LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 317/45

KOMISIJOS SPRENDIMAS (ES) 2017/2112

2017 m. kovo 6 d.

Priemonės / Pagalbos schemos / Valstybės pagalbos SA.38454 – 2015/C (ex 2015/N), kurią Vengrija planuoja įgyvendinti siekdama paremti dviejų naujų branduolinių reaktorių įrengimą Pakšo II atominėje elektrinėje

(pranešta dokumentu C(2017) 1486)

(Tekstas autentiškas tik anglų kalba)

(Tekstas svarbus EEE)

EUROPOS KOMISIJA,

atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 108 straipsnio 2 dalies pirmą pastraipą,

atsižvelgdama į Europos ekonominės erdvės susitarimą, ypač į jo 62 straipsnio 1 dalies a punktą,

paprašiusi suinteresuotųjų šalių pateikti pastabas (1) ir atsižvelgdama į šias pastabas,

kadangi:

1. PROCEDŪRA

(1) Remdamasi straipsniais žiniasklaidoje ir neoficialiai susisiekusi su Vengrijos valdžios institucijomis, 2014 m. kovo 13 d. Komisija pradėjo preliminarų tyrimą dėl galimos valstybės pagalbos statant Pakšo II atominę elektrinę, bylos Nr. SA.38454 (2014/CP).

(2) Kelis kartus pasikeitus informacija ir po kelių oficialių susitikimų 2015 m. gegužės 22 d. Vengrijos valdžios institucijos pranešė apie teisinio saugumo priemonę ir pažymėjo, kad valstybės pagalbos, kaip tai suprantama pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau – SESV) 107 straipsnį, projektui neskirta.

(3) 2015 m. gegužės 22 d. raštu Vengrija Komisijai pranešė apie priemonę, pagal kurią skiriama lėšų dviejų naujų branduolinių reaktorių įrengimui Pakšo II atominėje elektrinėje.

(4) 2015 m. lapkričio 23 d. raštu Komisija informavo Vengriją apie sprendimą dėl pagalbos pradėti SESV 108 straipsnio 2 dalyje nustatytą procedūrą (toliau – sprendimas pradėti procedūrą). Tas Komisijos sprendimas pradėti procedūrą buvo paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (2). Komisija paprašė suinteresuotųjų šalių pateikti nuomonę.

(5) Vengrija pateikė savo pastabas dėl sprendimo pradėti procedūrą 2016 m. sausio 29 d.

(6) Suinteresuotosios šalys atsiuntė Komisijai savo pastabas. Pastabas Komisija persiuntė Vengrijai ir davė jai galimybę pateikti savo nuomonę apie tas pastabas. Ji pateikė pastabas 2016 m. balandžio 7 d. raštu.

(7) Vėliau Vengrija teikė informaciją 2016 m. balandžio 21 d., gegužės 27 d., birželio 9 d., birželio 16 d. ir liepos 28 d., taip pat 2017 m. sausio 16 d. ir vasario 20 d.

(8) 2016 m. rugsėjo 12 d. Vengrijos valdžios institucijos atsisakė kalbos reikalavimo ir sutiko, kad sprendimas būtų priimtas ir autentiškas anglų kalba.

2. IŠSAMUS PRIEMONĖS APRAŠYMAS

2.1. PROJEKTO APIBŪDINIMAS

(9) Priemonę sudaro dviejų naujų branduolinių reaktorių (5 ir 6 blokų) įrengimas Vengrijoje ir jų statybą visiškai finansuoja Vengrijos valstybė subjekto „Paks II“ („MVM Paks II Nuclear Power Plant Development Private Company Limited by Shares“), kuri bus naujųjų reaktorių savininkė ir juos eksploatuos, naudai.

(10) 2014 m. sausio 14 d. Rusijos Federacija ir Vengrija sudarė tarpvyriausybinį susitarimą dėl branduolinės programos (3). Remdamosi tuo tarpvyriausybiniu susitarimu abi šalys bendradarbiauja vykdant veikiančios Pakšo atominės elektrinės techninę priežiūrą ir ją plėtojant. Tai apima dviejų naujųjų 5 ir 6 blokų su VVER tipo reaktoriais (vandens-vandens energetiniais reaktoriais) kiekviename bloke esant bent 1 000 MW (4) įrengtajai galiai projektavimu, statyba, eksploatacijos pradžia ir nutraukimu, be jau veikiančių 1–4 energetinių blokų. Eksploatuojant 5 ir 6 blokus ketinama kompensuoti pajėgumų sumažėjimą nutraukus 1–4 blokų (iš viso 2 000 MW) eksploatavimą. Vengrija pažymėjo, kad 1–4 blokai veiks iki atitinkamai 2032, 2034, 2036 ir 2037 m. pabaigos nenumatant galimybės pratęsti jų eksploatavimo laiką.

(11) Remdamosi tarpvyriausybiniu susitarimu (5) ir Rusija, ir Vengrija turėtų paskirti po vieną patyrusią valstybės valdomą ir kontroliuojamą įstaigą, kuri finansiniu ir techniniu požiūriu atsakytų už savo kaip projekto rangovės ir vadovės įsipareigojimų vykdymą.

(12) Rusija paskyrė akcinę bendrovę „Nizhny Novgorod Engineering Company Atomenergoproekt“ (toliau – AB NIAEP) dviem naujiems reaktoriams (5 ir 6 blokams) pastatyti, o Vengrija paskyrė įmonę „MVM Paks II Nuclear Power Plant Development Private Company Limited by Shares“ (1) (toliau – „Paks II“) jiems valdyti ir eksploatuoti.

(13) Tarpvyriausybiniame susitarime nustatytos bendrosios dviejų šalių teisės ir pareigos branduolinio bendradarbiavimo srityje, bet jo įgyvendinimas turi būti išsamiai apibūdintas atskiruose susitarimuose, vadinamuose įgyvendinimo susitarimais (6): a) dviejų naujų VVER 1200 (V491) tipo 5 ir 6 blokų inžinerijos, viešųjų pirkimų ir statybos Pakšo aikštelėje sutartis, vadinama IVPS sutartimi; b) sutartis, kurioje nustatytos bendradarbiavimo eksploatuojant naujuosius reaktorius ir atliekant jų techninę priežiūrą sąlygos, vadinama ETP sutartimi; c) susitarimas dėl kuro tiekimo ir panaudoto branduolinio kuro tvarkymo sąlygų.

(14) 2014 m. gruodžio 9 d. AB NIAEP ir „Paks II“ sudarė IVPS sutartį, kurioje nustatyta, kad du naujieji 5 ir 6 blokai turi pradėti veikti atitinkamai 2025 ir 2026 m.

(15) Be to, Rusija papildomai įsipareigojo suteikti Vengrijai valstybinę paskolą, kad ši finansuotų „Paks II“ plėtojimą. Tai paskolai taikomas tarpvyriausybinis susitarimas dėl finansavimo (7) numatant 10 mlrd. EUR atnaujinamojo kredito priemonę, kurią galima panaudoti tik Pakšo II atominės elektrinės 5 ir 6 blokams projektuoti, statyti ir pradėti eksploatuoti. Vengrija pasinaudos ta atnaujinamojo kredito priemone, kad tiesiogiai finansuotų investicijas į „Paks II“, būtinas naujiesiems 5 ir 6 blokams projektuoti, statyti ir pradėti eksploatuoti, kaip numatyta tarpvyriausybiniame susitarime dėl finansavimo. Be tarpvyriausybinio susitarimo dėl finansavimo, Vengrija iš savo biudžeto papildomai skirs iki 2,5 mlrd. EUR investicijoms į „Paks II“ finansuoti.

(16) Be 15 konstatuojamojoje dalyje nurodytos paramos investicijoms, Vengrija neketina skirti jokios kitos finansinės paramos „Paks II“, kai bus pastatyti 5 ir 6 energetiniai blokai. Naujieji blokai veiks rinkos sąlygomis nenustatant jokios fiksuotos įplaukų sumos arba garantuotosios kainos. Vengrija mano, kad šiame etape „Paks II“ nėra būtina tiesiogiai skolintis lėšų.

2.2. PRIEMONĖS TIKSLAS

(17) Kaip paaiškinta sprendime pradėti procedūrą, Pakšo atominė elektrinė yra vienintelė Vengrijoje veikianti branduolinė jėgainė. 100 proc. jos akcijų priklauso valstybės įmonei, kuri prekiauja elektra ir gamina energija, „Magyar Villamos Művek Zártkörűen Működő Részvénytársaság“ (toliau – „MVM Group“) (8). Bendroji keturių blokų įrengtoji galia yra 2000 MW, kiekviename įdiegtos rusiškos technologijos (VVER-440/V213). Blokų eksploatavimas bus laipsniškai nutrauktas iki 2037 m. [žr. 10 konstatuojamąją dalį].

(18) Branduolinė elektros gamyba Vengrijoje atlieka strategiškai svarbų vaidmenį šalies energijos rūšių derinyje, nes maždaug 50 proc. viso šalyje pagaminamo elektros kiekio pagamina keturi Pakšo atominėje elektrinėje veikiantys reaktoriai (9).

