buvo suteikta galimybė teikti pastabas dėl atrinktų bendrovių. Pastabų negauta.

1.6. Individualus nagrinėjimas

(33) Šeši Kinijos eksportuojantys gamintojai, kurie prašė atlikti individualų nagrinėjimą pagal pagrindinio reglamento 17 straipsnio 3 dalį, buvo paraginti pateikti klausimyno atsakymus. Tačiau iki termino užpildytų klausimynų nepateikė nė vienas eksportuojantis gamintojas. Todėl nebuvo galima išnagrinėti prašymų atlikti individualų nagrinėjimą.

1.7. Klausimyno atsakymai ir tikrinamieji vizitai

(34) Komisija Kinijos Liaudies Respublikos vyriausybei (toliau – Kinijos vyriausybė) nusiuntė klausimyną dėl didelių iškraipymų Kinijoje, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies b punkte. Ji Kinijos vyriausybei taip pat nusiuntė klausimyną dėl žaliavų rinkų iškraipymų, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 7 straipsnio 2a ir 2b dalyse.

(35) Komisija išsiuntė klausimynus atrinktiems Sąjungos gamintojams, atrinktiems importuotojams, naudotojams ir atrinktiems eksportuojantiems gamintojams. Tie patys klausimynai nuo inicijavimo dienos taip pat paskelbti internete (4).

(36) Komisija klausimyno atsakymus gavo iš trijų atrinktų Sąjungos gamintojų, šešių neatrinktų Sąjungos gamintojų (pagal makroklausimyną), vieno nesusijusio importuotojo, devynių naudotojų ir trijų eksportuojančių gamintojų.

(37) Atsižvelgdama į COVID-19 protrūkį ir izoliavimo priemones, kurių ėmėsi įvairios valstybės narės ir trečiosios šalys, pirminiu etapu Komisija negalėjo vykti į tikrinamuosius vizitus pagal pagrindinio reglamento 16 straipsnį. Vietoj to Komisija pagal pranešimą dėl COVID-19 protrūkio poveikio antidempingo ir antisubsidijų tyrimams (5) visą informaciją, kuri, jos nuomone, buvo reikalinga preliminarioms išvadoms, sutikrino nuotoliniu būdu. Komisija nuotoliniu būdu sutikrino šių bendrovių (šalių) duomenis: Sąjungos gamintojai: — „Carcano Antonio Spa“ („Carcano“), Italija; — „Eurofoil Luxembourg S.A.“ („Eurofoil“), Liuksemburgas; — „Hydro Aluminium Rolled Products GmbH“ („Hydro“), Vokietija. Eksportuojantys Kinijos gamintojai: — „Jiangsu Zhongji Lamination Materials Co., Ltd“ („Zhongji“); — „Yantai Donghai Aluminum Foil Co., Ltd“ („Donghai“); — „Xiamen Xiashun Aluminium Foil Co., Ltd.“ („Xiamen“).

1.8. Tiriamasis laikotarpis ir nagrinėjamasis laikotarpis

(38) Atliekant dempingo ir žalos tyrimą buvo nagrinėjamas 2019 m. liepos 1 d. – 2020 m. birželio 30 d. laikotarpis (toliau – tiriamasis laikotarpis arba TL). Tiriant žalai svarbias tendencijas buvo nagrinėjamas laikotarpis nuo 2017 m. sausio 1 d. iki tiriamojo laikotarpio pabaigos (toliau – nagrinėjamasis laikotarpis).

1.9. Jungtinės Karalystės išstojimas iš ES

(39) Ši byla inicijuota pereinamuoju laikotarpiu po Jungtinės Karalystės (toliau – JK) išstojimo iš ES. Šiuo pereinamuoju laikotarpiu Jungtinei Karalystei tebebuvo taikoma Sąjungos teisė. Pereinamasis laikotarpis baigėsi 2020 m. gruodžio 31 d. Todėl nuo 2021 m. sausio 1 d. Jungtinės Karalystės bendrovės ir asociacijos nebelaikomos šio tyrimo suinteresuotosiomis šalimis. Kadangi Jungtinei Karalystei Sąjungos teisė nebetaikoma, išvados dėl dempingo ir žalos daromos remiantis ES 27 rinkos duomenimis.

2. NAGRINĖJAMASIS PRODUKTAS IR PANAŠUS PRODUKTAS

2.1. Nagrinėjamasis produktas

(40) Produktas, dėl kurio atliktas šis tyrimas, yra Kinijos Liaudies Respublikos kilmės apdirbamoji aliuminio folija (AAF), kurios storis mažesnis nei 0,021 mm, be pagrindo, po valcavimo toliau neapdorota, suvyniota į ritinius, kurių svoris didesnis kaip 10 kg, šiuo metu klasifikuojama pagal KN kodą ex 7607 11 19 (TARIC kodai 7607111960 ir 7607111991) (toliau – nagrinėjamasis produktas). Šie KN ir TARIC kodai pateikiami tik kaip informacija. Neįtraukiami šie produktai: — buitinė aliuminio folija, kurios storis ne mažesnis kaip 0,008 mm, bet ne didesnis kaip 0,018 mm, be pagrindo, po valcavimo toliau neapdorota, suvyniota į ritinius, kurių plotis ne didesnis kaip 650 mm, o svoris didesnis kaip 10 kg; — buitinė aliuminio folija, kurios storis ne mažesnis kaip 0,007 mm, bet mažesnis kaip 0,008 mm, suvyniota į bet kokio pločio ritinius, atkaitinta arba neatkaitinta; — buitinė aliuminio folija, kurios storis ne mažesnis kaip 0,008 mm, bet ne didesnis kaip 0,018 mm, suvyniota į ritinius, kurių plotis didesnis kaip 650 mm, atkaitinta arba neatkaitinta; — buitinė aliuminio folija, kurios storis didesnis kaip 0,018 mm, bet mažesnis kaip 0,021 mm, suvyniota į bet kokio pločio ritinius, atkaitinta arba neatkaitinta.

(41) AAF tiekiama suvyniota į didelius ritinius ir tada apdorojama apdirbimo įrenginiu (laminuojama, padengiama specialia danga, lakuojama, formuojama ekstruzijos (spausdinimo) būdu). Po šio pakeitimo AAF naudojama įvairioms reikmėms, be kita ko, maisto, farmacijos, kosmetikos pramonėje, tabako gaminių pakuotėms, taip pat statybinių medžiagų gamybai.

(42) Gaminant AAF, iš pradžių įkaitinti aliuminio luitai valcuojami (karštuoju valcavimu) į 2–4 mm storio ritinius. Tada tie ritiniai pakartotinai šaltai valcuojami iki reikiamo storio folijos. Antras galimas folijos valcavimo metodas, tolydusis liejimas, neapima luitų apdorojimo etapo, ir iš išlydyto metalo tiesiogiai išliejama stora juosta, kuri iškart suvyniojama į ritinį, iš kurio vėliau valcuojama folija.

2.2. Panašus produktas

(43) Atlikus tyrimą nustatyta, kad tokias pačias pagrindines fizines, chemines ir technines savybes ir tokią pačią naudojimo paskirtį turi šie produktai: — nagrinėjamasis produktas; — KLR vidaus rinkoje gaminamas ir parduodamas produktas; taip pat — Sąjungoje Sąjungos pramonės gaminamas ir parduodamas produktas.

(44) Todėl Komisija šiuo etapu nusprendė, kad šie produktai yra panašūs produktai, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 1 straipsnio 4 dalyje.

2.3. Tvirtinimai dėl produkto apibrėžtosios srities

(45) Kelios šalys pateikė prašymus išbraukti šiuos produktus: mažesnio nei 6 mikronų storio AAF (toliau – <6 μm AAF) ir elektromobilių baterijoms skirtą AAF (toliau – automobilių baterijų AAF).

2.3.1. Mažesnio nei 6 mikronų storio AAF

(46) Keli naudotojai – „Walki“, „Gascogne“ ir „Alupol“ – teigė, kad <6 μm AAF neįeina į Sąjungos gamintojų pasiūlą. Jų teigimu, tai įrodo faktas, kad Sąjungos gamintojai nereklamuoja tokių produktų savo tinklalapiuose ar brošiūrose ir nepriima tokių produktų užsakymų. Be to, Sąjungos gamintojai nėra suinteresuoti į savo pasiūlą įtraukti <6 μm AAF, nes visus savo gamybos pajėgumus išnaudoja vykdydami kitų produktų užsakymus, atsižvelgiant ir į numatomą automobilių baterijų folijos paklausą. Sąjungos gamintojai negali užtikrinti prašomos „komercinės“ kokybės, ypač dėl akytumo (pralaidumo), matuojamo didžiausiu taškinių pradūrų skaičiumi kvadratiniame metre. Be to, naudojant plonesnę AAF labiau tausojama aplinka, todėl ji ir dėl šios priežasties neturėtų būti įtraukta į produkto apibrėžtąją sritį.

(47) Be to, naudotojai „Tetrapak“ ir „Huhtamäki“ tvirtino, kad Sąjungos pramonėje yra ribota plonesnės AAF pasiūla.

(48) Komisija paprašė visų devynių naudotojų, bendradarbiaujančių atliekant tyrimą, nurodyti savo dabartinę <6 μm AAF paklausą ir tiekimo šaltinius. Tik vienas naudotojas patvirtino, kad per TL iš vieno Kinijos gamintojo pirko tam tikrą kiekį <6 μm AAF, kurios kokybė viršijo komercinės produkcijos kokybės ribą. Tačiau net ir šio naudotojo atveju <6 μm AAF sudaro labai mažą jo AAF suvartojimo dalį. Kiti naudotojai nurodė tik savo atitinkamų pirkėjų prašymus tiekti produktus su <6 μm AAF, kurie paskatino po TL pateikti bandomuosius užsakymus tiek Sąjungos AAF pramonei, tiek Kinijos gamintojams.

(49) Gauti atsakymai parodė, kad <6 μm AAF paklausa atsirado tik visai neseniai ir šiuo metu didėja. Kaip nurodyta 50 konstatuojamojoje dalyje, per pastaruosius dešimt metų buvo tam tikra ribota jos paklausa, bet be aiškių tendencijų. Tai atitinka Sąjungos gamintojų paaiškinimus, kad praeityje taip pat buvo laipsniškai pereinama prie mažesnio storio AAF – nuo anksčiau buvusios 7–8 mikronų storio apatinės ribos iki 6 ir 6,35 mikronų storio, kuris tapo daugeliui AAF naudojimo būdų šiuo metu įprastu standartu.

(50) Nors Sąjungos gamintojų tyrimas parodė, kad, neskaitant tiesioginių derybų, nė vienas iš jų šiuo metu <6 μm AAF aktyviai neprekiauja, Komisija surinko gausių įrodymų, kad Sąjungos gamintojai yra pajėgūs gaminti <6 μm AAF. Tai apima ir bandomųjų ritinių, kurie, kaip matyti iš bandymų dokumentų, atitiko pirkėjo techninius reikalavimus, gamybą po TL. Be to, Komisija galėjo įsitikinti, kad per dešimtį metų iki TL vyko įvairių Sąjungos gamintojų <6 μm AAF pardavimas komercinės produkcijos kiekiais, nors ir ribotu mastu. Komisija taip pat galėjo pamatyti padarytas investicijas į kokybės kontrolę. Todėl Komisija padarė išvadą, kad Sąjungos pramonė gali tiekti rinkos paklausą atitinkančios kokybės produkciją.

(51) Antra, <6 μm AAF gamybos pajėgumą riboja paskutinis gamybos etapas, t. y. valcavimo staklynai. Todėl Komisija ištyrė įvairių Sąjungos gamintojų pajėgumą šiame paskutiniame etape, taip pat atsižvelgdama į kitų produktų paklausą įvairiuose gamybos etapuose. Visi atrinkti Sąjungos gamintojai turėjo pakankamai laisvų pajėgumų, kad galėtų tiekti <6 μm AAF, net jeigu ateityje didėtų automobilių baterijų folijos paklausa. Todėl Komisija negalėjo patvirtinti, kad grėstų pasiūlos nepakankamumas tuo atveju, jeigu <6 μm AAF paklausa didėtų ateityje.

(52) Trečia, dėl argumento, kad naudojant plonesnę AAF labiau tausojama aplinka, Komisija priminė, kad numatomu prekybos apsaugos priemonių poveikiu, t. y. muitais, siekiama ne užkirsti kelią tam tikro produkto importui, o užtikrinti, kad tomis importuotomis prekėmis būtų prekiaujama nežalingomis kainomis. Komisija taip pat priminė, kad Sąjungos gamintojai yra pajėgūs gaminti <6 μm AAF, kaip apibūdinta 50 konstatuojamojoje dalyje.

(53) Galiausiai, dėl „Tetrapak“ ir „Huhtamäki“ pateikto argumento dėl pasiūlos ribotumo, tyrimas parodė, kad <6 μm AAF gamybos pajėgumas Sąjungos pramonėje yra kur kas didesnis negu paklausa.

