3.

Finansinius reikalavimus galima skirstyti pagal tai, ar jie yra perleidžiamieji, ar ne. Reikalavimas yra perleidžiamasis, jei vienetas gali paprastai perduoti savo nuosavybės teises kitam vienetui, jas perleisdamas ar patvirtindamas, arba jei reikalavimą galima užskaityti kitu sandoriu, pvz., išvestinių finansinių priemonių atveju. Iš esmės bet kokia finansine priemone galima prekiauti, tačiau perleidžiamosiomis priemonėmis prekiaujama organizuotose biržose arba nebiržiniais sandoriais, nors faktinė prekyba nėra būtina perleidžiamumo sąlyga. Lentelė Priemonių kategorijos TURTO KATEGORIJOS Kategorija Pagrindinių požymių aprašymas 1. Grynieji pinigai Turimi eurų ir užsienio valiutų banknotai ir monetos, esantys apyvartoje, paprastai naudojami mokėjimams atlikti 2. Paskolos, kurių pradinis terminas – iki vienerių metų imtinai/nuo vienerių metų ir iki penkerių metų imtinai/nuo penkerių metų Turimas finansinis turtas, sukurtas kreditoriams skolinant skolininkams lėšas, nepatvirtintas dokumentais arba patvirtintas neperleidžiamaisiais dokumentais. Šis straipsnis taip pat apima turtą atskaitingųjų agentų indėlių forma. NCB taip pat gali reikalauti šiam straipsniui pateikti pilną paskirstymą pagal sektorių. 1. Šis straipsnis apima: a) paskolas namų ūkiams ir namų ūkiams paslaugas teikiančioms ne pelno institucijoms, suskirstytas į: i) vartojimo kreditą (paskolas, suteiktas daugiausia asmeniniam prekių ir paslaugų vartojimui). Juridinio statuso neturinčioms individualiosioms įmonėms ir partnerystėms suteiktas vartojimo kreditas įtraukiamas į šią kategoriją, jei atskaitingoji PFĮ žino, kad paskola yra daugiausia naudojama asmeniniam vartojimui; ii) paskolas būstui pirkti (kreditą, suteiktą investuoti į būstą savo naudojimui arba nuomai, įskaitant statybą ir remontą). Jos apima gyvenamosios paskirties nekilnojamuoju turtu užtikrintas paskolas, naudojamas būstui pirkti, ir kitas paskolas būstui pirkti, suteiktas asmeniškai arba užtikrintas kitos formos turtu. Juridinio statuso neturinčioms individualiosioms įmonėms ir partnerystėms suteiktos būsto paskolos įtraukiamos į šią kategoriją, išskyrus atvejus, kai atskaitingoji PFĮ žino, kad būstas daugiausia naudojamas verslui; tokiu atveju duomenys apie jas teikiami kaip „kitos paskolos, iš jų: juridinio statuso neturinčioms individualiosioms įmonėms ir partnerystėms“, iii) kitas paskolas (paskolas, suteiktas kitais tikslais nei vartojimui ir būstui įsigyti, pavyzdžiui, verslui, skolos konsolidavimui, mokymuisi ir t. t.). Ši kategorija gali apimti juridinio statuso neturinčioms individualiosioms įmonėms ir partnerystėms suteiktas vartojimo paskolas (žr. II priedo 3 dalį), jei duomenys apie tokias paskolas nepateikti kategorijoje „vartojimo kreditas“. Išskyrus atvejus, kai taikomos sumažintos atskaitomybės sąlygos, turi būti pateikiama pozicija „iš jų“, šioje kategorijoje atskirai nurodant individualiosioms įmonėms suteiktas paskolas (žr. II priedo 3 dalį); b) Kreditinės kortelės skolą. Šiame reglamente ši kategorija apima kreditą, suteiktą namų ūkiams arba nefinansinėms korporacijoms per uždelstines debetines korteles, t. y. korteles, suteikiančias „patogumo kreditą“, kaip apibrėžta toliau arba per kreditines korteles, t. y. korteles, suteikiančias „patogumo kreditą“ ir išplėstinį kreditą. Kreditinės kortelės skola įrašoma tam skirtose kortelės sąskaitose ir todėl jos nematyti einamosiose arba kredito limitą suteikiančiose sąskaitose. „Patogumo kreditas“ apibrėžiamas kaip kreditas, laikotarpiu tarp per vieną mokėjimo ciklą kortele atliktų mokėjimo operacijų ir datos, kurią padengiami šio konkretaus mokėjimo ciklo debeto likučiai, suteiktas už 0 % palūkanų normą. Išplėstinis kreditas apibrėžiamas kaip kreditas, suteiktas praėjus ankstesnių mokėjimo ciklų mokėjimo datoms, t. y. debeto sumos kortelės sąskaitoje, kurios nebuvo padengtos iš karto, kai buvo įmanoma, už kurį skaičiuojama paprastai didesnė nei 0 % palūkanų norma arba pakopinės palūkanų normos. Dažnai reikia mokėti minimalias mėnesines įmokas, kad išplėstinis kreditas būtų grąžintas bent iš dalies. Šių kredito formų atitiktinė šalis yra subjektas, pagal sutartinį susitarimą turintis galiausiai grąžinti likusias sumas, kuris sutampa su kortelės turėtoju privačiai naudojamų kortelių atveju, tačiau nesutampa bendrovės kortelių atveju; c) Atnaujinamąsias paskolas ir sąskaitų pereikvojimą Atnaujinamosios paskolos yra paskolos, kurioms būdingi visi šie požymiai: (i) skolininkas gali naudotis lėšomis arba išimti jas iki iš anksto patvirtinto kredito limito ribos iš anksto neįspėdamas skolintojo; (ii) prieinamo kredito suma gali padidėti ir sumažėti, kadangi lėšų yra skolinamasi ir jos yra grąžinamos; (iii) kreditu galima naudotis pakartotinai; (iv) nėra įsipareigojimo reguliariai