(19) Atsižvelgdama į šiuos tikslus: — išlaikyti pagrįstą nacionalinių išteklių dalį ir — sumažinti Vengrijos priklausomumą nuo importo, kartu laikantis nacionalinės klimato politikos, vyriausybė paprašė „MVM Group“ išnagrinėti galimybes padidinti elektros gamybą atominėse elektrinėse. „MVM Group“ parengė galimybių studiją, kurioje nagrinėjamas naujos atominės elektrinės, kurią būtų galima integruoti į elektros sistemą ir kuri būtų eksploatuojama ekonomiškai ir saugiai tausojant aplinką, įgyvendinimas ir finansavimas. Remdamasi 2008 m. „MVM Group“ pateikta galimybių studija vyriausybė pasiūlė projektą Vengrijos parlamentui, kuris leido pradėti parengiamuosius darbus siekiant Pakšo aikštelėje įrengti naujus atominės elektrinės blokus (10). Tai buvo pagrįsta skaičiavimais, iš kurių buvo matyti, kad iki 2025 m. uždarius pasenusiais jėgaines būtų prarasta 6 000 MW iš bendrosios 8 000–9 000 MW įrengtosios galios. Tos jėgainės turėjo būti iš dalies pakeistos išplėtus Pakšo atominę elektrinę.

(20) 2011 m. įgyvendinta Nacionalinė energetikos strategija iki 2030 m. (11) Toje strategijoje daugiausia dėmesio skiriama branduolinės energijos, iškastinio kuro ir atsinaujinančių energijos šaltinių derinio scenarijui Vengrijoje. Vengrijos perdavimo sistemos operatorius (toliau – PSO), MAVIR, prognozuoja, kad, atsižvelgiant į ateities poreikius ir veikiančių šios kartos pajėgumų eksploatavimo nutraukimą, iki 2026 m. Vengrijai prireiks 5,3 GW naujų gamybos pajėgumų, o iki 2031 m. – šiek tiek daugiau nei 7 GW (12). MAVIR taip pat prognozuoja, kad 2025–2030 m. bus uždaryti beveik visi šiuo metu veikiantys anglių gamybos įrenginiai ir kad Vengrijos dujų įrenginių įrengtoji galia sumažės maždaug 1 GW, kaip matyti 2017 m. sausio 16 d. Vengrijos pateiktoje 1 lentelėje. Vengrija paaiškino, kad prognozuojant 7 GW naujų pajėgumų poreikį MAVIR studijoje neatsižvelgiama į jokį importuojamą kiekį arba naują įrengtąją galią. 1 lentelė Numatomas laipsniškas šalies įrengtosios galios pajėgumų eksploatavimo nutraukimas iki 2031 m. (ΜW) Existing Phase-out Nuclear 2 000 Coal 1 292 1 222 Natural gas 3 084 960 Oil 410 Intermittent renewables/weather-dependent 455 100 Other renewables 259 123 Other non-renewables 844 836 Sum 8 344 3 241 Šaltinis: Vengrijos valdžios institucijos (MAVIR).

(21) Vengrija ir Rusija pasirašė tarpvyriausybinį susitarimą siekdamos Pakšo aikštelėje įrengti naujus pajėgumus. Vengrija paaiškino, kad energijos rūšių derinyje palikdama branduolinę energiją ji galėtų patenkinti poreikį pakeisti pajėgumus, kurių eksploatacija laipsniškai nutraukta, įrengti naujus pajėgumus ir pasiekti šalies tikslą, susijusį su Sąjungos klimato tikslais (ypač su numatomu išmetamo CO2 kiekio mažinimu).

2.3. NAUJŲJŲ BLOKŲ (TECHNOLOGIJŲ, KURIOS BUS NAUDOJAMOS) APRAŠYMAS

(22) Naujuosiuose Pakšo II atominės elektrinės 5 ir 6 blokuose bus įrengta VVER 1200 (V491) technologija ir pažangesni III+ kartos reaktoriai. Vengrija aiškina, kad blokų, kurie bus įrengti Pakšo II elektrinėje, techninės specifikacijos tokios, kad palyginti su veikiančiais Pakšo atominės elektrinės blokais, be didesnės saugos, atsiras svarbių pranašumų, kaip antai didesnis našumas ir ekonomiškesnė eksploatacija.

(23) Be gerokai didesnės įrengtosios galios VVER 1200 (V491), taip pat bus didelis numatomos eksploatacinio laikotarpio trukmės skirtumas (60 metų VVER 1200 blokų atveju palyginti su 30 metų veikiančių Pakšo atominės elektrinės blokų atveju) ir didesnis manevringumas, kurį užtikrinus bus galima kiekvieno bloko galią tam tikrose ribose reguliuoti atsižvelgiant į tinklo apkrovą.

(24) Mažesnis kuro suvartojimas eksploatuojant naujuosius blokus taip pat atspindi pastaraisiais metais padarytą technologijų pažangą. Vietoj dabartinio 12 mėnesių kuro ciklo naujieji blokai gali būti eksploatuojami pagal 18 mėnesių ciklą. Tai reiškia, kad naujuosius blokus reikės rečiau uždaryti kasmet kurui pakrauti į reaktorius ir kasmet elektrinė vidutiniškai galės veikti ilgiau ir neprarasti gamybos laiko.

(25) Iš techninių specifikacijų taip pat matyti, kad galios tankis, kuris bus užtikrintas naudojant naujas kuro rinkles, bus gerokai didesnis nei šiuo metu naudojamų kuro rinklių. Tai savo ruožtu reiškia, kad galima pasiekti didesnę gamybos apimtį kuro masės vienetui ir taip gali būti pagerinti ekonominiai elektrinės rodikliai.

2.4. PAGALBOS GAVĖJAS

(26) Kaip paaiškinta sprendimo pradėti procedūrą 2.3 skirsnyje, priemonės pagalbos gavėja yra įmonė „Paks II“, kurios savininkė šiuo metu yra Vengrijos valstybė. Akcininkų teisės priklauso ministro pirmininko kabinetui. „Paks II“ bus 5 ir 6 blokų reaktorių, už kuriuos sumokės Vengrijos valstybė, savininkė ir juos eksploatuos.

(27) Sprendimo pradėti procedūrą 19 konstatuojamojoje dalyje paaiškinama, kaip „Paks II“ akcijos, kurios iš pradžių priklausė „MVM Group“, buvo perleistos Vengrijos valstybei (13). Remiantis 2016 m. sausio 30 d. Vengrijos pateikta informacija, perleidžiant akcijas pirkimo kaina buvo 10,156 mlrd. HUF, t. y. maždaug 33 mln. EUR.

2.5. PROJEKTO FINANSAVIMO STRUKTŪRA IR TEISĖS IR PAREIGOS PAGAL IVPS SUTARTĮ

2.5.1. TARPVYRIAUSYBINIS SUSITARIMAS DĖL FINANSAVIMO

(28) Pagal tarpvyriausybinį susitarimą dėl finansavimo (14) Rusija suteikė Vengrijai valstybės paskolą – 10 mlrd. EUR atnaujinamojo kredito priemonę – 5 ir 6 energetinių blokų įrengimui Pakšo atominėje elektrinėje finansuoti. Paskolos palūkanų norma yra 3,95–4,95 proc. (15) Paskola skirta tų naujųjų energetinių blokų projektavimui, statybai ir eksploatavimo pradžiai.

(29) Pagal tarpvyriausybinį susitarimą dėl finansavimo Vengrija turi finansuoti 80 proc. IVPS sutarties vertės, kurią sudaro darbų vykdymo, paslaugų teikimo ir įrangos pristatymo sąnaudos, naudodama paskolą, o 20 proc. IVPS sutarties vertės padengia pati Vengrija (žr. 15 konstatuojamąją dalį). Vengrija turi panaudoti paskolą iki 2025 m.

(30) Vengrija turi grąžinti paskolą per 21 metus nuo kovo 15 d. arba rugsėjo 15 d. pradėjus eksploatuoti abu naujuosius 5 ir 6 atominės elektrinės blokus, bet ne vėliau nei 2026 m. kovo 15 d. (16)

(31) Mokėjimai pagal tarpvyriausybinį susitarimą dėl finansavimo gali būti vykdomi tik Vengrijos nacionalinio vystymosi ministerijos prašymu ir gavus Rusijos finansų ministerijos pritarimą.

2.5.2. IVPS SUTARTIS

(32) Pagal IVPS sutartį AB NIAEP turi patiekti du reaktorius, kaip numatyta išsamiose techninėse specifikacijose, iki sutartų datų ir už sutartą vienkartinę kainą ([…] (*1) mlrd. EUR). Laikoma, kad visos anksčiau neapibrėžtos sąnaudos, įtrauktos į šią kainą […] (17).

(33) Sutartyje numatyta, kad tam tikromis aplinkybėmis mokami delspinigiai (18), […].

(34) […]

(35) […]

2.5.3. VALSTYBĖS IR PAGALBOS GAVĖJOS SANTYKIAI

(36) Iš pradžių Vengrija numatė, kad „Paks II“ 100 proc. išliks „MVM Hungarian Electricity Ltd.“, kuri pati priklauso Vengrijos valstybei ir savivaldybėms, patronuojamąja įmone. Nuo 2014 m. lapkričio mėn. „Paks II“ nebėra „MVM Hungarian Electricity Ltd.“ patronuojamoji įmonė arba „MVM Group“ dalis, bet 100 proc. jos akcijų tiesiogiai priklauso valstybei ir ji šiuo metu neturi jokių teisinių santykių su „MVM Group“.

