KOMISIJOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 517/2011

2011 m. gegužės 25 d.

kuriuo dėl Bendrijos tikslo mažinti tam tikrų salmonelių serotipų paplitimą tarp Gallus gallus rūšies vištų dedeklių įgyvendinamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2160/2003 ir iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 2160/2003 ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 200/2010

(Tekstas svarbus EEE)

EUROPOS KOMISIJA,

atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,

atsižvelgdama į 2003 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2160/2003 dėl salmonelių ir kitų nurodytų zoonozių sukėlėjų per maistą kontrolės (1), ypač į jo 4 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą ir 13 straipsnio 1 dalį,

kadangi:

2010 m. kovo 10 d. Komisijos prašymu mokslininkų grupė biologinio pavojaus klausimais parengė mokslinę nuomonę dėl naujo tikslo mažinti salmonelių paplitimą tarp Gallus gallus vištų dedeklių nustatymo kiekybinio poveikio visuomenės sveikatai vertinimo (5) . Ataskaitoje padaryta išvada, kad Salmonella enteritidis – lengviausiai vertikaliai tarp naminių paukščių plintantis zoonozes sukeliantis salmonelių serotipas. Be to, joje padaryta išvada, kad dėl vištoms dedeklėms taikomų Sąjungos kontrolės priemonių pagerėjo produkcinių paukščių populiacijų salmonelių infekcijų kontrolė ir sumažėjo dėl naminių paukščių žmonių sveikatai kylančių pavojų.

PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:

1 straipsnis

Tikslas

1. Reglamento (EB) Nr. 2160/2003 4 straipsnio 1 dalyje nurodytas Sąjungos tikslas – mažinti Salmonella enteritidis ir Salmonella typhimurium paplitimą tarp suaugusių Gallus gallus rūšies vištų dedeklių (toliau – Sąjungos tikslas) – yra:

Sąjungos tikslas pasiekiamas kasmet remiantis ankstesnių metų stebėsenos duomenimis. Nustatant 2011 m. tikslą, remiamasi 2010 m. rezultatais, pagrįstais pagal Reglamento (EB) Nr. 1168/2006 1 straipsnį vykdytos stebėsenos duomenimis.

Į Sąjungos tikslą įtraukiami monofazinių Salmonella typhimurium padermių serotipai, kurių antigeninė formulė 1,4,[5],12:i:-.

2. Tyrimo sistema, kuri yra būtina patikrinti, kaip siekiama Sąjungos tikslo, išdėstyta priede (toliau – tyrimo sistema).

2 straipsnis

Sąjungos tikslo peržiūra

Komisija peržiūri Sąjungos tikslą, atsižvelgdama į informaciją, surinktą taikant tyrimo sistemą ir kriterijus, nustatytus Reglamento (EB) Nr. 2160/2003 4 straipsnio 6 dalies c punkte.

3 straipsnis

Reglamento (EB) Nr. 2160/2003 pakeitimai

Reglamento (EB) Nr. 2160/2003 II priedo C dalyje įterpiama šis pastraipa:

4 straipsnis

Reglamento (ES) Nr. 200/2010 pakeitimas

1 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa pakeičiama taip:

5 straipsnis

Reglamento (EB) Nr. 1168/2006 panaikinimas

Reglamentas (EB) Nr. 1168/2006 panaikinamas.

Nuorodos į Reglamentą (EB) Nr. 1168/2006 laikomos nuorodomis į šį reglamentą.

6 straipsnis

Įsigaliojimas ir taikymas

Šis reglamentas įsigalioja trečiąją dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

(1) OL L 325, 2003 12 12, p. 1.

(2) OL L 211, 2006 8 1, p. 4.

(3) OL L 325, 2003 12 12, p. 31.

(4) EMST leidinys (2010 m.); 8(1):1496.

(5) EMST leidinys (2010 m.), 8 (4):1546.

(6) EMST leidinys (2010 m.); 8(10):1826.

(7) OL L 61, 2010 3 11, p. 1.

(8) OL L 155, 2009 6 18, p. 30.

(9) OL L 309, 2010 11 25, p. 18.

PRIEDAS

1 straipsnio 2 dalyje nurodyta tyrimo sistema, skirta įvertinti, ar pasiektas Sąjungos tikslas sumažinti Salmonella enteritidis ir Salmonella typhimurium tarp suaugusių Gallus gallus rūšies vištų dedeklių

1. MĖGINIŲ ĖMIMO SISTEMA

Mėginiai imami iš visų suaugusių Gallus gallus rūšies vištų dedeklių pulkų (toliau – dedeklių pulkai), taikant Reglamento (EB) Nr. 2160/2003 5 straipsnyje numatytas nacionalines kontrolės programas.

