1)

I priedas pakeičiamas taip: „I PRIEDAS Būtiniausi mėlynojo liežuvio ligos stebėsenos ir priežiūros programų reikalavimai (kaip nurodyta 4 straipsnyje) 1. Bendrieji reikalavimai Mėlynojo liežuvio ligos stebėsenos ir priežiūros programomis siekiama: a) nustatyti galimus mėlynojo liežuvio ligos viruso protrūkius; b) prireikus įrodyti, kad valstybėje narėje ar atitinkamoje epidemiologinėje geografinėje srityje nėra tam tikrų to viruso serotipų, arba c) nustatyti laikotarpius, kuriais ligos sukėlėjų pernešėjų nėra (entomologinė priežiūra). Mėlynojo liežuvio ligos stebėsenos ir priežiūros reikmėms geografinis matavimo vienetas nustatomas pagal apytiksliai 45 × 45 km tinklelį (apie 2 000 km2), išskyrus tuos atvejus, kai dėl konkrečių aplinkos sąlygų reikėtų nustatyti kitokio dydžio vienetą. Prireikus stebėsenos ir priežiūros tikslais valstybių narių naudojamas geografinis matavimo vienetas gali būti regionas, kaip nustatyta Direktyvos 64/432/EEB 2 straipsnio 2 dalies p punkte, arba regionai, kaip nustatyta 2005 m. kovo 1 d. Komisijos sprendimo 2005/176/EB, nustatančio šifruotą pranešimo apie gyvūnų ligas formą ir kodus, remiantis Tarybos direktyva 82/894/EEB (1), X priede. 2. Mėlynojo liežuvio ligos stebėsenos ir priežiūros programos, kuriomis siekiama nustatyti galimus mėlynojo liežuvio ligos viruso protrūkius Mėlynojo liežuvio ligos stebėsenos ir priežiūros programas, kuriomis siekiama nustatyti galimus mėlynojo liežuvio ligos viruso protrūkius, sudaro bent pasyvi klinikinė priežiūra ir aktyvi laboratorinė priežiūra. 2.1. Pasyvi klinikinė priežiūra apima oficialią ir tinkamai dokumentais pagrįstą nuolat taikomą sistemą, skirtą bet kokiems įtarimams nustatyti ir patikrinti, įskaitant išankstinio perspėjimo sistemą, kuria naudojantis pranešama apie įtarimus. Savininkai ar laikytojai ir veterinarai privalo nedelsdami pranešti kompetentingai institucijai apie bet kokius įtarimus. 2.2. Aktyvią laboratorinę priežiūrą sudaro metinė programa, į kurią įeina bent vienas ar keli iš toliau paminėtų dalykų: kontrolinių gyvūnų serologinė ir (arba) virusologinė stebėsena, serologiniai ir (arba) virusologiniai tyrimai ir tikslinė rizikos vertinimu grindžiama stebėsena ir priežiūra. — Mėginiai gali būti imami nustatytu intervalu visus metus, tačiau turi būti imami ne mažiau kaip vieną kartą per metus tuo metų laiku, kai yra didžiausia tikimybė nustatyti infekciją arba serokonversiją. — Mėlynojo liežuvio ligos stebėsenos ir priežiūros programos turi būti parengtos taip, kad mėginiai būtų imami iš neatsparių gyvūnų (t. y. gyvūnų, kurie nebuvo skiepyti ir nebuvo apsaugoti nuo atitinkamų pernešėjų), kurie atitiktų neatsparių rūšių populiacijos struktūrą atitinkamoje epidemiologinėje geografinėje srityje. — Mėginio dydis turi būti toks, kad būtų galima su 95 % pasikliaujamuoju intervalu nustatyti numatomą serotipų paplitimą, remiantis žinoma rizika tikslinei populiacijai, tos atitinkamos epidemiologinės geografinės srities neatsparių rūšių populiacijoje. Jeigu nėra mokslinės informacijos apie numatomą paplitimą tikslinėje populiacijoje, mėginio dydis turi būti apskaičiuojamas taip, kad būtų galima nustatyti 20 % paplitimą. — Tais atvejais, kai mėginiai paimami ne iš konkrečių gyvūnų, mėginio dydis turi būti nustatytas pagal taikomų diagnostikos procedūrų tikslumą. — Laboratorinė priežiūra suplanuojama taip, kad po teigiamų atrankinės patikros rezultatų būtų atliekami konkrečių serotipų serologiniai ir (arba) virusologiniai tyrimai, skirti mėlynojo liežuvio ligos serotipui arba serotipams, kurie gali būti atitinkamoje epidemiologinėje geografinėje srityje, nustatyti, ir būtini konkretaus serotipo paplitimui patvirtinti. 