(54) Atsižvelgdama į tai, kas išdėstyta, Komisija preliminariai atmetė prašymą į tiriamojo produkto apibrėžtąją sritį neįtraukti <6 μm AAF.

2.3.2. AAF automobilių baterijoms

(55) Viena suinteresuotoji šalis, „Xiamen“, prašė neįtraukti automobilių baterijoms naudojamos aliuminio folijos dėl šių priežasčių: — automobilių baterijoms naudojama aliuminio folija yra visiškai skirtingas, kitokios paskirties produktas, nes tam naudojami 1050 / 1060 / 1100 / 3003 lydiniai; kita vertus, pagrindiniai lydiniai, iš kurių gaminama AAF pakuotėms, yra 8079 / 8011 lydiniai; — skiriasi gamybos įranga ir procesai: gaminama folija, kurios abi pusės yra blizgios, priešingai nei kita AAF, kurios viena pusė blizgi, o kita matinė. Dėl to taip pat skiriasi gamybos sąnaudos ir pardavimo kaina; — jos negamina Sąjungos gamintojai; taip pat — ji šiuo metu neeksportuojama į ES.

(56) Atsakydama Komisija pirmiausia pažymėjo, kad visiems šios suinteresuotosios šalies nurodytiems lydiniams yra būdinga tai, kad jų sudėtyje aliuminio yra daugiau kaip 98 %, o skundas nėra susietas su konkrečiu lydiniu. Naudoti skirtingus lydinius įvairiems produktų variantams nėra neįprasta ir tai negali būti produktų išbraukimo kriterijumi.

(57) Antra, folijos blizgus ir matinis paviršiai susidaro kartu valcuojant du AAF sluoksnius paskutinėse valcavimo staklėse, kai valcavimo metu besiliečiančios AAF pusės tampa matinės. Šis gamybos metodas buvo įtrauktas į skundą, kuriame aiškiai nurodyta, kad abi ACF pusės gali būti blizgios, jei pirkėjas to pageidauja (6). Todėl numatoma AAF paskirtis automobilių baterijoms negali būti pagrindu jos neįtraukti į produkto apibrėžtąją sritį, nes produkto fizinės savybės yra tos pačios. Tas pats taikoma ir dėl vienasluoksnio valcavimo didesnėms sąnaudoms.

(58) Trečia, automobilių baterijų gamyba Sąjungoje dar tik pradedama. Komisija surinko įrodymų, patvirtinančių, kad Sąjungos gamintojai rengiasi tenkinti paklausą šiame besiformuojančiame rinkos segmente. Be to, atitinkamas argumentas prieštarauja dėl <6 μm AAF neįtraukimo „Walki“ pateiktam teiginiui, kad Sąjungos pramonė gali taip stipriai orientuotis į automobilių baterijų folijos gamybą, kad galbūt nebūtų suinteresuota skirti pakankamai pajėgumų <6 μm AAF gamybai.

(59) Ketvirta, faktas, kad šiuo metu nėra didelio eksporto iš KLR, atspindi tai, kad elektromobilių baterijų gamyba ES dar tik pradedama, todėl tai nėra tinkamas argumentas neįtraukti produkto.

(60) Atlikta analizė parodė, kad elektromobilių baterijoms skirta AAF techniškai yra ta pati AAF , kuri įtraukta į nustatytąją tyrimo aprėptį.

(61) Atsižvelgdama į tai, kas išdėstyta, Komisija preliminariai atmetė prašymą į tiriamojo produkto apibrėžtąją sritį neįtraukti elektromobilių baterijoms skirtos AAF .

3. DEMPINGAS

3.1. Normaliosios vertės nustatymo pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalį procedūra

(62) Iš tyrimo inicijavimo metu turimų įrodymų buvo matyti, kad KLR yra didelių iškraipymų, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies b punkte. Todėl Komisija manė, kad būtų tikslinga tyrimą inicijuoti atsižvelgiant į pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalį.

(63) Siekdama surinkti reikiamus duomenis, kad būtų galima taikyti pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalį, Komisija paragino visus nagrinėjamosios šalies eksportuojančius gamintojus pateikti informacijos apie gamybos išteklius, naudojamus AAF gaminti. Susijusią informaciją pateikė septyni eksportuojantys gamintojai.

(64) Be to, Komisija paragino visas suinteresuotąsias šalis per 37 dienas nuo pranešimo apie inicijavimą paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dienos pareikšti savo nuomonę ir pateikti informaciją bei patvirtinamuosius dokumentus dėl pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies taikymo.

(65) Pranešimo apie inicijavimą 5.3.2 punkte Komisija suinteresuotosioms šalims pranešė, kad, remiantis tuo etapu turima informacija, galimos tinkamos tipiškos šalys pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies a punktą galėtų būti Turkija ir Brazilija. Komisija taip pat nurodė, kad nagrinės kitas galbūt tinkamas tipiškas šalis pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies a punkto pirmoje įtraukoje nustatytus kriterijus.

(66) 2020 m. lapkričio 25 d. Komisija paskelbė pirmąjį pranešimą dėl šaltinių normaliajai vertei nustatyti (toliau – pirmasis pranešimas), kuriuo suinteresuotosioms šalims pranešė apie susijusius šaltinius, kuriais ketina naudotis normaliajai vertei nustatyti. Tame pranešime Komisija pateikė sąrašą visų gamybos veiksnių, kaip antai žaliavos, darbas ir energija, susijusių su AAF gamyba. Be to, Komisija nustatė, kad Brazilija, Rusija ir Turkija yra galimos tinkamos tipiškos šalys. Komisija visoms suinteresuotosioms šalims suteikė galimybę pateikti pastabų. Komisija pastabų gavo iš visų atrinktų eksportuojančių gamintojų.

(67) Išnagrinėjusi gautas pastabas, 2021 m. kovo 17 d. Komisija paskelbė antrąjį pranešimą dėl šaltinių normaliajai vertei nustatyti (toliau – antrasis pranešimas) (pirmasis pranešimas ir antrasis pranešimas kartu – pranešimai). Antrajame pranešime Komisija atnaujino gamybos veiksnių sąrašą ir pranešė suinteresuotosioms šalims, kad kaip tipišką šalį pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies a punkto pirmą įtrauką ketina naudoti Turkiją. Ji taip pat informavo suinteresuotąsias šalis, kad pardavimo, bendrąsias ir administracines (toliau – PBA) išlaidas ir pelną ji nustatys remdamasi viešai prieinamomis Turkijos aliuminio ekstruzijų gamintojų finansinėmis ataskaitomis. Komisija paragino suinteresuotąsias šalis teikti pastabas. Pastabų gauta iš visų atrinktų eksportuojančių gamintojų.

(68) Išnagrinėjusi dėl antrojo pranešimo gautas pastabas ir informaciją Komisija padarė preliminarią išvadą, kad Turkija yra tinkama tipiška šalis, kurios neiškraipytos kainos ir sąnaudos būtų naudojamos normaliajai vertei nustatyti. Pagrindinės šio pasirinkimo priežastys išsamiau aprašytos 3.4 skirsnyje.

3.2. Pagrindinio reglamento 18 straipsnio taikymas

(69) Inicijavus tyrimą pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies a punktą, Komisija nusiuntė Kinijos vyriausybei du klausimynus dėl iškraipymų buvimo. Tačiau Kinijos vyriausybė atsakymų nepateikė. 2020 m. gruodžio 8 d. Komisija Kinijos vyriausybei pateikė verbalinę notą, kurioje nurodė, kad dėl galimai esančių didelių iškraipymų Kinijos apdirbamosios aliuminio folijos vidaus rinkoje, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalyje, ir dėl galimai esančių žaliavų rinkos iškraipymų, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 7 straipsnio 2a dalyje, ketina taikyti pagrindinio reglamento 18 straipsnio nuostatą. Komisija paragino Kinijos vyriausybę teikti pastabas dėl 18 straipsnio taikymo. Pastabų negauta.

3.3. Normalioji vertė

(70) Pagrindinio reglamento 2 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad „normalioji vertė paprastai yra nustatoma pagal kainas, kurias įprastomis prekybos sąlygomis moka arba turi mokėti nepriklausomi pirkėjai eksportuojančioje valstybėje“.

(71) Tačiau pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies a punkte nustatyta: „jei <...> nustatoma, kad dėl didelių iškraipymų eksportuojančioje valstybėje pagal b punktą toje valstybėje netikslinga taikyti valstybės vidaus rinkos kainas ir sąnaudas, normalioji vertė apskaičiuojama tik remiantis gamybos ir pardavimo sąnaudomis, atitinkančiomis neiškraipytas kainas ar lyginamuosius standartus, taikant toliau nurodytas taisykles“ ir „įtraukiama neiškraipyta ir pagrįsta suma, aprėpianti administracines, pardavimo ir bendrąsias sąnaudas ir pelną“ (administracinės, pardavimo ir bendrosios sąnaudos toliau – PBA išlaidos).

(72) Kaip paaiškinta toliau, Komisija šiame tyrime padarė išvadą, kad remiantis turimais įrodymais ir atsižvelgiant į tai, kad Kinijos vyriausybė nebendradarbiavo, buvo tinkama taikyti pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalį.

3.3.1. Didelių iškraipymų buvimas

3.3.1.1. Įvadas

(73) Pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies b punkte nustatyta, kad „dideli iškraipymai yra tokie iškraipymai, kai nurodytos kainos ar sąnaudos, įskaitant žaliavų ir energijos sąnaudas, nepriklauso nuo atvirosios rinkos veiksnių, kadangi jas veikia didelis valstybės kišimasis. Vertinant, ar esama didelių iškraipymų, inter alia, atsižvelgiama į poveikį, kurį gali daryti vienas ar daugiau toliau nurodytų elementų: — tai, kad atitinkamoje rinkoje daugiausia veikia įmonės, priklausančios eksportuojančios valstybės valdžios institucijoms ar jų kontroliuojamos arba strategiškai prižiūrimos, arba šios įmonės vadovaujasi valdžios institucijų gairėmis; — valstybės dalyvavimas įmonių veikloje, suteikiantis jai galimybę daryti poveikį kainoms arba sąnaudoms; — viešoji politika arba priemonės, kuriomis diskriminuojama vietos tiekėjų naudai arba kitaip veikiama laisvoji rinka; — bankroto, bendrovių ar nuosavybės teisės aktų nebuvimas, diskriminacinis jų taikymas ar netinkamas jų vykdymo užtikrinimas; — darbo užmokesčio sąnaudų iškraipymas; — viešosios politikos tikslus įgyvendinančių ar kitaip nuo valstybės priklausomų institucijų sudaroma galimybė gauti finansavimą.“

(74) Kadangi 2 straipsnio 6a dalies b punkto sąrašas nėra baigtinis, išvadai dėl didelių iškraipymų padaryti nėra būtina atsižvelgti į visus elementus. Be to, tos pačios faktinės aplinkybės gali būti panaudotos įrodant, kad esama vieno ar kelių to sąrašo elementų. Tačiau visos išvados dėl didelių iškraipymų, kaip apibrėžta 2 straipsnio 6a dalies a punkte, turi būti padarytos remiantis visais turimais įrodymais. Siekiant bendrai įvertinti, ar esama iškraipymų, taip pat gali būti atsižvelgiama į bendrą kontekstą ir padėtį eksportuojančioje šalyje, visų pirma jei per pagrindinius eksportuojančios šalies ekonominės ir administracinės struktūros elementus vyriausybei suteikiami esminiai įgaliojimai kištis į ekonomiką tiek, kad kainos ir sąnaudos priklausytų ne nuo laisvos rinkos jėgų raidos.

(75) Pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies c punkte nustatyta, kad, „[k]ai Komisija turi tinkamai pagrįstos informacijos, kad tam tikroje valstybėje ar tam tikrame tos valstybės sektoriuje gali būti didelių iškraipymų, kaip nurodyta b punkte, ir kai tikslinga siekiant veiksmingai taikyti šį reglamentą, Komisija parengia, viešai skelbia ir reguliariai atnaujina ataskaitą, kurioje apibūdinamos b punkte nurodytos rinkos aplinkybės toje valstybėje ar sektoriuje“.

(76) Remdamasi šia nuostata Komisija parengė šalies ataskaitą dėl KLR (toliau – ataskaita) (7), kurioje atskleidė, kad daugeliu ekonomikos lygmenų esama didelio valstybės kišimosi, įskaitant konkrečius iškraipymus, susijusius su daugeliu pagrindinių gamybos veiksnių (pvz., žeme, energija, kapitalu, žaliavomis ir darbu), ir iškraipymus konkrečiuose sektoriuose (pvz., plieno ir cheminių medžiagų sektoriuose). Ataskaita į tyrimo bylą įtraukta tyrimo inicijavimo etapu. Skunde taip pat pateikta tam tikrų svarbių ataskaitą papildančių įrodymų. Suinteresuotosios šalys buvo raginamos paneigti tyrimo byloje tyrimo inicijavimo metu turėtus įrodymus, pateikti dėl jų pastabų arba juos papildyti.