(37) Kalbant apie „Paks II“ veiklą, visų pirma, elektros pardavimo srityje, Vengrija pažymėjo, kad nėra ir kol kas nenumatoma jokio atskiro elektros energijos pirkimo susitarimo su konkrečiu tiekėju. Vengrijos valdžios institucijos numato, kad „Paks II“ pagaminta elektros energija būtų parduodama rinkoje ir elektros vartotojams laikantis pagal įprastinę rinkos praktiką sudaromų bazinės apkrovos elektros energijos pardavimo susitarimų. Vengrijos valdžios institucijų teigimu, „Paks II“ kaip bazinės apkrovos gamintoja per numatomą ilgą eksploatacinį laikotarpį kainų nediktuos, o prie jų prisitaikys, panašiai kaip Europoje veikiantys branduolinės energijos gamintojai.

(38) „Paks II“ bus Pakšo II atominės elektrinės savininkė ir statant du reaktorius visą jos kapitalą finansuos Vengrijos valstybė. Vengrijos valdžios institucijos mano, kad šiame etape „Paks II“ nereikia tiesiogiai skolintis lėšų.

(39) Vengrija neperves Pakšo II atominės elektrinės pirkimo kainos lėšų į „Paks II“ sąskaitas. Didžiąją dalį tų lėšų saugos Rusijos „Vnešekonombank“. Kiekvieno įgyvendintu laikomo etapo pabaigoje „Paks II“ pateiks „Vnešekonombank“ prašymą sumokėti 80 proc. mokėtinos sumos tiesiogiai AB NIAEP. Ji taip pat pateiks prašymą Vengrijos valstybės skolų valdymo agentūrai sumokėti likusius 20 proc.

(40) Kiti „Paks II“ lėšų poreikiai per statybos etapą bus tenkinami panaudojant iš Vengrijos valstybės biudžeto finansuojamą kapitalą. Pirminė per statybos etapą skirta suma bus iki […] mlrd. EUR (12,5 mlrd. EUR, skirtų atominės elektrinės projektui pagal tarpvyriausybinį susitarimą, ir faktinės Pakšo II atominės elektrinės pirkimo kainos, kuri yra […] mlrd. EUR, skirtumas). Vengrijos nuomone, tai viršutinė valstybės išteklių riba, kurią galima nustatyti statant Pakšo II atominę elektrinę, bent jau neatliekant paskesnio vertinimo. Tačiau, jeigu kapitalo reikalavimai tą sumą viršys, Vengrija tvirtina, kad investuos daugiau, jeigu atlikus vertinimą bus patvirtinta, kad tokios investicijos būtų ekonomiškai pagrįstos.

(41) Vengrija teigia, kad atlikus jautrumo analizę dėl galimų papildomų sąnaudų, kurias „Paks II“ galėtų patirti per statybos etapą, padaryta išvada, jog tam, kad numatoma VGN sumažėtų 1 proc., įmonės sąnaudas reikėtų padauginti iš 10. Taigi Vengrija tikisi, kad sąnaudų padidėjimo poveikis nebus didelis.

2.6. VENGRIJOS ELEKTROS RINKA

2.6.1. VENGRIJOS ELEKTROS RINKOS APIBŪDINIMAS

(42) Dabartinė Vengrijos elektros rinkos struktūra susiformavo maždaug 1995 m., kai buvo privatizuota dauguma didelių elektrinių ir komunalinių paslaugų teikėjų ir paskirstymo bendrovių. Valstybė išlaiko dominuojančią padėtį šiame sektoriuje per valstybei priklausančią vertikaliosios integracijos energetikos įmonę „MVM Group“.

(43) 20 konstatuojamojoje dalyje nurodytame MAVIR tyrime paaiškinama, kad nuo 2014 m. bendras vidaus suvartojimas padidėjo 2,7 proc. ir 2015 m. pasiekė 43,75 TWh. Tas skaičius apima 30,06 TWh vidaus gamybą, kuri sudarė 68,72 proc. bendro elektros suvartojimo (žr. 1 pav.). Importo apimtis siekė 13,69 TWh, t. y. 31,28 proc. bendro suvartojimo. Valstybei priklausanti „MVM Group“ kaip gamintoja turi didelę rinkos dalį, nes jos pagrindinis gamybos įrenginys, Pakšo atominė elektrinė, 2015 m. pagamino 52,67 proc. šalyje pagaminamo elektros kiekio, kaip parodyta Figure 1. Matros elektrinė yra lignitu kūrenama jėgainė, kurios pagrindinė savininkė yra „RWE Power AG“ (50,92 proc.), o „MVM Group“ taip pat priklauso 26,15 proc. jos akcijų. Kitos didesnės (többi nagyerőmű) ir mažesnės (kiserőművek) elektrinės atlieka nedidelį vaidmenį bendroje elektros gamybos struktūroje Vengrijos rinkoje. Be to, „MVM Group“ vertikaliosios integracijos didmeninės prekybos įmonė „MVM Partner“ užima dominuojančią padėtį didmeninėje elektros rinkoje (19). 1 pav. Bendro elektros suvartojimo struktūra Vengrijoje 2015 m. Šaltinis: Vidutinės trukmės laikotarpio ir ilgalaikė Vengrijos elektros sistemos gamybos įrenginių plėtra (MAVIR, 2016 m.) ( 20 ). 2 pav. Bendroji vidaus elektros gamyba Vengrijoje 2015 m. Šaltinis: Vidutinės trukmės laikotarpio ir ilgalaikė Vengrijos elektros sistemos gamybos įrenginių plėtra (MAVIR, 2016 m.).

(44) Vengrijoje daugiausia didmeninės prekybos sandorių sudaroma pagal dvišalius elektros pirkimo susitarimus (EPS), pagal kuriuos gamintojai sutinka parduoti minimalų iš anksto nustatytą kiekį didmeniniams prekiautojams, o prekiautojai privalo įsigyti minimalų kiekį. EPS dažniausiai sudaromi remiantis Europos prekybos energija federacijos nustatytais standartais.

(45) „Hungarian Power Exchange Company Ltd.“ (HUPX) pradėjo veiklą 2010 m. liepos mėn. kaip PSO MAVIR patronuojamoji įmonė. Ji siūlo kitos paros prekybos sandorius ir fizinius ateities sandorius. Kitos paros prekyba prasideda kasdien 11 val. ir vyksta pagal kiekvieną valandą teikiamus pardavimo ir pirkimo pasiūlymus kitai dienai. Prekyba baigiasi vėliausiai 11 val. 40 min. Fiziniai ateities sandoriai gali būti sudaromi prieš keturias savaites, prieš tris mėnesius, prieš keturis ketvirčius ir prieš trejus metus. Tokiems sandoriams nustatomos prekybos dienos ir pardavimo ir pirkimo pasiūlymai teikiami tam tikro laikotarpio ribose. Nuo 2016 m. kovo mėn. HUPX vienos dienos rinkoje galima prekiauti 15 minučių produktais ir vienos valandos blokais. Be organizuotų kitos paros rinkų ir vienos dienos rinkų, HUPX yra sudariusi bendradarbiavimo susitarimus su dviem maklerių įmonėmis, kurios teikia bendrų klientų nebiržinių sandorių pateikimo biržos tarpuskaitai paslaugą.

(46) Be kitos paros aukcionų, kurių HUPX neorganizuoja, elektra taip pat prekiaujama ES įsisteigusiose biržose ar nebiržinėse platformose ir sudarant tiesioginius dvišalius sandorius (žr. 44 konstatuojamąją dalį).

(47) Kaip matyti iš 1 pav. 43 konstatuojamojoje dalyje, Vengrija yra grynoji elektros importuotoja, importuojanti apie 30 proc. Vengrijoje suvartojamos elektros. Kaip parodyta 3 pav., didmeninė elektros kaina Vengrijoje yra didžiausia sujungtame kaimyniniame regione (t. y. išskyrus Lenkiją ar Slovėniją). 3 pav. Vidutinės mėnesinės kitos paros bazinės apkrovos kainos VRE regione (įskaitant Vengriją) ir Vokietijoje (2010–2016 m.) Šaltinis: Europos Komisija.

(48) Iš trumpalaikės bazinės apkrovos kainų prognozės šiam regionui matyti tokią pat tendenciją, t. y. kad Vengrijos bazinės apkrovos kainos bus didžiausios regione (žr. 4 pav.). 4 pav. Bazinės apkrovos ateities kainos regione 2017 m. sausio–birželio mėn. Šaltinis: Europos Komisija (remiantis Vidurio Europos elektros energijos biržos paskelbtais duomenimis).

(49) Šalis tinkamai sujungta su kaimyninėmis valstybėmis: 2014 m. elektros tinklų sujungimo pajėgumai sudarė 30 proc. ir viršijo 2020 m. tikslą (21). 2014 m. pradėjo veikti Čekijos, Slovakijos, Vengrijos ir Rumunijos rinkų jungtis, tad HUPX likvidumas padidėjo, o kainų nepastovumas sumažėjo. 5 pav. apibendrinti 2014 m. elektros energijos mainų su kaimyninėmis šalimis duomenys. 5 pav. Vengrijos ir kaimyninių šalių elektros energijos mainai Šaltinis: Vengrijos elektros sistemų duomenys (MAVIR, 2014 m.).