grąžinti lėšas. Atnaujinamosios paskolos apima per kredito liniją gautas ir dar negrąžintas sumas (likučius). Kredito linija yra skolintojo ir skolininko susitarimas, kuris leidžia skolininkui per nustatytą laikotarpį ir iki tam tikro limito imti lėšas ir savo nuožiūra grąžinti jas iki nustatytos datos. Per kredito liniją prieinamos sumos, kurios nebuvo paimtos arba kurios jau buvo grąžintos, nepriskirtinos jokiai balansinių straipsnių kategorijai. Sąskaitų pereikvojimas yra debeto likučiai einamosiose sąskaitose. Nei atnaujinamosios paskolos, nei sąskaitų pereikvojimas neapima paskolų, suteiktų per kreditines korteles. Turi būti pateikiami duomenys apie visą skolininko skolingą sumą, nesvarbu, ar ji viršija, ar ne bet kokį iš anksto skolintojo ir skolininko sutartą limitą paskolos dydžio ir (arba) didžiausio laikotarpio atžvilgiu; d) Sindikuotąsias paskolas (vienas paskolos susitarimas, kuriame kaip skolintojos dalyvauja kelios institucijos). Sindikuotosios paskolos apima tik tokius atvejus, kai iš paskolos sutarties skolininkas žino, kad paskolą suteikė keli skolintojai. Statistikos tikslais tik faktiškai skolintojų išmokėtos sumos (o ne visos kredito linijos) yra laikomos sindikuotosiomis paskolomis. Paprastai sindikuotąją paskolą tvarko ir koordinuoja viena institucija (dažnai vadinama „pagrindiniu vadovu“) ir ją faktiškai suteikia įvairūs sindikato dalyviai. Visi dalyviai, įskaitant pagrindinį vadovą, savo balanso turto dalyje pateikia duomenis apie savo paskolos dalį skolininko atžvilgiu, t. y. ne pagrindinio vadovo atžvilgiu; e) Indėlius, kaip apibrėžta 9 įsipareigojimų kategorijoje; f) Finansinį lizingą, suteiktą trečiosioms šalims Finansinis lizingas – tai sutartys, pagal kurias teisėtas ilgalaikės prekės savininkas (toliau – nuomotojas) šį turtą beveik visam arba visam ekonominiam jo naudojimo laikotarpiui skolina trečiajai šaliai (toliau – nuomininkui) už įnašus, padengiančius prekių kainą ir apskaičiuotas palūkanas. Faktiškai laikoma, kad nuomininkas gauna visą naudą iš prekės naudojimo ir padengia su nuosavybe susijusias išlaidas bei riziką. Statistikos tikslais finansinis lizingas laikomas nuomotojo nuomininkui suteiktomis paskolomis, suteikiančiomis galimybę nuomininkui nusipirkti ilgalaikę prekę. Turtas (ilgalaikės prekės), kuris buvo paskolintas nuomininkui, balanse niekur nenurodomas; g) Blogas paskolas, kurios dar negrąžintos arba nenurašytos Visa paskolų, kurios negrąžinamos laiku arba kurios kitokiais būdais pripažįstamos iš dalies arba visiškai nuvertėjusiomis, atsižvelgiant į Reglamento (ES) Nr. 575/2013 178 straipsnyje pateiktą įsipareigojimų nevykdymo apibrėžtį, suma; h) Turimus neperleidžiamus vertybinius popierius Turimi skolos vertybiniai popieriai, kurie nėra perleidžiamieji ir kuriais negalima prekiauti antrinėse rinkose; i) Paskolas, kuriomis prekiaujama Paskolos, de facto tapusios perleidžiamosiomis, turi būti klasifikuojamos turto straipsnyje „paskolos“, jeigu nėra prekybos antrinėje rinkoje įrodymų. Kitu atveju jos priskirtinos skolos vertybiniams popieriams (3 kategorijos); j) Subordinuotoji skola indėlių arba paskolų forma Subordinuotosios skolos priemonės yra papildomas reikalavimas institucijai emitentei, kuris gali būti įvykdytas tik įvykdžius visus aukštesnį statusą, pvz., indėlius ir (arba) paskolas, turinčius reikalavimus; dėl to jos turi kai kurias nuosavybės priemonių ypatybes. Statistikos tikslais subordinuotoji skola turi būti klasifikuojama kaip „paskolos“ arba kaip „skolos vertybiniai popieriai“, atsižvelgiant į finansinės priemonės pobūdį. Kai PFĮ turima visų formų subordinuotoji skola šiuo metu statistikos tikslais išreiškiama nurodant vieną skaičių, šis skaičius turi būti klasifikuojamas turto straipsnyje „skolos vertybiniai popieriai“, kadangi subordinuotąją skolą daugiausia sudaro vertybiniai popieriai, o ne paskolos; k) Reikalavimai pagal atvirkštinio atpirkimo sandorius arba vertybiniai popieriai, paskolinti už grynųjų pinigų įkaitą Grynųjų pinigų, sumokėtų už atskaitingųjų agentų nupirktus vertybinius popierius konkrečia kaina pagal tvirtą įsipareigojimą perparduoti šiuos ar panašius vertybinius popierius nustatyta kaina nustatytą dieną ateityje atitiktinys arba vertybinių popierių skolinimas už grynųjų pinigų įkaitą (žr. 9.4 įsipareigojimų kategoriją). Šioje atskaitomybės sistemoje paskolų paskirstymas pagal nekilnojamojo turto įkaitą apima visą likusių paskolų, kurios užtikrintos įkaitu pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 199 straipsnio 2–4 punktus, sumą, kai likusios paskolos ir įkaito santykis yra 1 arba mažiau nei 1. Jei atskaitingasis agentas šių taisyklių netaiko, sprendžiant, kurios paskolos turi būti įtrauktos į šį paskirstymą, remiamasi tuo metodu, kuris buvo pasirinktas kapitalo reikalavimams vykdyti. 