TARYBOS SPRENDIMAS

2004 m. lapkričio 29 d.

dėl Europos bendrijos ir San Marino Respublikos susitarimo, numatančio priemones, lygiavertes nustatytoms Tarybos direktyvoje 2003/48/EB dėl palūkanų, gautų iš taupymo pajamų, apmokestinimo, pasirašymo ir pridedamo Supratimo memorandumo patvirtinimo ir pasirašymo

(2004/903/EB)

EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 94 straipsnį kartu su 300 straipsnio 2 dalies pirmąja pastraipa,

atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,

kadangi:

NUSPRENDĖ:

1 straipsnis

Atsižvelgiant į vėlesnį Sprendimo dėl Europos bendrijos ir San Marino Respublikos susitarimo, numatančio priemones, lygiavertes nustatytoms Tarybos direktyvoje 2003/48/EB dėl palūkanų, gautų iš taupymo pajamų, apmokestinimo, sudarymo priėmimą, Tarybos pirmininkas įgaliojamas paskirti asmenis, įgaliotus Europos bendrijos vardu pasirašyti Susitarimą ir pridedamą Supratimo memorandumą bei Europos bendrijos laiškus, kuriais turi būti pasikeista pagal Susitarimo 21 straipsnio 2 dalį ir Supratimo memorandumo paskutinę pastraipą.

Taryba patvirtina Supratimo memorandumą.

Susitarimo ir Supratimo memorandumo tekstai pridedami prie šio sprendimo.

2 straipsnis

Šis sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

EUROPOS BENDRIJOS

ir San Marino Respublikos Susitarimas, numatantis priemones, lygiavertes nustatytoms Direktyvoje 2003/48/EB dėl palūkanų, gautų iš taupymo pajamų, apmokestinimo

EUROPOS BENDRIJA (toliau – Bendrija)

ir

SAN MARINO RESPUBLIKA (toliau – San Marinas),

kartu toliau – Susitariančioji Šalis arba Susitariančiosios Šalys,

SUSITARĖ:

1 straipsnis

Tikslas

1. Šio Bendrijos ir San Marino susitarimo tikslas – stiprinti ir plėsti dabartinius glaudžius santykius tarp dviejų Susitariančiųjų Šalių, numatant priemones, lygiavertes nustatytoms 2003 m. birželio 3 d. Tarybos direktyvoje 2003/48/EB dėl palūkanų, gautų iš taupymo pajamų, apmokestinimo (toliau – Direktyva), taikomoms faktiškiesiems savininkams, fiziniams asmenims, rezidentams mokesčių tikslais Europos bendrijos valstybėje narėje.

2. San Marinas imasi reikiamų priemonių ir įgyvendina konkrečias nuostatas dėl procedūrų ir sankcijų, užtikrinančias, kad šiam Susitarimui įgyvendinti reikalingos užduotys būtų atliekamos jos teritorijoje įsisteigusių mokėjimų tarpininkų, nepriklausomai nuo skolinių reikalavimų, dėl kurių atsiranda palūkanos, skolininko įsisteigimo vietos.

2 straipsnis

Faktiškojo savininko apibrėžimas

1. Šiame Susitarime „faktiškasis savininkas“ – tai bet koks fizinis asmuo, kuris gauna palūkanų mokėjimą arba kuriam palūkanų mokėjimas yra užtikrinamas, nebent toks asmuo gali pateikti įrodymus, kad palūkanų mokėjimas nebuvo gautas arba užtikrintas jo naudai, tai yra:

2. Kai mokėjimų tarpininkas turi informacijos, iš kurios galima spręsti, kad fizinis asmuo, kuris gauna palūkanų mokėjimą arba kuriam palūkanų mokėjimas yra užtikrinamas, galbūt nėra faktiškasis savininkas, ir tam fiziniam asmeniui netaikomas nei 1 dalies a punktas, nei 1 dalies b punktas, tas tarpininkas imasi pagrįstų veiksmų faktiškojo savininko tapatybei nustatyti pagal 3 straipsnį. Jei mokėjimų tarpininkas negali nustatyti faktiškojo savininko tapatybės, minėtą fizinį asmenį tas tarpininkas laiko faktiškuoju savininku.

