Oficialusis leidinys L 289 , 28/10/1998 p. 0028 - 0035



Europos Parlamento ir Tarybos Direktyva 98/71/EB 1998 m. spalio 13 d. dėl teisinės dizaino apsaugos EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį ir ypač į jos 100a straipsnį, atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą [1], atsižvelgdami į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2], laikydamiesi Sutarties 189b straipsnyje nustatytos tvarkos [3] ir atsižvelgdami į 1998 m. liepos 29 d. Taikinimo komiteto patvirtintą bendrą tekstą, (1) kadangi Bendrijos tikslai, kaip nustatyta Sutartyje, yra padėti vis glaudesnės Europos tautų sąjungos pamatus, puoselėti glaudesnius Bendrijos valstybių narių ryšius ir, veikiant bendrai, kad būtų pašalinti Europą dalijantys barjerai, užtikrinti Bendrijos šalių ekonominę ir socialinę pažangą; kadangi tais tikslais Sutartis numato sukurti vidaus rinką, kurioje būtų panaikintos laisvo prekių judėjimo kliūtys, ir įtvirtinti sistemą, užtikrinančią, kad konkurencija toje vidaus rinkoje nebus iškraipoma; kadangi valstybių narių teisinės dizaino apsaugos įstatymų derinimas paremtų šiuos tikslus; (2) kadangi valstybių narių įstatymų teikiamos teisinės dizaino apsaugos skirtumai turi tiesioginį poveikį dizainą turinčių prekių vidaus rinkos kūrimui ir veikimui; kadangi tokie skirtumai gali iškraipyti konkurenciją vidaus rinkoje; (3) kadangi dėl to, kad sklandžiai veiktų vidaus rinka, reikia derinti valstybių narių dizaino apsaugos įstatymus; (4) kadangi tai darant svarbu atsižvelgti į problemos sprendimo būdus ir pranašumus, kuriuos Bendrijos dizaino apsaugos sistema teiks įmonėms, norinčioms įgyti teises į dizainą; (5) kadangi nereikia imtis visapusiško valstybių narių dizaino įstatymų derinimo, o pakanka, kad būtų derinamos tik tos nacionalinės teisės nuostatos, kurios tiesiogiai veikia vidaus rinką; kadangi nuostatos dėl sankcijų, teisės gynimo priemonių ir jų įgyvendinimo turėtų būti paliktos nacionalinei teisei; kadangi šio riboto derinimo tikslų valstybės narės negali tinkamai pasiekti veikdamos paskirai; (6) kadangi valstybės narės turėtų išlikti laisvos įtvirtindamos procedūrų nuostatas, reglamentuojančias teisių į dizainą registraciją, jų pratęsimą ir pripažinimą negaliojančiomis, bei nuostatas dėl tokio negaliojimo pasekmių; (7) kadangi ši direktyva neatmeta galimybės dizainui taikyti nacionalinius ar Bendrijos teisės aktus, numatančius kitokią apsaugą negu ta, kurią numato dizaino registracija ar skelbimas, kaip antai teisės aktus, reglamentuojančius teises į neregistruotą dizainą, prekių ženklus, patentus ir universalius modelius, nesąžiningą konkurenciją ar civilinę atsakomybę; (8) kadangi, kol nesuderinti autorių teises reglamentuojantys teisės aktai, svarbu nustatyti apsaugos kaupimo principą remiantis specifine registruoto dizaino apsaugos teise ir autorių teise, valstybėms narėms paliekant laisvę nustatyti autorių teisių apsaugos mastą ir sąlygas, pagal kurias tokia apsauga teikiama; (9) kadangi siekiant vidaus rinkos tikslų reikia, kad sąlygos gauti teisę į registruotą dizainą būtų vienodos visose valstybėse narėse; kadangi dėl to reikia pateikti bendrą dizaino sąvokos bei naujumo ir individualių savybių reikalavimų, keliamų teisėms į registruotą dizainą, apibrėžimą; (10) kadangi, siekiant palengvinti laisvą prekių judėjimą, svarbu iš principo užtikrinti, kad teisės į registruotą dizainą teiktų savininkui lygiavertę apsaugą visose valstybėse narėse; (11) kadangi registracija teikia savininkui apsaugą tų visų ar dalies gaminio dizaino savybių, kurios yra akivaizdžiai nurodytos paraiškoje ir tampa prieinamos visuomenei viešai skelbiant