2. Paskola nelaikomas šis straipsnis: Patikos pagrindu suteiktos paskolos Patikos pagrindu suteiktos paskolos, t. y. patikos paskolos arba pasitikėjimu paremtos paskolos – tai paskolos, vienos šalies (toliau – „patikėtinis“) vardu suteiktos už trečiąją šalį (toliau – „naudos gavėjas“). Statistikos tikslais patikos paskolos neturi būti apskaitomos patikėtinio balanse, jei lėšų nuosavybės riziką ir naudą prisiima naudos gavėjas. Lėšų nuosavybės riziką ir naują prisiima naudos gavėjas, jeigu: a) naudos gavėjas prisiima paskolos kredito riziką, t. y. patikėtinis yra atsakingas tik už administracinį paskolos valdymą; arba b) naudos gavėjo investicijos yra apsaugotos nuo nuostolių, jeigu patikėtinis bankrutuotų, t. y. patikos paskola nėra patikėtinio turto, kuris gali būti išdalintas bankroto atveju, dalis 3. Skolos vertybiniai popieriai Turimi skolos vertybiniai popieriai, kurie yra perleidžiamosios finansinės priemonės, kuriomis įrodoma skola, ir kuriais paprastai prekiaujama antrinėse rinkose arba kurie gali būti užskaityti rinkoje, ir kurie nesuteikia turėtojui jokių nuosavybės teisių į išleidžiančią instituciją. Šis straipsnis apima: a) turimus vertybinius popierius, kurie suteikia turėtojui besąlygišką teisę į fiksuotas arba sutartiniu būdu nustatytas pajamas, tam tikrą dieną arba dienomis arba pradedant nuo emisijos metu nustatytos datos gaunamas atkarpų ir (arba) nustatytos fiksuotos sumos forma; b) perleidžiamąsias paskolas, kurios tapo perleidžiamos organizuotoje rinkoje, t. y. paskolas, kuriomis prekiaujama, su sąlyga, kad yra įrodymų, jog jomis prekiaujama antrinėje rinkoje, įskaitant rinkos formuotojų buvimo, dažno finansinio turto kotiravimo, pvz., pirkėjo ir pardavėjo siūlomų kainų skirtumų, įrodymus (taip pat žr. „paskolas, kuriomis prekiaujama“ 2i kategorijoje); c) subordinuotąją skolą skolos vertybinių popierių forma (taip pat žr. „subordinuotoji skola indėlių arba paskolų forma“ 2j kategorijoje); Pagal vertybinių popierių skolinimo sandorius paskolinti vertybiniai popieriai arba pagal atpirkimo sandorį parduoti vertybiniai popieriai lieka pradinio savininko balanse (ir neturi būti apskaitomi laikinojo įgijėjo balanse), jeigu yra tvirtas įsipareigojimas atlikti atvirkštinę operaciją, o ne vien tik galimybė tai padaryti. Jeigu laikinasis įgijėjas parduoda gautus vertybinius popierius, šis pardavimas turi būti apskaitytas kaip tiesioginis vertybinių popierių sandoris ir įrašytas laikinojo įgijėjo balanse kaip vertybinių popierių portfelio neigiama pozicija 3a/3b/3c Skolos vertybiniai popieriai, kurių pradinis terminas – iki vienerių metų imtinai/nuo vienerių metų ir iki dvejų metų imtinai/nuo dvejų metų Šie straipsniai apima: a) Turimus perleidžiamuosius skolos vertybinius popierius, kurių pradinis terminas – iki vienerių metų imtinai/nuo vienerių metų ir iki dvejų metų imtinai/nuo dvejų metų; b) Paskolas, kurios tapo perleidžiamos organizuotoje rinkoje, t. y. paskolas, kuriomis prekiaujama, jei jos priskiriamos skolos vertybiniams popieriams, ir kurių pradinis terminas – iki vienerių metų imtinai/nuo vienerių metų ir iki dvejų metų imtinai/nuo dvejų metų; c) Subordinuotoji skola skolos vertybinių popierių, kurių pradinis terminas – iki vienerių metų imtinai/nuo vienerių metų ir iki dvejų metų imtinai/nuo dvejų metų, forma 4. Nuosavybės priemonės Nuosavybės priemonės reiškia nuosavybės teises į bendroves arba kvazibendroves; tai reikalavimas dėl likutinės vertės po to, kai patenkinami visų kreditorių reikalavimai. Šis straipsnis apima biržines ir nebiržines akcijas ir kitas nuosavybės priemones 5. Investicinių fondų akcijos (vienetai) Investicinių fondų, kurie yra kolektyvinio investavimo subjektai, investuojantys į finansinį ir (arba) nefinansinį turtą, kai tuo siekiama investuoti iš visuomenės surinktą kapitalą, išleistos akcijos arba vienetai Šis straipsnis apima PRF akcijas (vienetus), kuriuos PRF išleido pagal šio reglamento 2 straipsnį, ir ne PRF investicinių fondų išleistas akcijas (vienetus) (kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. 