3 straipsnis

Faktiškųjų savininkų tapatybė ir gyvenamoji vieta

Siekdamas nustatyti faktiškojo savininko tapatybę ir gyvenamąją vietą, kaip apibrėžta 2 straipsnyje, mokėjimų tarpininkas registruoja jo pavardę, vardą, ir duomenis apie adresą bei gyvenamosios vietos statusą pagal San Marino Respublikos įstatymą dėl lupikavimo ir pinigų plovimo. Jei sutartiniai santykiai prasidėjo arba sandoriai įvyko be sutartinių santykių, 2004 m. sausio 1 d. ar po jos, fiziniam asmeniui pateikus Europos Sąjungos valstybėje narėje (toliau – valstybė narė) išduotą pasą arba oficialią asmens tapatybės kortelę ir pareiškus, kad jis yra kitos valstybės, nei Europos Sąjungos valstybė narė (toliau – valstybė narė) arba San Marinas, rezidentas, gyvenamoji vieta nustatoma pagal valstybės, kurios rezidentu fizinis asmuo teigia esąs, kompetentingos institucijos išduotą gyvenamosios vietos mokesčių tikslais pažymą. Jei tokia pažyma nepateikiama, valstybė narė, išdavusi pasą arba kitą oficialų asmens tapatybės dokumentą, laikoma gyvenamosios vietos valstybe.

4 straipsnis

Mokėjimų tarpininko apibrėžimas

Šiame Susitarime San Marino „mokėjimų tarpininkas“ – tai bankai, įsteigti pagal San Marino bankininkystės teisę, taip pat ekonominės veiklos vykdytojai, įskaitant fizinius ir juridinius asmenis, gyvenančius ar įsteigtus San Marine, bendrijos ir užsienio bendrovių nuolatinės buveinės, kurie, vykdydami savo komercinę-ūkinę veiklą, nors ir laikinai, priima, valdo, investuoja ar perveda trečiųjų šalių turtą arba tiktai moka palūkanas arba užtikrina palūkanų mokėjimą.

5 straipsnis

Kompetentingos institucijos apibrėžimas

1. Šiame Susitarime „Susitariančiųjų Šalių kompetentingos institucijos“ – tai I priede išvardytos institucijos.

2. Valstybių, kurios nepriskirtos Susitariančiosioms Šalims, kompetentingos institucijos – tai tokios valstybių kompetentingos institucijos, kurios kompetentingos dvišalių ar daugiašalių mokesčių sutarčių tikslais, arba, jei ši sąlyga nevykdoma, tokios kitos valstybių institucijos, kurios yra kompetentingos išduoti gyvenamosios vietos nurodymo mokesčių tikslais pažymas.

6 straipsnis

Palūkanų mokėjimo apibrėžimas

1. Šiame Susitarime „palūkanų mokėjimas“ – tai:

Tačiau San Marinas turi galimybę įtraukti d punkte minimas pajamas į palūkanų sąvoką, tik jei tokios pajamos atitinka padidėjimo pajamas, tiesiogiai ar netiesiogiai gautas iš palūkanų mokėjimų, kaip apibrėžta a ir b punktuose.

2. Dėl 1 dalies c ir d punktų, jei mokėjimų tarpininkas neturi informacijos apie santykinį pajamų, gautų iš palūkanų mokėjimų, dydį, palūkanų mokėjimu laikoma visa pajamų suma.

3. Dėl 1 dalies d punkto, jei mokėjimų tarpininkas neturi informacijos apie procentinį turto, investuoto į skolinius reikalavimus arba į akcijas ar investicinius vienetus, kaip apibrėžta toje dalyje, dydį, laikoma, kad tas procentinis dydis yra didesnis nei 40 %. Jei tas tarpininkas negali nustatyti pajamų sumos, kurią gavo faktiškasis savininkas, laikoma, kad pajamos atitinka akcijų arba investicinių vienetų pardavimo, padengimo ar išpirkimo įplaukas.