(77) Skunde buvo pateikta informacijos apie papildomus tyrimus ir ataskaitas, kuriuose nagrinėjama aliuminio pramonės padėtis KLR. Pirma, skundo pateikėjas paminėjo EBPO dokumentą „Iškraipymų vertinimas tarptautinėse rinkose. Aliuminio vertės grandinė“ (angl. Measuring distortions in international markets – The aluminium value chain) (toliau – EBPO tyrimas) (8), kuriame išsamiai nagrinėjamas finansinių subsidijų skyrimas aliuminio pramonės bendrovėms. Kaip pažymėjo skundo pateikėjai remdamiesi EBPO tyrimu, Kinijos 2016–2020 m. spalvotųjų metalų pramonės plėtros plane, be kita ko, raginama imtis apsaugos priemonių išplečiant finansinę ir mokestinę paramą, įskaitant bendrovių gelbėjimą valstybės lėšomis arba pagalbą dėl neveiksnių paskolų. Antra, skundo pateikėjai rėmėsi Vokietijos spalvotųjų metalų pramonės asociacijai „WVMetalle“ parengta 2017 m. balandžio 24 d. ataskaita (9) (toliau – „WVMetalle“ ataskaita), kurioje patvirtinamos išvados, padarytos ataskaitoje ir EBPO tyrime. Be to, skundo pateikėjai nurodė, kad neseniai atlikusi priemonių galiojimo termino peržiūrą dėl antidempingo muitų tam tikrai importuojamai Kinijos kilmės į ritinius suvyniotai aliuminio folijai (10), Komisija patvirtino didelių aliuminio kainos iškraipymų buvimą ir pažymėjo, jog ši išvada apima ne tik to konkretaus tyrimo nagrinėjamąjį produktą, bet ir AAF , kuriai gaminti naudojamos tos pačios žaliavos ir identiški gamybos procesai. Galiausiai, skundo pateikėjai remiasi Jungtinių Valstijų prekybos departamento 2018 m. atliktu antisubsidijų tyrimu (11) dėl Kinijos aliuminio folijos, kuriame nustatytas Kinijos vyriausybės paramos teikimas Kinijos aliuminio folijos pramonei ir pirminio aliuminio subsidijavimas.

(78) Kaip nurodyta 69 konstatuojamojoje dalyje, Kinijos vyriausybė nepateikė pastabų ar įrodymų, kuriais patvirtinami arba paneigiami byloje, įskaitant ataskaitą, inicijavimo etapu surinkti įrodymai, taip pat papildomi skundo pateikėjo pateikti įrodymai dėl didelių iškraipymų buvimo ir (arba) dėl pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies taikymo šiuo atveju tinkamumo. Į šiuo klausimu iš įvairių suinteresuotųjų šalių gautas pastabas atsakyta 3.3.1.11 skirsnyje.

(79) Komisija nagrinėjo, ar, atsižvelgiant į tai, kad esama didelių iškraipymų, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies b punkte, tikslinga naudoti KLR vidaus rinkos kainas ir sąnaudas. Komisija tai darė remdamasi byloje turimais įrodymais, įskaitant ataskaitoje pateiktus įrodymus, kurie yra pagrįsti viešai prieinamais šaltiniais. Atliekant šią analizę buvo nagrinėjamas didelis valstybės kišimasis į KLR ekonomiką apskritai ir konkreti rinkos padėtis susijusiame sektoriuje, įskaitant nagrinėjamąjį produktą. Be to, Komisija šiuos įrodymus papildė savo pačios atliktu įvairių kriterijų, tinkamų didelių iškraipymų buvimui KLR patvirtinti, tyrimu.

3.3.1.2. Dideli iškraipymai, darantys poveikį Kinijos vidaus rinkos kainoms ir sąnaudoms

(80) Kinijos ekonominė sistema grindžiama „socialistinės rinkos ekonomikos“ sąvoka. Ta sąvoka yra įtvirtinta Kinijos Konstitucijoje ir pagal ją nustatomas KLR ekonomikos valdymas. Pagrindinis principas yra „gamybos priemonių socialistinė viešoji nuosavybė, t. y. visų žmonių nuosavybė ir darbo žmonių kolektyvinė nuosavybė“. Planinė ekonomika yra „pagrindinė nacionalinės ekonomikos jėga“, o valstybė yra įgaliota „užtikrinti jos konsolidavimą ir augimą“ (12). Todėl dėl bendros Kinijos ekonomikos struktūros sudaromos sąlygos ne tik dideliam valstybės kišimuisi į ekonomiką, bet aiškiai įgaliojama tokį kišimąsi vykdyti. Sąvoka „viešosios nuosavybės viršenybė prieš privačiąją“ dominuoja visoje teisės sistemoje ir visuose pagrindiniuose teisės aktuose yra pabrėžiama kaip bendras principas. Kinijos nuosavybės teisė yra geriausias pavyzdys: ji susijusi su pirminiu socializmo etapu, kai valstybė įpareigojama išsaugoti pagrindinę ekonominę sistemą, kurioje svarbiausia yra viešoji nuosavybė. Kitos nuosavybės formos yra toleruojamos, o įstatymai leidžia jas plėtoti kartu su valstybės nuosavybe (13).

(81) Be to, pagal Kinijos teisę socialistinė rinkos ekonomika plėtojama vadovaujant Kinijos komunistų partijai (KKP). Kinijos valstybės ir KKP struktūros yra tarpusavyje susijusios visais lygmenimis (teisiniu, instituciniu, asmeniniu) ir sudaro stiprią struktūrą, kurioje KKP ir valstybės vaidmenys yra neatskiriami. 2018 m. kovo mėn. iš dalies pakeitus Kinijos Konstituciją, pagrindinis KKP vaidmuo tapo dar svarbesnis, nes jis buvo dar kartą patvirtintas Konstitucijos 1 straipsnio tekste. Po jau esamo nuostatos pirmojo sakinio „[s]ocialistinė sistema yra pagrindinė Kinijos Liaudies Respublikos sistema“ įterptas naujas antras sakinys „[s]kiriamasis Kinijos socializmo bruožas yra Kinijos komunistų partijai tenkantis vadovaujamasis vaidmuo.“ (14) Tai rodo neabejotiną ir vis didėjančią KKP vykdomą KLR ekonominės sistemos kontrolę. Toks vadovavimas ir kontrolė būdingi Kinijos sistemai ir yra gerokai didesni nei kitose šalyse, kurių vyriausybės vykdo bendrąją makroekonominę kontrolę ir kuriose veikia laisvosios rinkos jėgos.

(82) Kinijos valstybė vykdo intervencinę ekonominę politiką siekdama tikslų, kurie sutampa su KKP nustatyta politine darbotvarke, o ne atspindi laisvojoje rinkoje vyraujančias ekonomines sąlygas (15). Kinijos valdžios institucijos taiko įvairias intervencines ekonomines priemones, įskaitant pramoninio planavimo sistemą, finansų sistemą ir reglamentavimo aplinkos lygį.

(83) Pirma, bendros administracinės kontrolės lygmeniu Kinijos ekonomikos kryptis grindžiama sudėtinga pramoninio planavimo sistema, kuri veikia visą šalies ekonominę veiklą. Visi šie planai apima išsamią ir sudėtingą sektorių ir kompleksinių politikos sričių matricą, jie yra visuose valdžios lygmenyse. Provincijų lygmens planai yra detalūs, o nacionaliniuose planuose nustatomi šiek tiek platesni tikslai. Planuose taip pat nurodomos priemonės atitinkamoms pramonės įmonėms ir (arba) sektoriams remti, ir terminai, per kuriuos turi būti pasiekti tikslai. Į kai kuriuos planus vis dar įtraukiami aiškūs numatomi tikslai, o seniau jie būdavo įtraukiami į visus planavimo ciklus. Pagal planus atskiri pramonės sektoriai ir (arba) projektai išskiriami kaip (teigiami arba neigiami) prioritetai, atitinkantys vyriausybės prioritetus, ir jiems priskiriami konkretūs vystymosi tikslai (pramonės modernizavimas, tarptautinė plėtra ir t. t.). Ekonominės veiklos vykdytojai – tiek privatūs, tiek valstybiniai – turi veiksmingai pritaikyti savo verslo veiklą prie planavimo sistema nustatytų realijų. Taip yra ne tik dėl privalomo planų pobūdžio, bet ir dėl to, kad atitinkamos Kinijos valdžios institucijos visais valdžios lygmenimis laikosi planų sistemos ir atitinkamai naudojasi joms suteiktais įgaliojimais ir taip skatina ekonominės veiklos vykdytojus laikytis planuose nustatytų prioritetų (taip pat žr. 3.3.1.5 skirsnį) (16).

(84) Antra, finansinių išteklių skirstymo lygmeniu, KLR finansų sistemoje dominuoja valstybės komerciniai bankai. Šie bankai, nustatydami ir įgyvendindami savo skolinimo politiką, turi derintis prie vyriausybės pramonės politikos tikslų, o ne pirmiausia įvertinti ekonominę konkretaus projekto naudą (taip pat žr. 3.3.1.8 skirsnį) (17). Tas pat pasakytina ir apie kitus Kinijos finansų sistemos komponentus, tokius kaip vertybinių popierių rinkos, obligacijų rinkos, privataus akcinio kapitalo rinkos ir kt. Be to, šios finansų sektoriaus, išskyrus bankų sektorių, dalys yra instituciškai ir funkciškai sukurtos taip, kad būtų siekiama ne kuo labiau pagerinti finansų rinkų veiksmingą veikimą, o užtikrinti kontrolę ir leisti valstybei ir KKP kištis (18).

(85) Trečia, reglamentavimo aplinkos lygmeniu, valstybės kišimasis į ekonomiką būna įvairių formų. Pavyzdžiui, viešųjų pirkimų taisyklės reguliariai naudojamos siekiant kitų nei ekonominio veiksmingumo politikos tikslų, taip sumenkinant rinka grindžiamus principus toje srityje. Taikomuose teisės aktuose konkrečiai nustatyta, kad viešieji pirkimai vykdomi siekiant palengvinti pagal valstybės politiką nustatytų tikslų įgyvendinimą. Tačiau šių tikslų pobūdis lieka neapibrėžtas, todėl sprendimus priimančios institucijos turi didelę veiksmų laisvę (19). Panašiai investicijų srityje Kinijos vyriausybė toliau reikšmingai kontroliuoja valstybės ir privačių investicijų paskirtį ir dydį ir tam daro didelę įtaką. Investicijų tikrinimą, taip pat įvairias paskatas, apribojimus ir draudimus, susijusius su investicijomis, valdžios institucijos naudoja kaip svarbią priemonę pramonės politikos tikslams, pavyzdžiui, išlaikyti valstybės kontrolę pagrindiniuose sektoriuose arba stiprinti vidaus pramonę, remti (20).

(86) Apibendrinant, Kinijos ekonomikos modelis yra pagrįstas tam tikromis pagrindinėmis aksiomomis, kuriomis numatomas ir skatinamas įvairialypis valstybės kišimasis. Toks didelis valstybės kišimasis neatitinka laisvo rinkos jėgų veikimo, todėl gali būti iškraipomas veiksmingas išteklių paskirstymas pagal rinkos principus (21).

3.3.1.3. Dideli iškraipymai pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies b punkto pirmąją įtrauką: tai, kad atitinkamoje rinkoje daugiausia veikia įmonės, priklausančios eksportuojančios valstybės valdžios institucijoms ar jų kontroliuojamos arba strategiškai prižiūrimos, arba šios įmonės vadovaujasi valdžios institucijų gairėmis

(87) Įmonės, kurios priklauso valstybei, yra jos kontroliuojamos ir (arba) strategiškai prižiūrimos arba vadovaujasi valstybės gairėmis, sudaro labai didelę KLR ekonomikos dalį.

(88) Kinijos vyriausybė ir KKP turi struktūras, kurios užtikrina nuolatinę jų įtaką įmonėms, visų pirma valstybės įmonėms. Valstybė (daugeliu atvejų ir KKP) ne tik aktyviai formuoja bendrąją ekonominę politiką ir prižiūri, kaip atskiros valstybės įmonės ją įgyvendina, tačiau taip pat reikalauja savo teisių dalyvauti valstybės įmonių veiklos sprendimų procese. Tai paprastai daroma per valdžios institucijų ir valstybės įmonių narių rotaciją, partijos nariams dalyvaujant valstybės įmonių vykdomosiose institucijose, o partijų organams – bendrovėse (taip pat žr. 3.3.1.4 skirsnį), taip pat formuojant valstybės įmonių sektoriaus organizacinę struktūrą (22). Už tai valstybės įmonėms suteikiamas ypatingas statusas Kinijos ekonomikoje, o tai reiškia daug ekonominės naudos, visų pirma apsaugą nuo konkurencijos ir lengvatinę prieigą prie atitinkamų gamybos išteklių, įskaitant finansus (23). Elementai, rodantys, kad valstybė kontroliuoja aliuminio sektoriaus įmones, išsamiau apibūdinami 3.3.1.5 skirsnyje.