arba susipažįstant su atitinkama paraiškos byla; (12) kadangi apsauga neturėtų apimti tų sudedamųjų dalių, kurios nėra matomos įprastai naudojant gaminį, arba tų tokios dalies savybių, kurios nėra matomos tą dalį įmontavus, arba kurių kiekviena neatitiktų naujumo ir individualių savybių reikalavimų; kadangi dėl šių priežasčių į dizaino savybes, kurių apsauga neteikiama, neturėtų būti atsižvelgiama vertinant, ar kitos dizaino savybės atitinka apsaugos reikalavimus; (13) kadangi vertinimas, ar dizainas turi individualių savybių, turėtų būti grindžiamas tuo, ar informuotas vartotojas, akivaizdžiai jį apžiūrėdamas, pagal bendrą dizaino išvaizdą atskiria jį iš esamos dizainų visumos, atsižvelgdamas į gaminio, kuriam tas dizainas taikytas ar panaudotas, pobūdį, ypač į pramonės šaką, kuriai jis priklauso, ir dizainerio laisvės mastą kuriant tą dizainą; (14) kadangi dizaino apsaugos suteikimas vien techninės funkcijos nulemtoms savybėms neturėtų varžyti technologinio naujoviškumo; kadangi manoma, kad tai nereiškia, kad dizainas privalo turėti estetinę vertę; kadangi panašiai mechaninių sujungiamųjų detalių dizaino apsaugos išplėtimas neturėtų kliudyti skirtingos gamybos gaminius keisti vienus kitais; kadangi į dizaino savybes, kurioms dėl to nesuteikiama apsauga, neturėtų būti atsižvelgiama vertinant, ar kitos to dizaino savybės atitinka apsaugos reikalavimus; (15) kadangi agreguotų gaminių mechaninės sujungiamosios detalės vis dėlto gali būti svarbus agreguotų gaminių naujoviškumo elementas bei rinkodaros atžvilgiu didelis turtas ir dėl to joms turėtų būti taikoma apsauga; (16) kadangi teisė į dizainą nesiejama su dizainu, prieštaraujančiu viešajai tvarkai ar priimtiems moralės principams; kadangi šia direktyva nesiekiama derinti viešosios tvarkos sampratų ar priimtų moralės principų; (17) kadangi dėl to, kad sklandžiai veiktų vidaus rinka, svarbu suvienodinti teisių į registruotą dizainą apsaugos galiojimo terminą; (18) kadangi šios direktyvos nuostatos nepažeidžia konkurencijos taisyklių pagal Sutarties 85 ir 86 straipsnius taikymo; (19) kadangi skubiai priimti šią direktyvą daugeliui pramonės šakų yra neatidėliotinas reikalas; kadangi šiuo metu dar negalima visapusiškai derinti valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių saugomo dizaino naudojimą taisant sudėtinį gaminį, kad būtų galima atkurti pirminę jo išvaizdą, jei gaminys, kuriam tas dizainas taikytas ar panaudotas, yra sudėtinio gaminio sudedamoji dalis, nuo kurios išvaizdos tas saugomas dizainas priklauso; kadangi tai, kad visapusiškai nesuderinti valstybių narių įstatymai, reglamentuojantys saugomo dizaino naudojimą taisant sudėtinį gaminį, neturėtų trukdyti derinti kitas nacionalines dizaino įstatymo nuostatas, kurios turi didžiausią tiesioginį poveikį vidaus rinkai; kadangi dėl to valstybės narės kol kas turėtų išlaikyti galiojančias visas Sutartį atitinkančias nuostatas, reglamentuojančias sudedamosios dalies dizainą sudėtiniam gaminiui taisyti atkuriant pirminę jo išvaizdą, arba, jei jos įteisina kokias nors naujas tokį naudojimą reglamentuojančias nuostatas, tai jomis turėtų būti siekiama tiktai liberalizuoti tokių dalių rinką; kadangi valstybėms narėms, kurios šios direktyvos įsigaliojimo dieną neteikia sudedamųjų dalių dizaino apsaugos, nereikia įvesti tokių dalių dizaino registracijos; kadangi, praėjus trejiems metams nuo įgyvendinimo datos, Komisija turėtų pateikti šios direktyvos nuostatų padarinių Bendrijos pramonei, vartotojams, konkurencijai ir vidaus rinkos veikimui tyrimo išvadas; kadangi atliekant šį tyrimą dėl sudėtinių gaminių sudedamųjų dalių turėtų būti svarstomas