4. Dėl 1 dalies b ir d punktų, San Marinas turi galimybę reikalauti, kad mokėjimų tarpininkai jos teritorijoje sukauptų palūkanas per tam tikrą laikotarpį, kuris negali būti ilgesnis negu vieneri metai, ir laikytų tokias sukauptas palūkanas palūkanų mokėjimu, net jei per tą laikotarpį pardavimas, padengimas ar išpirkimas nevyko.

5. Nukrypstant nuo 1 dalies c ir d punktų, San Marinas turi galimybę neįtraukti į palūkanų mokėjimo apbrėžimą bet kokių pajamų, minimų tuose punktuose, iš jos teritorijoje įsisteigusių subjektų, jei investicija į 1 dalies a punkte minimus skolinius reikalavimus nėra didesnė kaip 15 % jų turto.

Tokios San Marino galimybės įgyvendinimas, jeigu apie jį pranešta kitai Susitariančiajai Šaliai, yra privalomas abiem Susitariančiosioms Šalims.

6. 1 dalies d punkte ir 3 dalyje minimas procentinis dydis nuo 2010 m. gruodžio 31 d. bus 25 %.

7. 1 dalies d punkte ir 5 dalyje minimi procentiniai dydžiai nustatomi atsižvelgiant į investicinę politiką, nustatytą tų subjektų fondo taisyklėse arba įsisteigimo dokumentuose, o jei nėra – remiantis tų subjektų faktine turto sudėtimi.

7 straipsnis

Išskaičiuojamasis mokestis

1. Jei faktiškasis savininkas yra valstybės narės rezidentas, San Marinas taiko 15 % dydžio išskaičiuojamąjį mokestį pirmus trejus metus po šio Susitarimo taikymo pradžios, 20 % vėlesnius trejus metus ir 35 % vėliau.

2. Mokėjimų tarpininkas ima išskaičiuojamąjį mokestį taip:

3. 2 dalies a ir b punktų tikslais išskaičiuojamasis mokestis imamas pro rata laikotarpiui, kurį faktiškass savininkas turi skolinį reikalavimą. Jei mokėjimų tarpininkas negali nustatyti turėjimo laikotarpio remdamasis savo turima informacija, jis laiko, kad faktiškasis savininkas turėjo skolinį reikalavimą visą jo egzistavimo laikotarpį, nebent jis pateikia įsigijimo datos įrodymus.

4. Kitiems, šio Susitarimo nenustatytiems mokesčiams toms pačioms palūkanų išmokoms, ypač išskaičiuojamiesiems mokesčiams, kuriuos San Marinas taiko palūkanų pajamoms, kurių šaltinis yra San Marine, nustatomas išskaičiuojamojo mokesčio, apskaičiuoto pagal šį straipsnį, dydžio atskaitymas.

5. Tai, kad mokėjimų tarpininkas, veikiantis San Marine, ima išskaičiuojamąjį mokestį, nekliudo valstybei narei, kurioje faktiškasis savininkas turi gyvenamąją vietą mokesčių tikslais, apmokestinti pajamų pagal jos nacionalinius įstatymus. Jei mokesčių mokėtojas deklaruoja savo gyvenamosios vietos valstybės narės mokesčių administravimo institucijoms, kad palūkanų pajamos gautos iš San Marine esančio mokėjimų tarpininko, šios palūkanų pajamos apmokestinamos toje valstybėje narėje tuo pačiu tarifu, koks taikomas vietoje uždirbtoms palūkanoms apmokestinti.

8 straipsnis

Pajamų pasidalijimas

1. San Marinas, imantis išskaičiuojamąjį mokestį pagal 7 straipsnį, pasilieka sau 25 % pajamų, o 75 % pajamų perveda faktiškojo savininko gyvenamosios vietos valstybei narei.

2. Tokie pervedimai atliekami vienu mokėjimu kiekvienai valstybei narei vėliausiai per 6 mėnesių laikotarpį nuo San Marino mokestinių metų pabaigos.