(89) EBPO tyrime, kurį skundo pateikėjas pateikė kaip įrodymą, nurodomos valstybės įmonės aliuminio sektoriuje, kurios savo reglamentavimo dokumentuose konkrečiai pabrėžia, kaip valstybės nuosavybė veikia atitinkamą pramonės politiką ir kaip valstybės nuosavybė tampa valstybės parama. Tiksliau viena valstybės įmonė savo 2016 m. obligacijų prospekte paminėjo, kad ji yra viena iš 52 pagrindinių valstybės įmonių, kad jai tenka pagrindinis vaidmuo formuojant ir įgyvendinant energetikos sektoriaus politiką ir kad ji gauna visapusišką ir ilgalaikę Kinijos vyriausybės paramą. Kita valstybės įmonė savo 2017 m. obligacijų prospekte nurodė, kad atitinkamos provincijos valdžia gali daryti reikšmingą įtaką grupei (24).

(90) KLR yra didžiausia aliuminio gamintoja pasaulyje, o keletas didelių valstybės įmonių yra vienos didžiausių atskirų gamintojų visame pasaulyje. „WVMetalle“ ataskaitoje nurodyta, kad valstybės įmonėms tenka dominuojanti vidaus rinkos dalis (25), ir tai patvirtina kiti skaičiavimai, kad valstybės įmonės pagamina daugiau kaip 50 % viso KLR pagaminamo pirminio aliuminio (26). Nors pajėgumų didėjimas pastaraisiais metais iš dalies siejamas su privačiomis bendrovėmis, jo paprastai nebūna be įvairaus pobūdžio (vietos) valdžios institucijų dalyvavimo, pavyzdžiui, neteisėto pajėgumų didinimo toleravimo (27). Be to, taip pat padidėjo pagrindinių valstybės įmonių aliuminio gamybos pajėgumai, nors ir mažesniu mastu (28).

(91) Be valstybės įmonių kontrolės, Kinijos vyriausybė taip pat daro įtaką privačioms bendrovėms KLR. Atliekant tyrimą nustatyta, kad AAF gamintojai gavo vyriausybės subsidijas. Pavyzdžiui, visos atrinktos bendrovės savo metinėse ataskaitose nurodė keletą vyriausybės subsidijų. Visų šių subsidijų suteikimas taip pat rodo didelį valstybės kišimąsi į rinką.

(92) Kadangi aliuminio pramonėje stebimas didelis valstybės kišimasis ir šiame sektoriuje didelė dalis įmonių yra valstybės įmonės, net ir privatūs aliuminio gamintojai, veikiantys AAF segmente, negali veikti rinkos sąlygomis. Iš tiesų tiek valstybės, tiek privačioms aliuminio sektoriaus įmonėms taip pat taikoma politikos priežiūra ir gairės, kaip nurodyta 3.3.1.5 skirsnyje.

3.3.1.4. Dideli iškraipymai pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies b punkto antrąją įtrauką: valstybės dalyvavimas įmonių veikloje, suteikiantis jai galimybę daryti poveikį kainoms arba sąnaudoms

(93) Be to, kad Kinijos vyriausybė ne tik kontroliuoja ekonomiką užsitikrindama valstybės įmonių nuosavybės teises ir vykdydama kitas priemones, ji gali kištis į kainas ir sąnaudas per valstybės dalyvavimą bendrovių veikloje. Nors atitinkamų valstybės institucijų teisė skirti ir atleisti pagrindinius valstybės įmonių vadovaujančius darbuotojus, kaip numatyta Kinijos teisės aktuose, gali atspindėti atitinkamas nuosavybės teises (29), KKP organai tiek valstybės, tiek privačiose įmonėse yra kitas svarbus kanalas, kuriuo valstybė gali kištis į verslo sprendimus. Pagal Kinijos bendrovių teisę kiekvienoje bendrovėje turi būti įsteigta KKP organizacija (kurioje turi būti bent trys KKP nariai, kaip nurodyta KKP konstitucijoje (30)) ir bendrovė turi sudaryti būtinas sąlygas partijos organizacijos veiklai. Anksčiau šis reikalavimas, atrodo, ne visada buvo vykdomas arba nebuvo griežtai užtikrinamas jo vykdymas. Tačiau bent nuo 2016 m. KKP sustiprino reikalavimus turėti teisę į valstybės įmonių verslo sprendimų kontrolę kaip politinį principą. Taip pat pranešama, kad KKP daro spaudimą privačioms bendrovėms pirmenybę teikti „patriotizmui“ ir laikytis partijos drausmės (31). 2017 m. pranešta, kad partijos organai veikė 70 % iš maždaug 1,86 mln. privačių bendrovių ir kad padidėjo spaudimas KKP organizacijoms tarti lemiamą žodį priimant verslo sprendimus jų atitinkamose bendrovėse (32). Šios taisyklės bendrai taikomos visoje Kinijos ekonomikoje, visuose sektoriuose, be kita ko, aliuminio produktų gamintojams ir jų gamybos išteklių tiekėjams.

(94) Be to, 2020 m. rugsėjo 15 d. buvo paskelbtas dokumentas „KKP centrinio komiteto generalinio biuro gairės dėl Jungtinio fronto darbo privačiajame sektoriuje stiprinimo naujame amžiuje“ (33), kuriuo dar labiau išplėstas partijų komitetų vaidmuo privačiose įmonėse. Gairių II.4 skirsnyje teigiama: „privalome stiprinti bendrus partijos gebėjimus vadovauti privačiojo sektoriaus Jungtinio fronto darbui ir veiksmingai stiprinti darbą šioje srityje“; o III.6 skirsnyje teigiama: „turime skatinti partijos stiprinimo veiklą privačiose įmonėse ir sudaryti sąlygas partijos organams veiksmingai veikti kaip tvirtovė, o partijos nariams – kaip inovatoriai ir pradininkai“. Šiuo dokumentu partija pabrėžia privačių įmonių vaidmenį Jungtinio fronto darbe siekiant padidinti KKP vaidmenį ne partijos organizacijose ir subjektuose (34).

(95) Iš toliau pateiktų pavyzdžių matyti, kad Kinijos vyriausybė vis daugiau kišasi į aliuminio sektorių.

(96) Kaip Komisija nustatė kitame tyrime dėl tam tikros importuojamos Kinijos kilmės į ritinius suvyniotos aliuminio folijos (35), 2017 m. Kinijos valstybės aliuminio gamintojas „China Aluminium International Engineering Corporation Limited“ (toliau – „Chalieco“) iš dalies pakeitė įstatus ir daugiau dėmesio skyrė partijos organų vaidmeniui bendrovėje. Buvo įtrauktas visas partijos komitetui skirtas skyrius, kurio 113 straipsnyje nustatyta: „priimdama sprendimus dėl pagrindinių įmonės klausimų valdyba iš anksto konsultuojasi su bendrovės partijos komitetu“ (36). Be to, Kinijos aliuminio korporacija („Chalco“) 2017 m. metinėje ataskaitoje (37) teigė, kad daug direktorių, stebėtojų ir vyresniosios vadovybės atstovų, įskaitant pirmininką, vykdomąjį direktorių ir priežiūros komiteto pirmininką, yra KKP nariai.

(97) Dėl įmonių, kurios gamina AAF produktus, „Xiamen“ taip paaiškina partijos struktūros kūrimo veiklą: „„Xiashun“ aktyviai skatina partijos struktūros kūrimo ir profesinės sąjungos veiklą, be to, bendrovė ne vienus metus yra įsipareigojusi taikyti partijos, vyriausybės ir darbuotojų bendrų posėdžių sistemą, taip suteikdama svarbią platformą darbuotojams dalyvauti sprendimų priėmimo procese, ginti jų teises ir interesus ir kurti harmoningą atmosferą.“ (38)

(98) Valstybės dalyvavimas finansų rinkose ir kišimasis į jas (taip pat žr. 3.3.1.8 skirsnį), taip pat tiekiant žaliavas ir gamybos išteklius, papildomai daro rinkos iškreipiamąjį poveikį (39). Taigi, valstybės dalyvavimas įmonėse, įskaitant valstybės įmones, aliuminio ir kituose sektoriuose (pavyzdžiui, finansų ir gamybos išteklių sektoriuose) leidžia Kinijos vyriausybei kištis į kainas ir sąnaudas.

3.3.1.5. Dideli iškraipymai pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies b punkto trečią įtrauką: viešoji politika arba priemonės, kuriomis diskriminuojama vietos tiekėjų naudai arba kitaip veikiama laisvoji rinka

(99) Kinijos ekonomikos kryptis iš esmės nustatoma taikant sudėtingą planavimo sistemą, pagal kurią suformuojami prioritetai ir iškeliami tikslai, kurių turi siekti centrinės ir vietos valdžios institucijos. Visais valdžios lygmenimis yra nustatyti atitinkami planai, kurie aprėpia praktiškai visus ekonomikos sektorius. Planavimo priemonėmis nustatyti tikslai yra įpareigojamojo pobūdžio ir kiekvieno administracinio lygmens valdžios institucijos prižiūri, kaip atitinkamo žemesnio lygmens valdžios institucijos tuos planus įgyvendina. Apskritai KLR planavimo sistemoje ištekliai nukreipiami į sektorius, kuriuos vyriausybė įvardija kaip strateginius arba kitaip politiškai svarbius, o ne skirstomi atsižvelgiant į rinkos jėgas (40).

(100) Pavyzdžiui, plėtojant Kinijos aliuminio sektorių pagrindinis vaidmuo tenka vyriausybei. Tai patvirtinama daugelyje planų, direktyvų ir kitų dokumentų, tiesiogiai ar netiesiogiai susijusių su šiuo sektoriumi, kurie yra skelbiami nacionaliniu, regioniniu ir savivaldybių lygmenimis. Šiomis ir kitomis priemonėmis vyriausybė teikia nurodymus praktiškai dėl kiekvieno aliuminio sektoriaus plėtros ir veikimo aspekto ir juos kontroliuoja. Tokia politika daro didelį tiesioginį ar netiesioginį poveikį aliuminio produktų gamybos sąnaudoms.

(101) Remiantis Komisijos išvadomis dėl tam tikros importuojamos Kinijos kilmės į ritinius suvyniotos aliuminio folijos (41), dėl aliuminio ekstruzijų (42) ir dėl plokščių valcavimo produktų iš aliuminio (laikinosios priemonės) (43), toliau nurodyti faktai yra vienodai taikytini šio tyrimo nagrinėjamajam produktui, kuris taip pat yra galutinės grandies aliuminio produktas.

(102) 13-ajame ekonominės ir socialinės plėtros penkmečio plane (44), apimančiame tiriamąjį laikotarpį, nėra konkrečių nuostatų dėl aliuminio, tačiau visai spalvotųjų metalų pramonei jame numatyta strategija skatinti bendradarbiavimą tarptautinių gamybos pajėgumų ir įrangos gamybos srityje. Siekiant šių tikslų plane patvirtinama, kad bus stiprinamos su mokesčiais, finansais, draudimu, investicijomis ir finansavimo platformomis, taip pat rizikos vertinimo platformomis susijusios paramos sistemos (45).

(103) Atitinkamame sektoriaus plane, t. y. Spalvotųjų metalų pramonės plėtros plane (2016–2020 m.) (toliau – planas) nustatytos konkrečios vyriausybės politikos kryptys ir tikslai, kurių turėtų būti laikomasi ir siekiama kai kuriuose spalvotųjų metalų pramonės sektoriuose (46), įskaitant aliuminio sektorių.

(104) Pagal planą siekiama didinti Kinijos aliuminio pramonės gaminamų produktų asortimentą, be kita ko, remiant inovacijas. Jame raginama skubiai plėtoti mišrią nuosavybės teisių sistemą ir didinti valstybės įmonių gyvybingumą. Jame taip pat numatyta galimybė kaupti spalvotųjų metalų atsargas ir didinti išteklių, įskaitant aliuminį, saugumą, ir nustatyti konkretūs kiekybiniai tikslai mažinti energijos suvartojimą, didinti perdirbto aliuminio naudojimą gamyboje ir didinti pajėgumų naudojimą (47).

(105) Plane taip pat numatyti struktūriniai koregavimai ir griežtesnė naujos lydymo įrangos kontrolė, taip pat pasenusių pajėgumų šalinimas. Jame numatytas geografinis perdirbimo įmonių pasiskirstymas, daug dėmesio skiriama projektams, kuriais siekiama didinti boksitų ir aliuminio oksido išteklių naudojimą, ir įtraukiama elektros energijos tiekimo ir kainodaros politika (48).

(106) Atsižvelgiant į šį platų priemonių ir politikos krypčių spektrą, pagal planą numatyta toliau taikyti 2009 m. spalvotųjų metalų pramonės prisitaikymo ir atgaivinimo planą, kuris buvo priimtas siekiant sumažinti neigiamą finansų krizės poveikį spalvotųjų metalų pramonei. Pagrindiniai plane nustatyti tikslai, be kita ko, yra gamybos apimties kontrolė, restruktūrizavimas, žaliavų šaltiniai, eksporto mokesčių politika, išteklių saugumas, atsargų kaupimas, technologinės inovacijos, finansų politika ir planavimas bei įgyvendinimas (49).

