Oficialusis leidinys L 120 , 08/05/1999 p. 0008 - 0014



Tarybos reglamentas (EB) Nr. 976/1999 1999 m. balandžio 29 d. nustatantis reikalavimus dėl Bendrijos veiksmų programų, kurios, išskyrus vystymąsi remiančio bendradarbiavimo veiksmų programas, pagal Bendrijos bendradarbiavimo politiką padeda siekti bendrojo tikslo — plėtoti ir įtvirtinti demokratiją ir teisinę valstybę bei gerbti žmogaus teises ir pagrindines laisves trečiosiose šalyse, įgyvendinimo EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 235 straipsnį, atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1], atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2], (1) kadangi turi būti numatyta Bendrijos veiksmų programų, kurios, išskyrus vystymąsi remiančio bendradarbiavimo veiksmų programas, pagal Bendrijos bendradarbiavimo politiką trečiosiose šalyse padeda siekti bendrojo tikslo — plėtoti ir įtvirtinti demokratiją ir teisinę valstybę bei gerbti žmogaus teises ir pagrindines laisves trečiosiose šalyse, įgyvendinimo tvarka; (2) kadangi Taryba kartu su šiuo reglamentu priėmė 1999 m. balandžio 29 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 975/1999, nustatantį reikalavimus dėl vystymąsi remiančio bendradarbiavimo veiksmų programų, kurios padeda siekti bendrojo tikslo — plėtoti ir įtvirtinti demokratiją ir teisinę valstybę bei gerbti žmogaus teises ir pagrindines laisves, įgyvendinimo [3]; (3) kadangi pagal šiuo metu veikiančias bendradarbiavimo su trečiosiomis šalimis programas, įskaitant TACIS, PHARE, MEDA bei reglamentą dėl Bosnijos ir Hercegovinos atstatymo, taip pat ir tokias programas, kurios bus įgyvendintos ateityje pagal EB Sutarties 235 straipsnį, yra būtina imtis veiksmų, kurie padėtų siekti bendrojo tikslo — plėtoti ir įtvirtinti demokratiją ir teisinę valstybę bei gerbti žmogaus teises ir pagrindines laisves trečiosiose šalyse; (4) kadangi Europos Sąjungos sutarties F2 straipsnyje numatyta, kad Sąjunga gerbia pagrindines teises, kurias garantuoja Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencija, pasirašyta 1950 m. lapkričio 4 d. Romoje, bei kurios kyla iš visoms valstybėms narėms bendrų konstitucinių tradicijų, kaip bendrųjų teisės principų; (5) kadangi Bendrijos veiksmai, skirti skatinti žmogaus teises ir demokratinius principus vadovaujasi tikėjimu žmogaus teisių universalumu ir nedalomumu — principais, kuriais grindžiama tarptautinė žmogaus teisių apsaugos sistema; (6) kadangi Bendrijos veiksmai, skirti skatinti žmogaus teises ir demokratinius principus, remiasi bendraisiais principais, kurie įtvirtinti Visuotinėje žmogaus teisių deklaracijoje, Tarptautiniame pilietinių ir politinių teisių pakte ir Tarptautiniame ekonominių, socialinių ir kultūrinių teisių pakte; (7) kadangi Bendrija pripažįsta visų žmogaus teisių tarpusavio sąveiką, ir kad ekonominio ir socialinio vystymosi pažanga bei pilietinių ir politinių teisių pasiekimai yra abipusiškai vienas kitą skatinantys; (8) kadangi reikėtų laikyti, jog į žmogaus teisių, ta prasme, kaip jos apibrėžtos šiame reglamente, apsaugą turėtų įeiti pagarba tarptautinei humanitarinei teisei, įskaitant 1949 metų Ženevos konvencijas ir jų 1977 metų Papildomus protokolus, 1951 metų Ženevos konvenciją dėl pabėgėlių statuso, 1948 metų Konvenciją dėl kelio užkirtimo