2.6.2. NUMATOMOS VENGRIJOS ELEKTROS RINKOS RAIDOS APIBŪDINIMAS

(50) Remiantis 20 konstatuojamojoje dalyje nurodytu tyrimu, kurį parengė MAVIR (22), beveik visus anglių gamybos įrenginių eksploatavimas bus nutrauktas 2025–2030 m., o Vengrijos dujinių įrenginių įrengtoji galia sumažės 1 GW. Palyginti su didžiausios apkrovos augimo įverčiais, tikimasi, kad turimi vidaus elektros gamintojų gamybos pajėgumai iki 2021 m. taps mažesni nei didžiausioji apkrova. Todėl, PSO vertinimu, iki 2026 m. Vengrijos rinkai reikės bent 5,3 GW papildomų naujų elektros gamybos pajėgumų ir šiek tiek daugiau nei 7 GW iki prognozės laikotarpio pabaigos 2031 m. Toliau esančiame 6 pav. parodyta, kad, be didėjančios didžiausiosios apkrovos, reikės gana didelės įrengtosios galios. 2017 m. sausio 16 d. pastabose Vengrija paaiškino, kad reikia užtikrinti tam tikrą likusių pajėgumų lygį, atitinkantį standartinę ENTSO-E tinklo PSO sektoriaus praktiką. Likę pajėgumai – tai patikimų turimų vidaus pajėgumų, šalies gamybos pajėgumų ir didžiausiosios apkrovos ir sistemos paslaugų rezervo skirtumas. Likę pajėgumai – tai sistemoje likusi nacionalinių gamybos pajėgumų dalis, skirta padengti bet kokį numatytą eksportą, netikėtą apkrovos pokytį, sistemos paslaugų rezervą ir neplanuotus atjungimus atskaitos taške. 6 pav. Papildomų pajėgumų poreikis Vengrijos elektros energijos sektoriuje Šaltinis: Vidutinės trukmės laikotarpio ir ilgalaikė Vengrijos elektros sistemos gamybos įrenginių plėtra (MAVIR, 2016 m.). „Csúcsterhelés“ stands for „Peak Load“.

(51) Vengrija pažymi, kad, nepaisant palyginti didelio naujų gamybos pajėgumų poreikio, „Platts Powervision“ duomenys suponuoja, kad faktiškai įrengiami palyginti nedideli nauji pajėgumai, kaip parodyta 2 lentelėje. Vengrija taip pat tvirtina, kad, remiantis „Platt“ duomenimis, 44 MW energijos gavimo iš atliekų jėgainė yra vienintelė šiuo metu Vengrijoje statoma elektrinė. Toliau Vengrija paaiškina, kad esama investuotojų planų statyti didesnes (dujomis kūrenamas) jėgaines, bet nė vienas iš tų projektų negali būti laikomas patvirtintu, nes investuotojai dar nepatyrė reikšmingų neatgautinų išlaidų, kaip antai statybos išlaidų, kurios prilygtų įsipareigojimui faktiškai vykdyti projektą. 2 lentelė Nauji pajėgumai, kuriuos numatoma statyti Vengrijos elektros energijos sektoriuje Plant Plant Type Primary Fuel Nameplate MW Online Year Status Dunaujvaros Chp Waste Biomass 44 2016 Under Constr Szeged Ccgt CC/Cogen Natural Gas 460 2017 Advan Develop Szeged Ccgt CC/Cogen Natural Gas 460 2017 Advan Develop Csepel III CC/Cogen Natural Gas 430 2018 Advan Develop Tolna Wind Wind 260 2018 Early Develop Gyor Region Wind Wind 300 2019 Early Develop Szazhalombatta — Dunai Refinery CC Natural Gas 860 2020 Advan Develop Almasfuzito Coal Coal Generic 435 2020 Proposed Source: Platts Powervision, data accurate as of September 2015.

2.7. PAGRINDAS PRADĖTI PROCEDŪRĄ

(52) 2015 m. gegužės mėn. teisiniam saugumui užtikrinti Vengrija pranešė Komisijai apie savo planus investuoti į dviejų naujų branduolinių reaktorių statybą Pakšo aikštelėje ir pareiškė, kad taikant nagrinėjamą priemonę nebuvo skirta jokios valstybės pagalbos, nes valstybė veikia kaip pagrįsto pelno siekianti rinkos investuotoja. Sprendime pradėti procedūrą, remdamasi šiuo metu turima informacija, Komisija išreiškė susirūpinimą, kad nagrinėjama priemonė yra valstybės pagalba, kaip tai suprantama pagal SESV 107 straipsnį. Visų pirma, Komisija išreiškė rimtų abejonių, ar dėl nagrinėjamos priemonės „Paks II“ suteikiamas atrankusis pranašumas, nes per pranešimo laikotarpį Vengrija neneigė, jog esama kitų valstybės pagalbos elementų.

(53) Abejonės susijusios su rezultatu, gautu pritaikius rinkos ekonomikos investuotojo principo (REIP) kriterijų, pagal kurį vertinama, ar rinkos investuotojas būtų investavęs į projektą tomis pačiomis sąlygomis, kaip ir viešasis investuotojas, tuo metu, kai buvo priimtas sprendimas padaryti viešąją investiciją (23). REIP kriterijus pripažintas ir teismo praktikoje (24).

(54) Formaliu požiūriu taikant REIP kriterijų siekiama patvirtinti, ar tikėtina investicijos vidaus grąžos norma (VGN) būtų didesnė nei grynai rinka grindžiamas lyginamasis rodiklis – projekto, į kurį ketinama investuoti, vidutinė svertinė kapitalo kaina (VSKK) (25). Nors, Vengrijos vertinimu, projekto VGN būtų didesnė nei grynai rinka grindžiamas lyginamasis rodiklis VSKK, Komisija išreiškė abejonių, ar reikėtų daryti išvadą, jog VSKK būtų didesnė.

(55) Atsižvelgdama į abejones dėl valstybės pagalbos buvimo, Komisija toliau nagrinėjo, ar galimas valstybės pagalbos priemones būtų galima laikyti suderinamomis su vidaus rinka. Tačiau, atsižvelgiant į tai, kad Vengrijos valdžios institucijos mano, jog nagrinėjama priemonė nėra valstybės pagalba, preliminariajame etape jos nepateikė jokių argumentų, kodėl priemonė būtų suderinama su vidaus rinka. Komisija taip pat išreiškė abejonių, kad priemonė nepatenka į Komisijos komunikato „2014–2020 m. Valstybės pagalbos aplinkos apsaugai ir energetikai gairės“ (26) taikymo sritį, nes tos gairės netaikomos branduolinės energetikos ir radioaktyviųjų atliekų srities priemonėms. Nors Komisija padarė išvadą, kad vertinant priemonę, apie kurią pranešta, nėra taikytinos jokios kitos gairės, ji taip pat nusprendė, kad galėtų pripažinti priemonę tiesiogiai suderinama su SESV 107 straipsnio 3 dalies c punktu, jeigu priemone siekiama įgyvendinti bendros svarbos tikslą, jeigu ta priemonė būtina ir proporcinga ir jeigu teigiamas poveikis įgyvendinus bendrąjį tikslą yra didesnis nei neigiamas poveikis konkurencijai ir prekybai.

(56) Komisija išreiškė abejonių, ar priemonę galima laikyti proporcinga, t. y. ar priemone užtikrinama tik būtiniausia parama investicijoms, kad būtų galima sėkmingai pastatyti papildomus elektros gamybos blokus ir taip įgyvendinti siekiamą bendrąjį tikslą. Pagalbos gavėja gautų gamybos įrenginius nesusidurdama su jokia konkrečia rizika dėl refinansavimo išlaidų, su kuria susidurtų kiti rinkos dalyviai. Komisijai nebuvo pateikta jokių įrodymų, kaip Vengrija užkirstų kelią tokiai pernelyg didelei kompensacijai.

(57) Komisija pabrėžė, kad Vengrijos elektros gamybos rinkai būdinga gana didelė rinkos koncentracija, nes veikianti Pakšo atominė elektrinė gamina apie 50 proc. visos šalies gamybos apimties. Nesant naujų pajėgumų, tikėtina, kad Pakšo atominės elektrinės ir „Paks II“ elektros gamyba užimtų dar didesnę tiekimo rinkos dalį ir tai galėtų turėti iškraipomąjį poveikį Vengrijos elektros rinkai. Vengrija Komisijai nepateikė išsamių įrodymų, kaip ji ir toliau užtikrintų nepriklausomą jau veikiančių ir naujų gamybos įrenginių eksploatavimą.

(58) Galiausiai Komisija pažymėjo, jog dėl Vengrijos elektros rinkos ypatumų „Paks II“ vykdant veiklą didmeninėje rinkoje taip pat gali kilti likvidumo rizika, nes rinkoje bus ribotas tiekimo pasiūlymų skaičius. Priklausomai nuo naujųjų reaktorių pagamintos elektros pardavimo rinkoje būdo, gali pasireikšti gana didelis poveikis likvidumui, atsirasti kliūčių patekti į rinką ir įvairiais rinkos lygmenimis sumažėti konkurenciją. Vengrija nepateikė išsamaus paaiškinimo, kaip „Paks II“ prekiaus elektra ir kaip bus užtikrinamas rinkos likvidumas.