(107) Kitas aliuminio sektoriui skirtas politikos dokumentas yra 2013 m. liepos 18 d. Pramonės ir informacinių technologijų ministerijos (MIIT) išleistos standartinės aliuminio pramonei taikomos sąlygos, pagal kurias siekiama paspartinti struktūrinį koregavimą ir sustabdyti nevaldomą aliuminio lydymo pajėgumų didinimą. Pagal standartines sąlygas nustatoma minimali naujų gamyklų gamybos apimtis, kokybės standartai ir importuojamų bei šalyje gaunamų boksitų ir aliuminio oksido tiekimo saugumas. Standartinėse sąlygose nurodyta, kad MIIT yra už aliuminio pramonės standartizavimą ir valdymą, taip pat už bendrovių, įgaliotų veikti aliuminio pramonės sektoriuje, sąrašo skelbimą atsakinga institucija (50).

(108) 2016 m. Gairėse dėl palankios rinkos aplinkos kūrimo, spalvotųjų metalų pramonės struktūrinio prisitaikymo ir pertvarkos skatinimo bei Valstybės tarybos generalinės tarnybos skiriamų išmokų didinimo (2016/42) (51) Kinijos valdžios institucijos nurodo tokius pagrindinius tikslus: „optimizuoti spalvotųjų metalų pramonės struktūrą; iš esmės subalansuoti pagrindinių kategorijų produktų pasiūlą ir paklausą; užtikrinti, kad elektrolitinio aliuminio gamybos pajėgumai ir toliau būtų išnaudojami daugiau nei 80 %; gerokai padidinti mineralinių žaliavų išteklių (tokių mineralų, kaip varis ir aliuminis) tiekimo saugumą“ (52). Dokumente taip pat nurodoma „griežtai kontroliuoti naujus gamybos pajėgumus“. Tam tikslui pasiekti būtina: „užtikrinti naujų (pertvarkytų, išplėstų) statybos projektų, kuriuose būtinai naudojamas elektrolitinis aliuminis, įgyvendinimą; <...> naudoti socialinės priežiūros ir kitas priemones; vykdyti griežtesnę priežiūrą ir patikras; griežtai tirti naujus elektrolitinio aliuminio projektus, kuriais pažeidžiamos taisyklės, ir spręsti su jais susijusias problemas“ (53). Iš šių nuostatų matyti, kad Kinijos vyriausybė nemažai kišasi į spalvotųjų metalų sektorių, įskaitant aliuminio sektorių.

(109) Pirmiau nurodytas valstybės kišimasis į aliuminio sektoriaus veikimą rengiant planavimo dokumentus taip pat akivaizdus provincijų lygmeniu. Pavyzdžiui, pagal 2018 m. lapkričio 6 d. Šandongo provincijos (kurioje įsisteigęs vienas didžiųjų AAF gamintojų „Donghai“) vyriausybės pranešimą dėl įgyvendinimo plano, kuriuo siekiama paspartinti kokybišką septynių energijai imlių pramonės sektorių plėtrą (2018/248), tikslas yra „skatinti elektrolitinio aliuminio pramonės grandinės plėtrą“ imantis šių veiksmų: „toliau didinti kokybiško giliojo elektrolitinio skysto aliuminio ir aliuminio apdorojimo medžiagų apdorojimo dalį; spartinti ir skatinti aliuminio pramonės grandinės plėtrą į grandinę įtraukiant gatavus ir aukščiausios klasės produktus; plėtoti aukščiausios klasės aliuminio medžiagų naudojimą; sudaryti daugiau plėtros galimybių aliuminio apdorojimo pramonei“ (54).

(110) Valstybė kišosi į aliuminio sektoriaus veikimą daugelį metų iki pirmiau nurodytų politikos dokumentų paskelbimo; tai, pavyzdžiui, matyti iš Gairių dėl aliuminio pramonės restruktūrizavimo spartinimo (toliau – restruktūrizavimo gairės) (55), kurias Nacionalinė plėtros ir reformų komisija paskelbė 2006 m. balandžio mėn. Pastaroji aliuminį laiko pagrindiniu nacionalinės ekonomikos plėtros produktu. Restruktūrizavimo gairėse nurodyta, kad įgyvendinant Valstybės tarybos patvirtintą pramonės plėtros politiką tam tikrose srityse turi būti pasiekti konkretūs tikslai. Minėtos sritys: pramonės koncentracijos didinimas; prieiga prie finansinio kapitalo (taip pat žr. 3.3.1.8 skirsnį); pramonės organizavimas; griežta elektrolitinio aliuminio eksporto kontrolė; pasenusių pajėgumų šalinimas.

(111) Be to, pagrindinių gamybos išteklių, kaip antai energijos ir elektros energijos, kainai taip pat įtakos turi įvairių rūšių valstybės kišimasis (56). Visų pirma, valstybė kišosi Kinijos gamintojų naudai imdamasi diferencijuoto palankesnio energijos kainų nustatymo priemonių. Pirmiau minėtose Gairėse dėl palankios rinkos aplinkos kūrimo, spalvotųjų metalų pramonės struktūrinio prisitaikymo ir pertvarkos skatinimo bei Valstybės tarybos generalinės tarnybos skiriamų išmokų didinimo Kinijos valdžios institucijos įtvirtino politinį tikslą „toliau vykdyti diferencijuotų elektros energijos kainų politiką; skatinti reikalavimus atitinkančius elektros energijos vartotojus sudaryti sandorius tiesiogiai su elektros energijos gamybos įmonėmis; nustatyti kainas derantis“ (57). Komisija taip pat nustatė, kad panaši politika vykdoma provincijų lygmeniu. Pavyzdžiui, Junano provincijoje, remiantis 2019 m. lapkričio mėn. Kinijos pramonės leidinyje paskelbta informacija: „siekiant įgyvendinti planą Junano provincijoje buvo iš eilės patvirtinta kelių sričių konkreti politika, kaip antai „Įgyvendinimo nuomonė dėl integruotos hidroenergetikos ir aliuminio medžiagų plėtros skatinimo“ ir „Lengvatinių kainų taikymo planas siekiant skatinti hidroenergijos naudojimą“. Atrodo aišku, kad bet kokiai įmonei, kuri perkels savo pajėgumų kvotą į Junaną, bus taikoma „lengvatinės kainos ir visiško perdavimo“ politika, pagal kurią per pirmuosius 5 metus elektrolitiniam aliuminiui galios speciali lengvatinė elektros kaina – 0,25 RMB/kWh. Kalbant apie gilųjį medžiagų apdorojimą, bus taikoma speciali lengvatinė elektros kaina – 0,20 RMB/kWh. Remiantis ataskaitomis, integruotiems projektams „Henan Shenhuo“ arba „Sichuan Qiya’s“, kurių kvotos buvo perkeltos į Junaną, jau taikoma integravimo projektams skirta politika ir buvo pasirašyti atitinkami susitarimai su vietos valdžios institucijomis, elektros energijos tinklų įmonėmis ir elektros energijos gamybos įmonėmis“ (58).

(112) Dar vienas valstybės kišimosi pavyzdys provincijų lygmeniu Šandongo provincijos vyriausybės pranešime dėl įgyvendinimo plano, kuriuo siekiama paspartinti kokybišką septynių energijai imlių pramonės sektorių plėtrą (žr. 109 konstatuojamąją dalį): valdžios institucijos nustatė elektrolitinio aliuminio pramonei skirtus pertvarkos ir modernizavimo tikslus, susijusius su energijos vartojimu: „iki 2022 m. suvartojamas elektros energijos kiekis vienai elektrolitinio aliuminio tonai sumažės maždaug iki 12 800 kWh, elektrolitinio aliuminio giliojo elektrolitinio apdorojimo lygis provincijoje sudarys maždaug 50 %, o vienos aliuminio tonos pridėtinė vertė padidės vidutiniškai daugiau nei 30 %“ (59).

(113) Kalbant apie pirmiau nurodytuose planavimo dokumentuose įtvirtintų nuostatų vykdymo užtikrinimą, svarbų vaidmenį atlieka Kinijos pramonės asociacijos. Šie subjektai turi užtikrinti, kad pramonė įgyvendintų Kinijos vyriausybės politiką. Tokia atsakomybė patvirtinama ir tuo, kad vykdydami savo veiklą jie palaiko glaudų ryšį su valdžios institucijomis ir tai įtvirtinta jų įstatuose. Aliuminio sektoriaus atveju Kinijos spalvotųjų metalų pramonės asociacijos įstatuose, visų pirma, nustatyta: „asociacija laikosi pagrindinės partijos pozicijos ir įvairių principų bei politikos, taip pat Konstitucijos, įstatymų, norminių aktų ir nacionalinės politikos bei paiso socialinių ir moralinių vertybių. Ji siekia tikslo tarnauti vyriausybei, pramonei, įmonėms ir verslo vadovams; ji sukuria ir tobulina pramonės savidrausmės mechanizmą; ji aktyviai įtraukia vyriausybės darbuotojus, kad jie teiktų pagalbą; ji atlieka tarpinį vaidmenį tarp vyriausybės ir įmonių“ (3 straipsnis). 25 straipsnyje taip pat nustatyta, kad asociacijos pirmininkas, pirmininko pavaduotojas ir generalinis sekretorius privalo: „laikytis partijos pozicijos, principų ir politikos bei turėti gerų politinių savybių“ (60).

(114) Kinijos spalvotųjų metalų gamybos pramonės asociacijos įstatuose nustatyta, kad „verslo rekomendacijas asociacijai teikia ir ją prižiūri ir valdo valstybės valdoma Valstybės tarybos turto priežiūros ir administravimo komisija, Civilinių reikalų ministerija ir Kinijos spalvotųjų metalų pramonės asociacija“ (4 straipsnis). Be to, vienas iš pagrindinių asociacijos veiklos elementų – „aktyviai teikti pasiūlymus ir nuomones dėl pramonės plėtros, pramonės politikos, įstatymų ir kitų teisės aktų, laikantis bendrųjų partijos ir valstybės principų ir užduočių, susijusių su socialistinės rinkos ekonomikos sistemos kūrimu, ir atsižvelgiant į faktinę pramonės padėtį“ (6 straipsnis). Galiausiai 22 straipsnyje taip pat nustatyta, kad asociacijos pirmininkas, pirmininko pavaduotojas ir generalinis sekretorius privalo, be kita ko, laikytis šios sąlygos: „laikytis partijos pozicijos, principų ir politikos bei turėti gerų politinių savybių“ (61).

(115) Taigi, yra daug nacionaliniu, regionų ir savivaldybių lygmenimis parengtų planų, direktyvų ir kitų su aliuminiu susijusių dokumentų, iš kurių aiškiai matyti didelis Kinijos vyriausybės kišimasis į aliuminio sektorių (62). Šiomis ir kitomis priemonėmis vyriausybė teikia nurodymus praktiškai dėl kiekvieno sektoriaus plėtros ir veikimo aspekto ir juos kontroliuoja.

(116) Be planų valstybės kišimasis į sektorių buvo vykdomas, be kita ko, su eksportu susijusių priemonių forma, įskaitant eksporto muitus, eksporto kvotas, reikalavimus vykdyti eksportą ir minimalių eksporto kainų, taikomų įvairioms aliuminio žaliavoms, reikalavimus.

(117) Kinijos vyriausybė toliau varžo pirminio aliuminio ir jo gamybos išteklių eksportą, nes siekia skatinti didesnę pridėtinę vertę turinčių aliuminio produktų gamybą. Šio tikslo siekiama taikant viso ar dalies PVM atskaitą už galutinės grandies aliuminio produktus, kartu taikant dalies PVM atskaitą ir eksporto mokesčius už pirminį aliuminį (63).

(118) Kitų rūšių valstybės kišimasis, dėl kurio iškraipoma rinka, yra atsargų kaupimo politika per Valstybės rezervo biurą ir Šanchajaus ateities sandorių biržos (SHFE) vaidmuo (64). Be to, per kelis prekybos apsaugos tyrimus nustatyta, kad Kinijos vyriausybė aliuminio gamintojams nuolat taiko įvairių rūšių valstybės paramos priemones (65). Dėl didelio Kinijos vyriausybės kišimosi į aliuminio sektorių susidarė pertekliniai pajėgumai (66), o tai yra aiškiausias Kinijos vyriausybės politikos poveikio ir su juo susijusių iškraipymų įrodymas.

(119) Per EBPO tyrimą taip pat nustatyta papildoma vyriausybės parama, turinti įtakos aliuminio sektoriaus rinkos jėgoms. Tokia parama paprastai teikiama gamybos išteklių, ypač elektros energijos ir pirminio aliuminio oksido, parduodamų mažesnėmis nei rinkos kainomis, forma (67). EBPO tyrime taip pat aprašoma, kaip Kinijos vyriausybės aliuminio sektoriui iškelti tikslai paverčiami pramonės politika ir konkrečiais veiksmais provincijų ir vietos lygmenimis, įskaitant, pavyzdžiui, kapitalo injekcijas, prioritetines nuosavybės teises į mineralinius išteklius, vyriausybės dotacijas ir subsidijas ar mokesčių paskatas (68).