3. San Marinas imasi reikiamų priemonių, kad užtikrintų tinkamą pajamų pasidalijimo sistemos veikimą.

9 straipsnis

Savanoriškas atskleidimas

1. San Marinas numato procedūrą, leidžiančią faktiškajam savininkui, apibrėžtam 2 straipsnyje, išvengti išskaičiuojamojo mokesčio, nustatyto 7 straipsnyje, aiškiai įgaliojant savo mokėjimų tarpininką, įsteigtą San Marine, pranešti apie palūkanų mokėjimus tos valstybės kompetentingai institucijai. Toks įgaliojimas apima visus to mokėjimų tarpininko atliktus ar užtikrintus tiesioginei faktiškojo savininko naudai palūkanų mokėjimus.

2. Minimalią informaciją, kurią turi pranešti mokėjimų tarpininkas, gavęs tiesioginį faktiškojo savininko įgaliojimą, sudaro:

3. San Marino kompetentinga institucija perduoda 2 dalyje nurodytą informaciją faktiškojo savininko gyvenamosios vietos valstybės narės kompetentingai institucijai. Tokie perdavimai turi būti automatiniai ir atliekami ne rečiau kaip kartą per metus per šešis mėnesius nuo San Marino mokestinių metų pabaigos ir apima visus tais metais atliktus palūkanų mokėjimus.

10 straipsnis

Dvigubo apmokestinimo panaikinimas

1. Faktiškojo savininko gyvenamosios vietos mokesčių tikslais, valstybė narė užtikrina panaikinimą bet kokio dvigubo apmokestinimo, galinčio atsirasti dėl imamo išskaičiuojamojo mokesčio, minimo 7 straipsnyje, remiantis 2 ir 3 straipsnio dalių nuostatomis.

2. Jei iš faktiškojo savininko gautų palūkanų buvo išskaičiuotas 7 straipsnyje minimas mokestis San Marine, faktiškojo savininko gyvenamosios vietos mokesčių tikslais, valstybė narė pagal nacionalinius įstatymus jam atskaito išskaičiuoto mokesčio sumą. Jei ši suma yra didesnė negu mokestis, kurį reikia sumokėti pagal nacionalinius įstatymus, gyvenamosios vietos mokesčių tikslais, valstybė narė grąžina 7 straipsnyje minimą išskaičiuojamąjį mokestį viršijančią sumą faktiškajam savininkui.

3. Jei, be 7 straipsnyje nurodyto išskaičiuojamojo mokesčio, iš faktiškojo savininko gautų palūkanų buvo išskaičiuotas bet kokios kitos rūšies išskaičiuojamasis mokestis ir gyvenamosios vietos mokesčių tikslais valstybė narė mokesčių tikslais atskaito tokį išskaičiuojamąjį mokestį pagal savo nacionalinius įstatymus arba dvigubo apmokestinimo išvengimo sutartis, toks kitos rūšies išskaičiuojamasis mokestis atskaitomas prieš taikant 2 dalyje numatytą procedūrą.

4. Faktiškojo savininko gyvenamosios vietos mokesčių tikslais, valstybė narė gali pakeisti 2 ir 3 dalyse nurodomą mokesčio atskaitymo mechanizmą 7 straipsnyje minimo išskaičiuojamojo mokesčio grąžinimu.

11 straipsnis

Apyvartinių skolos vertybinių popierių pereinamojo laikotarpio nuostatos

1. Nuo šio Susitarimo taikymo pradžios kol nors viena valstybės narė taiko tokią nuostatą, ir ne vėliau kaip iki 2010 m. gruodžio 31 d., vidaus ir tarptautinės obligacijos bei kiti apyvartiniai skolos vertybiniai popieriai, kurie pirmą kartą buvo išleisti iki 2001 m. kovo 1 d. arba kuriems pirminiai emisijos prospektai buvo iki tos datos patvirtinti išleidžiančiosios valstybės kompetentingų institucijų, nelaikomi skoliniais reikalavimais, apibrėžtais 6 straipsnio 1 dalies a punkte, su sąlyga, kad neatliekama tolesnė tokių apyvartinių skolos vertybinių popierių emisija 2002 m. kovo 1 d. ar vėliau.