1073/2013 (ECB/2013/38) 1 straipsnio 1 dalyje) 6. Nefinansinis turtas (įskaitant ilgalaikį turtą) Materialusis ar nematerialusis turtas, išskyrus finansinį turtą. Šis straipsnis apima būstą, kitus pastatus ir statinius, mašinas ir įrangą, vertybes ir intelektinės nuosavybės produktus, pvz., kompiuterių programinę įrangą ir duomenų bazes 7. Likęs turtas Straipsnis „likęs turtas“ yra likęs balanso turto dalies straipsnis, apibrėžiamas kaip „kitur neįtrauktas turtas“. NCB gali reikalauti teikti duomenis apie į šį straipsnį įtrauktas konkrečias subpozicijas. Likęs turtas gali apimti: a) išvestinių finansinių priemonių pozicijas bendrosiomis teigiamomis rinkos vertėmis Statistikos tikslais čia įtraukiamos išvestinės finansinės priemonės, kurias būtina įrašyti balanse ir kurios pateikiamos atskiru „iš jų“ straipsniu, paskirstant jas pagal sektorius (PFĮ/ne PFĮ) ir a geografiškai (vidaus/euro zonos, išskyrus vidaus/likusio pasaulio sektoriaus); b) pagal laikinuosius straipsnius gautinas bendrąsias sumas Laikinieji straipsniai – tai PFĮ balanse laikomi turto likučiai, kurie nėra apskaitomi klientų vardu, tačiau yra susiję su klientų lėšomis, pvz., investicijoms, pervedimui arba atsiskaitymui numatytos lėšos; c) pagal tranzitinius straipsnius gautinas bendrąsias sumas Tranzitiniuose straipsniuose nurodomos lėšos, paprastai priklausančios klientams, kurios yra perdavimo iš vienos PFĮ į kitą procese. Straipsniai apima čekius ir kitas mokėjimo formas, kurios buvo nusiųstos kitoms PFĮ, kad jos jas atsiimtų; d) sukauptas gautinas paskolų palūkanas Pagal bendrąjį kaupiamosios apskaitos principą gautinos paskolų palūkanos turėtų būti įrašomos balanse jų susikaupimo momentu, t. y. kaupiamuoju pagrindu, o ne tuo metu, kai jos faktiškai gaunamos, t. y. grynųjų pinigų pagrindu. Sukauptos paskolų palūkanos bendrąja verte klasifikuojamos kategorijoje „likęs turtas“. Sukauptos palūkanos neįtraukiamos į paskolą, su kuria jos susijusios, ir pateikiamos atskiru „iš jų“ straipsniu; e) sukauptas turimų skolos vertybinių popierių palūkanas; f) gautinus dividendus; g) gautinas sumas, nesusijusias su pagrindine PFĮ veikla; h) valstybės išleistų monetų atitiktį turto dalyje (tik NCB balansuose „Likęs turtas“ neapima finansinių priemonių, kurios yra išreikštos finansinio turto (įtraukto į kitus balanso straipsnius) forma, tam tikrų finansinių priemonių, kurios nėra išreikštos finansinio turto forma, pavyzdžiui, garantijų, įsipareigojimų, administruojamų ir patikos paskolų (įrašytų nebalansiniuose straipsniuose), ir nefinansinio turto (įtraukto į 6 kategoriją)

ĮSIPAREIGOJIMŲ KATEGORIJOS Kategorija Pagrindinių požymių aprašymas 8. Grynieji pinigai apyvartoje Įsipareigojimų kategorija „grynieji pinigai apyvartoje“ – apyvartoje esantys banknotai ir monetos, išleisti pinigų institucijos arba jos patvirtinti. Ši kategorija apima ECB ir NCB išleistus banknotus. Apyvartoje esančios monetos yra ne euro zonos valstybių narių PFĮ įsipareigojimas, o centrinės valdžios įsipareigojimas. Vis dėlto monetos yra pinigų junginių dalis, todėl jos įrašomos kategorijoje „apyvartoje esantys pinigai“. Šio įsipareigojimo atitiktinys turi būti įtraukiamas į straipsnį „likęs turtas“ 9. Indėliai Atskaitingųjų agentų kreditoriams mokėtinos sumos (akcijos, indėliai arba kitos), atitinkančios I priedo 1 dalies 1 skirsnyje aprašytus požymius, išskyrus sumas, kylančias iš perleidžiamųjų vertybinių popierių arba PRF akcijų (vienetų) emisijos. Atskaitomybės sistemoje ši kategorija yra skirstoma į vienadienius indėlius, sutarto termino indėlius, įspėjamojo laikotarpio indėlius ir atpirkimo sandorius a) indėliai ir paskolos „Indėliai“ taip pat apima „paskolas“ kaip PFĮ įsipareigojimus. Apskritai paskolos reiškia PFĮ gautas sumas, kurios nėra išreikštos „indėlių“ forma. 2010 m. ESS „paskolos“ atskiriamos nuo „indėlių“ atsižvelgiant į šalį, kuri imasi iniciatyvos, t. y. jeigu iniciatyvą rodo skolininkas, tuomet tai yra paskola, o jeigu skolintojas – tuomet tai yra indėlis. Pagal atskaitomybės sistemą „paskolos“ nepripažįstamos atskira kategorija balanso įsipareigojimų pusėje. „Paskolomis“ laikomi likučiai turi būti neatskiriamai klasifikuojami straipsnyje „indėlių įsipareigojimai“, išskyrus atvejus, kai jie išreiškiami perleidžiamaisiais vertybiniais popieriais. Tai atitinka pirmiau pateiktą „indėlių įsipareigojimų“ apibrėžtį. PFĮ suteiktos paskolos, kurios klasifikuojamos kaip „indėlių įsipareigojimai“, turi būti paskirstytos pagal atskaitomybės sistemos reikalavimus, t. y. pagal sektorių, priemonę, valiutą ir terminą. Šiai kategorijai priskiriamos atskaitingųjų agentų gautos sindikuotosios paskolos. b) neperleidžiamieji skolos vertybiniai popieriai Atskaitingųjų agentų išleisti neperleidžiamieji skolos vertybiniai popieriai paprastai turi būti klasifikuojami kaip „indėlių įsipareigojimai“. Atskaitingųjų agentų išleistos neperleidžiamosios priemonės, kurios vėliau tampa perleidžiamosiomis ir kuriomis gali būti prekiaujama antrinėse rinkose, turėtų būti perklasifikuotos kaip „skolos vertybiniai popieriai“. c) privalomųjų įnašų indėliai Privalomųjų įnašų indėliai (privalomieji įnašai) pagal išvestinių finansinių priemonių sutartis turėtų būti klasifikuojami kaip „indėlių įsipareigojimai“, jeigu jie išreiškia pinigų finansų įstaigoms pateiktą grynųjų pinigų įkaitą ir jeigu jie išlieka indėlininko nuosavybe ir yra gražintini indėlininkui sutarčiai pasibaigus. Iš esmės atskaitingojo agento gautus privalomuosius įnašus taip pat siūloma