(59) Tad Komisija išreiškė abejonių, kad priemonė galėtų apimti valstybės pagalbą, kaip tai suprantama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.

(60) Nesant pakankamų įrodymų, Komisija taip pat negalėjo padaryti jokios išvados dėl bet kokios tokios priemonės suderinamumo su vidaus rinka pagal 107 straipsnio 3 dalies c punktą. Be to, remdamasi sprendime pradėti procedūrą iškeltomis abejonėmis ir atsižvelgdama į tai, kad tuo metu Vengrija nebuvo pateikusi argumentų dėl suderinamumo, Komisija apsvarstė tam tikrus nuogąstavimus dėl konkurencijos iškraipymo ir galimybes, kad parama „Paks II“ gali būti pernelyg didelė.

(61) Kalbant apie 56 konstatuojamojoje dalyje išdėstytas abejones dėl proporcingumo, Komisija išnagrinėjo, ar gavusi pagalbą „Paks II“ galėtų reinvestuoti bet kokį pelną, kuris nėra išmokamas valstybei kaip dividendai, kad plėtotų arba įsigytų papildomų gamybos įrenginių ir taip sustiprintų savo padėtį rinkoje.

(62) Kalbant apie 56 konstatuojamojoje dalyje nurodytas abejones dėl proporcingumo, Komisija taip pat išnagrinėjo Vengrijos planuojamą dividendų politiką, visų pirma, ar pagal ją valstybė reikalautų dividendų (savo nuožiūra, priklausomai nuo „Paks II“ gaunamo pelno) arba paliktų pelną „Paks II“. Komisija susirūpinusi, kad „Paks II“ galėtų panaudoti pelną ir jį reinvestuoti į papildomų gamybos įrenginių plėtojimą ar įsigijimą ir taip dar labiau iškreipti konkurenciją.

(63) Kaip pažymėta 57 konstatuojamojoje dalyje, dėl gana didelio koncentracijos lygio Vengrijos elektros gamybos rinkoje ir atsižvelgdama į tai, kad veikianti Pakšo atominė elektrinė („MVM Group“) pagamina maždaug 50 proc. šalies gamybos apimties, Komisija susirūpinusi, ar Pakšo atominė elektrinė ir „Paks II“ būtų atskiros ir galėtų būti laikomos nepriklausomomis ir nesusijusiomis. Fakto, kad šiuo metu „Paks II“ teisiškai nepriklauso nuo „MVM Group“, Komisijai nepakako, nes per pranešimo laikotarpį ji negavo jokios informacijos, ar Pakšo atominė elektrinė ir „Paks II“ ir toliau vykdys teisiniu ir struktūriniu požiūriu savarankišką veiklą. Tokie paaiškinimai, atrodo, būtini, kad tolesnio rinkos koncentracijos didėjimo rizika būtų kuo mažesnė.

(64) Be to, kaip paaiškinta 2.6 skirsnyje, Vengrijos didmeniniame elektros energijos sektoriuje sandoriai dažniausiai sudaromi pagal dvišalius EPS ir Vengrijos elektros energijos biržoje (HUPX) dar nepasiektas pakankamas likvidumo lygis. Kadangi Vengrijos pranešime neišvardyti numatomi „Paks II“ gaminamos elektros pardavimo būdai, Komisija išnagrinėjo „Paks II“ poveikį dabartiniams Vengrijos likvidumo lygiams didmeniniame elektros energijos sektoriuje.

(65) Kalbant apie 58 konstatuojamojoje dalyje išdėstytas abejones dėl rinkos likvidumo, Komisija norėjo užtikrinti, kad rinkoje būtų didelė tiekimo pasiūlymų įvairovė, visų pirma atsižvelgdama į dominuojančią „MVM Partner“ padėtį didmeninėje elektros rinkoje (27). Komisija susirūpinusi, kad likvidumo lygiams galėtų būti padarytas didelis poveikis ir kad konkurentų vartotojų rinkoje išlaidos galėtų padidėti apribojus jų konkurencines galimybes naudotis svarbiais gamybos ištekliais (išteklių apribojimas). Taip galėtų nutikti, jeigu „Paks II“ gaminama elektra būtų parduodama daugiausia pagal ilgalaikes sutartis tik tam tikriems tiekėjams, taip nukreipiant „Paks II“ įtaką gamybos rinkoje į mažmeninę rinką.

(66) Taigi Komisija bandė gauti papildomos informacijos apie „Paks II“ išėjimo galios prekybos strategiją sutelkiant dėmesį į tai, ar būtų taikomas įprastų rinkos sąlygų principas elektrą siūlant biržoje arba kitoje skaidrioje prekybos platformoje.

3. VENGRIJOS VYRIAUSYBĖS POZICIJA

3.1. VENGRIJOS POZICIJA DĖL PAGALBOS BUVIMO

3.1.1. EKONOMINIS PRANAŠUMAS

(67) Pranešime Vengrija teigia, kad investicijos nėra valstybės pagalba, kaip tai suprantama pagal SESV 107 straipsnį, nes jas darant „Paks II“. Vengrija pagrindžia tą teiginį pažymėdama, kad investicijos į „Paks II“ atitinka REIP kriterijų (žr. 53 ir 54 konstatuojamąsias dalis).

(68) Visų pirma, Vengrija tvirtina, kad REIP kriterijus patenkinamas dviem būdais (28). Pirma, nustatyta, kad projekto VSKK yra mažesnė nei jo VGN. Antra, teigiama, kad bendros išlygintos elektros gamybos sąnaudos (LCOE) gana mažos, kad branduolinė energetika būtų konkurencinga palyginti su kitomis gamybos technologijomis ir esant vyraujančioms elektros kainoms būtų užtikrinama pakankama grąža (29).

(69) Siekdama pagrįsti savo nuomonę Vengrija pateikė toliau išvardytus tyrimus ir patvirtinamuosius dokumentus: a) Rinkos ekonomikos investuotojo principu grindžiama analizė (toliau – REIP tyrimas, 2015 m. vasario 18 d.); b) Pakšo II atominės elektrinės projekto ekonominė analizė (toliau – ekonominis tyrimas, 2015 m. spalio 8 d.) (30); c) Raštai už valstybės pagalbos klausimus atsakingam generalinio direktoriaus pavaduotojui, kuriais atsakoma į preliminarią Komisijos analizę (aiškinamieji raštai) — Pirmasis raštas (toliau – pirmasis aiškinamasis raštas, 2015 m. spalio 16 d.), — Antrasis raštas (toliau – antrasis aiškinamasis raštas, 2015 m. spalio 29 d.); d) Pastabos dėl sprendimo pradėti procedūrą (atsiliepimas į sprendimą pradėti procedūrą) — Raštas už valstybės pagalbos klausimus atsakingam generalinio direktoriaus pavaduotojui 2015 m. gruodžio 3 d. Komisijai paskelbus sprendimą pradėti procedūrą (toliau – raštas dėl sprendimo pradėti procedūrą), — 2016 m. sausio 29 d. Vengrijos Komisijai pateikta pastaba (toliau – pastaba dėl sprendimo pradėti procedūrą); e) 2016 m. balandžio 7 d. Vengrijos vyriausybės atsiliepimas į trečiųjų šalių pastabas dėl sprendimo pradėti procedūrą dėl valstybės pagalbos (toliau – atsiliepimas į trečiųjų šalių pastabas); f) 2016 m. balandžio 21 d. atsiliepimas į 2016 m. kovo 18 d. prašymą pateikti informaciją (toliau – paskesni paaiškinimai).

(70) Be to, Vengrijos vyriausybė taip pat pateikė finansinį modelį, pagal kurį apskaičiuoti projekto VGN skaičiai. Komisija gavo dvi modelio versijas: a) 2015 m. kovo 16 d. pirminę versiją (toliau – preliminarusis finansinis modelis); b) 2015 m. spalio 16 d. galutinę versiją (toliau – finansinis modelis).

(71) Išskyrus paskesnius paaiškinimus, 69 konstatuojamojoje dalyje išvardyti dokumentai susiję su VSKK ir VGN apskaičiavimu, nors jų išsamumas skiriasi. Projekto VGN apskaičiuojama pagal finansinį modelį (31). LCOE metodas nagrinėjamas ekonominiame tyrime ir paskesniuose paaiškinimuose (žr. 69 konstatuojamąją dalį).

(72) Kalbant apie Vengrijos atliktą analizę, 69c–69f konstatuojamosiose dalyse išvardytuose dokumentuose pateikti įvairūs atnaujinti REIP tyrimo ir vėliau ekonominio tyrimo skaičiai. Visų pirma, kai kurių atnaujintų duomenų data yra vėlesnė nei IVPS sutarties pasirašymo data, t. y. 2014 m. gruodžio 9 d. arba pirminio investavimo sprendimo data.

(73) Sprendime pradėti procedūrą išsamiai įvertinama išsamus Vengrijos pozicija dėl kiekvieno pagrindinio klausimo, paminėto jos pastabose iki sprendimo pradėti procedūrą priėmimo datos (32). Toliau šiame skirsnyje apžvelgiama Vengrijos pozicija pagrindiniais klausimais, kurie buvo iškelti paskelbus sprendimą pradėti procedūrą. Visų pirma, bus atskirai nagrinėjamas VSKK, VGN ir LCOE taikymas.

