Oficialusis leidinys L 229 , 30/08/1980 p. 0001 - 0010

specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 13 tomas 10 p. 0226

specialusis leidimas graikų k.: skyrius 13 tomas 9 p. 0132

specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 13 tomas 10 p. 0226

specialusis leidimas ispanų kalba: skyrius 13 tomas 11 p. 0047

specialusis leidimas portugalų kalba skyrius 13 tomas 11 p. 0047



Tarybos direktyva 1980 m. liepos 15 d. dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su natūralaus mineralinio vandens naudojimu ir prekyba, suderinimo (80/777/EEB) EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA, atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 100 straipsnį, atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1], atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2], atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3], kadangi valstybių narių įstatymuose yra natūralaus mineralinio vandens apibrėžimai; kadangi Bendrijoje yra skirtingi apibrėžimai; kadangi šie įstatymai nustato sąlygas, kuriomis natūralus mineralinis vanduo yra pripažįstamas natūraliu mineraliniu vandeniu, ir jie reglamentuoja šaltinių naudojimo sąlygas; kadangi jie nustato konkrečias minėto vandens pateikimo į rinką taisykles; kadangi šių įstatymų skirtumai trukdo laisvam natūralaus mineralinio vandens judėjimui, sukurdami skirtingas konkurencijos sąlygas, ir todėl tiesiogiai veikia bendrosios rinkos kūrimą ir funkcionavimą; kadangi šiuo konkrečiu atveju galima pašalinti esamas kliūtis kiekvienai valstybei narei įsipareigojant leisti savo teritorijoje pateikti į rinką kitos valstybės narės pripažintą natūralų mineralinį vandenį ir nustatant bendras mikrobiologinių reikalavimų atitikimo taisykles ir sąlygas, kuriomis tam tikras mineralinis vanduo turėtų tam tikrą pavadinimą; kadangi iki sutarčių dėl abipusio natūralaus mineralinio vandens pripažinimo tarp Bendrijos ir trečiųjų šalių pasirašymo dera nustatyti sąlygas, kuriomis iki minėtų sutarčių įgyvendinimo tokie iš trečiųjų šalių importuojami produktai galėtų būti įvežami į Bendrijos valstybes kaip natūralus mineralinis vanduo; kadangi reikia imtis priemonių, garantuojančių, kad konkrečiame prekybos etape natūralus mineralinis vanduo turėtų tas savybes, dėl kurių jis buvo pripažintas natūraliu mineraliniu vandeniu; kadangi dėl šios priežasties pakavimui skirta tara privalo būti tinkamai uždaroma; kadangi ženklinant natūralų mineralinį vandenį etiketėmis laikomasi bendrų taisyklių, išdėstytų 1978 m. gruodžio 18 d. Tarybos direktyvoje 79/112/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su galutiniam vartotojui skirtų maisto produktų ženklinimu etiketėmis, pateikimu ir reklama, suderinimo [4], suderinimo; kadangi atitinkamai ir šioje direktyvoje galima apsiriboti tų bendrųjų taisyklių papildymų ir nuostatų, leidžiančių nuo jų nukrypti, išdėstymu; kadangi, siekiant supaprastinti ir paspartinti šią procedūrą, Komisijai turėtų būti patikėtas uždavinys patvirtinti technines įgyvendinimo priemones, visų pirma apibrėžti mėginių ėmimo procedūrą bei natūralaus mineralinio vandens sudėties tyrimo metodus; kadangi visais atvejais, kai Taryba įpareigoja Komisiją taikyti taisykles, nustatytas žmonėms vartoti skirtiems maisto produktams, turėtų būti numatyta tvarka, padedanti valstybėms narėms ir Komisijai glaudžiai bendradarbiauti Maisto produktų nuolatinio komiteto, įkurto Sprendimu 69/414/EEB [5], lygmeniu, PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ: 1 straipsnis 1. Ši direktyva taikoma vandeniui, gaunamam iš valstybės narės žemės gelmių ir tos valstybės narės atsakingų institucijų pripažintam natūraliu mineraliniu vandeniu pagal I priedo I skirsnio nuostatas. 