derinimas, grindžiamas pasirinktinomis galimybėmis, įskaitant atlyginimo sistemą ir ribotą išimtinumo terminą; kadangi ne vėliau kaip praėjus metams nuo savo tyrimo išvadų pateikimo, Komisija, pasitarusi su didžiausią poveikį patyrusiomis šalimis, Europos Parlamentui ir Tarybai turėtų pateikti šios direktyvos pataisas, reikalingas baigti kurti sudėtinių gaminių sudedamųjų dalių vidaus rinką, ir kitas, jos manymu, reikalingas pataisas; (20) kadangi 14 straipsnio pereinamojo laikotarpio nuostata dėl sudedamosios dalies dizaino sudėtiniam gaminiui taisyti norint atkurti pirminę jo išvaizdą jokiu būdu negali būti interpretuojama kaip kliūtis gaminiui, kuris yra tokia sudedamoji dalis, laisvai judėti; (21) kadangi turi būti išsamiai išvardytos esminės atsisakymo registruoti priežastys tose valstybėse narėse, kuriose nustatyta esminė paraiškų ekspertizė prieš registraciją, ir esminės teisių į registruotą dizainą pripažinimo negaliojančiomis priežastys visose valstybėse narėse, PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ: 1 straipsnis Sąvokos Šioje direktyvoje: a) "dizainas" – tai viso gaminio ar jo dalies vaizdas, susidarantis dėl paties gaminio ir (arba) jo ornamentikos, specifinių linijų, kontūrų, spalvų, formos, tekstūros ir (arba) medžiagų savybių; b) "gaminys" – tai pramoniniu būdu arba rankomis pagamintas daiktas, taip pat, inter alia, sudėtiniam gaminiui sukonstruoti skirtos surenkamosios dalys, pakuotė, apipavidalinimas, grafiniai simboliai ir spaustuvės šriftai, išskyrus kompiuterių programas; c) "sudėtinis gaminys" – tai gaminys, susidedantis iš daugelio sudedamųjų dalių, kurias galima pakeisti tą gaminį išardant ir vėl surenkant. 2 straipsnis Taikymo sritis 1. Ši direktyva taikoma: a) teisėms į dizainą, registruotoms valstybių narių centriniuose pramoninės nuosavybės biuruose; b) teisėms į dizainą, registruotoms Beniliukso dizaino biure; c) teisėms į dizainą, registruotoms pagal valstybėje narėje galiojančius tarptautinius susitarimus; d) paraiškoms a, b ir c punktuose nurodytoms teisėms į dizainą. 2. Šioje direktyvoje dizaino registracija taip pat yra skelbimas po paraiškos dizainui registruoti padavimo valstybės narės, kurioje toks skelbimas reiškia teisės į dizainą atsiradimą, pramoninės nuosavybės biure. 3 straipnis Apsaugos reikalavimai 1. Valstybės narės saugo dizainą registracija ir jo savininkui suteikia išimtines teises pagal šios direktyvos nuostatas. 2. Dizainas teise į dizainą saugomas pagal tai, ar jis yra naujas ir turi individualių savybių. 3. Dizainas, taikytas ar panaudotas gaminiui, kuris yra sudėtinio gaminio sudedamoji dalis, yra laikomas nauju ir turinčiu individualių savybių tiktai: a) jei ta sudedamoji dalis, ją įmontavus į sudėtinį gaminį, išlieka matoma pastarąjį įprastai naudojant; ir b) tik tada, kai tos sudedamosios dalies matomos savybės atitinka naujumo ir individualių savybių reikalavimus. 4. "Įprastas naudojimas", minimas šio straipsnio 3 dalies a punkte, yra su galutiniu naudotoju siejamas naudojimas, išskyrus techninę priežiūrą, apžiūrą ar taisymą. 4 straipsnis Naujumas Dizainas laikomas nauju, jei iki paraiškos registracijai padavimo arba, jei prašoma prioriteto, iki prioriteto datos joks tapatus dizainas netapo prieinamas visuomenei. Dizainai laikomi tapačiais, jei jų savybės skiriasi tik neesminėmis detalėmis. 5 straipsnis Individualios savybės 1. Dizainas laikomas turinčiu individualių savybių, jei jo bendras įspūdis informuotam naudotojui skiriasi nuo bet kokio kito dizaino, kuris tapo prieinamas visuomenei iki paraiškos registracijai padavimo datos arba, jei prašoma prioriteto, iki prioriteto datos, tokiam naudotojui padaryto bendro įspūdžio. 