3.1.1.1. Vengrijos pozicija dėl VSKK

(74) Atsiliepime į sprendimą pradėti procedūrą Vengrija pakartojo anksčiau pateiktose pastabose nurodytą apytikslį 6,2–7,7 proc. VSKK intervalą. Ji taip pat pakartojo savo ankstesnius argumentus, išdėstytus aiškinamuosiuose raštuose, ir pažymėjo, kad Komisija sprendime pradėti procedūrą tų argumentų neįvertino.

3.1.1.2. Vengrijos pozicija dėl VGN

(75) Šiame skirsnyje apžvelgiama Vengrijos pozicija dėl VGN apskaičiavimo naudojant finansinį modelį būsimiems projekto laisvų grynųjų pinigų srautams apskaičiuoti ir jo VGN nustatyti. Pagrindiniai finansinio modelio elementai yra šie: 1) įvairios ilgalaikės elektros kainos prognozės ir 2) įvairios praktinės prielaidos dėl atominės elektrinės.

A) Elektros kainos prognozės

(76) Sprendime pradėti procedūrą apžvelgiamos kainos prognozės, kuriomis vadovaujasi Vengrijos vyriausybė. Atsiliepime į sprendimą pradėti procedūrą Vengrija kritikavo Komisiją, kad ši panaudojo tik vieną kainos prognozės kreivę (remdamasi Tarptautinės energetikos agentūros 2014 m. pasaulio energetikos apžvalga (2014 m. TEA PEA)), kad apskaičiuotų projekto VGN (33). Visų pirma, ji pažymėjo, kad norint įvertinti VGN reikėtų naudoti visas kainos prognozes, pateiktas ekonominiame tyrime.

B) Praktinės prielaidos

(77) Praktines finansinio modelio ir VGN skaičiavimų prielaidas pateikė „Paks II“ techninė grupė. Nors iš pradžių toms praktinėms prielaidoms pagrįsti nebuvo pateikta jokios išsamios informacijos, vėliau Vengrija pateikė bendrąją informaciją apie tas prielaidas atsiliepdama į Komisijos prašymus pateikti informaciją. Šiuo požiūriu svarbus dokumentas yra paskesni paaiškinimai, pateikti atsiliepiant į prašymą pateikti informaciją po sprendimo pradėti procedūrą priėmimo ir trečiųjų šalių pastabos.

C) Projekto VGN

(78) Atsiliepime į sprendimą pradėti procedūrą Vengrija pakartojo ankstesnių skaičiavimų rezultatus: 8,6–12,0 proc. projekto VGN.

(79) Vengrijos atsiliepime į sprendimą pradėti procedūrą kritikuojamas Komisijos atliktas vėlavimo poveikio projekto VGN vertinimas (vėluojant 5 metus – sumažėjimas 0,9 proc.). Tas skaičius buvo apskaičiuotas prognozuojant vėlavimą per eksploatacinį laikotarpį. Tačiau Vengrija tvirtino, kad dėl vėlavimo per statybos laikotarpį projektų VGN galėtų padidėti, jeigu sąnaudos taip pat būtų patiriamos vėliau.

3.1.1.3. Vengrijos pozicija dėl LCOE

(80) Šiame skirsnyje apžvelgiama Vengrijos pozicija dėl „Paks II“ LCOE (34).

A) Ekonominis tyrimas

(81) Ekonominiame tyrime Vengrija tvirtina, kad „Paks II“ LCOE pakankamai mažos, kad ji būtų konkurencinga palyginti su kitomis gamybos technologijomis. Visų pirma, tyrime pateikti trys LCOE įverčiai, susiję su atominės elektrinės projektu Vengrijoje. Pirmasis 70 EUR / MWh įvertis grindžiamas 7 proc. diskonto norma (viršutinė apytikslės VSKK riba, pateikta tame pačiame ekonominiame tyrime), gauta iš bendro 2015 m. EBPO / TEA / NEA leidinio „Prognozuojamos elektros energijos gamybos sąnaudos“ (toliau – 2015 m. EBPO / TEA / NEA tyrimas) (35). Antrasis 50–63 EUR / MWh LCOE įvertis grindžiamas Aszodi ir kt. tyrimu (2014 m.), kuriame taikoma diskonto norma, grindžiama 4–5 proc. Rusijos paskolos palūkanų norma (36). Trečiasis 58–120 EUR / MWh LCOE įvertis (tikrosios 2013 m. kainos) apskaičiuotas atlikus lyginamąją analizę remiantis įvairių tarptautinių agentūrų paskelbtais skaičiais, tad galima nustatyti LCOE intervalą (37). Tyrime daroma išvada, kad Vengrijos atominės elektrinės LCOE yra 50,5–57,4 EUR / MWh (tikrosios 2013 m. kainos), kur dvi galinės vertės apskaičiuotos taikant tame pačiame ekonominiame tyrime nurodytą palūkanų normą, lygią dviem VSKK intervalo galinėms vertėms (6,2 proc. ir 7,0 proc.) (38). Palyginti su būsimosiomis tame pačiame ekonominiame tyrime nurodytomis elektros kainomis, Vengrijos atominės elektrinės projektas tikriausiai gali būti pelningas, tad Vengrija tvirtina, kad privatus investuotojas galėtų pagrįstai susidomėti projektu.

B) Paskesni paaiškinimai

(82) Atsakydama į Komisijos klausimą, kaip 50,5–57,4 EUR / MWh LCOE intervalą galutinėje ekonominio tyrimo išvadoje galima suderinti su 89–94 USD / MWh intervalu EBPO / TEA / NEA tyrime, paskesniuose paaiškinimuose Vengrija paaiškino, kad toks skirtumas atsirado dėl labai skirtingų ekonominiame tyrime ir EBPO / TEA / NEA tyrime naudojamų prielaidų, pvz., dėl atominių elektrinių numanomo galios panaudojimo koeficiento skirtumo (85 proc. ir 92 proc.) ir eksploatacijos pradžios datų skirtumo (2020 m. ir 2025 m.).

3.2. VENGRIJOS POZICIJA DĖL GALIMO PRIEMONĖS SUDERINAMUMO SU VIDAUS RINKA

(83) Nors atsiliepime į sprendimą pradėti procedūrą Vengrija pabrėžė, kad priemonė nėra susijusi su valstybės pagalba, ji pateikė pastabų, kad išsklaidytų Komisijos abejones dėl galimo priemonės suderinamumo su vidaus rinka, išreikštų sprendime pradėti procedūrą, jeigu Komisija padarytų išvadą, jog valstybė pagalba vis dėlto buvo suteikta.

3.2.1. POZICIJA DĖL BENDROS SVARBOS TIKSLO

(84) Atsiliepime į sprendimą pradėti procedūrą Vengrija pateikia kelias su politika susijusias pastabas, kurios, jos nuomone, yra svarbios bendros svarbos tikslui pasiekti, remdamasi: a) Vengrijos energetikos politika; b) Euratomo sutarties (39) tikslais; c) Būsimosios įrengtosios galios skirtumu; d) Energijos šaltinių įvairinimu; e) Priklausomybės nuo iškastinio kuro mažinimu; f) Darbo vietų kūrimu; g) Įperkamumu.

(85) Vengrija pabrėžė, kad remdamasi SESV 194 straipsnio 2 dalimi kiekviena valstybė narė turi suverenią teisę rinktis savo energijos rūšių derinį, ir padarė nuorodą į savo 2030 m. nacionalinę energetikos strategiją (žr. 20 konstatuojamąją dalį), kurioje apibūdinama šalies vidutinės trukmės laikotarpio energetikos strategija, susijusi su branduolinės energijos, iškastinio kuro ir atsinaujinančių energijos šaltinių deriniu.

(86) Vengrija taip pat daro nuorodą į Euratomo sutarties 2 straipsnio c punktą, kuriame nustatyta, kad Euratomo bendrija palengvina sąlygas investicijoms ir užtikrina pagrindinių įrenginių, reikalingų branduolinės energijos plėtrai Bendrijoje, steigimą. Vengrija pabrėžia, kad Euratomo sutarties nuostatos, privalomos kiekvienai ją pasirašiusiai valstybei narei, turi būti suprantamos kaip bendras Sąjungos tikslas.

(87) Be to, Vengrija aiškina, kad PSO prognozuoja elektros poreikio augimą maždaug 4 proc. iki 2030 m., pirmiausia dėl siūlomos Vengrijos transporto, pramonės ir šildymo sistemų elektrifikacijos. Tame pačiame PSO tyrime daroma išvada, kad daugelis Vengrijoje veikiančių senesnių anglių ir dujų elektrinių sensta ir tikriausiai bus uždarytos iki 2030 m. Tyrime taip pat nustatyta, kad per tą patį laikotarpį pradės veikti labai nedaug naujų įrengtosios galios pajėgumų. Tad prognozuojamas turimų pajėgumų sumažėjimas 32 proc. ir Vengrija teigia, kad Pakšo II elektrinės statyba bus tinkamas tikslinis atsakas į tą numatomą būsimų gamybos pajėgumų spragą.