2. Ši direktyva taip pat taikoma vandeniui, gaunamam iš trečiosios šalies žemės gelmių bei importuojamam į Bendriją ir tos valstybės narės atsakingos institucijos pripažintam natūraliu mineraliniu vandeniu. Pirmoje pastraipoje minėtas vanduo gali būti pripažintas tik jei vandens gavybos šalies atsakinga šalies institucija patvirtina, kad tas vanduo atitinka I priedo I skirsnio reikalavimus ir kad yra atliekami reguliarūs patikrinimai, kaip taikomos II priedo 2 dalies nuostatos. Antroje pastraipoje nurodytas patvirtinimas galioja ne ilgiau kaip dvejus metus. Nebūtina iš naujo atlikti pirmoje pastraipoje nurodytos pripažinimo procedūros, jei patvirtinimas yra atnaujinamas iki minėto laikotarpio. 3. Ši direktyva netaikoma: - vandeniui, kuris pagal Direktyvos 65/65/EEB [6] nuostatas yra medicinos produktas, - natūraliam mineraliniam vandeniui, kuris jo gavybos vietoje yra vartojamas gydymui terminėse ar hidromineralinėse gydyklose. 4. Šio straipsnio 1 ir 2 dalyse minėto pripažinimo pagrindą tinkama forma nurodo valstybės narės atsakinga institucija ir apie jį paskelbia oficialioje spaudoje. 5. Kiekviena valstybė narė praneša Komisijai apie atvejus, kai mineralinis vanduo buvo pripažintas arba buvo atsisakyta jį pripažinti pagal 1 ir 2 dalių nuostatas. Šitaip pripažintų mineralinių vandenų sąrašas yra skelbiamas Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje. 2 straipsnis Valstybės narės imasi priemonių, būtinų užtikrinti, kad tik 1 straipsnio nuostatose nurodytas vanduo, atitinkantis šios direktyvos nuostatas, galėtų būti pateikiamas į rinką kaip natūralus mineralinis vanduo. 3 straipsnis Eksploatuoti natūralaus mineralinio vandens šaltinius ir pilti vandenį į butelius galima tik pagal II priedo nuostatas. 4 straipsnis 1. Natūralus mineralinis vanduo toks, koks yra šaltinyje, negali būti ruošiamas kitais nei toliau nurodytais būdais: a) pašalinant nepatvarius elementus, pvz., geležies ir sieros junginius, juos filtruojant ar dekantuojant, prieš tai, jei įmanoma, prisotinant deguonimi, jei toks paruošimas nepakeičia vandens pagrindinių sudedamųjų dalių, kurios vandeniui suteikia jo būdingas savybes; b) grynai fizikiniais būdais visiškai ar iš dalies pašalinant laisvą anglies dvideginį; c) prisotinant arba pakartotinai prisotinant anglies dvideginio I priedo III skirsnio numatytomis sąlygomis. 2. Ypač draudžiama bet kokia dezinfekcija nepriklausomai nuo jos būdo, o pagal 1 dalies c punkto nuostatas – ir bakteriostazinių medžiagų pridėjimas ar kitoks apdorojimas, jei jis pakeistų natūralaus mineralinio vandens gyvybingų kolonijų skaičių. 3. Šio straipsnio 1 dalies nuostatos nedraudžia naudoti natūralų mineralinį vandenį nealkoholinių gėrimų gamybai. 