genocido nusikaltimui ir baudimo už jį, bei kitus tarptautinės sutarčių ar papročių teisės aktus; (9) kadangi rezoliucijoje dėl žmogaus teisių, demokratijos ir vystymosi, kurią 1991 m. lapkričio 28 d. priėmė Taryba ir Taryboje posėdžiavusios valstybės narės, numatytos gairės, procedūra ir praktinės priemonės, skirtos skatinti pilietines ir politines laisves kartu su ekonominėmis ir socialinėmis teisėmis atstovaujamosios politinės sistemos, grindžiamos pagarba žmogaus teisėms, pagalba; (10) kadangi Bendrijos veiksmai, kuriais siekiama skatinti žmogaus teises ir demokratinius principus, yra pozityvaus ir konstruktyvaus požiūrio, pagal kurį žmogaus teisės ir demokratiniai principai laikomi Bendrijos ir jos partnerių bendro intereso reikalu bei tema dialogo, galinčio sukurti pagarbą šioms teisėms ir principams skatinančias priemones, išdava; (11) kadangi šis pozityvus požiūris turi atsispindėti įgyvendinat priemones, skirtas remti demokratizaciją, teisinės valstybės stiprinimą bei pliuralistinės ir demokratinės pilietinės visuomenės plėtrą, taip pat ir pasitikėjimo ugdymo priemones, skirtas išvengti konfliktų, remti taikos iniciatyvas bei spręsti nebaudžiamumo problemą; (12) kadangi finansinės priemonės, naudojamos pozityviai veiklai atskirose šalyse remti, turi būti derinamos su geografinėmis programomis bei siejamos su kitomis plėtros priemonėmis, siekiant maksimaliai padidinti jų poveikį ir veiksmingumą; (13) kadangi taip pat yra būtina garantuoti, kad šios veiksmų programos būtų suderintos su visa Europos Sąjungos užsienio politika, įskaitant bendrąją užsienio ir saugumo politiką; (14) kadangi šiose veiksmų programose ypatingas dėmesys turi būti kreipiamas į patiriančius diskriminaciją arba kenčiančius nuo skurdo ar socialiai nuskriaustuosius, vaikus, moteris, pabėgėlius, migrantus, mažumas, perkeltuosius asmenis, istoriškai toje vietoje gyvenančius asmenis, kalinius ir kankinimus patyrusius asmenis; (15) kadangi Bendrijos parama demokratizacijai ir teisinės valstybės principų laikymuisi politinėje sistemoje, kuri gerbia asmens pagrindines laisves, padeda vykdyti tikslus, numatytus sutartyse, sudarytose tarp Bendrijos ir jos partnerių, kuriose pagrindinis santykių tarp sutarties šalių elementas yra pagarba žmogaus teisėms ir demokratiniams principams; (16) kadangi veiklos kokybė, poveikis ir nenutrūkstamumas turi ypatingai būti saugomi numatant daugiametes programas, skirtas skatinti žmogaus teises ir demokratinius principus, bendradarbiaujant su atitinkamos šalies valdžios institucijomis, atsižvelgiant į konkrečius šalies poreikius; (17) kadangi veiksminga ir nuosekli veikla reikalauja, kad būtų atsižvelgta į ypatingus su žmogaus teisėmis ir demokratiniais principais susijusios veiklos bruožus, ir tai būtų atspindėta nustatant lanksčias, skaidrias ir sparčias sprendimų priėmimo procedūras dėl šios srities veiksmų programų ir projektų finansavimo; (18) kadangi Bendrijai būtina sugebėti greitai reaguoti į kritines arba ypatingos svarbos situacijas, kad sustiprintų savo prisiimtų įsipareigojimų skatinti žmogaus teises ir demokratinius principus patikimumą ir veiksmingumą šalyse, kur tokios situacijos iškyla; (19) kadangi pagalbos teikimo ir projektų įvertinimo procedūrose ypač turi būti atsižvelgiama į