(120) Taigi, Kinijos vyriausybė taiko priemones, kuriomis veiklos vykdytojai skatinami laikytis viešosios politikos tikslų remti skatinamuosius pramonės sektorius, įskaitant aliuminio sektorių, kuriame gaminami ir AAF produktai. Tokios priemonės trukdo rinkos jėgoms laisvai veikti.

3.3.1.6. Dideli iškraipymai pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies b punkto ketvirtąją įtrauką: bankroto, bendrovių ar nuosavybės teisės aktų nebuvimas, diskriminacinis jų taikymas ar netinkamas jų vykdymo užtikrinimas

(121) Remiantis byloje turima informacija, Kinijos bankroto sistema yra nepakankama, kad ją taikant būtų galima įgyvendinti jos pagrindinius tikslus, pvz., sąžiningai padengti reikalavimus ir skolas ir užtikrinti teisėtas kreditorių ir skolininkų teises bei interesus. Panašu, kad tai pagrįsta tuo, kad, nors Kinijos bankroto įstatymas formaliai grindžiamas panašiais principais, kaip ir atitinkami įstatymai kitose šalyse nei Kinija, Kinijos sistemai būdingas sisteminis nepakankamas vykdymo užtikrinimas. Bankrotų skaičius, palyginti su šalies ekonomikos dydžiu, tebėra nedidelis taip pat ir dėl to, kad nemokumo bylų tyrimai turi daug trūkumų, kurie veiksmingai atgraso nuo bankroto skelbimo. Be to, valstybės vaidmuo vykdant nemokumo bylų tyrimus tebėra stiprus ir aktyvus, dažnai turintis tiesioginės įtakos bylos tyrimo baigčiai (69).

(122) Be to, nuosavybės teisių sistemos trūkumai ypač akivaizdūs nuosavybės teisių į žemę ir žemės naudojimo teisių KLR srityje (70). Visa žemė priklauso Kinijos valstybei (kolektyviai priklausanti kaimo žemė ir valstybei priklausanti miesto žemė). Ją skiria tik valstybė. Taikomos teisinės nuostatos, kuriomis siekiama skaidriai paskirstyti žemės naudojimo teises rinkos kainomis, pavyzdžiui, nustatant konkurso procedūras. Tačiau šių nuostatų nuolat nesilaikoma – kai kurie pirkėjai žemę gauna nemokamai arba žemesne nei rinkos kaina (71). Be to, valdžios institucijos, skirdamos žemę, dažnai siekia konkrečių politinių tikslų, įskaitant ekonominių planų įgyvendinimą (72).

(123) Panašiai kaip kituose Kinijos ekonomikos sektoriuose, AAF produktų gamintojai turi laikytis Kinijos bankroto, bendrovių ir nuosavybės teisės aktais nustatytų įprastinių taisyklių. Rezultatas – šios bendrovės taip pat priklauso nuo iškraipymų „iš viršaus į apačią“, kurie atsiranda dėl bankroto ir nuosavybės įstatymų diskriminuojamo taikymo ar netinkamo jų vykdymo užtikrinimo. Atliekant šį tyrimą nenustatyta jokių elementų, dėl kurių būtų galima suabejoti aptariamais nustatytais faktais. Todėl Komisija padarė išvadą, kad Kinijos bankroto ir nuosavybės įstatymai tinkamai neveikia, dėl to atsiranda iškraipymų, susijusių su nemokių bendrovių išlaikymu ir žemės naudojimo teisių skyrimu KLR. Remiantis turimais įrodymais, šios išvados, atrodo, visiškai taikytinos ir AAF produktų sektoriui.

(124) Šią išvadą patvirtina preliminarus JAV prekybos departamento sprendimas tyrime dėl tam tikros aliuminio folijos iš Kinijos, kuriame, remiantis turimais faktais, nustatyta, kad Kinijos vyriausybės už mažesnį nei pakankamą atlygį skiriama žemė yra finansinis įnašas, kaip apibrėžta 1930 m. Akto dėl muitų tarifų su pakeitimais 771(5)(D) skirsnyje (73).

(125) Atsižvelgdama į tai, kas išdėstyta, Komisija padarė išvadą, kad aliuminio sektoriuje bankroto ir nuosavybės teisės aktai taikyti diskriminuojamai arba jų taikymas užtikrintas netinkamai, įskaitant kiek jie susiję su nagrinėjamuoju produktu.

3.3.1.7. Dideli iškraipymai pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies b punkto penktąją įtrauką: darbo užmokesčio sąnaudų iškraipymas

(126) KLR negali būti visiškai išplėtota rinka pagrįsta darbo užmokesčio sistema, nes darbuotojai ir darbdaviai negali naudotis savo teisėmis jungtis į organizacijas. Kinija neratifikavo kai kurių pagrindinių Tarptautinės darbo organizacijos (TDO) konvencijų, visų pirma dėl asociacijų laisvės ir dėl kolektyvinių derybų (74). Pagal nacionalinę teisę veikia tik viena profesinių sąjungų organizacija. Tačiau ši organizacija nėra nepriklausoma nuo valstybės institucijų, o jos dalyvavimas kolektyvinėse derybose ir darbuotojų teisių apsaugos srityje tebėra labai menkas (75). Be to, Kinijos darbo jėgos judumą riboja namų ūkių registravimo sistema, pagal kurią galimybė gauti visas socialinės apsaugos ir kitas išmokas suteikiama tik tam tikros administracinės teritorijos vietos gyventojams. Paprastai tai reiškia, kad darbuotojai, kurie neturi gyvenamosios vietos registracijos ten, kur dirba, užimtumo atžvilgiu atsiduria pažeidžiamoje padėtyje ir gauna mažesnes pajamas nei gyvenamosios vietos registracijos turėtojai (76). Šie nustatyti faktai rodo, kad KLR darbo užmokestis yra iškraipytas.

(127) Nebuvo pateikta jokių svarbių įrodymų, kad aliuminio sektoriuje, įskaitant AAF produktų gamintojus, nebūtų taikoma aprašyta Kinijos darbo teisės sistema. Taigi aliuminio sektoriui darbo užmokesčio sąnaudų iškraipymas poveikį daro ir tiesiogiai (kai gaminamas nagrinėjamasis produktas ar jam gaminti skirtos pagrindinės žaliavos), ir netiesiogiai (kai sudaromos galimybės gauti bendrovių, kurioms taikoma ta pati KLR darbo sistema, kapitalo arba gamybos išteklių).

3.3.1.8. Dideli iškraipymai pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies b punkto šeštąją įtrauką: viešosios politikos tikslus įgyvendinančių ar kitaip nuo valstybės priklausomų institucijų sudaroma galimybė gauti finansavimą

(128) KLR įmonių galimybės gauti kapitalo priklauso nuo įvairių iškraipymų.

(129) Pirma, Kinijos finansų sistemai būdinga stipri valstybės bankų padėtis (77), kai suteikiant galimybę gauti finansavimą atsižvelgiama į kitus kriterijus nei projekto ekonominis gyvybingumas. Panašiai kaip ir ne finansinių valstybės įmonių atveju, bankai ir toliau yra susiję su valstybe ne tik pagal nuosavybės teises, bet ir asmeniniais ryšiais (pagrindinius didelių valstybės finansų įstaigų vadovus galiausiai skiria KKP) (78), ir, vėlgi, kaip ir ne finansinių valstybės įmonių atveju, bankai nuolat įgyvendina vyriausybės parengtą viešąją politiką. Tokiu būdu bankai laikosi aiškios juridinės prievolės vykdyti savo veiklą atsižvelgiant į nacionalinės ekonominės ir socialinės plėtros poreikius ir laikantis valstybės pramonės politikos gairių (79). Tą dar labiau sustiprina papildomos galiojančios taisyklės, pagal kurias lėšos yra nukreipiamos į vyriausybės skatinamaisiais arba kitomis prasmėmis svarbiais įvardytus sektorius (80).

(130) Nors pripažįstama, kad pagal įvairias teisines nuostatas nurodoma, kad reikia vadovautis įprasta bankų elgsena ir prudencinėmis taisyklėmis, pvz., išnagrinėti paskolos gavėjo kreditingumą, iš daugybės įrodymų, įskaitant per prekybos apsaugos tyrimus nustatytus faktus, matyti, kad taikant įvairias teisines priemones šioms nuostatoms tenka tik antraeilis vaidmuo.

(131) Pavyzdžiui, Kinijos vyriausybė visai neseniai išaiškino, kad net ir privačių komercinių bankų sprendimai turi būti prižiūrimi KKP ir suderinti su nacionaline politika. Vienas iš trijų pagrindinių valstybės tikslų dėl bankų valdymo dabar yra stiprinti partijos vadovavimą bankų ir draudimo sektoriuje, apimantį ir bendrovių veiklos bei valdymo klausimus (81). Taip pat pažymėtina, kad pagal komercinių bankų veiklos rezultatų vertinimo kriterijus dabar privaloma atsižvelgti į tai, kaip subjektai „prisideda prie nacionalinių plėtros uždavinių ir realiosios ekonomikos“, ir, visų pirma, kaip jie „aptarnauja strateginius ir besiformuojančius pramonės sektorius“ (82).

(132) Be to, obligacijų ir kredito reitingai dažnai iškraipomi dėl įvairių priežasčių, įskaitant tai, kad rizikos vertinimas priklauso nuo įmonės strateginės svarbos Kinijos vyriausybei ir bet kokios netiesioginės vyriausybės garantijos dydžio. Apytikriai apskaičiuota, kad Kinijos kredito reitingai sistemingai atitinka mažesnius tarptautinius reitingus (83).

(133) Tą dar labiau sustiprina papildomos galiojančios taisyklės, pagal kurias lėšos yra nukreipiamos į vyriausybės skatinamaisiais arba kitomis prasmėmis svarbiais įvardytus sektorius (84). Dėl to skolinimas valstybės įmonėms, didelėms susijusioms privačioms įmonėms ir įmonėms pagrindiniuose pramonės sektoriuose yra šališkas, o tai reiškia, kad kapitalo prieinamumas ir sąnaudos nėra vienodi visiems rinkos dalyviams.

(134) Šiuo atžvilgiu EBPO tyrime remiamasi nepagrįstais įrodymais, kad tam tikri KLR aliuminio gamintojai gavo finansavimą lengvatinėmis sąlygomis, o finansavimo sąnaudos tariamai atsiejamos nuo atitinkamo bendrovių įsiskolinimo lygio. Remiantis tuo tyrimu, vienas valstybės aliuminio gamintojas 2016 m. obligacijų prospekte aiškiai nurodė, kad jis pritraukia nemažą finansinę paramą iš Kinijos politikos bankų, kurių taikoma palūkanų norma yra mažesnė už lyginamąją normą. Panašiai kito valstybės gamintojo 2017 m. obligacijų prospekte nurodomi tvirti ryšiai, kuriuos bendrovė palaiko su Kinijos bankais, įskaitant politikos bankus, kurie suteikė bendrovei pigius finansavimo šaltinius. EBPO tyrime šiuo atžvilgiu padaryta išvada, kad, nors gali būti daug priežasčių, kodėl šioms įmonėms palūkanų normos yra žemos, prastų finansinių rodiklių ir žemų palūkanų normų skirtumas gali reikšti, kad su tais paskolų gavėjais susijusi rizika gali būti nepakankamai įvertinta (85).

(135) Antra, skolinimosi išlaidos buvo dirbtinai mažinamos, kad būtų skatinamas investicijų augimas. Dėl to per daug naudojama kapitalo investicijų, o investicijų grąža yra vis mažesnė. Tai matyti iš didėjančio įmonių įsiskolinimo valstybės sektoriuje nepaisant smarkaus pelningumo mažėjimo, o tai rodo, kad bankų sistemos veikimo mechanizmai neatitinka įprastų komercinių taisyklių.

(136) Trečia, nors nominali palūkanų norma buvo liberalizuota 2015 m. spalio mėn., kainų signalai vis dar nepriklauso nuo laisvosios rinkos jėgų, o yra veikiami vyriausybės sukurtų iškraipymų. Iš tiesų 2018 m. pabaigoje skolinimas taikant lyginamąją palūkanų normą arba už ją mažesnę vis dar sudarė ne mažiau kaip trečdalį viso skolinimo (86). KLR oficiali žiniasklaida neseniai pranešė, kad KKP ragina „skatinti paskolų rinkos palūkanų mažėjimą“ (87). Dirbtinai mažos palūkanų normos lemia mažesnės nei rinkos kainos nustatymą, taigi ir pernelyg didelį kapitalo naudojimą.