5 straipsnis 1. Bendras gyvybingų kolonijas sudarančių vienetų skaičius natūraliame mineraliniame vandenyje jo gavybos vietoje turi atitikti įprastą gyvybingųjų kolonijų skaičių ir būti pakankamas įrodymas, kad gavybos šaltinis yra tinkamai apsaugotas nuo bet kokio užteršimo. Bendras kolonijas sudarančių vienetų skaičius nustatomas I priedo II skirsnio 1.3.3 punkte išdėstytomis sąlygomis. Išpilsčius į butelius, bendras kolonijas sudarančių vienetų skaičius neturi būti didesnis nei 100 viename mililitre esant 20–22 ºC temperatūrai 72 valandas agar-agaro arba agaro-želatinos mišinyje ir 20 viename mililitre esant 37 ºC temperatūrai 24 valandas agaro terpėje. Bendras kolonijų skaičius yra nustatomas po to, kai vanduo yra išpilstomas į butelius ir 12 valandų laikomas 4 ºC (±1 °C) temperatūroje. Gavybos vietoje šie skaičiai paprastai neturėtų viršyti atitinkamai 20 viename mililitre esant 20–22 °C temperatūrai 72 valandas ir 5 viename mililitre esant 37 °C temperatūrai 24 valandas, turint galvoje tai, kad šie skaičiai laikytini orientaciniais, o ne maksimalia leistina koncentracija. 2. Gavybos vietoje ir pateikiamame į rinką natūraliame mineraliniame vandenyje neturi būti: a) parazitų ir patogeninių mikroorganizmų; b) Escherichia coli ir kitų koliforminių bakterijų bei fekalinių streptokokų bet kuriame 250 ml mėginyje; c) sporinių sulfitus redukuojančių anaerobų bet kuriame 50 ml mėginyje; d) Pseudomonas aeruginosa bet kuriame 250 ml mėginyje. 3. Nepažeidžiant 1 ir 2 dalių nuostatų ir naudojimo sąlygų, išdėstytų II priede, pateikiamame į rinką: - mineraliniame vandenyje bendras gyvybingų kolonijas sudarančių vienetų skaičius gali būti tik tas, kuris atsiranda normaliai padaugėjus bakterijų, buvusių vandenyje jo gavybos vietoje, - natūraliame mineraliniame vandenyje neturi būti jokių organoleptinių defektų. 6 straipsnis Visa natūralaus mineralinio vandens pakavimui skirta tara turi būti taip uždaroma, kad būtų išvengta bet kokios falsifikavimo ar užteršimo galimybės. 7 straipsnis 1. Natūralaus mineralinio vandens prekės aprašas yra toks: "natūralus mineralinis vanduo" arba, kai kalbama apie turintį anglies dvideginio natūralų mineralinį vandenį pagal I priedo III skirsnio nuostatas – atitinkamai "natūraliai prisotintas anglies dvideginio natūralus mineralinis vanduo", "prisotintas savo šaltinio anglies dvideginio natūralus mineralinis vanduo" arba "prisotintas anglies dvideginio natūralus mineralinis vanduo". Natūralaus mineralinio vandens, kuris buvo paruoštas vienu iš 4 straipsnio 1 dalies b punkte minėtų būdų, prekės aprašas papildomas atitinkamais įrašais: "anglies dvideginis pašalintas" arba "dalis anglies dvideginio pašalinta". 2. Natūralaus mineralinio vandens etiketėse taip pat turi būti pateikiama tokia privaloma informacija: a) - žodžiai "sudėtis nustatyta pagal oficialiai pripažintų tyrimų rezultatus… (tyrimų data)" arba - teiginys apie analizinę sudėtį nurodant būdingas sudedamąsias dalis; b) šaltinio eksploatacijos vietos ir šaltinio pavadinimas. 3. Valstybės narės taip pat gali: a) neatsisakyti nuostatų, pagal kurias turi būti nurodoma vandens kilmės šalis, tačiau šios informacijos negalima reikalauti tuo atveju, kai natūralus mineralinis vanduo yra gaunamas iš Bendrijos teritorijoje esančio šaltinio; b) pateikti nuostatas, pagal kurias turi būti suteikiama 4 straipsnio 1 dalies a punkte minėta informacija apie bet kokį vandens apdorojimą. 