(3)

Suomijos atveju ESRV grėsmių vertinime pabrėžiama tai: a. Nustatyta, kad pagrindinė grėsmė, susijusi su Suomijos gyvenamosios paskirties nekilnojamuoju turtu, yra jau didelis ir vis didėjantis namų ūkių įsiskolinimo lygis. Šiuo metu Suomijos įsiskolinimo ir pajamų santykio lygis yra pasiekęs istorines aukštumas ir viršija Sąjungos vidurkį. Taip yra dėl to, kad namų ūkių pajamų augimas buvo nuslopintas, nors tuo pačiu metu namų ūkiai ir toliau kaupė skolą. Be to, skola yra sukoncentruota sąlyginai mažoje labai įsiskolinusių namų ūkių grupėje. Šie namų ūkiai būtų ypač pažeidžiami dėl nepalankių ekonominių sąlygų arba pokyčių gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto rinkoje. Be to, paskolos su kintamosiomis palūkanomis yra dažniausiai suteikiamos Suomijos hipotekos rinkoje, todėl namų ūkiai patiria palūkanų normų riziką. b. Paskutiniais metais labai nusistovėjo namų ūkių skolinimas ir namų ūkių tendencijos, ir tai rodo pokytį, kuris tam tikra apimtimi sušvelnina nustatytą riziką finansiniam stabilumui. Be to, Suomijos namų ūkiams įprasta amortizuoti jų hipotekos skolą, todėl likusių hipotekų vidutinis paskolos ir turto vertės santykis yra gerokai žemesnis nei naujų paskolų. c. Šiuo metu, gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto kainos rodikliai, pavyzdžiui, kainos ir pajamų bei kainos ir nuomos rodikliai yra arti savo ilgalaikių vidurkių, todėl galima manyti, kad nėra akivaizdžių įrodymų, kad gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto kainos būtų pervertintos. Tačiau, atsižvelgus į silpnas dabartines Suomijos ekonomikos perspektyvas, yra rizika, kad esant ekonominiam sukrėtimui, gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto kainos smuktų. 2016 m. liepą Suomijos teisės aktuose buvo nustatyta paskolos ir turto vertės santykio riba naujoms būsto paskoloms, kad būtų užtikrinta būtina įkaito apimtis naujoms hipotekos paskoloms, kuri būtų naudinga, jei kainos sumažėtų. d. Suomijos bankai turi didelius hipotekos portfelius su žemesniais nei kitų Europos bankų rizikos koeficientais. Be to, Suomijos bankai aktyviai naudoja rinka grįstą finansavimą, kuris pasirodė esąs mažiau stabilus finansavimo šaltinis finansinio nestabilumo laikotarpiais. Šios grėsmės susideda iš didelės koncentracijos Suomijos bankų sistemoje ir jos dydžio, palyginus su visos ekonomikos dydžiu. Be to, kadangi Šiaurės Baltijos regiono bankai tarpusavyje susiję, dėl sunkumų, susijusių su gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto nepalankiomis aplinkybėmis bet kurioje iš regiono šalių, tarp bankų sistemų galėtų tarptautiniu mastu išplisti reikšmingas neigiamas poveikis. Tačiau Suomijos bankai yra tarp tų Sąjungos bankų, kurių kapitalizacija yra didžiausia ir kapitalo kokybė aukšta. Atsižvelgiant į apskritai didelius Suomijos bankų mokumo koeficientus, taip pat į Suomijos institucijų nustatytus kapitalo rezervus, atrodo, kad tiesioginiam gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto sukrėtimui bankų sistema yra atspari. e. Ekonominio arba finansinio sukrėtimo, pavyzdžiui, nedarbo išaugimo ir (arba) pajamų augimo sumažėjimo atveju gali pasireikšti tam tikra pirmiau minėta rizika, kai kuriems itin įsiskolinusiems namų ūkiams gali būti sunkiau apmokėti savo skolas ir gali išaugti nevykdomi hipotekos įsipareigojimai, kurie lemtų tiesioginius bankų kredito nuostolius, ypač nusmukus gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto kainoms. Be to, jei atsiranda nepalankios ekonomikai aplinkybės, susiję neigiami namų ūkių pajamų ir turto poveikiai gali sustiprinti pirminį sukrėtimą, dar sustiprindami neigiamą tiesioginį ir netiesioginį poveikį finansiniam stabilumui (pavyzdžiui, jei namų ūkiai turi sumažinti vartojimą tam, kad apmokėtų savo hipotekos paskolas). f. ESRV atkreipia dėmesį į Suomijos įgyvendintas su gyvenamosios paskirties nekilnojamuoju turtu susijusias politikos priemones, įskaitant laipsnišką galimybės iš hipotekos palūkanų mokėjimų atskaičiuoti mokesčius panaikinimą, paskolos ir turto vertės santykio ribą naujoms hipotekos paskoloms, planuojamas iniciatyvas stiprinti hipotekos pozicijų kapitalo pakankamumo reikalavimus bei ankstyvą kapitalo rezervų nustatymą (taip pat specialius reikalavimus sistemiškai svarbiems bankams). Nors šios politikos priemonės yra tinkamos atsižvelgiant į gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto grėsmių pobūdį Suomijoje, jos gali būti nepakankamos visapusiškai jas nuslopinti. Tačiau turėtų būti pažymėta, kad Suomijos institucijos neturi teisinių įgaliojimų įgyvendinti kitų susijusių makroprudencinių priemonių, pavyzdžiui paskolos ir pajamų, įsiskolinimo ir pajamų arba įsiskolinimo padengimo ir pajamų santykių ribų, kurios galėtų būti naudojamos pažaboti tolesnį namų ūkių įsiskolinimo augimą,