2. Vertinant individualias savybes, atsižvelgiama į dizainerio laisvės mastą kuriant tą dizainą. 6 straipsnis Atskleidimas 1. Taikant 4 ir 5 straipsnius, dizainas laikomas prieinamu visuomenei, jei jis buvo paskelbtas po registracijos ar kitaip, arba eksponuotas, naudotas prekyboje ar atskleistas kitaip, išskyrus tuos atvejus, kai šie įvykiai iki paraiškos registracijai padavimo datos arba, jei prašoma prioriteto, iki prioriteto datos negalėjo pagrįstai tapti įprastu būdu žinomi Bendrijoje veikiantiems atitinkamos srities specialistų sluoksniams. Tačiau dizainas nelaikomas prieinamu visuomenei vien dėl to, kad jis buvo atskleistas trečiajam asmeniui išreikštomis ar žodžiais neišreikštomis konfidencialumo sąlygomis. 2. Taikant 4 ir 5 straipsnius, į dizaino atskleidimą neatsižvelgiama, jei dizainas, kurio apsaugos prašoma pagal valstybės narės nustatytą teisę į registruotą dizainą, tapo prieinamas visuomenei: a) dėl paties dizainerio, jo teisių perėmėjo arba trečiojo asmens dėl dizainerio ar jo teisių perėmėjo pateiktos informacijos ar atliktų veiksmų ir b) per 12 mėnesių laikotarpį iki paraiškos padavimo datos ar, jei prašoma prioriteto, iki prioriteto datos. 3. Šio straipsnio 2 dalis taip pat taikoma, jei dizainas tapo prieinamas visuomenei dėl piktnaudžiavimo dizainerio ar jo teisių perėmėjo atžvilgiu. 7 straipsnis Techninės funkcijos sąlygojamas dizainas ir sujungiamųjų detalių dizainas 1. Teisė į dizainą negalioja, jei gaminio išvaizdos savybes lemia tik jo techninė funkcija. 2. Teisė į dizainą negalioja, jei gaminys turi būti būtinai atkurtas tikslios formos ir tikslių matmenų, kad tas gaminys, kuriam dizainas taikytas ar panaudotas, galėtų būti mechaniškai su kitu gaminiu sujungtas arba į jį, aplink jį ar prie jo padėtas, kad kiekvienas gaminys galėtų atlikti savo funkciją. 3. Nepaisant šio straipsnio 2 dalies, teisė į dizainą, laikantis 4 ir 5 straipsniuose nustatytų sąlygų, galioja, jei dizainas kuriamas tam, kad agreguotoje sistemoje būtų galima daug kartų sumontuoti ar sujungti vienas kitą pakeičiančius gaminius. 8 straipsnis Viešajai tvarkai ar moralei prieštaraujantis dizainas Teisė į dizainą negalioja, jei dizainas prieštarauja viešajai tvarkai ar priimtiems moralės principams. 9 straipsnis Apsaugos apimtis 1. Teisė į dizainą saugo bet kokį dizainą, kuris informuotam naudotojui nesudaro skirtingo bendro įspūdžio. 2. Vertinant apsaugos apimtį, atsižvelgiama į dizainerio laisvės mastą kuriant savo dizainą. 10 straipsnis Apsaugos galiojimo terminas Įregistravus atitinkantį 3 straipsnio 2 dalies reikalavimus dizainą, teisė į dizainą saugoma vieną ar kelis penkerių metų laikotarpius nuo paraiškos padavimo datos. Teisės turėtojas apsaugos galiojimo terminą gali pratęsti vienu ar keliais penkerių metų laikotarpiais iki 25 metų skaičiuojant nuo paraiškos padavimo datos. 11 straipsnis Registracijos negaliojimas ar atsisakymas registruoti 1. Dizainą atsisakoma registruoti arba, jei tas dizainas buvo registruotas, teisė į dizainą skelbiama negaliojančia: a) jei tas dizainas nėra dizainas, kaip apibrėžta 1 straipsnio a punkte; arba b) jei jis neatitinka 3–8 straipsnių reikalavimų; arba c) jei pareiškėjas arba teisės į dizainą turėtojas negali jos reikalauti pagal atitinkamos valstybės narės teisę; arba d) jei tam dizainui prieštarauja ankstesnis dizainas, kuris tapo prieinamas visuomenei po paraiškos padavimo datos arba, jei prašoma prioriteto, po prioriteto datos ir kuris nuo ankstesnės datos negu minėtoji data turi registruoto Bendrijos dizaino ar paraiškos dėl registruoto Bendrijos dizaino arba atitinkamos valstybės narės suteiktos teisės į dizainą ar paraiškos dėl tokios teisės teikiamą apsaugą. 