8 straipsnis 1. Prekės apraše galima paminėti apylinkės, kaimelio ar vietovės vardą, jei jis yra susijęs su tuo natūraliu mineraliniu vandeniu, kuris gaunamas iš šaltinio, esančio tame apraše nurodytoje vietovėje, ir jei jis klaidingai nenurodo to šaltinio naudojimo vietos. 2. Draudžiama parduoti rinkoje natūralų mineralinį vandenį iš vieno šaltinio vartojant daugiau nei vieną prekės aprašą. 3. Tuo atveju, kai etiketėse ar užrašuose ant taros, kurioje natūralus mineralinis vanduo yra pateikiamas į rinką, esantis prekės aprašas skiriasi nuo šaltinio ar jo naudojimo vietos pavadinimo, ši vieta ar šaltinio pavadinimas turi būti nurodyti bent pusantro karto didesniu ir platesniu nei tame prekės apraše parašytos didžiausios raidės šriftu. Pirmos pastraipos nuostatos mutatis mutandis ir tuo pačiu tikslu, ypač didelės svarbos teikiant šaltinio pavadinimui ar gavybos vietai, yra taikomos ir bet kokio pobūdžio reklamoje vartojamame natūralaus mineralinio vandens prekės apraše. 9 straipsnis 1. Ant pakuočių, etiketėse arba bet kokio pobūdžio reklamoje draudžiama vartoti nuorodas, užpatentuotus pavadinimus, prekės ženklus, iliustracijas ar kitokius žymenis nepriklausomai nuo to, ar jie yra emblemos pobūdžio, ar ne, jei: a) kalbant apie natūralų mineralinį vandenį yra nurodomos savybės, kurių tas vanduo neturi. Tai ypač pasakytina apie jo kilmę, leidimo jį naudoti išdavimo datą, tyrimų rezultatus ar panašaus pobūdžio nuorodas apie jo autentiškumo garantijas; b) kalbant apie į tarą išpilstytą geriamąjį vandenį, kuris neatitinka I priedo I skirsnio nuostatų, galima jį supainioti su natūraliu mineraliniu vandeniu, ypač jei vartojamas pavadinimas "mineralinis vanduo". 2. a) Draudžiama kaip nors nurodyti natūralaus mineralinio vandens savybes, susijusias su žmogaus ligų profilaktika, gydymu ar išgydymu. b) Tačiau nedraudžiama nurodyti šios direktyvos III priede išdėstytų savybių, jei jos atitinka tame priede paminėtus kriterijus, o kai jų nėra – kriterijus, nustatytus nacionalinėse nuostatose, jei jos yra pateiktos atlikus fizikinę bei cheminę vandens analizę, o prireikus – farmakologinius, fiziologinius ir klinikinius tyrimus pagal pripažintą mokslinę metodologiją, atitinkančią I priedo I skirsnio 2 dalies reikalavimus. c) Valstybės narės gali leisti nurodyti tokias savybes: "gerina virškinimą", "gali sureguliuoti kepenų ir tulžies funkcijas" ar pan. Jos taip pat gali leisti nurodyti ir kitus dalykus, jei jie neprieštarauja a punkte išdėstytiems principams ir atitinka b punkte pateiktus reikalavimus. 3. Valstybės narės gali priimti specialias nuostatas dėl informacijos – tiek ant pakuočių, tiek reklamoje – apie natūralaus mineralinio vandens tinkamumą kūdikių maitinimui. Tokiose nuostatose gali būti aptartos ir tos vandens savybės, dėl kurių tokia informacija pateikiama. Valstybės narės, kurios ketina imtis tokių priemonių, iš anksto praneša apie tai kitoms valstybėms narėms ir Komisijai. 4. Ne vėliau kaip praėjus trejiems metams nuo pranešimo apie šią direktyvą Komisija pateikia Tarybai ataskaitą ir, jei reikia, atitinkamus pasiūlymus dėl I priedo II skirsnio 1.2.12 punkto nuostatų taikymo. 