klasifikuoti kaip „indėlių įsipareigojimus“, jeigu PFĮ buvo suteiktos lėšos, kurias galima laisvai naudoti perskolinimui; jeigu dalį PFĮ gauto privalomojo įnašo reikia perduoti kitam išvestinių finansinių priemonių rinkos dalyviui, pvz., kliringo įstaigai, tik ta dalis, kuri lieka PFĮ dispozicijoje, iš principo turėtų būti klasifikuojama kaip „indėlių įsipareigojimai“. Dėl sudėtingos dabartinės rinkos praktikos gali būti sunku nustatyti tuos privalomuosius įnašus, kuriuos tikrai reikia grąžinti, kadangi toje pačioje sąskaitoje neatskiriamai laikomi skirtingų rūšių privalomieji įnašai, arba tuos privalomuosius įnašus, kurie suteikia PFĮ išteklių perskolinimui. Tokiais atvejais šiuos privalomuosius įnašus galima klasifikuoti straipsnyje „likę įsipareigojimai“ arba kaip „indėlių įsipareigojimus“. d) atidėti likučiai Pagal nacionalinę praktiką „atidėti likučiai“, susiję, pvz., su lizingo sutartimis, yra klasifikuojami kaip indėlių įsipareigojimai straipsniuose „sutarto termino indėliai“ arba „įspėjamojo laikotarpio indėliai“, atsižvelgiant į atitinkamos sutarties terminą/nuostatas. e) PFĮ išleistos akcijos PFĮ išleistos akcijos klasifikuojamos kaip indėliai, o ne kaip kapitalas ir atsargos, jeigu: i) PFĮ emitentę ir turėtoją, nesvarbu, kokios yra nuosavybės teisės į šias akcijas, sieja skolininko ir kreditoriaus ekonominis ryšys; ir ii) akcijas galima konvertuoti į pinigus arba išpirkti netaikant didelių apribojimų arba baudų. Įspėjamasis laikotarpis nelaikomas dideliu apribojimu. Be to, tokios akcijos turi atitikti šias sąlygas: — atitinkamos nacionalinių teisės aktų nuostatos nesuteikia PFĮ emitentei besąlygiškos teisės atsisakyti išpirkti savo akcijas; — akcijos yra neabejotinos vertės, t. y. esant įprastinėms sąlygoms, išpirkimo atveju jos bus išpirktos už jų nominaliąją vertę; — PFĮ nemokumo atveju jos akcijų turėtojai teisiškai nėra įpareigoti nei, greta nominaliosios akcijų vertės, t. y. akcininkų dalyvavimo pasirašytame kapitale, dengti neapmokėtus įsipareigojimus, nei vykdyti bet kokius kitus sunkinančius papildomus įsipareigojimus. Akcijų subordinavimas bet kokiai kitai PFĮ išleistai priemonei nėra sunkinantis papildomas įsipareigojimas. Tokių akcijų konvertavimui į pinigus nustatyti įspėjamieji laikotarpiai yra naudojami klasifikuojant šias akcijas pagal įspėjamąjį laikotarpį priemonių kategorijoje „indėliai“. Šie įspėjamieji laikotarpiai taip pat taikomi pagal Reglamento (EB) Nr. 1745/2003 (ECB/2003/9) 4 straipsnį nustatant atsargų normą. Bet kokios su PFĮ suteiktomis paskolomis susijusios paskirtosios akcijos turėtų būti klasifikuojamos kaip indėlių įsipareigojimai, skirstomos pagal tokį pat pradinį terminą kaip ir atitinkama paskola, t. y. kaip „sutarto termino indėliai“ arba „įspėjamojo laikotarpio indėliai“, atsižvelgiant į atitinkamos paskolos sutarties nuostatas dėl terminų. Kai tokių PFĮ išleistų akcijų, kurios klasifikuojamos kaip indėliai, o ne kaip kapitalas ir atsargos, turėtojos yra PFĮ, jos jas klasifikuoja kaip paskolas savo balanso turto dalyje. f) pakeitimo vertybiniais popieriais įsipareigojimai Paskolų ir (arba) kito turto, kurio buvo netekta dėl pakeitimo vertybiniais popieriais, bet kuris vis dar pripažįstamas balanse, atitiktinys Indėliu nelaikomas šis straipsnis: Patikos pagrindu gautos lėšos (indėliai) nėra įrašomos į PFĮ statistinį balansą (žr. 2 kategorijoje „Patikos pagrindu suteiktos paskolos“) 9.1. Vienadieniai indėliai Indėliai, kuriuos galima konvertuoti į pinigus ir (arba) kurie pervedami pareikalavus pagal čekį, banko pavedimą, debeto įrašą arba panašias priemones be ilgo uždelsimo, apribojimo arba baudos. Šis straipsnis apima: a) likučius (nuo kurių skaičiuojamos arba neskaičiuojamos palūkanos), kurie pagal pareikalavimą konvertuojami į pinigus nedelsiant arba iki kitos dienos, einančios po tos dienos, kurią buvo pateiktas pareikalavimas, darbo pabaigos, netaikant jokios didelės baudos arba apribojimo, tačiau kurių negalima pervesti; b) likučius (nuo kurių skaičiuojamos arba neskaičiuojamos palūkanos), išreiškiančius iš anksto apmokėtas sumas „aparatinės įrangos“ arba „programinės įrangos“ el. pinigų kontekste, pvz., iš anksto apmokėtos kortelės; c) paskolos, kurias reikia grąžinti iki kitos dienos, einančios po tos dienos, kurią buvo suteikta paskola, darbo pabaigos. 9.1a. Pervedamieji indėliai Pervedamieji indėliai yra tie „vienadienių indėlių“ kategorijos indėliai, kuriuos pagal pareikalavimą galima tiesiogiai pervesti, siekiant atlikti mokėjimus kitiems ūkio subjektams įprastai naudojamomis mokėjimo priemonėmis, pavyzdžiui, kredito pervedimu ir tiesioginiu debetu, taip pat galbūt kreditine arba debetine kortele, el. pinigų sandoriais, čekiais arba panašiomis priemonėmis be ilgo uždelsimo, apribojimo arba baudos. Pervedamiesiems indėliams nepriskiriami tie indėliai, kuriuos galima naudoti tik grynųjų pinigų išėmimui, ir (arba) indėliai, iš kurių lėšos gali būti paimtos arba pervestos tik per kitą to paties savininko sąskaitą. 