2. DEDEKLIŲ PULKŲ STEBĖSENA

2.1. Mėginių ėmimo dažnumas ir statusas

Dedeklių pulkų mėginiai imami maisto tvarkymo subjekto (toliau – subjektas) iniciatyva, be to, juos ima kompetentinga institucija.

Mėginiai subjekto iniciatyva imami ne rečiau kaip kartą per penkiolika savaičių. Pirmą kartą imami 24 +/– 2 savaičių amžiaus dedeklių pulkų mėginiai.

Kompetentinga institucija mėginius ima bent jau:

a) kartą per metus iš vieno ūkio vieno pulko, kurį sudaro ne mažiau kaip 1 000 paukščių;

b) iš 24 +/– 2 savaičių amžiaus dedeklių pulko, laikomo pastatuose, kuriuose prieš tai buvo laikomas atitinkamomis salmonelėmis užsikrėtęs pulkas;

c) bet kokiu atveju kilus įtarimui dėl salmonelių infekcijos, kai per maistą plintančių ligų protrūkiai tiriami pagal Direktyvos 2003/99/EB 8 straipsnį, arba bet kokiu atveju, jei kompetentinga institucija mano, kad tai reikalinga, ir taiko mėginių ėmimo procedūrą, nustatytą Reglamento (EB) Nr. 2160/2003 II priedo D dalies 4 dalies b punkte;

d) iš visų kitų ūkyje laikomų dedeklių pulkų, jei viename ūkio dedeklių pulke buvo aptikta Salmonella enteritidis arba Salmonella typhimurium;

e) tais atvejais, kai kompetentinga institucija mano, kad tai reikalinga.

Maisto tvarkymo subjekto iniciatyva atliekamas mėginių ėmimas gali būti pakeistas kompetentingos institucijos atliekamu mėginių ėmimu.

2.2. Mėginių ėmimo procedūra

Kad būtų užtikrinamas kuo didesnis tyrimų tikslumas ir tinkamas mėginių ėmimo procedūros taikymas, kompetentinga institucija arba maisto tvarkymo subjektas užtikrina, kad mėginius imtų parengti asmenys.

2.2.1. Maisto tvarkymo subjektų imami mėginiai

a) jei pulkai laikomi narveliuose, imami du po 150 gramų sveriantys natūraliai susikaupusių išmatų mėginiai, kurie imami nuo visų vištidėje esančių konvejerių arba grandyklių po mėšlo šalinimo sistemos paleidimo; tačiau jeigu narveliai išdėstyti pakopomis ir grandyklių arba konvejerių nėra, du po 150 gramų sveriančius sumaišytų šviežių išmatų mėginius būtina paimti iš 60 skirtingų vietų, esančių po narveliais mėšlo duobėse.

b) Tvartuose arba patalpose, kuriose paukščiai laikomi laisvai, reikia turėti dvi poras antbačių arba kojinių. Naudojami antbačiai turi pakankamai gerai sugerti drėgmę. Antbačių paviršius turi būti sudrėkintas tinkamais skiedikliais. Mėginiai turi būti imami vaikštant po paukštidę, pasirinkus tokį maršrutą, kad būtų paimtas reprezentatyvus mėginys iš visų paukštidės ar atitinkamo sektoriaus vietų. Tai apima prišiukšlintas ir nešvarias vietas, jei jose saugu vaikščioti. Mėginiai turi būti paimami iš visų atskirų vištidės aptvarų. Paėmus mėginius pasirinktame sektoriuje, antbačiai atsargiai nuaunami, kad nenukristų prilipusios medžiagos.

2.2.2. Kompetentingos institucijos imami mėginiai

Be 2.2.1 punkte nurodytų mėginių, bent vienas mėginys turi būti paimtas taikant mėginių ėmimo procedūrą. Imami kiti mėginiai, kad būtų užtikrintas reprezentatyvus mėginių ėmimas, jei to reikia platintojui arba dėl pulko dydžio.

Tuo atveju, kai mėginiai imami pagal 2.1 dalies b, c, d ir e punktus, kompetentinga institucija dėl tikrumo atlieka tolesnius patikrinimus, t. y. laboratorinius tyrimus ir (arba) dokumentų patikrinimus, reikalingus užtikrinti, kad pulkuose naudojamos antimikrobinės medžiagos neturėjo įtakos salmonelių tarp paukščių patikrinimų rezultatams.