ypatingą Bendrijos paramos šioje srityje gavėjų pobūdį, tai yra, nesiekiantį pelno jų veiksmų pobūdį, riziką, su kuria susiduria nariai, daugumoje atvejų esantys savanoriais, dažnai priešišką aplinką, kurioje jie veikia bei ribotą veikimo erdvę, kurią jiems teikia jų pačių ištekliai; (20) kadangi pilietinės visuomenės raida neišvengiamai reiškia nauji veikėjų atsiradimą ir organizaciją, ir kadangi Bendrijai šiame kontekste gali reikėti naudą gaunančiose trečiosiose šalyse teikti finansinę paramą partneriams, kurie neturi jokios patirties šioje srityje; (21) kadangi sprendimai finansuoti projektus, skirtus skatinti žmogaus teises ir demokratinius principus turi būti priimami nešališkai, netaikant jokios diskriminacijos rasės, tikėjimo, kultūros, socialinės padėties ar etninės priklausomybės pagrindu Bendrijos paramą gaunančioms institucijoms ir asmenims arba grupėms, į kuriuos nukreipti remiami projektai, ir nesivadovaujant jokiais politiniais sumetimais; (22) kadangi turi būti nustatytos procedūros dėl iš Bendrijų bendrojo biudžeto finansuojamos paramos, skirtos skatinti žmogaus teises ir demokratijos principus, įgyvendinimo ir administravimo; (23) kadangi šių veiksmų programų įgyvendinimas gali padėti pasiekti Bendrijos tikslus; kadangi Sutartyje, kad būtų priimtas šis reglamentas, nėra numatyta jokių kitų įgaliojimų, nei nurodyta 235 straipsnyje; (24) kadangi finansinė orientacinė suma, ta prasme, kaip apibrėžta 1995 m. kovo 6 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos deklaracijos [4] 2 punkte, yra numatyta šiame reglamente visam programos galiojimo laikotarpiui, tuo būdu nedarant poveikio biudžeto valdymo institucijos įgaliojimams, apibrėžtiems Sutartyje, PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ: I SKYRIUS Tikslai 1 straipsnis Šio reglamento tikslas yra nustatyti Bendrijos veiksmų programų, kurios, išskyrus vystymąsi remiančio bendradarbiavimo veiksmų programas, pagal Bendrijos bendradarbiavimo politiką trečiosiose šalyse programą padeda siekti bendrojo tikslo — plėtoti ir įtvirtinti demokratiją ir teisinę valstybę bei gerbti žmogaus teises ir pagrindines laisves trečiosiose šalyse, įgyvendinimo procedūrą. Šiame reglamento minimos veiksmų programos įgyvendinamos trečiųjų šalių teritorijoje ar yra tiesiogiai siejamos su trečiosiose šalyse iškylančiomis situacijomis. 2 straipsnis Šiame reglamente numatytos procedūros taikomos veiksmų programoms, vykdomoms 3 ir 4 straipsnių taikymo srityje ir įgyvendinamoms pagal šiuo metu veikiančias bendradarbiavimo su trečiosiomis šalimis programas, įskaitant TACIS [5], PHARE [6], MEDA [7] bei reglamentus dėl Bosnijos ir Hercegovinos [8], taip pat ir bet kurioms būsimoms Bendrijų bendradarbiavimo veiksmų programoms, išskyrus vystymąsi remiantį bendradarbiavimą, susijusioms šioje srityje su trečiosiomis šalimis, kurios bus įgyvendintos pagal Europos Bendrijos steigimo sutarties 235 straipsnį 3 straipsnis 1 ir 2 straipsnių taikymo apimtyje ir sutinkamai su Europos Sąjungos užsienio politikos visuma, Europos bendrija teikia techninę ir finansinę pagalbą veiksmų programoms, kurių tikslas yra: 1) skatinti ir ginti žmogaus teises ir pagrindines laisves, įtvirtintas Visuotinėje žmogaus teisių deklaracijoje ir kituose tarptautinės teisės dokumentuose, susijusiuose