Oficialusis leidinys L 042 , 16/02/1990 p. 0006 - 0007

specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 3 tomas 32 p. 0036

specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 3 tomas 32 p. 0036



Tarybos Reglamentas (EΕΒ) Nr. 386/90 1990 m. vasario 12 d. dėl monitoringo, atliekamo eksportuojant žemės ūkio produktus, už kuriuos skiriamos grąžinamosios išmokos arba kitos sumos EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA, atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 43 straipsnį, atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1], atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2], kadangi pagal 1970 m. balandžio 21 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 729/70 dėl bendros žemės ūkio politikos finansavimo [3] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EEB) Nr. 2048/88 [4], 8 straipsnį valstybės narės turi imtis priemonių būtinų įsitikinti, kad Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo (EŽŪOGF) finansuojami sandoriai yra iš tikrųjų įvykdomi ir vykdomi teisingai, kad būtų užkirstas kelias pažeidimams ir jie būtų nagrinėjami, būtų susigrąžintos dėl pažeidimų ar aplaidumo prarastos sumos; kadangi specialiame pranešime dėl eksporto grąžinamųjų išmokų už žemės ūkio produktus mokėjimo sistemos [5] ir 1987 finansinių metų metinėje ataskaitoje [6] Audito Rūmai atkreipė dėmesį į tam tikrus žemės ūkio produktų, už kuriuos skiriamos eksporto grąžinamosios išmokos arba kitos sumos, monitoringo trūkumus tam tikrose valstybėse narėse; kadangi organizacija, kuri iš esmės suteiktų geriausias garantijas nenustatydama ekonominių apribojimų ir kurios administracinės išlaidos neviršytų numatomų Bendrijos pajamų — tai fizinį eksporto monitoringą ir sąskaitų auditą atliekanti organizacija; kadangi siekiant patobulinti ir suderinti priemones, kurių imasi valstybės narės, turėtų būti sukurta Bendrijos monitoringo sistema; kadangi tokia monitoringo sistema pirmiausia turi būti grindžiama fiziniu neplaniniu eksportuojamų prekių patikrinimu vietoje, įskaitant pagal supaprastintą tvarką eksportuojamas prekes, ir išsamiu apmokėjimo paraiškų bylų patikrinimu, atliekamu mokėjimo agentūrų; kadangi kompetentingų institucijų atitinkamose įmonėse ex post facto atliekamą auditą reglamentuoja 1989 m. gruodžio 21 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 4045/89 dėl valstybių narių atliekamo išsamaus sandorių, sudarančių Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo Garantijų skyriaus finansavimo sistemos dalį, tikrinimo ir panaikinančio Direktyvą 77/435/EEB [7]; kadangi būtina padidinti fizinių patikrinimų, įskaitant laboratorines analizes, jei jos pasirodo būtinos, skaičių atsižvelgiant į žemės ūkio grąžinamųjų išmokų reikšmę Bendrijos biudžete, PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ: 1 straipsnis 1. Šis reglamentas nustato tam tikrą monitoringo, nustatančio, ar operacijos, suteikiančios teisę už jas gauti grąžinamąsias išmokas ir visas kitas sumas už eksporto sandorius, iš tikrųjų buvo įvykdytos ir vykdomos teisingai, tvarką. 2. Šiame reglamente "prekės" — tai produktai, už kuriuos pagal Bendrijos nuostatas, priimtas įgyvendinant bendrą žemės ūkio politiką, mokamos 1 dalyje minimos sumos. 2 straipsnis Valstybė narė: a) užbaigus eksporto muitinės formalumus ir prieš suteikiant leidimą eksportuoti atitinkamas prekes, remdamasi eksporto deklaraciją patvirtinančiais dokumentais atlieka fizinį prekių patikrinimą pagal 3 straipsnį ir b) pagal 4 straipsnį išsamiai patikrina apmokėjimo paraiškos bylos dokumentus. 3 straipsnis 1. Nepažeidžiant išsamesnius patikrinimus nustatančių konkrečių nuostatų, 2 straipsnio a punkte minimi fiziniai patikrinimai turi būti: a) atliekami vietoje, dažnai ir be išankstinio įspėjimo; b) bet kokiu atveju susiję su reprezentatyviu parinkimu ne mažiau kaip 5 % eksporto deklaracijų, dėl kurių pateikiamos paraiškos 1 straipsnio 1 dalyje nurodytoms sumoms. 