Tačiau jei nors viena valstybė narė taip pat taiko panašias į šio Susitarimo 7 straipsnyje nurodytas nuostatas, šio straipsnio nuostatos bus taikomos ir po 2010 m. gruodžio 31 d. tokiems apyvartiniams skolos vertybiniams popieriams:

Jei ir kai visos valstybės narės nustos taikyti panašias į šio Susitarimo 7 straipsnyje nurodytas nuostatas, šio straipsnio nuostatos bus taikomos ir toliau tik tokiems apyvartiniams skolos vertybiniams popieriams:

Jei 2002 m. kovo 1 d. arba vėliau atliekama tolesnė emisija pirmiau minėtų apyvartinių skolos vertybinių popierių, išleistų vyriausybės arba susijusio subjekto, veikiančio kaip valdžios institucija arba kurio vaidmenį pripažįsta tarptautinė sutartis, kaip nurodyta II šio Susitarimo priede, visa tokių vertybinių popierių emisija, sudaroma pirminės ir bet kokios vėlesnės emisijos, laikoma skoliniu reikalavimu, apibrėžtu 6 straipsnio 1 dalies a punkte.

Jei 2002 m. kovo 1 d. arba vėliau atliekama tolesnė emisija pirmiau minėtų apyvartinių skolos vertybinių popierių, išleistų bet kokio kito emitento, kuriam netaikoma ketvirta pastraipa, tokia tolesnė emisija laikoma skoliniu reikalavimu, apibrėžtu 6 straipsnio 1 dalies a punkte.

2. Nė viena šio straipsnio nuostata nekliudo San Marinui ir valstybėms narėms apmokestinti pajamų, gautų iš 1 straipsnio dalyje nurodytų apyvartinių skolos vertybinių popierių, pagal jų nacionalinius įstatymus.

12 straipsnis

Kiti išskaičiuojamieji mokesčiai – ryšys su kitais susitarimais

1. Šis Susitarimas nekliudo Šalims imti kitų, nei nurodyto šiame Susitarime rūšių išskaičiuojamojo mokesčio pagal jų nacionalinius įstatymus arba dvigubo apmokestinimo sutartis.

2. Dvigubo apmokestinimo sutartys tarp San Marino ir valstybių narių nuostatos nekliudo taikyti šiame Susitarime nustatyto išskaičiuojamojo mokesčio.

13 straipsnis

Keitimasis informacija, kai to reikalaujama

1. San Marino ir bet kurios valstybės narės kompetentingos institucijos keičiasi informacija apie veiksmus, kurie pagal valstybės, į kurią kreipiamasi, įstatymus laikomi sukčiavimu mokesčių srityje arba panašiais atvejais šio Susitarimo reglamentuojamų pajamų atžvilgiu. „Panašūs atvejai“ apima tik tuos pažeidimus, kurie pagal sunkumo laipsnį valstybės, į kurią kreipiamasi, teisės prilyginami sukčiavimui mokesčių srityje ir kaip nors pažeidžia prašančiosios valstybės mokestinius interesus. Atsakydama į tinkamai pagrįstą prašymą, valstybė, į kurią kreipiamasi, teikia informaciją apie veiksmus, kuriuos prašančioji valstybė tiria ar gali tirti baudžiamąja arba ne baudžiamąja tvarka.

2. Spręsdama, ar prašoma informacija gali būti suteikta, valstybė, į kurią kreipiamasi, taiko pagal prašančiosios valstybės įstatymus taikomą senatį.

3. Valstybė, į kurią kreipiamasi, teikia informaciją, kai prašančioji valstybė turi pagrįstą įtarimą, kad veiksmai gali būti laikomi sukčiavimu mokesčių srityje ar panašiais atvejais. Prašančiosios valstybės pagrįstas įtarimas dėl sukčiavimo mokesčių srityje ar panašių atvejų gali būti paremtas:

4. Prašančiosios valstybės kompetentinga institucija, prašydama informacijos pagal šį Susitarimą, nurodo valstybės, į kurią kreipiamasi, kompetentingai institucijai šią informaciją, kuri parodo numatomą prašomos informacijos tinkamumą:

5. Valstybės, į kurią kreipiamasi, kompetentinga institucija perduoda prašomą informaciją prašančiajai valstybei kaip galima greičiau.

6. San Marinas pradeda dvišales derybas su kiekviena valstybe nare, siekdama apibrėžti atskiras atvejų, patenkančių į „panašių atvejų“ kategoriją, rūšis pagal tose valstybėse taikomą apmokestinimo procedūrą.