(88) Be to, Vengrija pabrėžia, kad jis priklausomumas nuo importuojamų dujų yra didesnis nei vidutiniškai 28 ES valstybėse narėse. Daugiau nei 95 proc. Vengrijoje naudojamų dujų importuojama, daugiausia iš Rusijos. Ji tvirtina, kad ne branduolinės energetikos energijos rūšių derinyje Vengrijos priklausomumas nuo naftos ir dujų gerokai padidėtų. Taip nutiktų ypač po laipsniško veikiančių Pakšo atominės elektrinės blokų eksploatacijos nutraukimo, kai kituose papildomuose elektros gamybos įrenginiuose reikėtų naudoti tokių rūšių kurą, kad būtų užpildyta būsimoji bendros nacionalinės įrengtosios galios spraga, kaip apibūdinta 50 konstatuojamojoje dalyje. Taigi Vengrija mano, kad tokia priemone bus prisidėta prie kuro šaltinių įvairovės energijos rūšių derinyje ir šalies energijos tiekimo užtikrinimo.

(89) Vengrija tvirtina, kad projektas padės įgyvendinti 2020 m. Sąjungos tikslus sumažinti šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį, o branduolių dalijimosi medžiagos laikomos mažai anglies dioksido išskiriančiu energijos šaltiniu. Vengrijos valdžios institucijos tvirtina, kad dėl šalies topografinės ir geografinės padėties neįmanoma eksploatuoti vėjo jėgainių atviroje jūroje ar hidroelektrinių. Likusios energijos gamybos iš atsinaujinančių šaltinių alternatyvos yra sausumos vėjo, saulės ir biomasės energija, bet tokių technologijų nepakaktų prognozuojamai būsimųjų pajėgumų spragai užpildyti, kaip pažymėta 50 konstatuojamojoje dalyje, jeigu nebus numatyta gaminti papildomą branduolinę energiją. Taigi Vengrija teigia, kad projektu siekiama priklausomybės nuo iškastinio kuro mažinimo tikslo.

(90) Vengrija valdžios institucijos mano, kad įgyvendinus projektą (vykstant statyboms ir jiems pasibaigus) bus sukurta daug darbo vietų. Tai būtų ypač svarbu atsižvelgiant į Pakšo II atominės elektrinės geografinę padėtį, kuri yra NUTS II regione, o BVP yra mažesnis nei 45 proc. vidutinio ES BVP vienam gyventojui. Pati Vengrija mano, kad įgyvendinus projektą bus siekiama augimo ir darbo vietų kūrimo tikslo įvairiuose sektoriuose.

(91) Galiausiai Vengrija teigia, kad investicijos į naujus gamybos pajėgumus tiesiogiai virs mažesnėmis pramonės ir vartotojų elektros kainomis, o tai atitinka visos ES tikslą užtikrinti paslaugų įperkamumą. Vengrija taip pat teigia, kad įperkamumą patvirtina ir tai, kad eksploatuojant elektrinę „Paks II“ nebus skiriama jokios paramos.

3.2.2. POZICIJA DĖL PRIEMONĖS BŪTINUMO

(92) Turėdama omenyje didėjantį gamybos trūkumą šalyje, Vengrija aiškina, kad reikia daug investuoti į gamybos pajėgumus ir kad tokios investicijos turi būti didesnės nei projektai, kurie statomi ar įgyvendinami šiuo metu.

(93) Dėl šių priežasčių Vengrija kreipėsi į „Nera Economic Consulting“, kad ši įmonė išnagrinėtų Vengrijos ir kaimyninių šalių elektros rinkų plėtrą ir apibūdintų projektui „Paks II“, kai jis pradės veikti, tinkamą rinką (toliau – NERA tyrimas). Tame tyrime daroma prielaida, kad naujųjų 5 ir 6 blokų statyba Pakšo II elektrinėje komerciniu požiūriu galėtų būti geresnis variantas palyginti su investicijomis į kitų rūšių energijos gamybą Vengrijos rinkos sąlygomis, pavyzdžiui, panašios galios pajėgumus naudojant atviro ciklo dujų turbinas (OCGT) ir kombinuotojo ciklo dujų turbinas (CCGT). Vengrija daro išvadą, kad nėra galimo kitokio scenarijaus, kuris atitiktų politikos tikslus.

3.2.3. POZICIJA DĖL PRIEMONĖS PROPORCINGUMO

(94) Vengrija pakartoja, kad tikisi susigrąžinti visas investicijas į Pakšo II atominę elektrinę ir dėl kapitalo vertės padidėjimo, ir iš dividendų.

(95) Be to, 2016 m. liepos 28 d. rašte, tvirtindama, kad projektas nesusijęs su valstybės pagalba ir atitinka REIP kriterijų, Vengrija pateikė papildomą informaciją atsiliepdama į sprendimo pradėti procedūrą 3.3.6 punkte išreikštus nuogąstavimus dėl proporcingumo, jeigu Komisija nustatytų, kad projekte, apie kurį pranešama, būtų naudojama valstybės pagalba.

(96) Savo rašte Vengrija pareiškia, kad „Paks II“ panaudos visą pelną, kurį gaus eksploatuodama Pakšo II atominės elektrinės 5 ir 6 blokus, tik šiais tikslais: a) Projektas „Paks II“, kurį sudaro dviejų naujų Pakšo (Vengrija) atominės elektrinės energetinių 5 ir 6 blokų su VVER reaktoriais sukūrimas, finansavimas, statyba, eksploatacijos pradžia, eksploatacija ir techninė priežiūra, pertvarkymas, atliekų tvarkymas ir eksploatacijos nutraukimas. Pelnas nebus naudojamas investicijoms į veiklą, kuri nepatenka į pirmiau apibūdinto projekto taikymo sritį. b) Pelno išmokėjimas Vengrijos valstybei (pavyzdžiui, mokant dividendus).

(97) Vengrija taip pat patvirtino, kad „Paks II“ neinvestuos (nereinvestuos) į „Paks II“ nuosavų pajėgumų išplėtimą arba eksploatavimo laiko pratęsimą ir papildomų gamybos pajėgumų įrengimą, kai tai nesusiję su Pakšo II atominės elektrinės 5 ir 6 blokų reaktoriais. Jeigu tokios naujos investicijos būtų padarytos, Vengrija praneš apie jas Komisijai pateikdama papildomą prašymą patvirtinti valstybės pagalbą.

3.2.4. POZICIJA DĖL PRIEMONĖS POVEIKIO VIDAUS RINKAI

(98) Vengrijos valdžios institucijos teigia, kad, jeigu pasireikštų koks nors iškraipymo poveikis, jo trukmė neviršytų laikotarpio, per kurį sutaptų Pakšo atominėje elektrinėje veikiančių reaktorių eksploatacijos nutraukimas ir dviejų naujųjų reaktorių eksploatacijos pradžia. Vengrija mano, kad būtų nepagrįsta daryti prielaidą, jog Pakšo atominės elektrinės eksploatacinis laikotarpis galėtų viršyti 50 metų, tad tas sutapimo laikotarpis būtų labai trumpas.

(99) Be to, Vengrijos nuomone, sutapimo laikotarpis yra būtinas ir pagrįstas, atsižvelgiant į tai, kad Pakšo II įrenginiai turi pradėti veikti tuo metu, kai Pakšo atominės elektrinės eksploatavimo laikas artės prie pabaigos, ir į tai, kad kuriant ir pradedant eksploatuoti Pakšo II atominę elektrinę gali būti vėluojama dėl techninio sudėtingumo, būdingo naujos atominės elektrinės eksploatacijos pradžiai, ir dėl išorės veiksnių, kurių šalys negali kontroliuoti (pvz., teisės aktų, saugos reikalavimų, reglamentavimo aplinkos pakeitimų). Vengrija taip pat pareiškė, kad kai kurie blokai, kuriuose įrengtos III ir III+ kartos VVER technologijos, susidūrė arba gali susidurti su vėlavimu palyginti su planuojamu Pakšo II atominės elektrinės statybos laikotarpiu, kaip parodyta toliau 3 lentelėje. 3 lentelė Bendrasis III ir III+ kartos VVER blokų statybos vėlavimas Vieta (šalis) Vėlavimas (metai) Statusas Kudankulam – 1 (Indija) +5,8 baigta Kudankulam – 2 (Indija) +7,0 vyksta Novovoronež II–1 (Rusija) +1,5 baigta Novovoronež II–2 (Rusija) +2,5 vyksta Leningrad II–1 (Rusija) +2,0 vyksta Leningrad II–2 (Rusija) +2,5 vyksta Šaltinis: Vengrijos valdžios institucijos

(100) Be to, Vengrija pabrėžia, kad Pakšo atominę elektrinę ir du naujuosius Pakšo II atominės elektrinės reaktorius valdo ir eksploatuoja atskiri subjektai ir kad „MVM Group“ niekaip nesusijusi su Pakšo II atominės elektrinės projektu arba „Paks II“. Ji taip pat tvirtina, kad, jeigu būtų svarstoma „Paks II“ ir „MVM Group“ koncentracijos galimybė, tokiai koncentracijai būtų taikomos įmonių susijungimo kontrolės taisyklės.

(101) Vengrija tvirtina, kad tai, kad abi įmonės priklauso valstybei, prima facie nereiškia, kad reikia abejoti jų komercine autonomija. Priešingai, galima įrodyti, kad įmonės nepriklauso viena nuo kitos ir kiekviena įmonė turi nepriklausomų sprendimų priėmimo įgaliojimus.