su demokratijos ir teisinės valstybės plėtojimu ir stiprinimu, ypač: a) skatinti ir ginti pilietines ir politines teises; b) skatinti ir ginti ekonomines, socialines ir kultūrines teises; c) skatinti ir ginti diskriminuojamų ar kenčiančių skurdą ir socialiai nuskriaustų asmenų žmogaus teises, kas padėtų sumažinti skurdą ir socialinę izoliaciją; d) remti mažumas, etnines grupes ir istoriškai toje vietoje gyvenančius žmones; e) remti vietines, nacionalines, regionines arba tarptautines institucijas, įskaitant nevyriausybines organizacijas (NVO), užsiimančias žmogaus teisių apsauga, stiprinimu arba gynyba; f) remti kankinimus patyrusių asmenų reabilitacijos centrus ir organizacijas, teikiančias konkrečią pagalbą asmenims, nukentėjusiems nuo žmogaus teisių pažeidimų, arba padedančias gerinti sąlygas tokiose vietose, kur laikomi laisvės netekę asmenys, kad būtų išvengta kankinimų arba netinkamo elgesio; g) remti švietimą, mokymą ir sąmoningumo stiprinimą žmogaus teisių srityje; h) remti žmogaus teisių priežiūros veiklą, įskaitant stebėtojų mokymą; i) skatinti vienodų galimybių garantijas ir nediskriminacinę praktiką, įskaitant priemones kovai su rasizmu ir ksenofobija; j) stiprinti ir ginti pagrindines laisves, numatytas Tarptautiniame pilietinių ir politinių teisių pakte, ypač minties, žodžio ir sąžinės laisvę bei teisę kalbėti savo gimtąja kalba; 2) remti demokratizacijos procesus, ypač: a) skatinti ir stiprinti teisinę valstybę, ypač palaikant teismų sistemos nepriklausomumą ir jį stiprinant; remti humanišką kalėjimų sistemą; remti konstitucinę ir teisinę reformą; remti iniciatyvas, skatinančias panaikinti mirties bausmę; b) skatinti valdžios pasidalijimą, ypač teismų ir įstatymų leidžiamosios valdžios nepriklausomumą nuo vykdomosios valdžios, bei remti institucines reformas; c) skatinti pliuralizmą ir politiniame, ir pilietinės visuomenės lygmenyje, stiprinant institucijas, kurios reikalingos palaikyti pliuralistinį tos visuomenės pobūdį, įskaitant nevyriausybines organizacijas (NVO), bei skatinant nepriklausomą ir atsakingą žiniasklaidą, remiant laisvą spaudą ir gerbiant teisę laisvai burtis į asociacijas ir jungtis į bendrijas; d) skatinti gero valdymo praktiką, ypač remiant administracinį atskaitomumą ir užkertant kelią korupcijai bei kovojant su ja; e) skatinti žmonių dalyvavimą sprendimų priėmimo procese nacionaliniame, regioniniame ir vietiniame lygmenyje, ypač skatinant lygų vyrų ir moterų dalyvavimą pilietinėje visuomenėje, ekonominiame gyvenime ir politikoje; f) remti rinkiminius procesus, ypač remiant nepriklausomas rinkimų komisijas, teikiant materialinę, techninę ir teisinę pagalbą rengiantis rinkimams, įskaitant rinkėjų sąrašų sudarymą, imantis konkrečių grupių, ypač moterų, dalyvavimą rinkiminiame procese skatinančių priemonių ir vykdant stebėtojų mokymą; g) remti nacionalines pastangas atskirti civilines ir karines funkcijas, apmokyti civilinį ir karinį personalą bei stiprinti jų sąmoningumą žmogaus teisių srityje; 3) remti priemones, skirtas skatinti pagarbą žmogaus teisėms ir demokratizaciją, užkertant kelią konfliktams bei susidorojant su jų pasekmėmis, artimai bendradarbiaujant su atitinkamomis kompetentingomis institucijomis, ypač: a) remti gebėjimų stiprinimą, įskaitant