9.2. Sutarto termino indėliai Nepervedamieji indėliai, kurių negalima konvertuoti į pinigus iki sutarto fiksuoto termino arba kuriuos galima konvertuoti į pinigus iki šio sutarto termino tik jeigu turėtojas sumoka tam tikrą baudą. Šis straipsnis taip pat apima administraciniu būdu reguliuojamus taupomuosius indėlius, kuriems su terminu susijęs kriterijus nėra svarbus; šie priskirtini „nuo dvejų metų“ terminų grupei. Finansiniai produktai, kurie gali būti reguliariai pratęsiami, turi būti klasifikuojami pagal anksčiausią terminą. Nors sutarto termino indėliams gali būti numatyta galimybė išmokėti juos anksčiau, apie tai iš anksto įspėjus, arba jie gali būti išmokėti pagal pareikalavimą, dėl to sumokėjus tam tikras baudas, šie požymiai nelaikomi svarbiais indėlių klasifikavimui. 9.2a/9.2b/9.2c Sutarto iki vienerių metų imtinai/nuo vienerių metų ir iki dvejų metų imtinai/nuo dvejų metų termino indėliai Šie straipsniai kiekvienai terminų grupei apima: a) Likučius, padėtus fiksuotam iki vienerių metų imtinai/nuo vienerių metų ir iki dvejų metų imtinai/nuo dvejų metų terminui, kurie yra nepervedamieji ir kurie negali būti konvertuoti į pinigus iki šio termino pabaigos; b) Likučius, padėtus fiksuotam iki vienerių metų imtinai/nuo vienerių metų ir iki dvejų metų imtinai/nuo dvejų metų terminui, kurie yra nepervedamieji, bet kurie gali būti išmokėti iki šio termino pabaigos iš anksto įspėjus; jei buvo pateiktas įspėjimas, šie likučiai klasifikuojami atitinkamai 9.3a arba 9.3b kategorijoje; c) Likučius, padėtus fiksuotam iki vienerių metų imtinai/nuo vienerių metų ir iki dvejų metų imtinai/nuo dvejų metų terminui, kurie yra nepervedamieji, bet kurie gali būti išmokėti pagal pareikalavimą, sumokėjus tam tikras baudas; d) Privalomuosius įnašus pagal išvestinių finansinių priemonių sutartis, kurios turi būti įvykdytos per vienerius metus/nuo vienerių iki dvejų metų/daugiau kaip dvejus metus, kurie išreiškia grynųjų pinigų įkaitą, pateiktą siekiant apsaugoti nuo kredito rizikos, tačiau kurie lieka indėlininko nuosavybe ir yra jam grąžinami sutarčiai pasibaigus; e) Neperleidžiamaisiais dokumentais patvirtintas arba dokumentais nepatvirtintas paskolas, kurių pradinis terminas yra iki vienerių metų imtinai/nuo vienerių metų ir iki dvejų metų imtinai/nuo dvejų metų; f) PFĮ išleistus neperleidžiamuosius skolos vertybinius popierius, kurių pradinis terminas yra iki vienerių metų imtinai/nuo vienerių metų ir iki dvejų metų imtinai/nuo dvejų metų; g) Subordinuotąją skolą, PFĮ išleista indėlių arba paskolų forma, kurios pradinis terminas yra iki vienerių metų imtinai/nuo vienerių metų ir iki dvejų metų imtinai/nuo dvejų metų; h) Pakeitimo vertybiniais popieriais įsipareigojimus. Paskolų ir (arba) kito turto, kurio buvo netekta dėl pakeitimo vertybiniais popieriais, bet kuris vis dar pripažįstamas balanse, atitiktinys. Paprastai šie įsipareigojimai priskiriami „sutarto nuo dvejų metų termino“ grupei. Be to, sutarto nuo dvejų metų termino indėliai apima: Likučius (nesvarbu, koks jų terminas), kurių palūkanų normos ir (arba) sąlygos yra nurodytos nacionaliniuose teisės aktuose ir kurie skirti laikyti konkretiems tikslams, pvz., būstui finansuoti, kuriuos įvykdyti reikės po dvejų metų, net jeigu techniškai jie gali būti išmokėti pagal pareikalavimą 9.3. Įspėjamojo laikotarpio indėliai Nepervedamieji indėliai, neturintys sutarto termino, kurie negali būti konvertuoti į pinigus be išankstinio įspėjimo laikotarpio; iki jo pabaigos jų konvertuoti negalima arba tai padaryti galima tik sumokėjus baudą. Jie apima indėlius, kurie, nors teisiškai ir galėtų būti atsiimami pagal pareikalavimą, pagal nacionalinę praktiką dėl to būtų taikomos baudos ir apribojimai (jie klasifikuojami „iki trijų mėnesių imtinai“ grupėje), ir investicines sąskaitas, kurioms nenustatytas įspėjamasis laikotarpis arba sutartas terminas, tačiau kurioms numatytos atsiėmimą ribojančios nuostatos (jos klasifikuojamos „nuo trijų mėnesių“ grupėje) 9.3a/9.3b Įspėjamojo iki trijų mėnesių imtinai/nuo trijų mėnesių laikotarpio indėliai, iš jų – įspėjamojo nuo dvejų metų laikotarpio indėliai Šie straipsniai apima: a) Likučius, padėtus nefiksuotam terminui, kuriuos galima atsiimti tik iš anksto įspėjus, kai įspėjamasis laikotarpis yra iki trijų mėnesių imtinai/nuo trijų mėnesių, iš jų – nuo dvejų metų; jeigu iki to įspėjamojo laikotarpio pabaigos (arba pagal pareikalavimą) juos atsiimti galima, dėl to mokama bauda; ir b) Likučius, padėtus fiksuotam terminui, kurie yra nepervedamieji, tačiau apie kurių atsiėmimą iki termino pabaigos buvo įspėta prieš