14 straipsnis

Konfidencialumas

Bet kokia informacija, kurią Susitariančioji Šalis gavo pagal šį Susitarimą, traktuojama kaip konfidenciali ir gali būti atskleista tik tiems Susitariančiosios Šalies jurisdikcijoje esantiems asmenims ir institucijoms (įskaitant teismus ir valdymo institucijas), kurie susiję su šiame Susitarime nustatytų mokesčių apskaičiavimu ir rinkimu, su jais susijusiu vykdymo užtikrinimu ir persekiojimu arba su jais susijusių apeliacijų nagrinėjimu. Tokie asmenys ir institucijos naudoja šią informaciją tik tokiems tikslams. Jie gali atskleisti informaciją viešame teismo procese arba priimant teisinius sprendimus. Informacija negali būti atskleista jokiam kitam asmeniui ar subjektui, institucijai ar kokiai kitai jurisdikcijai be tiesioginio rašytinio Šalies, į kurią kreipiamasi, kompetentingos institucijos sutikimo.

15 straipsnis

Konsultacijos ir peržiūra

1. Kilus nesutarimams dėl šio Susitarimo aiškinimo ar taikymo tarp San Marino kompetentingos institucijos ir vienos ar kelių kitų kompetentingų institucijų, nurodytų I priede, jos siekia išspręsti tai abipusiu susitarimu. Jos nedelsdamos praneša Europos Bendrijų Komisijai ir kitų valstybių narių kompetentingoms institucijoms apie savo konsultacijų rezultatus. Komisija gali dalyvauti konsultacijose aiškinimo klausimais bet kurios iš I priede nurodytų kompetentingų institucijų prašymu.

2. Susitariančiosios Šalys konsultuojasi tarpusavyje ne rečiau kaip kas treji metai arba vienos iš Susitariančiųjų Šalių prašymu, siekdamos išnagrinėti, ir jei, Susitariančiųjų Šalių nuomone, tai reikalinga, patobulinti techninį Susitarimo veikimą bei įvertinti tarptautinius pokyčius. Konsultacijos turi būti surengtos per vieną mėnesį nuo prašymo pateikimo arba kaip galima greičiau skubiais atvejais.

3. Remdamosi tokiu vertinimu, Susitariančiosios Šalys gali tarpusavyje konsultuotis, kad išsiaiškintų, ar reikia keisti Susitarimą, atsižvelgiant į tarptautinius pokyčius.

4. Kai tik sukaupiama pakankamai patirties visiškam šio Susitarimo įgyvendinimui, Susitariančiosios Šalys tarpusavyje konsultuojasi, kad išsiaiškintų, ar reikia keisti šį Susitarimą, atsižvelgiant į tarptautinius pokyčius.

5. 1, 2 ir 3 dalyse nurodytoms konsultacijoms rengti Susitariančiosios Šalys informuoja viena kitą apie galimus pokyčius, kurie gali turėti įtakos tinkamam šio Susitarimo veikimui. Tai taip pat taikoma ir bet kokiam atitinkamam vienos iš Susitariančiųjų Šalių susitarimui su trečiąja šalimi.

16 straipsnis

Pasirašymas, įsigaliojimas ir nutraukimas

1. Šį Susitarimą, laikydamosi savo procedūrų, turi ratifikuoti arba patvirtinti Susitariančiosios Šalys. Susitariančiosios Šalys praneša viena kitai apie šių procedūrų užbaigimą. Susitarimas įsigalios antro mėnesio po paskutinio pranešimo pirmą dieną.

2. Vykdydamas savo konstitucinius reikalavimus dėl tarptautinių susitarimų sudarymo, ir nepažeisdamas 17 straipsnio, San Marinas pradės veiksmingai įgyvendinti ir taikyti šį Susitarimą nuo 2005 m. liepos 1 d. ir praneš apie tai Bendrijai.

3. Šis Susitarimas galioja, kol Susitariančioji Šalis jo nenutraukia.

4. Bet kuri Susitariančioji Šalis gali nutraukti šį Susitarimą pranešdama apie tai kitai Šaliai. Tokiu atveju Susitarimas nustos galioti praėjus dvylikai mėnesių po pranešimo gavimo.