2. Kiekviena valstybė narė gali nustatyti, kad dizainą atsisakoma registruoti, arba, jei tas dizainas jau įregistruotas, kad teisė į dizainą skelbiama negaliojančia: a) jei vėlesniame dizaine naudojamas koks nors skiriamasis ženklas ir tą ženklą reglamentuojanti Bendrijos teisė arba atitinkamos valstybės narės teisė suteikia teisės į tą ženklą turėtojui teisę tokį naudojimą drausti; arba b) jei tas dizainas yra sukurtas be leidimo naudojant atitinkamos valstybės narės autorinės teisės saugomą kūrinį; arba c) jei tas dizainas yra sukurtas nepagrįstai naudojant Paryžiaus konvencijos dėl pramoninės nuosavybės saugojimo 6b straipsnyje išvardytus daiktus arba minėtosios konvencijos 6b straipsnyje nenurodytus ženklus, emblemas ir herbo skydus, turinčius atitinkamoje valstybėje narėje ypatingą visuomeninę reikšmę. 3. Šio straipsnio 1 dalies c punkte nurodytu motyvu gali remtis tik asmuo, galintis reikalauti teisės į dizainą pagal atitinkamos valstybės narės teisę. 4. 1 dalies d punkte ir 2 dalies a ir b punktuose nurodytais motyvais gali remtis tik prieštaraujančios teisės pareiškėjas arba turėtojas. 5. 2 dalies c punkte nurodytu motyvu gali remtis tik naudotis suinteresuotas asmuo ar subjektas. 6. 4 ir 5 dalys nepažeidžia valstybių narių laisvės nustatyti, kad 1 dalies d punkte ir 2 dalies c punkte nurodytais motyvais taip pat savo iniciatyva gali remtis tos valstybės narės atitinkama institucija. 7. Atsisakius dizainą registruoti arba paskelbus teisę į dizainą negaliojančia, remiantis 1 dalies b punktu ar 2 dalimi, tas dizainas gali būti įregistruotas arba teisė į tą dizainą gali būti išlaikyta pakeitus pavidalą, jei tokio pavidalo jis atitinka apsaugos reikalavimus ir išlaikomas dizaino tapatumas. Registruojant arba išlaikant teisę į pakeisto pavidalo dizainą registracija gali būti siejama su teisės į dizainą turėtojo daliniu teisės atsisakymu, arba teismo sprendimo, skelbiančio dalinį teisės į dizainą negaliojimą, įrašu dizaino registre. 8. Bet kuri valstybė narė gali nustatyti, kad nukrypstant nuo 1–7 dalių, atsisakymo registruoti ar negaliojimo motyvai, galiojantys toje valstybėje iki tos datos, kai įsigalioja nuostatos, būtinos, kad būtų laikomasi šios direktyvos, taikomi dizaino paraiškoms, kurios buvo paduotos iki tos datos, ir pagal jas registruotam dizainui. 9. Teisė į dizainą gali būti paskelbta negaliojančia net nustojus jai galioti ar jos atsisakius. 12 straipsnis Teisės į dizainą suteikiamos teisės 1. Dizaino registracija suteikia jo savininkui išimtinę teisę jį naudoti ir neleisti be jo leidimo naudoti jį trečiajai šaliai. Minėtu naudojimu laikomas gaminio, kuriam tas dizainas taikytas ar panaudotas, gaminimas, siūlymas, pateikimas į rinką, importavimas, eksportavimas ar naudojimas arba tokio gaminio kaupimas tais tikslais. 2. Jei pagal valstybės narės įstatymą 1 dalyje nurodytų veiksmų negalima buvo neleisti atlikti iki datos, kai įsigalioja nuostatos, būtinos, kad būtų laikomasi šios direktyvos, teisės į dizainą suteikiamomis teisėmis negalima remtis norint neleisti tokių veiksmų atlikti asmenims, kurie buvo pradėję tokius veiksmus iki tos datos. 13 straipsnis Teisės į dizainą suteikiamų teisių apribojimas 1. Registruotos teisės į dizainą suteikiamomis teisėmis nesinaudojama, jeigu veiksmai atliekami: a) savo poreikiams tenkinti ir nekomerciniais tikslais; b) eksperimento tikslais; c) atgaminant paminėjimo ar mokymo tikslais su sąlyga, kad tokie veiksmai atitinka sąžiningo verslo normas ir pernelyg netrukdo tuo dizainu normaliai naudotis ir kad nurodomas šaltinis, iš kur paimta. 