vietinių ankstyvojo perspėjimo sistemų steigimą; b) remti priemones, skirtas suderinti galimybes bei peržengti skiriamąsias linijas tarp skirtingo tapatumo grupių; c) remti priemones, kurios padėtų taikiai sureguliuoti grupių interesus, įskaitant paramą pasitikėjimo, susijusio su žmogaus teisėmis ir demokratizacija, ugdymo priemonėms, siekiant išvengti konfliktų ir atstatyti pilietinę taiką; d) skatinti tarptautinę humanitarinę teisę ir kad jos laikytųsi visos konflikte dalyvaujančios šalys; e) remti tarptautines, regionines arba vietines organizacijas, įskaitant NVO, kurios užsiima konfliktų prevencija, jų sprendimu ir susidorojimu su pasekmėmis, įskaitant paramą steigiant ad hoc tarptautinius baudžiamuosius tribunolus ir įsteigiant nuolatinį tarptautinį baudžiamąjį teismą, taip pat paramos ir pagalbos teikimu nukentėjusiems nuo žmogaus teisių pažeidimų. 4 straipsnis Teikdama paramą šiems tikslams, Bendrija gali finansuoti: 1) kampanijas, kuriomis siekiama didinti sąmoningumą, informuoti ir mokyti susijusias organizacijas ir visą visuomenę; 2) priemones, kurios reikalingos nustatyti ir parengti projektus, būtent: a) nustatymo ir galimybių tyrimus; b) pasikeitimą technine informacija ir patirtimi tarp Europos organizacijų ir institucijų trečiosiose šalyse; c) konkursų organizavimo, ypač konkursinių pasiūlymų įvertinimo ir projektinės dokumentacijos parengimo išlaidas; d) bendrų studijų, susijusių su Bendrijos veiklą, įeinančia į šio reglamento taikymo sritį, finansavimą; 3) projektų įgyvendinimą: a) techninę pagalbą ir atvykstantį bei vietinį personalą, reikalingą padėti įgyvendinti projektus; b) griežtai tiktai veiksmų programoms įgyvendinti būtinų produktų arba įrengimų pirkimą ir (arba) pristatymą, įskaitant, išimtinais atvejais, ir tik esant deramam pagrindui, patalpų pirkimą arba nuomą; c) tam tikrais atvejais veiklą, kuria siekiama išryškinti Bendrijai būdingą veiksmų programų pobūdį; 4) priemones, skirtas vykdyti Bendrijos veiksmų programų kontrolę, auditą ir įvertinimą; 5) veiklą, kuria siekiama visai susijusių šalių visuomenei paaiškinti šių priemonių tikslus bei rezultatus bei abipusę naudą Komisijai ir naudos gavėjui duodančią administracinę ir techninę pagalbą. II SKYRIUS Pagalbos įgyvendinimo procedūros 5 straipsnis 1. Partneriai, galintys pagal šį reglamentą pretenduoti į finansavimą, yra regioninės ir tarptautinės organizacijos, nevyriausybinės organizacijos, nacionalinės, regioninės ir vietinės valdžios institucijos ir oficialios agentūros, visuomeninės organizacijos ir valstybinio arba privataus sektoriaus institutai ir šiuose sektoriuose veikiantieji asmenys. 2. Pagal šį reglamentą finansuojamas Bendruomenės veiksmų programas įgyvendina Komisija straipsnio 1 dalyje nurodyto partnerio prašymu arba savo iniciatyva. 6 straipsnis Kad galėtų pretenduoti į Bendrijos pagalbą, 5 straipsnio 1 dalyje nurodyti partneriai privalo turėti pagrindinę būstinę trečiojoje šalyje, galinčioje pretenduoti į Bendrijos pagalbą pagal šį reglamentą arba Bendrijos valstybėje narėje. Tokia būstinė privalo būti veiksmingu sprendimų priėmimo centru visoms pagal šį reglamentą finansuojamoms veiksmų programoms. Išimtiniais atvejais, tokia būstinė gali būti kitoje trečiojoje šalyje. 