(137) Bendras kredito augimas KLR rodo kapitalo paskirstymo veiksmingumo mažėjimą be jokių kreditavimo apribojimų požymių, kurie būtų tikėtini neiškraipytoje rinkos aplinkoje. Dėl to pastaraisiais metais labai padaugėjo neveiksnių paskolų. Didėjant rizikingų skolų skaičiui Kinijos vyriausybė nusprendė vengti įsipareigojimų nevykdymo. Taigi blogų skolų klausimas buvo išspręstas perkeliant skolą ir taip sukuriant vadinamąsias bendroves zombes, arba perleidžiant skolos nuosavybę (pvz., per susijungimus ar konvertuojant skolas į nuosavybės vertybinius popierius), nebūtinai pašalinant bendrą skolos problemą ar pagrindines skolos priežastis.

(138) Iš esmės, nepaisant veiksmų, kurių buvo imtasi siekiant liberalizuoti rinką, KLR įmonių kredito sistemai įtakos turi dideli iškraipymai, atsirandantys dėl nuolatinio nepageidaujamo valstybės vaidmens kapitalo rinkose.

(139) Nebuvo pateikta jokių įrodymų, kad aliuminio sektoriuje, įskaitant AAF produktų gamintojus, nebūtų pirmiau aprašyto valstybės kišimosi į finansų sistemą. Todėl dėl didelio valstybės kišimosi į finansų sistemą rinkos sąlygoms daromas didelis poveikis visais lygmenimis.

3.3.1.9. Aprašytų iškraipymų sisteminis pobūdis

(140) Komisija pažymėjo, kad ataskaitoje aprašyti iškraipymai yra būdingi Kinijos ekonomikai. Iš turimų įrodymų matyti, kad Kinijos sistemos faktai ir skaičiai, kaip aprašyta 3.3.1.1–3.3.1.5 skirsniuose, taikomi visoje šalyje ir ekonomikos sektoriuose. Tas pat pasakytina apie gamybos veiksnių aprašymą, pateiktą 3.3.1.6–3.3.1.8 skirsniuose.

(141) Komisija primena, kad AAF produktams gaminti reikalingi įvairūs gamybos ištekliai. Tyrime nesurinkta įrodymų, kad jie nėra gaunami KLR. Kai AAF produktų gamintojai perka šiuos gamybos išteklius ir (arba) dėl jų sudaro sutartis, jų mokamos kainos (kurios į sąskaitas įtraukiamos kaip jų sąnaudos) yra aiškiai susijusios su tais pačiais pirmiau minėtais sisteminiais iškraipymais. Pavyzdžiui, gamybos išteklių tiekėjai naudoja darbo jėgą, kuri yra susijusi su iškraipymais. Jie gali skolintis pinigų, kurie yra susiję su iškraipymais finansų sektoriuje ir (arba) paskirstant kapitalą. Be to, jiems taikoma planavimo sistema, kuri taikoma visuose valdžios ir sektorių lygmenyse.

(142) Todėl negalima naudoti ne tik AAF produktų pardavimo vidaus rinkoje kainų, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies a punkte, bet ir visų gamybos išteklių (įskaitant žaliavas, energiją, žemę, finansavimą, darbą ir pan.) sąnaudų, kurios yra paveiktos, nes jų kainodara yra susijusi su dideliu valstybės kišimusi, kaip aprašyta ataskaitos A ir B dalyse. Iš tiesų, valstybės kišimasis, aprašytas kalbant apie kapitalo, žemės, darbo, energijos ir žaliavų paskirstymą, stebimas visoje KLR. Tai reiškia, pvz., kad gamybos išteklius, kuris buvo pagamintas KLR derinant įvairius gamybos veiksnius, yra susijęs su dideliais iškraipymais. Tas pat pasakytina apie visus gamybos išteklius. Šiuo atžvilgiu eksportuojančių gamintojų pateikti argumentai ir įrodymai nagrinėjami kitame skirsnyje.

3.3.1.10. Išvada

(143) Aprašyta analizė, apimanti visų turimų įrodymų, susijusių su valstybės kišimusi į Kinijos ekonomiką apskritai ir konkrečiai į aliuminio sektorių (įskaitant ir nagrinėjamąjį produktą), nagrinėjimą, parodė, kad nagrinėjamojo produkto kainos ar sąnaudos, įskaitant žaliavų, energijos ir darbo sąnaudas, nepriklauso nuo laisvosios rinkos jėgų, nes, kaip matyti iš faktinio arba galimo vieno arba daugiau pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies b punkte nurodytų atitinkamų elementų poveikio, jas veikia didelis valstybės kišimasis, kaip apibrėžta tame punkte. Tuo remdamasi, ir Kinijos vyriausybei nebendradarbiaujant, Komisija padarė išvadą, kad šiuo atveju netikslinga naudoti vidaus rinkos kainų ir sąnaudų normaliajai vertei nustatyti.

3.3.1.11. Suinteresuotųjų šalių pastabos

(144) Atsakydama į antrąjį pranešimą „Xiamen“ teigė, kad lyginamųjų standartų taikyti nereikia, jei gamybos veiksniai yra „Xiamen“ gaunami laikantis ištiestosios rankos principo (įprastomis rinkos sąlygomis). Visų pirma, „Xiamen“ teigė, kad lyginamosios kainos ir „Xiamen“ nustatomos luitų ir lydinių kainos yra panašios ir tai, atrodo, paneigia įtarimus dėl didelių rinkos iškraipymų. Be to, „Zhongji“ teigė, kad žaliavas ir energiją pirko komercinėmis sąlygomis, laikantis ištiestosios rankos principo.

(145) Komisija pažymėjo, kad nustačius, jog dėl eksportuojančioje šalyje esančių didelių iškraipymų, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies b punkte, netikslinga naudoti eksportuojančios šalies vidaus rinkos kainų ir sąnaudų, normalioji vertė kiekvienam eksportuojančiam gamintojui pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies a punktą apskaičiuojama remiantis neiškraipytomis kainomis arba lyginamaisiais dydžiais tinkamoje tipiškoje šalyje. Pagal tą pačią pagrindinio reglamento nuostatą leidžiama naudoti valstybės vidaus sąnaudas, jeigu, remiantis tiksliais ir tinkamais įrodymais, aiškiai nustatoma, kad jos neiškraipytos. Tačiau šiuo atveju „Xiamen“ ir „Zhongji“ tokių tikslių ir tinkamų įrodymų nepateikė. Panašūs kainų lygiai eksportuojančioje šalyje ir tipiškoje šalyje savaime nerodo, kad nėra didelių iškraipymų pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalį, nes kainos gali svyruoti ir tam tikrą laikotarpį būti panašios dėl įvairių kitų priežasčių. Priešingai, kaip parodyta 3.3.1.2–3.3.1.9 skirsniuose, yra daug kitų veiksnių, prisidedančių prie išvados dėl didelių iškraipymų. Todėl vien rėmimasis tam tikrų žaliavų vidaus kainų panašumu su lyginamosiomis vertėmis tipiškoje šalyje negali atitikti tikslių ir tinkamų įrodymų pateikimo sąlygos. Todėl „Xiamen“ ir „Zhongji“ teiginiai turėjo būti atmesti.

(146) Be to, savo pastabose dėl inicijavimo „Xiamen“ pirmiausia teigė, kad 2 straipsnio 6a dalis neatitinka PPO antidempingo susitarimo (toliau – ADS). Taip yra todėl, kad, pirma, ADS 2 straipsnio 2.2 dalyje pripažįstami trys scenarijai, pagal kuriuos galima apskaičiuoti normaliąją vertę: i) produktas parduodamas ne įprastomis prekybos sąlygomis, ii) yra susiklosčiusi tam tikra rinkos padėtis arba iii) dėl mažos pardavimo apimties vidaus rinkoje toks pardavimas nėra tipiškas. „Xiamen“ teigė, kad dideli iškraipymai neatitinka nė vieno iš trijų kriterijų. Bendrovė taip pat teigė, kad net jei didelių iškraipymų sąvoką būtų galima priskirti prie antro iš pirmiau nurodytų kriterijų, PPO bylos DS529 „Australija. Antidempingo priemonės A4 kopijavimo popieriui“ (angl. Australia – Anti-Dumping Measures on A4 Copy Paper) kolegija patvirtino, kad to, jog nagrinėjamojo produkto ir jo gamybos išteklių vidaus rinkos kainai poveikį daro Vyriausybės sukurti iškraipymai, nepakanka, kad būtų galima manyti, jog tinkamam pardavimo vidaus rinkoje ir pardavimo eksportui palyginimui daromas poveikis „dėl tam tikros rinkos padėties“. Be to, „Xiamen“ pateikė pastabą, kad Komisija sistemingai skaičiavo normaliąją vertę, nors ji turėjo kiekvienu konkrečiu atveju tikrinti, ar laikomasi ADS 2 straipsnio 2.2 dalyje nustatytų sąlygų. „Xiamen“ taip pat teigė, kad pagal ADS 2 straipsnio 2.2 dalį reikalaujama, kad apskaičiuojant normaliąją vertę būtų atsižvelgiama į „sąnaudas kilmės šalyje“, kaip patvirtinta PPO bylose DS529 „Australija. Antidempingo priemonės A4 kopijavimo popieriui“ ir DS473 „Europos Sąjunga. Antidempingo priemonės biodyzelinui iš Argentinos“ (angl. European Union – Anti-Dumping Measures on Biodiesel from Argentina). „Xiamen“ taip pat teigė, kad normalioji vertė turėtų būti skaičiuojama laikantis ADS 2 straipsnio 2.2.1.1 dalies reikalavimų, ir pridūrė, kad minėtos bylos DS473 ataskaitos ir PPO bylos DS427 „Kinija. Antidempingo ir kompensaciniai muitai broilerių produktams iš Jungtinių Valstijų“ (angl. China – Anti-Dumping and Countervailing Duty Measures on Broiler Products from the United States) išvadose reikalaujama, kad tyrimą atliekančios institucijos atsižvelgtų į nurodytas eksportuojančių gamintojų sąnaudas, nebent jos neatitinka bendrųjų apskaitos principų arba tinkamai neatspindi su nagrinėjamojo produkto gamyba ir pardavimu susijusių sąnaudų. Net jei nurodytos sąnaudos atitiko šias dvi sąlygas, „Xiamen“ teigimu, pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalis neatitinka PPO ADS 2 straipsnio 2.2.1.1 dalies, nes sistemingai neatsižvelgiama į eksportuojančio gamintojo sąnaudas.

(147) Komisija laikėsi nuomonės, kad pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies nuostatos visiškai atitinka Europos Sąjungos įsipareigojimus PPO. Kaip tiksliai paaiškino PPO apeliacinis komitetas byloje DS473 „Europos Sąjunga. Antidempingo priemonės biodyzelinui iš Argentinos“ (angl. European Union – Anti-Dumping Measures on Biodiesel from Argentina), pagal PPO teisę leidžiama naudoti trečiosios šalies duomenis, kurie yra tinkamai pakoreguojami, jei toks koregavimas yra reikalingas ir pagrįstas. Komisija priminė, kad bylos DS529 „Australija. Antidempingo priemonės A4 kopijavimo popieriui“ ir DS427 „Kinija. Broilerių produktai“ nėra susijusios su pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies aiškinimu ir jo taikymo sąlygomis. Be to, visos tų bylų pagrindinės faktinės aplinkybės skyrėsi nuo pagrindinių aplinkybių ir kriterijų, dėl kurių pagal šią pagrindinio reglamento nuostatą, susijusią su didelių iškraipymu buvimu eksportuojančioje šalyje, yra taikoma ši metodika. Pagal 2 straipsnio 6a dalį normalioji vertė apskaičiuojama remiantis neiškraipytomis sąnaudomis ir kainomis, gautomis tipiškoje šalyje, arba remiantis tarptautiniu lyginamuoju dydžiu tik tuo atveju, jei nustatoma, kad esama didelių iškraipymų, kurie daro poveikį sąnaudoms ir kainoms. Bet kuriuo atveju pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies antros pastraipos trečioje įtraukoje numatyta galimybė naudoti vidaus sąnaudas, jei nustatyta, kad jos neiškraipytos. Todėl Komisija šiuos tvirtinimus atmetė.

(148) Antra, „Xiamen“ teigė, kad pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalis neatitinka ADS 2 straipsnio 2.2.2 dalies. Bendrovė taip pat teigė, kad Apeliacinis komitetas byloje DS219 „EB. Vamzdžių arba vamzdelių jungiamosios detalės“ (angl. EC – Tube or Pipe Fittings) patvirtino, kad tyrimą atliekanti institucija privalo naudoti eksportuojančių gamintojų faktines PBA išlaidas ir pelną, jei tokių duomenų yra. Todėl „Xiamen“ teigė, kad pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalis yra nesuderinama su ADS 2 straipsnio 2.2.2 dalimi.