17 straipsnis

Taikymas ir taikymo sustabdymas

1. Šio Susitarimo taikymas priklauso nuo to, ar priklausomos ir asocijuotos valstybių narių teritorijos, minimos Tarybos ataskaitoje (Ekonomikos ir finansų reikalai) 2000 m. birželio 19–20 d. Santa Maria de Feira vykusiai Europos Tarybai, taip pat Jungtinės Amerikos Valstijos, Šveicarijos Konfederacija, Andora, Lichtenšteinas ir Monakas priima ir įgyvendina priemones, atitinkančias arba lygiavertes Direktyvoje ar šiame Susitarime nustatytoms priemonėms.

2. Ne vėliau kaip prieš šešis mėnesius iki 16 straipsnio 2 dalyje minimos datos Susitariančiosios Šalys nusprendžia, ar bus įvykdyta ankstesnėje straipsnio dalyje nustatyta sąlyga, atsižvelgiant į atitinkamų priemonių įsigaliojimo trečiosiose valstybėse bei susijusiose priklausomose ir asocijuotose teritorijose datas. Jei Susitariančiosios Šalys nenusprendžia, kad sąlyga bus įvykdyta, jos bendru sutarimu patvirtina naują datą 16 straipsnio 2 dalyje numatytiems tikslams.

3. Bet kuri Susitariančioji Šalis gali sustabdyti šio Susitarimo arba jo dalių taikymą, ir šis sprendimas įsigalios iš karto po pranešimo kitai Šaliai, jei pagal Bendrijos teisę Direktyva ar Direktyvos dalis taps laikinai arba nuolat nebetaikytina arba tuo atveju, jei valstybė narė sustabdys savo įgyvendinimo teisės aktų taikymą.

4. Bet kuri Susitariančioji Šalis gali sustabdyti šio Susitarimo taikymą, pranešdama apie tai kitai Šaliai tuo atveju, jei viena iš trečiųjų valstybių arba 1 dalyje minimų teritorijų vėliau nustos taikyti toje dalyje minimas priemones. Taikymas sustabdomas ne anksčiau kaip po dviejų mėnesių po pranešimo. Šio Susitarimo taikymas bus atnaujintas iš karto, kai bus vėl pradėtos taikyti atitinkamos priemonės.

18 straipsnis

Reikalavimai ir galutinis atsiskaitymas

1. Jei šis Susitarimas būtų nutrauktas arba jo taikymas sustabdytas visiškai arba iš dalies, tai nedarys jokio poveikio fizinių asmenų reikalavimams pagal 10 straipsnį.

2. Tokiu atveju San Marinas iki Susitarimo taikymo pabaigos atidaro galutinę sąskaitą ir atlieka galutinį mokėjimą valstybėms narėms.

19 straipsnis

Teritorinė taikymo sritis

Šis Susitarimas taikomas teritorijoms, kuriose taikoma Europos bendrijos steigimo sutartis, toje Sutartyje nustatytomis sąlygomis, ir San Marino teritorijai.

20 straipsnis

Priedai

1. Priedai yra neatskiriama šio Susitarimo dalis.

2. Kompetentingų institucijų sąrašas I priede gali būti iš dalies keičiamas pateikiant pranešimą kitai Susitariančiajai Šaliai; San Marinui pranešant apie to priedo a punkte nurodytą instituciją, o Bendrijai – apie kitas institucijas.

Susijusių subjektų sąrašas II priede gali būti keičiamas abipusiu susitarimu.

21 straipsnis

Kalbos

1. Šis Susitarimas sudarytas dviem egzemplioriais anglų, čekų, danų, estų, graikų, ispanų, italų, latvių, lenkų, lietuvių, olandų, portugalų, prancūzų, slovakų, slovėnų, suomių, švedų, vengrų ir vokiečių kalbomis, visi tekstai yra autentiški.

2. Teksto maltiečių kalba autentiškumą Susitariančiosios Šalys patvirtina pasikeisdamos laiškais. Jis yra autentiškas kaip ir tekstai 1 dalyje nurodytomis kalbomis.