mažiau nei tris mėnesius/daugiau nei tris mėnesius, iš jų – prieš daugiau nei dvejus metus Be to, įspėjamojo iki trijų mėnesių imtinai laikotarpio indėliai apima nepervedamuosius neterminuotus taupomuosius indėlius (angl. non-transferable sight savings) ir kitų rūšių mažmeninius indėlius, kurie, nors teisiškai ir gali būti išmokėti pagal pareikalavimą, dėl to taikomos didelės baudos Įspėjamojo nuo trijų mėnesių laikotarpio indėliai, iš jų įspėjamojo nuo dvejų metų laikotarpio indėliai (kai taikytina) apima investicines sąskaitas, kurioms nenustatytas įspėjamasis laikotarpis arba sutartas terminas, tačiau kurioms numatytos atsiėmimą ribojančios nuostatos 9.4. Atpirkimo sandoriai Grynųjų pinigų, gautų už vertybinius popierius, kuriuos už tam tikrą kainą pardavė atskaitingieji agentai, pateikę tvirtą įsipareigojimą atpirkti tuos pačius arba panašius vertybinius popierius už nustatytą kainą tam tikrą dieną ateityje, atitiktinys. Sumos, kurias atskaitingieji agentai gavo už trečiajai šaliai, t. y. laikinajam įgijėjui“, perleistus vertybinius popierius, turi būti klasifikuojamos straipsnyje „atpirkimo sandoriai“, jeigu yra tvirtas įsipareigojimas atlikti atvirkštinį sandorį, o ne tik galimybė tai padaryti. Tai reiškia, kad atskaitingieji agentai išlaiko visą sandorio metu patiriamą atitinkamų vertybinių popierių riziką ir gaunamą naudą. Straipsnyje „atpirkimo sandoriai“ yra klasifikuojami visi šie atpirkimo tipo sandoriai: a) sumos, gautos už vertybinius popierius, laikinai perleistus trečiajai šaliai vertybinių popierių skolinimo už grynųjų pinigų įkaitą forma; ir b) sumos, gautos už vertybinius popierius, laikinai perleistus trečiajai šaliai pardavimo (atgalinio pirkimo) susitarimo forma. Vertybiniai popieriai, dėl kurių sudaromi atpirkimo tipo sandoriai, pagal taisykles įrašomi 3 turto straipsnyje „Skolos vertybiniai popieriai“. Į šį straipsnį taip pat įtraukiami sandoriai, kuriais už grynųjų pinigų įkaitą laikinai perleidžiamas auksas 10. PRF akcijos (vienetai) PRF išleistos akcijos arba vienetai. Žr. apibrėžtį I priedo 1 dalies 2 skirsnyje. 11. Išleisti skolos vertybiniai popieriai Atskaitingųjų agentų išleisti vertybiniai popieriai, išskyrus nuosavybės vertybinius popierius, kurie paprastai yra perleidžiamosios priemonės ir kuriais prekiaujama antrinėse rinkose arba kurie gali būti užskaityti rinkoje ir kurie nesuteikia jų turėtojui jokių nuosavybės teisių į instituciją emitentę. Šis straipsnis apima: a) Vertybinius popierius, kurie suteikia jų turėtojui besąlygišką teisę į fiksuotas arba susitarimu nustatytas pajamas atkarpų mokėjimų ir (arba) nustatytos fiksuotos sumos forma, kai mokama tam tikrą dieną (arba dienomis) arba pradedama mokėti nuo emisijos metu nustatytos datos; b) Atskaitingųjų agentų išleistos neperleidžiamosios priemonės, kurios vėliau tampa perleidžiamosiomis, turėtų būti perklasifikuotos kaip „skolos vertybiniai popieriai“ (taip pat žr. 9 kategoriją); c) Pinigų ir finansų statistikoje PFĮ išleista subordinuotoji skola turi būti traktuojama taip pat, kaip ir kita PFĮ turima skola. Taigi vertybinių popierių forma išleista subordinuotoji skola turi būti klasifikuojama kaip „išleisti skolos vertybiniai popieriai“, o indėlių arba paskolų forma PFĮ išleista subordinuotoji skola turi būti klasifikuojama kaip „indėlių įsipareigojimai“. Jeigu statistikos tikslais visa PFĮ išleista subordinuotoji skola yra išreiškiama viena suma, šis skaičius turi būti klasifikuojamas straipsnyje „išleisti skolos vertybiniai popieriai“, kadangi subordinuotąją skolą daugiausia sudaro vertybiniai popieriai, o ne paskolos. Subordinuotoji skola neturėtų būti klasifikuojama įsipareigojimų straipsnyje „kapitalas ir atsargos“ d) Mišrios priemonės. Perleidžiamosios priemonės, kurias sudaro skolos ir išvestinių finansinių priemonių derinys, įskaitant i) perleidžiamąsias skolos priemones, kuriose yra įterptųjų išvestinių finansinių priemonių; ii) perleidžiamąsias priemones, kurių išpirkimo vertė ir (arba) atkarpa yra susieta su atitinkamo pamatinio turto, turto kainos arba kitos pamatinio rodiklio raida priemonės trukmės laikotarpiu 11a/11b/11c Skolos vertybiniai popieriai, kurių pradinis terminas yra iki vienerių metų imtinai/nuo vienerių metų ir iki dvejų metų imtinai/nuo dvejų metų Šie straipsniai kiekvienai terminų grupei apima: a) PFĮ išleistus perleidžiamuosius skolos vertybinius popierius, kurių pradinis terminas yra iki vienerių metų imtinai/nuo vienerių metų ir iki dvejų metų imtinai/nuo dvejų metų; ir b) Skolos vertybinių popierių, kurių pradinis terminas yra iki vienerių metų imtinai/nuo vienerių metų ir iki dvejų metų imtinai/nuo dvejų metų, forma PFĮ išleistą subordinuotąją skolą 11d Iš jų iki dvejų metų termino ir mažesnės nei 100 % nominalios kapitalo garantijos skolos vertybiniai popieriai PFĮ išleistos mišrios priemonės, kurių pradinis terminas yra iki dvejų metų ir kurių sutartinė išpirkimo vertė emisijos valiuta termino pabaigoje gali būti mažesnė už pradžioje investuotą sumą dėl to, kad jas sudaro skolos ir išvestinių finansinių priemonių derinys. 