(149) Komisija pažymėjo, kad nustačius, jog dėl eksportuojančioje šalyje esančių didelių iškraipymų, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies b punkte, netikslinga naudoti eksportuojančios šalies vidaus rinkos kainų ir sąnaudų, normalioji vertė kiekvienam eksportuojančiam gamintojui pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies a punktą apskaičiuojama remiantis neiškraipytomis kainomis arba lyginamaisiais dydžiais tinkamoje tipiškoje šalyje. Kaip paaiškinta 147 konstatuojamojoje dalyje, pagal tą pačią pagrindinio reglamento nuostatą taip pat leidžiama naudoti vidaus sąnaudas, jei aiškiai nustatoma, kad jos neiškraipytos. Todėl eksportuojantys gamintojai turėjo galimybę pateikti įrodymus, kad jų individualios PBA išlaidos ir (arba) kitos gamybos išteklių sąnaudos iš tikrųjų nebuvo iškraipytos. Tačiau, kaip tvirtinta 3.3.1.2–3.3.1.9 skirsniuose, Komisija nustatė, kad Kinijos aliuminio pramonėje esama iškraipymų, ir nepateikta jokių tiesioginių įrodymų, kad iškraipymų, susijusių su atskirų eksportuojančių gamintojų gamybos veiksniais, nėra. Todėl šie tvirtinimai buvo atmesti.

(150) Trečia, ‚Xiamen“ teigė, kad pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies nuostatas Komisija gali naudoti valstybės vidaus sąnaudas ir kad ji privalo dėl to atlikti konkrečios bendrovės konkrečių sąnaudų analizę. Todėl remiantis bendrovės pateiktais klausimyno atsakymais turėjo būti atlikta konkreti „Xiamen“ analizė.

(151) Komisija pažymėjo, kad buvo nustatyta, jog didelių iškraipymų, dėl kurių taikoma pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalis, esama visos šalies mastu. Jei nustatoma, kad esama didelių iškraipymų, 2 straipsnio 6a dalies nuostatos a priori taikomos visiems KLR eksportuojantiems gamintojams ir dėl visų sąnaudų, susijusių su jų gamybos veiksniais. Bet kuriuo atveju, pagal tą pačią pagrindinio reglamento nuostatą taip pat numatyta naudoti vidaus sąnaudas, kurioms, kaip aiškiai nustatyta, dideli iškraipymai poveikio nedaro. Jei taip yra vieno ar daugiau eksportuojančių gamintojų atveju, pagal 2 straipsnio 6a dalies trečią pastraipą privaloma atskirai įvertinti šiuos teiginius dėl kiekvieno eksportuotojo ir gamintojo individualiai, nedarant poveikio atrankos nuostatoms.

(152) Skaičiavimai, susiję su „Xiamen“ antidempingo norma, atspindi pačios bendrovės pateiktus duomenis, apskaičiuotus pagal pagrindinio reglamento nuostatas, ypač pagal 2 straipsnio 6a dalį. Nebuvo įrodymų, kad „Xiamen“ vidaus rinkos kainos ir sąnaudos nebuvo iškraipytos dėl didelių iškraipymų, nustatytų remiantis turimais įrodymais, išskyrus titano boro aliuminio strypų atvejį, kaip nurodyta 161 konstatuojamojoje dalyje. Todėl laikinieji dempingo skirtumai atspindi konkrečią bendrovės padėtį, įskaitant gamybos veiksnius ir sumas, kuriuos bendrovė nurodė klausimyno atsakymuose, tačiau tinkamai atsižvelgiant į didelių iškraipymų buvimą KLR ir jų poveikį. Todėl šie tvirtinimai buvo atmesti.

(153) Dėl individualios bendrovės padėties „Xiamen“ teigė, kad ji yra privati bendrovė ir kad nėra įrodymų, jog ji priklauso Kinijos valdžios institucijoms, yra jų kontroliuojama arba strategiškai prižiūrima ir vadovaujasi šių institucijų gairėmis kaip valstybės įmonė ir kad ji nėra strategiškai prižiūrima ir vadovaujasi gairėmis dėl valstybės dalyvavimo, kuriuo kišamasi į kainas ir sąnaudas. Todėl ji tvirtino, kad ji nėra įmonė, „priklausanti eksportuojančios valstybės valdžios institucijoms ar jų kontroliuojama arba strategiškai prižiūrima, arba <...> vadovaujasi valdžios institucijų gairėmis“, kaip nurodyta pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies b punkto pirmoje įtraukoje.

(154) Komisija pakartojo, kad nustačius, jog esama didelių iškraipymų, pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies metodika taikoma visos šalies mastu, nebent būtų aiškiai nustatyta, kad iškraipymai nedaro poveikio tam tikroms sąnaudoms. „Xiamen“ nepateikė tokių įrodymų, tačiau nurodė tik bendro pobūdžio argumentus, susijusius su tam tikrais pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies b punkte išvardytais kriterijais dėl didelių iškraipymų buvimo visoje eksportuojančioje šalyje ir nesusijusius su jų konkrečiomis neiškraipytomis sąnaudomis. „Xiamen“ teiginiai, kad ji nepriklauso nuo valstybės kontrolės, neteikia pagrindo abejoti esminiais įrodymais ir 3.3.1.3–3.3.1.5 skirsniuose pateiktomis išvadomis, iš kurių matyti vyriausybės ir KKP įtakos mastas ir paplitimas Kinijos ekonomikoje, įskaitant aliuminio sektorių. Be to, kaip nurodyta 3.3.1.8 skirsnyje, vyriausybė turi daug priemonių ir finansinių paskatų, kad galėtų nurodyti bendrovėms, įskaitant privačias bendroves, laikytis jos gairių. Kaip aprašyta tame pačiame skirsnyje, finansų įstaigos, įskaitant privačias, turi paskatų sudaryti palankesnes galimybes gauti finansavimą projektams, kurie atitinka Vyriausybės planus, o tai daro didelį poveikį privačioms bendrovėms, kurios turi laikytis Vyriausybės nurodymų užtikrinti finansinį likvidumą. Todėl „Xiamen“ argumentas, kad ji nepriklauso nuo vyriausybės įtakos, įskaitant nuosavybės kontrolę ar Kinijos valdžios institucijų vykdomą strateginę priežiūrą ir taikomas gaires, turėtų būti atmestas.

(155) Konkrečiau Komisija pažymėjo, kad bendrovę „Xiamen“ Valstybės taryba oficialiai pripažįsta kaip nacionalinio lygmens pagrindinę aukštųjų technologijų įmonę; Fudziano provincijos ekonomikos ir IT komisija oficialiai pripažįsta kaip pagrindinę strateginių ir besiformuojančių pramonės šakų įmonę; Fudziano provincijos mokslo ir technologijų biuras, Fudziano provincijos ekonomikos ir IT komisija, Fudziano provincijos profesinių sąjungų federacija ir Fudziano provincijos liaudies vyriausybės valstybės turto priežiūros ir administravimo komisija oficialiai pripažįsta kaip Fudziano provincijos novatorišką įmonę (88). Kad gautų šį oficialų pripažinimą, bendrovė turi būti įvykdžiusi atitinkamus tinkamumo reikalavimus, be kita ko, laikytis oficialios Kinijos vyriausybės pozicijos ir oficialių vyriausybės strategijų ir politikos. Tai taip pat būtina tam, kad būtų galima išsaugoti tokį pripažinimą ir toliau gauti tiesioginę ar netiesioginę vyriausybės paramą. Pavyzdžiui, pagal kai kurias konkrečias politikos sritis, tikslus ir naudą, susijusius su pripažinimu pagrindine strateginių ir besiformuojančių pramonės šakų įmone Fudziano provincijoje, kokia yra pripažinta „Xiamen“, nurodoma: „įtraukti pagrindines įmones kaip lyderius ir pavyzdžius, skatinti spartesnę strateginių besiformuojančių pramonės šakų Fudziane mokslo plėtrą ir pasiekti tikslus bei įvykdyti užduotis, nustatytus Strateginių besiformuojančių pramonės šakų Fudziano provincijoje plėtros spartinimo įgyvendinimo plane“; „remti Fudziano įvairių rūšių rizikos kapitalo fondus, kad strateginės besiformuojančios pramonės šakos galėtų investuoti į nuosavą kapitalą pagrindinių įmonių esminiams projektams rengti“; „skatinti ir remti provincijų strateginių besiformuojančių pramonės šakų pagrindines įmones, kad jos galėtų būti traukiamos į biržos sąrašus finansavimui gauti ir išleisti įmonės obligacijas, trumpalaikius finansavimo vekselius ir pan., taip pat teikti atitinkamą paramą ir paslaugas, susijusias su įmonių finansavimu“; „Provincijos ekonomikos ir prekybos komitetas, bendradarbiaudamas su rajonų, miestų, Pingtano visapusiškos eksperimentinės zonos ekonomikos ir prekybos skyriais ir provincijos grupės (kontroliuojančiosios bendrovės) bendrovėmis, sukūrė darbo ir ryšių su besiformuojančių pramonės šakų pagrindinėmis įmonėmis sistemą, kad padėtų koordinuoti ir spręsti sunkumus bei problemas, su kuriais susiduriama vystant įmones, ir užtikrintų pagrindinių įmonių plėtros stebėseną ir analizę“ (89). Todėl Komisija nesutiko su argumentu, kuriuo siekiama apginti konkrečią bendrovę, kad „Xiamen“ nėra KLR valdžios institucijų kontroliuojama ar strategiškai prižiūrima arba nesivadovauja valdžios institucijų gairėmis.

(156) Be to, „Xiamen“ teigė, kad ji yra visiškai užsienio kapitalo valdoma įmonė ir jai taikomi Kinijos įstatymai. Jos akcininkė – Honkonge įsteigta bendrovė „Daching Enterprises Limited“. Ji taip pat teigė, kad jos finansinės ataskaitos vykdant auditą buvo patikrintos pagal tarptautinius apskaitos standartus, nes ji priklauso tarptautinei grupei, ir kad ji buvo įsteigta remiantis Kinijos Liaudies Respublikos užsienio prekybos įstatymu, Kinijos Liaudies Respublikos užsienio investicijų įstatymu, Kinijos Liaudies Respublikos bendrovių įstatymu ir jai buvo taikomas Kinijos Liaudies Respublikos įmonių bankroto įstatymas. Pagal šiuos įstatymus ji buvo apsaugota bankroto įstatymu, o jos kapitalas pagal įstatymą galėjo būti laisvai pervedamas viduje arba kitai įmonei. Ji taip pat teigė, kad „Ernst & Young“ atliko jos finansinių ataskaitų auditą pagal tarptautinius apskaitos standartus ir, jei jos finansinei būklei būtų kilęs pavojus, ji būtų turėjusi laikytis tarptautinių standartų ir galbūt skelbti bankrotą.

(157) Komisija priminė, kad, kaip aprašyta 3.3.1.6 skirsnyje, iškraipymai KLR teisės srityje neatsirado dėl to, kad Kinijos įstatymai neatitinka savo tikslo. Priešingai, Kinijos įstatymai yra pagrįsti panašiais kitų šalių įstatymais, todėl dėl pačių įstatymų kokybės problemų nėra. Problema yra netinkamas tų įstatymų vykdymo užtikrinimas ir valstybės vaidmuo nemokumo bylose. Remiantis 3.3.1.6 skirsnyje aprašytais nustatytais faktais ir neturint įrodymų, kad „Xiamen“ yra nesusijusi su bankroto procedūrų iškraipymais visos šalies mastu, šis tvirtinimas buvo atmestas.

(158) „Xiamen“ taip pat pažymėjo, kad ji vedė nepriklausomas derybas dėl kainų su savo pirkėjais ES ar kitose šalyse, remdamasi gamybos sąnaudomis ir vyraujančiomis rinkos sąlygomis. Ji pridūrė, kad jos produkto kaina pirkėjams ES buvo pagrįsta konversijos priemoka ir pardavimui ES Londono metalų biržoje (LME) kotiruojama aliuminio kaina.

(159) Pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies a punktą normalioji vertė turi būti apskaičiuota remiantis neiškraipytomis kainomis ar lyginamaisiais dydžiais, jei nustatoma, kad dėl eksportuojančioje šalyje esančių didelių iškraipymų netikslinga naudoti tos šalies vidaus rinkos kainų ir sąnaudų. Pirmesnėje konstatuojamojoje dalyje apibendrinti teiginiai yra dėl eksporto į ES (ar kitas šalis) kainos, o ne normaliosios vertės. Todėl Komisija atmetė šį tvirtinimą.

(160) Dėl žaliavų „Xiamen“ teigė, kad nėra jokios viešosios politikos ar priemonių, kuriomis būtų diskriminuojama vidaus tiekėjų naudai arba kitaip veikiami KLR laisvosios rinkos veiksniai. Jos nuomone, ji gali laisvai pasirinkti savo tiekėjus – tiek gamintojus, tiek platintojus – laisvai suderėtomis kainomis. Ji pridūrė, kad žaliavų ir kitų gamybos išteklių pirkimo kaina buvo nustatyta per derybas su keliais tiekėjais ir konkursų pasiūlymus. „Xiamen“ pridūrė, kad dalį žaliavų pirko užsienyje. Tai visų pirma titano boro aliuminio strypai, kuriuos ji perka tik iš Jungtinės Karalystės.

(161) Šiuo atžvilgiu Komisija priminė, kad „Xiamen“ nepateikė įrodymų, kuriais remiantis būtų galima aiškiai nustatyti, kad jos sąnaudoms, susijusioms su šalies viduje įsigytais gamybos išt