Kai Salmonella enteritidis ir Salmonella typhimurium neaptinkama, tačiau aptinkama antimikrobinių medžiagų arba nustatomas inhibitorinis poveikis bakterijų augimui, Bendrijos tikslu dedeklių pulkas laikomas užsikrėtusiu.

Kompetentinga institucija gali nuspręsti leisti vieną išmatų mėginį arba vieną antbačių porą pakeisti 100 g dulkių, surinktų iš kelių viso pastato vietų nuo akivaizdžiai dulkėmis padengtų paviršių, mėginiu. Kitas būdas – vietoj to dulkėms iš kelių viso pastato vietų surinkti gali būti naudojama viena ar kelios sudrėkintos šluostės, kurių bendras paviršiaus plotas bent 900 cm2, užtikrinant, kad kiekviena šluostė būtų gerai padengta dulkėmis iš visų pusių.

Kompetentinga institucija gali nuspręsti padidinti minimalų mėginių skaičių, kad užtikrintų reprezentatyvų mėginių ėmimą kiekvienu konkrečiu atveju atliekant epidemiologinių parametrų vertinimą, t. y. biologinio saugumo sąlygas, pulko pasiskirstymą ar dydį arba kitas svarbias sąlygas.

3. MĖGINIŲ TYRIMAS

3.1. Mėginių vežimas ir paruošimas

Pageidautina, kad mėginiai per 24 valandas nuo jų paėmimo, jei įmanoma, būtų išsiunčiami greituoju paštu arba per kurjerį į Reglamento (EB) Nr. 2160/2003 11 ir 12 straipsniuose nurodytas laboratorijas. Mėginių neišsiuntus per 24 valandas, jie saugomi šaldytuve. Mėginiai gali būti vežami aplinkos temperatūroje, jeigu vengiama per didelės šilumos (t. y. virš 25 °C) arba saulės poveikio. Laboratorijoje mėginiai laikomi šaldytuve iki tyrimo, kuris turi būti pradėtas per 48 valandas nuo jų gavimo ir per 4 dienas nuo mėginio paėmimo.

Kai mėginius ima kompetentingos institucijos, daromi atskiri mėginių nuo antbačių ir dulkių mėginių ruošiniai arba dulkių mėginių nuo šluosčių ruošiniai, o maisto tvarkymo subjektų imami skirtingų tipų mėginiai gali būti tiriami atliekant vieną tyrimą.

3.1.1. Antbačių ir šluosčių mėginiai

a) Dvi poros antbačių (arba kojinių) arba dulkių ėmikliai atsargiai išpakuojami, kad nenukristų prilipusios išmatos, imami kartu ir dedami į 225 ml buferinio peptono vandens (BPV), iš anksto pašildyto iki kambario temperatūros, arba 225 ml skiediklio įpilama tiesiai į laboratorijos gautą talpyklą su dviem poromis antbačių. Antbačiai ir (arba) kojinės arba šluostės visiškai panardinami į BPV, kad aplink mėginį susidarytų pakankamai laisvo skysčio ir salmonelės galėtų judėti tolyn nuo mėginio, be to, prireikus būtų galima įpilti daugiau BPV.

b) Mėginys pamaišomas, kad visas permirktų, o kultūra toliau tiriama taikant 3.2 punkte nurodytą aptikimo metodą.

3.1.2. Kiti išmatų ir dulkių mėginiai

a) Visi išmatų mėginiai surenkami į vieną vietą ir gerai sumaišomi; iš šio bendro mėginio kultūrai paimamas 25 gramų antrinis mėginys.

b) 25 gramų antrinis mėginys (arba 50 ml suspensijos, kurioje yra 25 gramai pirminio mėginio) panardinamas į 225 ml BPV, iš anksto pašildyto iki kambario temperatūros.

c) Mėginio kultūra toliau tiriama taikant 3.2 punkte nurodytą aptikimo metodą.

Jei yra suderinti ISO standartai dėl atitinkamų mėginių paruošimo salmonelėms aptikti, jie taikomi ir pakeičia 3.1.1 ir 3.1.2 punktuose nustatytus mėginių paruošimo metodus.

3.2. Aptikimo metodas

Salmonelės aptinkamos pagal Tarptautinės standartizacijos organizacijos standarto EN/ISO 6579–2002/Amd1:2007 1 pakeitimą „Maisto ir pašarų mikrobiologiniai tyrimai – horizontalus metodas Salmonella spp aptikti. – 1 pakeitimas. D priedas. Salmonella spp. aptikimas gyvūnų išmatose ir pirminio gamybos etapo aplinkos mėginiuose“.