7 straipsnis Nepažeidžiant institucinės ir politinės aplinkos, kurioje veikia 5 straipsnio 1 dalyje nurodyti partneriai, sprendžiant dėl konkrečios institucijos tinkamumo gauti Bendrijos finansavimą, ypač atsižvelgiama į šiuos faktorius: a) jos pasiryžimą be jokios diskriminacijos ginti, gerbti ir skatinti žmogaus teises ir demokratinius principus; b) jos patirtį žmogaus teisių ir demokratijos principų skatinimo srityje; c) jos administracinius ir finansų valdymo gebėjimus; d) jos techninius ir logistinius gebėjimus, susijusius su planuojama veiksmų programa; e) kur įmanoma, anksčiau vykdytų veiksmų programų, ypač Bendrijos finansuojamų, rezultatus; f) jos gebėjimą sukurti darbo santykius su kitais pilietinės visuomenės elementais atitinkamoje trečiojoje šalyje bei nukreipti paramą vietinėms organizacijoms, atskaitingoms pilietinei visuomenei. 8 straipsnis 1. Parama neskiriama 5 straipsnio 1 dalyje nurodytiems partneriams, jei jie neįsipareigoja vykdyti paramos skyrimo ir įgyvendinimo sąlygų, kurias nustato Komisija ir kurių paisyti jie įsipareigoja pagal sutartį. 2. Bendrijos remiama veikla yra įgyvendinama laikantis tikslų, numatytų Komisijos sprendime dėl finansavimo. 3. Pagal šį reglamentą skiriamas Bendrijos finansavimas yra teikiamas dotacijų pavidalu. 4. Kai pagal šį reglamentą finansuojamos veiksmų programos yra finansavimo sutarčių tarp Bendrijos ir gaunančiųjų šalių objektas, tokiose sutartyse numatoma, kad mokesčiai ir kiti mokėjimai bei muito mokesčiai apmokami ne iš Bendrijos lėšų. 9 straipsnis 1. Galimybė dalyvauti skelbiamame konkurse ir sudaryti sutartį vienodomis sąlygomis suteikiama fiziniams ir juridiniams asmenims iš gaunančiosios šalies ir valstybės narės. Išskirtinais ir deramai pagrįstais atvejais gali būti įtrauktos ir kitos šalys. 2. Tiekimai kyla iš valstybių narių arba iš priimančiosios šalies. Išskirtinais ir deramai pagrįstais atvejais tiekimas gali būti kilęs iš kitų šalių. 10 straipsnis 1. Suderinamumo ir papildomumo interesų labui, ir siekiant didžiausio veiksmų programų efektyvumo, Komisija, glaudžiai bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis, gali imtis bet kurių reikalingų koordinuojančių priemonių. 2. Bet kuriuo atveju, 1 dalies taikymui, Komisija skatina: a) įdiegti sistemą, skirtą informacijos pasikeitimui apie veiksmų programas, kurias finansuoja arba svarsto dėl jų finansavimo Bendrija ir valstybės narės, bei sistemingai jos analizei; b) veiksmų programų įdiegimo koordinavimą vietoje, reguliariai rengiant susitikimus, skirtus pasikeisti informacija tarp Komisijos ir valstybių narių atstovų paramą gaunančiojoje šalyje; c) nuoseklaus požiūrio į humanitarinę pagalbą plėtojimą ir, kur tai tinka, žmogaus teisių apsaugos ir humanitarinės pagalbos integraciją. III SKYRIUS Veiksmų programų įgyvendinimo procedūros 11 straipsnis Orientacinė suma, skiriama šio reglamento įgyvendinimui 1999-2004 metų laikotarpiu, yra 150 milijonų eurų. Metinius asignavimus tvirtina biudžeto valdymo institucija finansinės perspektyvos ribose. 12 straipsnis Komisija planuoja, nustato kainą, priima sprendimus ir administruoja, kontroliuoja bei įvertina šiame reglamente numatytas veiksmų programas pagal galiojančias biudžetines ir kitokias procedūras. Ji numato sąlygas, kuriomis yra skiriama, mobilizuojama ir įgyvendinama parama pagal šį reglamentą. 