2. Be to, registruotos teisės į dizainą suteikiamomis teisėmis nesinaudojama, jeigu tas dizainas naudojamas: a) kitoje šalyje registruotų laivų ir orlaivių įrangoje, kai jie laikinai yra atitinkamos valstybės narės teritorijoje; b) į atitinkamą valstybę narę įvežtose atsarginėse dalyse ir reikmenyse, skirtuose tokių transporto priemonių remontui; c) remontuojant tokias transporto priemones. 14 straipsnis Pereinamojo laikotarpio nuostata Kol pagal 18 straipsnio nuostatas nebus Komisijos siūlymu priimtos šios direktyvos pataisos, valstybės narės laiko galiojančiomis esamas teisines nuostatas, reglamentuojančias sudedamosios dalies, naudojamos sudėtiniam gaminiui taisyti, kad būtų atkurta jo pirminė išvaizda, dizaino naudojimą, ir tas nuostatas keičia tik siekdamos liberalizuoti tokių dalių rinką. 15 straipsnis Teisių pasibaigimas Registruotos teisės į dizainą suteikiamos teisės netaikomos veiksmams, susijusiems su gaminiu, kuriam taikytas ar panaudotas dizainas, kuriam taikoma teisės į dizainą apsauga, kai tas gaminys buvo išleistas į rinką Bendrijoje teisės į dizainą turėtojo arba jam leidus. 16 straipsnis Ryšys su kitomis apsaugos formomis Šios direktyvos nuostatos nepažeidžia Bendrijos teisės ar atitinkamos valstybės narės teisės, reglamentuojančios teises į neregistruotą dizainą, prekių ženklus ar kitus skiriamuosius ženklus, patentus ir universalius modelius, šriftus, civilinę atsakomybę ar nesąžiningą konkurenciją. 17 straipsnis Ryšys su autorine teise Teisės į dizainą saugomas dizainas, registruotas kurioje nors valstybėje narėje ar jos atžvilgiu pagal šią direktyvą, taip pat turi teisę į apsaugą pagal tos valstybės autorinės teisės įstatymą nuo tos dienos, kai tas dizainas buvo sukurtas ar išreikštas kokia nors forma. Kiekviena valstybė narė nustato, kokio masto ir kokiomis sąlygomis tokia apsauga teikiama, taip pat reikalaujamą originalumo lygį. 18 straipsnis Pakeitimas Praėjus trejiems metams nuo 19 straipsnyje nurodytos įgyvendinimo datos, Komisija pateikia šios direktyvos padarinių Bendrijos pramonei, ypač labiausiai paveiktoms pramonės šakoms, konkrečiai sudėtinių gaminių ir sudedamųjų dalių gamintojams, vartotojams, konkurencijai ir vidaus rinkai tyrimo išvadas. Ne vėliau kaip po metų Komisija siūlo Europos Parlamentui ir Tarybai šios direktyvos pataisas, reikalingas baigti kurti sudėtinių gaminių sudedamųjų dalių vidaus rinką, ir kitas, jos manymu, reikalingas pataisas, pasitarusi su didžiausią poveikį patiriančioms šalimis. 19 straipsnis Įgyvendinimas 1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 2001 m. spalio 28 d., įgyvendina šią direktyvą. Valstybės narės, priimdamos šias nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės. 2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtas nacionalinės teisės nuostatas. 20 straipsnis Įsigaliojimas Ši direktyva įsigalioja 20 dieną po jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje. 21 straipsnis Adresatai Ši direktyva skirta valstybėms narėms. Priimta Liuksemburge, 1998 m. spalio 13 d. Europos Parlamento vardu Pirmininkas J. M. Gil-robles Tarybos vardu Pirmininkas C. Einem [1] OLC 345, 1993 12 23, p. 14 ir OLC 142, 1996 5 14, p. 7. [2] OLC 388, 1994 12 31, p. 9 ir OLC 110, 1995 5 2, p. 12. [3] 1995 m. spalio 12 d. Europos Parlamento nuomonė (OLC 287, 1995 10 30, p. 157), 1997 m. birželio 17 d. Tarybos bendroji pozicija (OLC 237, 1997 8 4, p. 1), 1997 m. spalio 22 d. Europos Parlamento sprendimas (OLC 339, 1997 11 10, p. 52). 1998 m. rugsėjo 15 d. Europos Parlamento sprendimas. 1998 m. rugsėjo 24 d. Tarybos sprendimas. --------------------------------------------------