10 straipsnis 1. Valstybės narės imasi reikiamų priemonių, siekdamos užtikrinti, kad prekybai natūraliu mineraliniu vandeniu, atitinkančiu šioje direktyvoje pateiktus apibrėžimus ir taisykles, netrukdytų nesuderintų nacionalinių nuostatų, kurios apskritai reglamentuoja natūralaus mineralinio vandens ar maisto produktų savybes, sudėtį, naudojimo sąlygas, pakavimą ar ženklinimą etiketėmis, taikymas. 2. Šio straipsnio 1 dalis netaikoma nesuderintų nacionalinių teisės aktų nuostatoms, priimtoms siekiant: - apsaugoti žmonių sveikatą, - užkirsti kelią apgaulei, jei tokios nuostatos netrukdo taikyti šioje direktyvoje pateiktų apibrėžimų ir taisyklių, - apsaugoti pramoninę ir komercinę nuosavybę, nuorodas apie gavybos šaltinius, kilmės nuorodas ir užkirsti kelią nesąžiningai konkurencijai. 11 straipsnis Mėginių ėmimo procedūras ir analizės metodus, taikomus atliekant 5 straipsnyje minėtų mikrobiologinių savybių ir I priedo II skirsnio 1.2 punkte minėtų vandens sudėties patikrinimus, nustatomi 12 straipsnyje nustatyta tvarka. 12 straipsnis 1. Tais atvejais, kai reikia laikytis šiame straipsnyje nustatytos tvarkos, klausimą Maisto produktų nuolatiniam komitetui (toliau – komitetas) svarstyti perduoda pirmininkas savo iniciatyva arba valstybės narės atstovo prašymu. 2. Komisijos atstovas pateikia komitetui priemonių, kurių turi būti imtasi, projektą. Komitetas savo nuomonę dėl projekto pareiškia per tokį laiką, kurį nustato pirmininkas, priklausomai nuo klausimo skubumo. Nuomonė patvirtinama 41 balso dauguma; valstybių narių balsai paskirstomi taip, kaip nustatyta Sutarties 148 straipsnio 2 dalyje. Pirmininkas nebalsuoja. 3. a) Kai numatytos priemonės atitinka komiteto nuomonę, Komisija jas patvirtina; b) kai numatytos priemonės neatitinka komiteto nuomonės arba nuomonė nepareiškiama, Komisija nedelsdama pateikia Tarybai pasiūlymą dėl priemonių, kurių turi būti imtasi. Taryba sprendžia kvalifikuota basų dauguma; c) jei, gavusi pasiūlymą, Taryba per tris mėnesius nepriima jokio sprendimo, pasiūlytas priemones patvirtina Komisija. 13 straipsnis 12 straipsnio nuostatos taikomos 18 mėnesių nuo tos dienos, kai pagal 12 straipsnio 1 dalį klausimas buvo pirmą kartą pateiktas komitetui. 14 straipsnis Šios direktyvos nuostatos netaikomos natūraliam mineraliniam vandeniui, kurį numatoma eksportuoti į trečiąsias šalis. 15 straipsnis Valstybės narės padaro savo įsatymuose pakeitimus, būtinus šios direktyvos įgyvendinimui, ir apie tai praneša Komisijai; pakeisti įstatymai taip taikomi, kad: - šios direktyvos nuostatas atitinkančiais produktais būtų galima prekiauti ne vėliau kaip praėjus dvejiems metams nuo pranešimo apie šią direktyvą, - praėjus ketveriems metams nuo pranešimo apie šią direktyvą būtų galima uždrausti prekybą produktais, neatitinkančiais šios direktyvos nuostatų. 16 straipsnis Ši direktyva yra taikoma ir Prancūzijos Respublikos užjūrio departamentams. 