13 straipsnis 1. Pagal 14 straipsnio 2 dalyje numatytą procedūrą Komisija priima: - sprendimus dėl veiksmų programų, kurių finansavimui pagal šį reglamentą reikalinga daugiau nei 1 milijonas eurų, ir dėl bet kurių tokių veiksmų programų pakeitimų, kurių pasekmėje daugiau nei 20 % padidėtų iš pradžių sutarta suma, - programas, kurių tikslas yra numatyti darnią veiklos sistemą atitinkamoje šalyje arba regione ar konkrečioje srityje, kur nustatytas toks poreikių mastas ir sudėtingumas, kuris rodo tuos poreikius išliksiant ir toliau. 2. Komisija praneša 14 straipsnyje nurodytam komitetui apie finansinius sprendimus, kuriuos ji ketina priimti dėl projektų ir programų, kainuojančių mažiau nei 1 milijoną eurų. Pranešimas pateikiamas ne vėliau kaip likus vienai savaitei iki sprendimo priėmimo. 14 straipsnis 1. Komisijai padeda Žmogaus teisių ir demokratijos komitetas, toliau — komitetas, įsteigtas pagal Reglamento (EB) Nr. 975/1999 13 straipsnį. 2. Kai yra daroma nuoroda į šį straipsnį, Komisijos atstovas pateikia komitetui priemonių, kurių turi būti imtasi, projektą. Komitetas savo nuomonę dėl projekto pareiškia per tokį laiką, kurį nustatyto pirmininkas, atsižvelgdamas į klausimo skubumą. Nuomonė patvirtinama Sutarties 148 straipsnio 2 dalyje nustatyta balsų dauguma tuo atveju, kai Taryba turi priimti sprendimą Komisijos pasiūlymu. Valstybių narių atstovų komitete balsai skaičiuojami taip, kaip nurodyta tame straipsnyje. Pirmininkas nebalsuoja. Komisija patvirtina numatytas priemones, jeigu jos atitinka komiteto nuomonę. Jei numatytos priemonės neatitinka komiteto nuomonės arba nuomonė nepareiškiama, Komisija nedelsdama pateikia Tarybai pasiūlymą dėl priemonių, kurių turi būti imtasi. Taryba sprendžia kvalifikuota balsų dauguma. Jei Taryba per tris mėnesius nuo tos dienos, kai klausimas buvo jai perduotas, nepriima jokio sprendimo, pasiūlytas priemones patvirtina Komisija. 15 straipsnis 1. Komisija gali finansuoti neatidėliotinos skubos priemones daugiausia iki 2 milijonų eurų sumos. Neatidėliotinos skubos priemonės yra laikomos būtinomis iškilus skubiam, nenumatytam poreikiui, atsiradusiam dėl staiga sustabdytų demokratinių procesų, arba iškilus krizei ar ypatingam pavojui gresiančiam visiems arba daliai tos šalies gyventojų bei keliančiam rimtą grėsmę asmens pagrindinėms teisėms ir laisvėms. 2. Kai veiksmų programos tenkina šias sąlygas, Komisija, po konsultacijų su valstybėmis narėmis, imasi pačių veiksmingiausių priemonių. Valstybėms narėms yra duodamos penkios darbo dienos per kurias jos gali pareikšti bet kokius prieštaravimus. Jei yra prieštaravimų, 14 straipsnyje nurodytas komitetas nagrinėja šį klausimą savo artimiausiame susirinkime. 3. Komisija artimiausiame susitikime informuoja 14 straipsnyje nurodytą komitetą apie visas neatidėliotinos skubos priemones, finansuojamas pagal šias nuostatas. 16 straipsnis Komitetas gali nagrinėti bet kuriuos bendrus ar konkrečius klausimus, susijusius su Bendrijos parama šioje srityje, jis taip pat turėtų atlikti naudingą vaidmenį, gerinant žmogaus teisių ir Europos Sąjungos vykdomos demokratizacijos veiklos trečiosiose šalyse, darną. Kartą per metus jis išnagrinėja planavimą ateinantiems finansiniams metams arba aptaria Komisijos atstovo pateiktas bendras rekomendacijas dėl veiksmų programų, kurios pagal šį reglamentą bus vykdomos ateinančiais metais. 