12. Kapitalas ir atsargos Atskaitomybės sistemoje šią kategoriją sudaro sumos, atsirandančios iš akcininkams arba kitiems savininkams atskaitingųjų agentų išleidžiamo akcinio kapitalo, išreiškiančio turėtojo nuosavybės teises į PFĮ ir apskritai teisę gauti dalį jos pelno ir dalį nuosavų lėšų likvidavimo atveju. Taip pat įtraukiamas pelnas (nuostoliai), įrašytas į pelno (nuostolių) ataskaitą, lėšos, atsirandančios iš akcininkams nepaskirstytojo pelno arba lėšų, kuriuos atskaitingieji agentai atideda numatomiems tikėtiniems mokėjimams ir įsipareigojimams ateityje. Išsamiai ši kategorija iš esmės apimtų: a) padidintą akcinį kapitalą, įskaitant akcijų priedus; b) pelną (nuostolius), įrašytus į pelno (nuostolių) ataskaitą; c) pajamas ir išlaidas, pripažįstamas nuosavybės priemonėse tiesiogiai; d) lėšas, atsirandančias iš akcininkams nepaskirstytojo pelno; e) specialiuosius ir bendruosius atidėjinius paskoloms, vertybiniams popieriams ir kitų rūšių turtui, pvz., išmokoms vertės sumažėjimui ir paskolų nuostoliams (gali būti apskaitomi pagal apskaitos taisykles 13. Likę įsipareigojimai Straipsnis „likę įsipareigojimai“ yra likęs balanso įsipareigojimų dalies straipsnis, apibrėžiamas kaip „kitur neįtraukti įsipareigojimai“. NCB gali reikalauti teikti duomenis apie į šį straipsnį įtrauktas konkrečias subpozicijas. Likę įsipareigojimai gali apimti: a) išvestinių finansinių priemonių pozicijas bendrosiomis neigiamomis rinkos vertėmis Statistikos tikslais čia įtraukiamos išvestinės finansinės priemonės, kurias būtina įrašyti balanse ir kurios pateikiamos atskiru „iš jų“ straipsniu, paskirstant jas pagal sektorius (PFĮ/ne PFĮ) ir geografiškai (vidaus/euro zonos, išskyrus vidaus/likusio pasaulio sektoriaus); b) pagal laikinuosius straipsnius mokėtinas bendrąsias sumas Laikinieji straipsniai – tai PFĮ balanse laikomi likučiai, kurie nėra apskaitomi klientų vardu, tačiau yra susiję su klientų lėšomis, pvz., investicijoms, pervedimui arba atsiskaitymui numatytos lėšos; c) pagal tranzitinius straipsnius mokėtinas bendrąsias sumas Tranzitiniuose straipsniuose nurodomos lėšos, paprastai priklausančios klientams, kurios yra perdavimo iš vienos PFĮ į kitą procese. Straipsniai apima kredito pervedimus, kurie buvo debetuoti iš klientų sąskaitų, ir kitus straipsnius, pagal kuriuos atskaitingasis agentas dar neatliko atitinkamo mokėjimo; d) sukauptas mokėtinas paskolų palūkanas Pagal bendrąjį kaupiamosios apskaitos principą mokėtinos paskolų palūkanos turi būti įrašomos balanse jų susikaupimo momentu, t. y. kaupiamuoju pagrindu, o ne tuo metu, kai jos faktiškai sumokamos, t. y. grynųjų pinigų pagrindu. Sukauptos paskolų palūkanos bendrąja verte klasifikuojamos kategorijoje „likę įsipareigojimai“. Sukauptos palūkanos neįtraukiamos į indėlį, su kuriuo jos susijusios, ir pateiktinos atskiru „iš jų“ straipsniu; e) sukauptas išleistų skolos vertybinių popierių palūkanas; f) mokėtinus dividendus; mokėtinas sumas, nesusijusias su pagrindine PFĮ veikla, pvz., tiekėjams, mokesčiams, darbo užmokesčiui, socialinėms įmokoms mokėtinos sumos; g) atidėjinius, išreiškiančius įsipareigojimus trečiųjų šalių atžvilgiu, pvz., pensijos ir dividendai; h) privalomuosius įnašus pagal išvestinių finansinių priemonių sutartis Privalomieji įnašai pagal išvestinių finansinių priemonių sutartis paprastai klasifikuojami kaip „indėlių įsipareigojimai“ (žr. 9 kategoriją). Dėl sudėtingos dabartinės rinkos praktikos gali būti sunku nustatyti tuos privalomuosius įnašus, kuriuos tikrai reikia grąžinti, kadangi toje pačioje sąskaitoje neatskiriamai laikomi skirtingų rūšių privalomieji įnašai, arba tuos privalomuosius įnašus, kurie suteikia PFĮ išteklių perskolinimui. Tokiais atvejais šiuos privalomuosius įnašus, atsižvelgiant į nacionalinę praktiką, galima klasifikuoti straipsnyje „likę įsipareigojimai“ arba kaip „indėlių įsipareigojimus“; i) grynosios sumos, mokėtinos pagal būsimus atsiskaitymus už sandorius vertybiniais popieriais arba užsienio valiutos keitimo operacijas „Likę įsipareigojimai“ gali neapimti beveik visų finansinių priemonių, kurios yra išreikštos finansinių įsipareigojimų (įtrauktų į kitus balanso straipsnius) forma, finansinių priemonių, kurios nėra išreikštos finansinių įsipareigojimų forma, pavyzdžiui, garantijų, įsipareigojimų, administruojamų ir patikos paskolų (įrašytų nebalansiniuose straipsniuose), ir nefinansinių įsipareigojimų, pavyzdžiui, kapitalo straipsnių įsipareigojimų dalyje (įtrauktų į straipsnį „kapitalas ir atsargos“).