EN FE DE LO CUAL, los plenipotenciarios abajo firmantes suscriben el presente Acuerdo.

NA DŮKAZ ČEHOŽ připojili níže podepsaní zplnomocnění zástupci k této smlouvě své podpisy.

TIL BEKRÆFTELSE HERAF har undertegnede befuldmægtigede underskrevet denne aftale.

ZU URKUND DESSEN haben die unterzeichneten Bevollmächtigten ihre Unterschriften unter dieses Abkommen gesetzt.

SELLE KINNITUSEKS on täievolilised esindajad käesolevale lepingule alla kirjutanud.

ΣΕ ΠΙΣΤΩΣΗ ΤΩΝ ΑΝΩΤΕΡΩ, οι υπογράφοντες πληρεξούσιοι έθεσαν την υπογραφή τους κάτω από την παρούσα συμφωνία.

IN WITNESS WHEREOF, the undersigned Plenipotentiaries have hereunto set their hands.

EN FOI DE QUOI, les plénipotentiaires soussignés ont apposé leurs signatures au bas du présent accord.

IN FEDE DI CHE, i plenipotenziari sottoscritti hanno apposto la propria firma in calce al presente accordo.

TO APLIECINOT, attiecīgi pilnvarotas personas ir parakstījušas šo nolīgumu.

TAI PALIUDYDAMI, šį Susitarimą pasirašė toliau nurodyti įgaliotieji atstovai.

FENTIEK HITELÉÜL e megállapodást az alulírott meghatalmazottak alább kézjegyükkel látták el.

B'XIEHDA TA' DAN, il-Plenipotenzjari hawn taħt iffirmati ffirmaw dan il-Ftehim.

TEN BLIJKE WAARVAN de ondergetekende gevolmachtigden hun handtekening onder deze overeenkomst hebben geplaatst.

W DOWÓD CZEGO, niżej podpisani pełnomocnicy złożyli swoje podpisy.

EM FÉ DO QUE, os plenipotenciários abaixo assinados apuserem as suas assinaturas no final do presente Acordo.

NA DÔKAZ ČOHO dolupodpísaní splnomocnení zástupcovia podpísali túto dohodu.

V POTRDITEV TEGA so spodaj podpisani pooblaščenci podpisali ta sporazum.

TÄMÄN VAKUUDEKSI allamainitut täysivaltaiset edustajat ovat allekirjoittaneet tämän sopimuksen.

TILL BEVIS HÄRPÅ har undertecknade befullmäktigade undertecknat detta avtal.

Hecho en Bruselas, el siete de diciembre del dos mil cuatro.

V Bruselu dne sedmého prosince dva tisíce čtyři.

Udfærdiget i Bruxelles den syvende december to tusind og fire.

Geschehen zu Brüssel am siebten Dezember zweitausendundvier.

Kahe tuhande neljanda aasta detsembrikuu seitsmendal päeval Brüsselis.

Έγινε στις Βρυξέλλες, στις εφτά Δεκεμβρίου δύο χιλιάδες τέσσερα.

Done at Brussels on the seventh day of December in the year two thousand and four.

Fait à Bruxelles, le sept décembre deux mille quatre.

Fatto a Bruxelles, addì sette dicembre duemilaquattro.

Briselē, divi tūkstoši ceturtā gada septītajā decembrī.

Pasirašyta du tūkstančiai ketvirtų metų gruodžio septintą dieną Briuselyje.

Kelt Brüsszelben, a kettőezer negyedik év december hetedik napján.

Magħmul fi Brussel fis-seba' jum ta' Diċembru tas-sena elfejn u erbgħa.

Gedaan te Brussel, de zevende december tweeduizendvier.

Sporządzono w Brukseli dnia siódmego grudnia roku dwutysięcznego czwartego.

Feito em Bruxelas, em sete de Dezembro de dois mil e quatro.

V Bruseli siedmeho decembra dvetisícštyri.

V Bruslju, dne sedmega decembra leta dva tisoč štiri.

Tehty Brysselissä seitsemäntenä päivänä joulukuuta vuonna kaksituhattaneljä.

Som skedde i Bryssel den sjunde december tjugohundrafyra.