17 straipsnis Ši direktyva skirta valstybėms narėms. Priimta Briuselyje, 1980 m. liepos 15 d. Tarybos vardu Pirmininkas J. Santer [1] OL C 69, 1970 6 11, p. 14. [2] OL C 45, 1971 5 10, p. 5. [3] OL C 36, 1971 4 19, p. 14. [4] OL L 33, 1979 2 8, p. 1. [5] OL L 291, 1969 11 19, p. 9. [6] OL 22, 1965 2 9, p. 369/65. -------------------------------------------------- I PRIEDAS I. APIBRĖŽIMAS 1. "Natūralus mineralinis vanduo" − tai pagal 5 straipsnio nuostatas mikrobiologiškai visavertis vanduo, esantis požeminiame vandens sluoksnyje ar telkinyje ir trykštantis iš šaltinio vienoje ar daugiau natūralių ar išgręžtų gręžinių. Natūralų mineralinį vandenį galima aiškiai atskirti nuo paprasto geriamojo vandens: a) pagal jo pobūdį, kurį parodo jo sudėtyje esančios mineralinės medžiagos, mikroelementai ar kitos sudedamosios dalys, o kai kada ir tam tikras poveikis; b) pagal jo pirminį būvį, kai abi savybės yra nepakitusios dėl to, kad vanduo yra požeminis ir yra apsaugotas nuo galimų užteršimo pavojų. 2. Savybės, kurios gali suteikti natūraliam mineraliniam vandeniui žmogaus sveikatą teigiamai veikiančių galių, turėjo būti vertinamos: a) tokiais požiūriais: 1) geologiniu ir hidrogeologiniu 2) fizikiniu, cheminiu ir fizikiniu-cheminiu 3) mikrobiologiniu 4) jei reikia, farmakologiniu, fiziologiniu ir klinikiniu; b) pagal II skirsnyje išvardytus kriterijus; c) pagal atsakingos institucijos patvirtintus mokslinius metodus. Tyrimai, minimi a punkto 4 papunktyje, gali būti pasirenkami tais atvejais, kai vanduo turi tokias sudėties savybes, dėl kurių jis kilmės valstybėje narėje iki įsigaliojant šiai direktyvai buvo laikomas natūraliu mineraliniu vandeniu. Tai ypač svarbu tais atvejais, kai kiekviename tokio vandens kilograme tiek gavybos vietoje, tiek jau išpilstytame yra bendras minimalus 1000 mg ištirpusių kietųjų kūnų kiekis arba minimalus 250 mg laisvojo anglies dvideginio kiekis. 3. Natūralaus mineralinio vandens sudėtis, temperatūra ir kitos svarbiausios savybės turi išlikti pastovios neviršijant tam tikro natūralaus svyravimo ribų; visų pirma joms neturėtų daryti įtakos galimi debito svyravimai. Pagal 5 straipsnio 1 dalį įprastas gyvybingųjų kolonijas sudarančių vienetų skaičius natūraliame mineraliniame vandenyje – tai gana pastovus bendras kolonijas sudarančių vienetų skaičius jo gavybos vietoje prieš kokį nors jo apdorojimą, ir jo kokybinė bei kiekybinė sudėtis, į kurią buvo atsižvelgta tą vandenį pripažįstant, yra periodiškai ištiriama. II. APIBRĖŽIMO TAIKYMO REIKALAVIMAI IR KRITERIJAI 1.1. Geologinio ir hidrologinio patikrinimo reikalavimai Turi būti reikalaujama pateikti tokius aprašus: 1.1.1. tikslią kaptažo vietą, nurodant jo vietą žemėlapyje, kurio mastelis yra ne didesnis kaip 1 : 1000; 1.1.2. išsamią geologinę grunto kilmės ir pobūdžio ataskaitą; 1.1.3. hidrogeologinio sluoksnio stratografiją; 1.1.4. vandens gavybos operacijų aprašymą; 1.1.5. teritorijos demarkaciją arba detalų kitų šaltinio apsaugos nuo užteršimo priemonių aprašymą. 1.2. Fizikinio, cheminio ir fizikinio-cheminio patikrinimo reikalavimai Šie patikrinimai padeda nustatyti: 1.2.1. šaltinio debitą; 1.2.2. vandens temperatūrą gavybos vietoje ir aplinkos temperatūrą; 1.2.3. grunto sluoksnio pobūdžio ir vandenyje esančių mineralinių medžiagų pobūdžio bei tipo santykį; 1.2.4. sausąją liekaną esant 180 ºC ir 260 Cº temperatūrai; 1.2.5. elektros laidumą ar varžą nurodant matavimo temperatūrą; 1.2.6. vandenilio jonų koncentraciją (pH); 1.2.7. anijonus ir katijonus; 1.2.8. nejonizuotus elementus; 1.2.9. mikroelementus; 1.2.10. radioaktinologines savybes gavybos vietoje; 1.2.11. jei reikia, santykinį sudedamųjų vandens dalių, deguonies (16O–18O) ir vandenilio (protium, deuterium, tritium) izotopų lygį; 1.2.12. kai kurių vandens sudedamųjų dalių toksiškumą atsižvelgiant į kiekvienam iš jų nustatytas leistinas ribas. 