2. Laikantis išsamių taisyklių, kurios turi būti nustatytos 6 straipsnyje nurodyta tvarka, 1 dalies b punkte paminėta norma taikoma: - vienai muitinės įstaigai, - vieneriems kalendoriniams metams ir - vienam produkto sektoriui. Tokia pačia tvarka didesnę nei 5 % išsamių patikrinimų normą išimties tvarka galima nustatyti konkretiems atvejams ir laikotarpiams, remiantis objektyviomis išvadomis dėl padidėjusios sukčiavimo rizikos. Šiuo atveju laikoma, kad muitinės įstaigai tinka 1 dalies b punkte paminėta norma, kai, atsižvelgiant į minėtais konkrečiais atvejais atliktus patikrinimus, visuose sektoriuose kartu konkrečiais kalendoriniais metais pasiekiama ne mažesnė nei 5 % norma. 3. Tais atvejais, kai paprasto vizualinio patikrinimo metu negalima nustatyti, ar prekės atitinka grąžinamųjų išmokų nomenklatūroje pateiktą aprašymą ir kai prekių klasifikavimui arba jų kokybei nustatyti būtina labai tiksli informacija apie prekių sudedamąsias dalis, muitinės įstaigos atlieka aprašymo patikrą pagal produkto pobūdį jį patikrindamos visomis prasmėmis arba fizinėmis priemonėmis, kurios gali apimti ir prekių pateikimą specialiai tam tikslui įrengtų laboratorijų analizei. 4. Šiame straipsnyje nurodyti patikrinimai atliekami nepažeidžiant priemonių, kurių muitinės įstaigos gali imtis siekdamos užtikrinti, kad prekės iš muitinės teritorijos būtų išgabentos tokios pat būklės, kokios jos buvo išdavus eksporto leidimą. 4 straipsnis Mokėjimo agentūros, remdamosi apmokėjimo paraiškų bylomis ir kita turima informacija, visų pirma su eksportu susijusiais dokumentais ir muitinių įstaigų paaiškinimais, išsamiai patikrina visus atitinkamų sumų sumokėjimui patvirtinti pateiktus šių bylų įrodymus. 5 straipsnis Valstybės narės imasi veiksmų atskirų ūkio subjektų kontrolei koordinuoti ir 3 bei 4 straipsniuose ir Reglamente (EEB) Nr. 4045/89 numatytoms patikroms sujungti. Komisijos personalo, fizinius patikrinimus atliekančių muitinių įstaigų arba kompetentingų institucijų, atliekančių išsamų apmokėjimų paraiškos bylos patikrinimą arba ex post facto atliekančių sąskaitų auditą, iniciatyva arba prašymu vykdoma tokia koordinuojama kontrolė. 6 straipsnis Šio reglamento taikymui būtinos nuostatos priimamos Reglamento (EEB) Nr. 2727/75 [8] 26 straipsnyje arba atitinkamai kitų reglamentų dėl bendro rinkų organizavimo atitinkamuose straipsniuose nustatyta tvarka. Jos visų pirma gali būti susijusios su: - 3 straipsnio 1 dalies b punkte minimos minimalios procentinės normos apskaičiavimo būdu, ypač su konkrečiomis išsamiomis jo taisyklėmis ir (arba) nukrypimais nuo šių taisyklių konkrečiose situacijose, - prekėmis, kurios pagal 3 straipsnio 3 dalį turi būti pateiktos analizei, - kontrolės, kurią atlieka kompetentingi valstybių narių padaliniai ir Komisijos personalas, koordinavimu. 7 straipsnis 1. 6 straipsnyje minima tvarka patvirtinamos 3 straipsnio 1 ir 2 dalių taikymo pereinamojo laikotarpio priemonės. 2. Iki 1992 m. sausio 1 d. Komisija pateikia Tarybai pranešimą apie šio reglamento taikymo progresą ir, atsižvelgdama į sukauptą patirtį, pasiūlo būtinus šiame reglamente nustatytos monitoringo sistemos dalinius pakeitimus. 8 straipsnis Šis reglamentas įsigalioja jo paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje dieną. Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse. Priimta Briuselyje, 1990 m. vasario 12 d. Tarybos vardu Pirmininkas J. Walsh [1] OL C 29, 1987 2 6, p. 5. [2] OL C 190, 1987 7 20, p. 144. [3] OL L 94, 1970 4 28, p. 13. [4] OL L 185, 1988 7 15, p. 1. [5] OL C 215, 1985 8 26, p. 1. [6] OL C 316, 1988 12 12, p. 68. [7] OL L 388, 1989 12 30, p. 18. [8] OL L 281, 1975 11 1, p. 1. --------------------------------------------------