17 straipsnis 1. Komisija reguliariai įvertina Bendrijos finansuojamas veiksmų programas pagal šį reglamentą, siekdama nustatyti, ar jos pasiekė savo tikslus, taip pat numatyti gaires, kurios leistų pagerinti vėlesnių veiksmų programų veiksmingumą. Komisija pateikia komitetui atliktos įvertinimo sesijos santrauką, kurią jis galėtų, jei reikia, išnagrinėti. Valstybės narės susipažįsta su įvertinimo ataskaitomis pagal jų prašymą. 2. Valstybėms narėms paprašius, Komisija gali kartu su jomis taip pat įvertinti pagal šį reglamentą Bendrijos vykdomos veiklos ir programų rezultatus. 18 straipsnis Visose sutartyse arba finansiniuose susitarimuose, sudarytuose pagal šį reglamentą pirmiausia numatyta, kad Komisija ir Audito Rūmai gali atlikti patikrinimus vietoje ir 5 straipsnio 1 dalyje nurodytų partnerių būstinėse pagal įprastinę procedūrą, Komisijos nustatytą pagal galiojančias taisykles, ypač pagal Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomą Finansinį reglamentą. 19 straipsnis 1. Priėmusi sprendimą, Komisija per mėnesį nuo tos dienos praneša valstybėms narėms apie patvirtintas veiksmų programas ir projektus, nurodydama sumas, veiksmų programų pobūdį, gaunančiąją šalį ir susijusius partnerius. 2. Kiekvienų finansinių metų pabaigoje Komisija pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai metinę ataskaitą su tų metų bėgyje finansuotų veiksmų programų apžvalga. Apžvalgoje pateikiama informacija apie institucijas, su kuriomis buvo įgyvendinamos 1 straipsnyje nurodytos veiksmų programos. Ataskaitoje taip pat apžvelgiamos visos išorinio įvertinimo sesijos, jei tokios buvo vykdomos, ir tam tikrais atvejais gali būti pasiūlytos konkrečios veiksmų programos. 20 straipsnis Praėjus trims metams po šio reglamento įsigaliojimo, Komisija pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai visapusišką pagal šį reglamentą Bendrijos finansuotų veiksmų programų įvertinimą, prie kurio gali būti pridėti reikiami pasiūlymai dėl šio reglamento ateities. 21 straipsnis Šis reglamentas įsigalioja trečiąją dieną po jo paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje. Jis taikomas iki 2004 m. gruodžio 31 d. Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse. Priimta Liuksemburge, 1999 m. balandžio 29 d. Tarybos vardu Pirmininkas W. Müller [1] OL C 282, 1997 9 18, p. 14. [2] Nuomonė pareikšta 1999 m. balandžio 14 d. (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje). [3] OL L 120, 1999 5 8, p. 1. [4] OL C 102, 1996 4 4, p. 4. [5] Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 2157/91 (OL L 201, 1991 7 24, p. 2). Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1279/96 (OL L 165, 1996 7 4, p. 1). [6] Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 3906/89 (OL L 375, 1989 12 23, p. 11). Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 753/96 (OL L 103, 1996 4 26, p. 5). [7] Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 1763/92 (OL L 181, 1992 7 1, p. 5). Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1488/96 (OL L 189, 1996 7 30, p. 1). [8] Tarybos reglamentas (EB) Nr. 753/96 (OL L 103, 1966 4 26, p. 5). --------------------------------------------------