1.3. Mikrobiologinių tyrimų gavybos vietoje kriterijai Šiais tyrimais: 1.3.1. nustatoma, ar nėra parazitų bei patogeninių mikroorganizmų; 1.3.2. nustatomas kiekybinis gyvybingų kolonijas sudarančių vienetų skaičius, parodantis fekalinio užteršimo laipsnį: a) Escherichia coli ir kitų koliforminių bakterijų nebuvimą 250 ml kiekyje esant 37 ºC ir 44,5 ºC temperatūrai; b) fekalinių streptokokų nebuvimas 250 ml kiekyje; c) sporinių sulfitus redukuojančių anaerobų nebuvimas 50 ml kiekyje; d) Pseudomonas aeruginosa nebuvimas 250 ml kiekyje; 1.3.3. bendras galinčių atsinaujinti kolonijas sudarančių vienetų skaičius 1 ml vandens yra nustatomas: i) esant 20–22 °C temperatūrai per 72 valandas agar-agaro ir agaroželatinos terpėse, ii) esant 37 °C temperatūrai per 24 valandas agar-agaro terpėje. 1.4. Klinikinių ir farmakologinių tyrimų reikalavimai 1.4.1. Tyrimai, kuriuos reikia atlikti laikantis moksliškai pripažintų metodų, turėtų būti priderinti prie ypatingų natūralaus mineralinio vandens savybių ir jo poveikio žmogaus organizmui, pvz., diurezės, skrandžio ir žarnyno funkcijų, mineralinių medžiagų trūkumo organizme kompensacijos. 1.4.2. Tais atvejais, kai įmanoma, atlikus pakankamai daug klinikinių stebėjimų ir nustačius rezultatų nuoseklumą ir atitiktį galima nedaryti 1.4.1 punkte minėtų tyrimų. Užuot atlikus 1.4.1 punkte minėtus tyrimus, galima pasitenkinti klinikiniais stebėjimais, jei daugelio stebėjimų rezultatų nuoseklumas ir atitiktis leidžia nustatyti tuos pačius dėsningumus. III. PAPILDOMI REIKALAVIMAI TURINČIAM ANGLIES DVIDEGINIO NATŪRALIAM MINERALINIAM VANDENIUI Gavybos vietoje arba išpilstytas į butelius anglies dvideginio turintis mineralinis vanduo savaime išskiria anglies dvideginį, ir esant normalioms temperatūros ir slėgio sąlygoms tai visada aiškiai matyti. Toks vanduo skirstomas į tris kategorijas, kurios aprašomos taip: a) "natūraliai prisotintas anglies dvideginio natūralus mineralinis vanduo" – tai vanduo, kurio sudėtyje anglies dvideginio kiekis, jį paėmus iš šaltinio ir dekantavus, jei tai daroma, ir išpilsčius į butelius, yra toks pat kaip ir gavybos vietoje, atsižvelgiant, jei reikia, į anglies dvideginio kiekio, išgaravusio atliekant minėtas operacijas, papildymą iš to paties požeminio vandens sluoksnio ar telkinio, laikantis įprastų techninių paklaidų; b) "prisotintas savo šaltinio anglies dvideginio natūralus mineralinis vanduo" – tai iš požeminio vandens sluoksnio ar telkinio paimtas vanduo, kurio anglies dvideginio kiekis po dekantavimo, jei jis atliekamas, ir išpilstymo į butelius yra didesnis nei tas, kuris yra nustatomas gavybos vietoje; c) "prisotintas anglies dvideginio natūralus mineralinis vanduo" – tai vanduo, papildytas kitokios kilmės anglies dvideginio nei tas, kuris yra požeminiame sluoksnyje ar telkinyje, iš kurių yra imamas vanduo. -------------------------------------------------- II PRIEDAS NATŪRALAUS MINERALINIO VANDENS NAUDOJIMO IR PREKYBOS SĄLYGOS 1. Natūralaus mineralinio vandens šaltinio naudojimui reikalingas šalies, kurioje vanduo yra išgaunamas, atsakingos institucijos leidimas, kai nustatoma, kad minėtas vanduo atitinka I priedo 1 punkte išdėstytus reikalavimus. 