3. Mėlynojo liežuvio ligos stebėsenos ir priežiūros programos, kuriomis siekiama įrodyti, kad valstybėje narėje ar atitinkamoje epidemiologinėje geografinėje srityje nėra tam tikrų mėlynojo liežuvio ligos viruso serotipų Mėlynojo liežuvio ligos stebėsenos ir priežiūros programos, kuriomis siekiama įrodyti, kad mėlynojo liežuvio ligos viruso nėra, turi atitikti 2.1 ir 2.2 punktuose nustatytas sąlygas. Aktyvios laboratorinės priežiūros mėginio dydis turi būti toks, kad leistų su 95 % pasikliaujamuoju intervalu nustatyti 5 % viruso paplitimą (2). Be to: a) siekdama panaikinti ribojimų taikymo zonos atitinkamos epidemiologinės geografinės srities statusą, kaip nustatyta 6 straipsnio 2 dalyje, valstybė narė turi įrodyti, kad šioje srityje per dvejus metus, įskaitant du visus ligos sukėlėjo pernešėjų aktyvumo laikotarpius, viruso neaptikta; Valstybės narės pateikia Komisijai aktualią epidemiologinę informaciją apie vykdomą stebėsenos ir priežiūros programą ir jos metinius pastarųjų trejų metų rezultatus, įskaitant bent tokią informaciją: i) atliekamų tyrimų aprašas ir atliktų diagnostinių tyrimų rūšis (ELISA, serumo neutralizacijos, polimerazės grandinės tyrimas (PCR), viruso išskyrimo); ii) tirtos rūšys ir paimtų mėginių skaičius kiekvienai neatspariai gyvūnų rūšiai; naudojant jungtinius serumo mėginius, pateikiamas apytikslis gyvūnų, atitinkančių tirto jungtinio mėginio dydį, skaičius; iii) geografinė mėginių aprėptis; iv) mėginių ėmimo dažnumas ir laikas; v) gyvūnų, kurių tyrimo rezultatai teigiami, skaičius pagal rūšis ir geografinę vietą. b) siekdamos nustatyti laikinai neužkrėstas sritis, kaip nurodyta 7 straipsnio 2a dalyje, valstybės narės turi įrodyti, kad šioje srityje bent vienerius metus, įskaitant vieną ligos sukėlėjo pernešėjų aktyvumo laikotarpį, mėlynojo liežuvio ligos viruso neaptikta. Valstybės narės pateikia Komisijai aktualią epidemiologinę informaciją apie vykdomą stebėsenos ir priežiūros programą ir jos metinius pastarųjų dvejų metų rezultatus, įskaitant bent a punkto i–v papunkčiuose nurodytą informaciją. 4. Mėlynojo liežuvio ligos stebėsenos ir priežiūros programos, kuriomis siekiama nustatyti laikotarpius, kuriais ligos sukėlėjų pernešėjų nėra (entomologinė priežiūra) Entomologinė priežiūra, kuria siekiama nustatyti laikotarpius, kuriais ligos sukėlėjų pernešėjų nėra, kaip nurodyta V priede, turi tenkinti šiuos reikalavimus: a) ją turi sudaryti bent jau aktyvi metinė programa, skirta ligos sukėlėjo pernešėjams gaudyti stacionariomis aspiracinėmis gaudyklėmis siekiant nustatyti ligos sukėlėjo pernešėjų populiacijos dinamiką; b) aspiracinės gaudyklės, kuriose įrengtas ultravioletinės šviesos šaltinis, turi būti naudojamos pagal iš anksto nustatytą procedūrą; gaudyklės turi būti naudojamos visą naktį ir ne rečiau kaip: — vieną naktį per savaitę visą mėnesį prieš numatomą laikotarpio, kuriuo ligos sukėlėjo pernešėjų nėra, pradžią ir pabaigą, — vieną naktį per mėnesį visą laikotarpį, kuriuo ligos sukėlėjo pernešėjų nėra. Remiantis rezultatais, gautais per pirmuosius trejus gaudyklių naudojimo metus, jų naudojimo dažnumas gali būti koreguojamas; c) bent viena aspiracinė gaudyklė turi būti įrengta kiekvienoje atitinkamoje epidemiologinėje srityje visoje tam tikru metų laiku mėlynojo liežuvio liga neužkrėstoje zonoje. Aspiracine gaudykle sugautų mašalų dalį būtina nusiųsti į specializuotą laboratoriją, kurioje suskaičiuojamos ir nustatomos ligos sukėlėjo pernešėjų rūšys.