Po inkubacijos mėginiai BPV nekratomi, nemaišomi ir kitaip nejudinami.

3.3. Serotipo nustatymas

Nuo kiekvieno kompetentingos institucijos paimto teigiamo mėginio atskiriamas bent vienas izoliatas pagal Kaufmann-White-LeMinor sistemą. Turi būti nustatytas bent maisto tvarkymo subjektų paimtų izoliatų Salmonella enteritidis ir Salmonella typhimurium serotipas.

3.4. Kiti metodai

Tiriant maisto tvarkymo subjekto iniciatyva paimtus mėginius, vietoj šio priedo 3.1, 3.2 ir 3.3 punktuose nustatytų mėginių paruošimo metodų, aptikimo metodų ir serotipo nustatymo gali būti taikomi kiti metodai, jei jie patvirtinti pagal naujausią EN/ISO 16140 standarto versiją.

3.5. Atsparumo antimikrobinėms medžiagoms tyrimas

Izoliatų atsparumas antimikrobinėms medžiagoms tiriamas pagal Komisijos sprendimo 2007/407/EB (1) 2 straipsnį.

3.6. Padermių saugojimas

Kompetentinga institucija užtikrina, kad dėl fagotipo nustatymo arba jautrumo antimikrobinėms medžiagoms tyrimo ateityje turi būti užtikrinta, kad atliekant oficialią kontrolę imant mėginius būtų išsaugoma bent viena atskirta atitinkamų salmonelių serotipų padermė iš kiekvienos paukštidės per metus, taikant įprastinius kultūrų rinkimo metodus, kuriais bent dvejiems metams užtikrinamas padermių vientisumas.

Kompetentingai institucijai nusprendus, maisto tvarkymo subjekto iniciatyva paimti izoliatai taip pat saugojami tuo pačiu tikslu.

4. REZULTATAI IR ATASKAITŲ TEIKIMAS

4.1. Siekiant užtikrinti Sąjungos tikslo įgyvendinimą, dedeklių pulkas laikomas užsikrėtusiu, jei:

a) jei viename ar keliuose iš pulko paimtų mėginių aptinkami atitinkami salmonelių serotipai (ne vakcinos padermės), net jeigu atitinkami salmonelių serotipai nustatyti tik dulkių mėginyje ar dulkių ėmiklyje, arba

b) pulke nustatoma, kad yra antimikrobinių medžiagų arba bakterijų dauginimąsi slopinantis poveikis.

Ši taisyklė netaikoma ypatingais atvejais, aprašytais Reglamento (EB) Nr. 2160/2003 II priedo D dalies 4 dalyje, kai pradinis teigiamas salmonelių tyrimo rezultatas nepatvirtinamas atitinkama mėginių ėmimo procedūra.

4.2. Užsikrėtęs dedeklių pulkas skaičiuojamas tik vieną kartą, nepriklausomai nuo to:

a) kaip dažnai atitinkamas salmonelių serotipas buvo nustatomas šiame pulke per gamybos laikotarpį; arba

b) ar pulkų mėginiai buvo imami maisto tvarkymo subjekto iniciatyva, ar juos ėmė kompetentinga institucija.

Tačiau jei gamybos laikotarpiu mėginiai buvo imami kelis kartus per dvejus kalendorinius metus, kiekvienų metų rezultatai teikiami atskirai.

4.3. Ataskaitoje teikiama ši informacija:

a) bent kartą per ataskaitinius metus tirtų suaugusių dedeklių pulkų bendras skaičius;

b) tyrimų rezultatai, kuriuose nurodoma: i) bet kokiu salmonelių serotipu užsikrėtusių dedeklių pulkų bendras skaičius valstybėje narėje; ii) dedeklių pulkų, kurių Salmonella enteritidis ir Salmonella typhimurium tyrimų rezultatai bent kartą buvo teigiami, skaičius; iii) kiekvienu atitinkamu salmonelių serotipu arba nenustatyto tipo salmonelėmis (nenustatyto ar neturinčio serotipo izoliatais) užsikrėtusių dedeklių pulkų skaičius;

c) rezultatų paaiškinimas, visų pirma ypatingais atvejais arba iš esmės pasikeitus tirtų pulkų skaičiui ir (arba) nustačius užsikrėtusius pulkus.

Rezultatai ir bet kokia papildoma svarbi informacija pateikiama tendencijų ir šaltinių ataskaitoje, nurodytoje Direktyvos 2003/99/EB 9 straipsnio 1 dalyje.

(1) OL L 153, 2007 6 14, p. 26.