2. Įranga vandens naudojimui turi būti taip sumontuota, kad būtų galima išvengti bet kokio vandens užteršimo ir kad būtų galima išlaikyti tas jo savybes, kurios būdingos vandeniui gavybos vietoje. To siekiant būtina, kad: a) šaltinis ar kaptažo vieta būtų apsaugoti nuo užteršimo pavojų; b) kaptažas, vamzdžiai ir rezervuarai turi būti padaryti iš vandeniui laikyti tinkamų medžiagų ir taip įrengti, kad neįvyktų jokių cheminių, fizikinių-cheminių ar mikrobiologinių vandens pakitimų; c) įmonėse naudojimo ir ypač plovimo bei išpilstymo sąlygos turi atitikti higienos reikalavimus. Ypač svarbu, kad vandens talpos būtų taip prižiūrimos ir taip pagamintos, kad nebūtų neigiamo poveikio mikrobiologinėms ir cheminėms natūralaus mineralinio vandens savybėms; d) draudžiama vežti natūralų mineralinį vandenį kitokioje taroje nei ta, kuri patvirtinta kaip tara, skirta galutiniam vartotojui. Tačiau d punkto nuostatos netaikomos tam mineraliniam vandeniui, kuris yra gaunamas ir pateikiamas į rinką valstybės narės teritorijoje, jeigu toje valstybėje narėje pranešimo apie šią direktyvą metu buvo leista natūralų mineralinį vandenį cisternose vežti iš šaltinio vietos į jo išpilstymo įmonę. 3. Jei naudojant natūralų mineralinį vandenį paaiškėja, kad jis yra užterštas ir nebeatitinka 5 straipsnyje pateiktų mikrobiologinių savybių reikalavimų, šaltinį naudojantis asmuo privalo sustabdyti visas operacijas, ypač išpilstymo, kol bus pašalintos užteršimo priežastys ir vanduo vėl atitiks 5 straipsnyje nustatytus reikalavimus. 4. Kilmės šalies atsakinga institucija nuolat tikrina, siekdama išsiaiškinti, ar: a) natūralus mineralinis vanduo, kurį išgauti iš šaltinio buvo duotas leidimas, atitinka I priedo I skirsnio nuostatas; b) šaltinį naudojantis asmuo laikosi 2 ir 3 dalyse nustatytų reikalavimų. -------------------------------------------------- III PRIEDAS 9 STRAIPSNIO 2 DALYJE PAMINĖTOS SAVYBĖS IR KRITERIJAI: SAVYBĖS | KRITERIJAI | mažai mineralinių medžiagų | mineralinių druskų kiekis, apskaičiuotas kaip sausoji liekana, ne daugiau nei 500 mg/l | labai mažai mineralinių medžiagų | mineralinių druskų kiekis, apskaičiuotas kaip sausoji liekana, ne daugiau nei 50 mg/l | daug mineralinių druskų | mineralinių druskų kiekis, apskaičiuotas kaip sausoji liekana, daugiau nei 1500 mg/l | turi bikarbonatų | bikarbonatų kiekis yra didesnis nei 600 mg/l | turi sulfatų | sulfatų kiekis yra didesnis nei 200 mg/l | turi chlorido | chlorido kiekis yra didesnis nei 200 mg/l | turi kalcio | kalcio kiekis yra didesnis nei 150 mg/l | turi magnio | magnio kiekis yra didesnis nei 50 mg/l | turi fluorido | fluorido kiekis yra didesnis nei 1 mg/l | turi geležies | bivalentės geležies kiekis yra didesnis nei 1 mg/l | rūgštinis | laisvojo anglies dvideginio kiekis yra didesnis nei 250 mg/l | turi natrio | natrio kiekis didesnis nei 200 mg/l | tinkamas kūdikių maisto gamybai | — | tinkamas sumažinto natrio kiekio dietai | natrio kiekis mažesnis nei 20 mg/l | gali paleisti vidurius | — | gali veikti diuretiškai | — | --------------------------------------------------