(102) Vengrija pareiškia, kad „MVM Group“ ir „Paks II“ yra nepriklausomos ir tarpusavyje nesusijusios ir pateikia šiuos įrodymus: a) jas valdo skirtingos vyriausybės tarnybos („MVM Group“ – Nacionalinio vystymosi ministerija per „Hungarian National Asset Management Inc.“, o „Paks II“ – ministro pirmininko kabinetas); b) abiejų įmonių valdyboje nėra bendrų direktorių; c) taikomos apsaugos priemonės, kuriomis siekiama užtikrinti, kad tarp įmonių nebūtų keičiamasi komerciniu požiūriu slapta ir konfidencialia informacija; d) kiekvienos įmonės sprendimų priėmimo įgaliojimai yra atskiri.

(103) Vengrija kritikuoja Komisijos išvadą, padarytą sprendime pradėti procedūrą dėl „MVM Group“ rinkos dalies Vengrijos elektros energijos tiekimo rinkoje skaičiavimo. Vengrija tvirtina, kad rinkos dalis buvo vertinama nelyginant jos su kitais gamintojais Vengrijos rinkoje ir kad „MVM Group“ rinkos dalis buvo apskaičiuota atsižvelgiant tik į šalies viduje gaminamą elektrą ir neatsižvelgiant į importą.

(104) Remdamasi NERA tyrimu Vengrija daro prielaidą, kad bet kokį galimą konkurencijos iškraipymą reikia aiškinti atsižvelgiant į didesnės nei Vengrijos rinkos sąlygas. NERA tyrime atsižvelgiama į šiuos rinkos vertinimo aspektus: a) veikiantys gamybos pajėgumai ir techniniai pajėgumai (pvz., našumas, pradinės sąnaudos); b) įsipareigotas gamybos pajėgumų išplėtimas (pvz., statoma jėgainė ir nauji atsinaujinantys energijos šaltiniai); c) įsipareigotas veikiančių įrenginių eksploatacijos nutraukimas (pvz., dėl LCPD); d) jungiamosios linijos pajėgumai; e) generatorių kuras, CO2 ir kintamosios eksploatacinės ir techninės priežiūros sąnaudos; f) fiksuotos eksploatacinės ir techninės priežiūros sąnaudos, kurių būtų išvengta, jeigu blokas būtų uždarytas; g) patekimo į rinką sąnaudos.

(105) Argumentas, kodėl reikia vertinti didesnę nei Vengrijos rinką, grindžiamas tuo, kad elektros importas iš kaimyninių šalių 2014 m. sudarė 31,4 proc. Vengrijoje suvartojamo elektros kiekio. Vengrija taip pat teigia, kad toks aukštas sujungimo su kaimyninėmis šalimis lygis ir toliau didės dėl naujų jungiamųjų linijų, kurios 2016–2021 m. pradės veikti tarp Slovakijos (2 × 400 kV ir 1 × 400 kV) ir Slovėnijos (1 × 400 kV). 2017 m. sausio 16 d. rašte Vengrija pateikė daugiau informacijos apie būsimus tarpvalstybinių perdavimo linijų projektus, pagal kuriuos iki 2029 m. bus nutiesta dar viena 2 × 400 kV jungiamoji linija su Slovakija ir iki 2030 m. – viena 1 × 400 kV linija su Rumunija. Tikėtini bendri importo ir eksporto jungiamųjų linijų pajėgumai parodyti 4 ir 5 lentelėse. 4 lentelė ENTSO-E parengtos Vengrijos įrengtosios jungiamosios importo galios pajėgumų prognozės Austria Slovakia Romania Croatia Serbia Ukraine (*2) Slovenia (*3) Total 2015 600 800 1 000 1 200 1 000 450 0 5 050 2016 720 1 040 1 080 1 360 920 450 400 5 970 2017 840 1 280 1 160 1 520 840 450 800 6 890 2018 960 1 520 1 240 1 680 760 450 1 200 7 810 2019 1 080 1 760 1 320 1 840 680 450 1 600 8 730 2020 1 200 2 000 1 400 2 000 600 450 2 000 9 650 2021 1 200 2 000 1 400 2 000 600 450 2 000 9 650 … 2030 1 200 2 000 1 400 2 000 600 450 2 000 9 650 5 lentelė ENTSO-E parengtos Vengrijos įrengtosios jungiamosios eksporto galios pajėgumų prognozės Austria Slovakia Romania Croatia Serbia Ukraine (*4) Slovenia (*5) Total 2015 600 800 1 000 1 200 1 000 450 0 5 050 2016 640 1 040 1 060 1 360 920 450 340 5 810 2017 680 1 280 1 120 1 520 840 450 680 6 570 2018 720 1 520 1 180 1 680 760 450 1 020 7 330 2019 760 1 760 1 240 1 840 680 450 1 360 8 090 2020 800 2 000 1 300 2 000 600 450 1 700 8 850 2021 800 2 000 1 300 2 000 600 450 1 700 8 850 … 2030 800 2 000 1 300 2 000 600 450 1 700 8 850

(106) Tyrime taip pat paminėta sėkminga energijos tiekimo rinkos jungtis su Slovakija, Čekija ir Rumunija, taip pat daroma nuoroda į 2015 m. spalio mėn. paskelbtus ENTSO-E pasiūlymus, kuriuose Vengrija apibūdinama kaip bendrojo Vidurio ir Rytų Europos koordinuotųjų pajėgumų regiono dalis kartu su keliomis kitomis šalimis, su kuriomis jungiamųjų linijų dar nėra, įskaitant Austriją, Vokietiją ir Lenkiją (40). Vengrija tvirtina, kad palyginti su kitomis valstybėmis narėmis šioje šalyje elektros rinka itin integruota su Europos Sąjunga ir sujungimo pajėgumai yra maždaug 75 proc. visų nacionalinės įrengtosios galios pajėgumų, t. y. maždaug 8 kartus daugiau nei 2020 m. ES valstybių narių tikslas ir 5 kartus daugiau nei 2030 m. ES valstybių narių tikslas. Vengrijos nuomone, tai pakankama priežastis vertinti galimą konkurencijos iškraipymą didesniu mastu.

(107) Kalbant apie diegimą ar naujas technologijas ir pagal faktinį scenarijų, ir nesant „Paks II“, NERA tyrime numatoma kaip pirmines technologijas naudoti CCGT ar OCGT ir daroma prielaida, kad kitų technologijų, kaip antai atsinaujinančių energijos šaltinių, anglių ir branduolinės energijos, naudojimo pradžia ir nutraukimas nėra tikėtini grynai dėl ekonominių sumetimų dėl šių priežasčių: a) Dabartiniai ir ankstesni sprendimai pradėti naudoti atsinaujinančius energijos šaltinius iš esmės priklauso nuo vyriausybės subsidijų programų, o ne nuo rinkos kainų. Be to, taikant modelius, kuriais imituojami pagrindiniai rinkos principai, neįmanoma nustatyti, ar atsinaujinančios energijos jėgainė praktiškai pradės ar nepradės veikti. b) Dėl su klimato kaita susijusių nuogąstavimų nuolat statomų naujų anglimis ir lignitu kūrenamų jėgainių įrengimas ES dabar yra labai ginčytinas ir dėl daugelio projektų nagrinėjami skundai tarpininkavimo tvarka arba teismo procesuose. Todėl nėra aišku, kiek nauji statybos projektai ES vis dar yra pagrįsti. c) Naujos atominės elektrinės statyba ES taip pat priklauso nuo energetikos strategijos, į kurią įtraukta ir branduolinė energija, ir reikia aktyvaus vyriausybės ir reguliavimo institucijų dalyvavimo planavimo ir leidimų išdavimo procese. Kalbant apie atominę elektrinę, planavimas ir įgyvendinimas yra daug didesnė užduotis nei dujomis varomų CCGT ir OCGT atveju, o rezultatai daug labiau priklauso nuo nacionalinės politikos ir reguliavimo institucijų sprendimų. Taigi daroma prielaida, kad atominės elektrinės statomos tik tose šalyse, kuriose įgyvendinama branduolinės energetikos paramos politika, ir tik projektuose, kurie jau vykdomi ir (arba) kuriuose sudarytos IVPS sutartys.

(108) Iš NERA tyrimo matyti, kad įgyvendinant faktinį scenarijų (Pakšo II atominės elektrinės statybą) galima padaryti šias išvadas: a) tikėtina, kad elektros poreikis Vengrijoje iki 2040 m. gerokai padidės; b) šiuo metu Vengrijoje tiekimas nepakankamas ir tenka importuoti didelį elektros kiekį. 2015–2025 m. tas trūkumas dar didėja; c) nepaisant to, kad 2025 m. Pakšo II atominė elektrinė pradės veikti, Vengrija ir toliau liks grynosios energijos importuotojos padėtyje per laikotarpį, kai kartu veiks ir dabar eksploatuojami Pakšo atominės elektrinės blokai, o po to vėl vis labiau ims priklausyti nuo importo; d) remiantis ENTSO-E prognozėmis, atsinaujinantys energijos šaltiniai Vengrijoje didės pirmaisiais faktinio scenarijaus įgyvendinimo metais ir pasieks 2020 m. tikslą, kad atsinaujinančių energijos šaltinių dalis suvartojamoje energijoje būtų 10,9 proc., kaip numatyta Vengrijos nacionaliniame atsinaujinančios energijos plane. 7 pav. Prognozuojamas kiekvienos technologijos našumas ir nacionalinis poreikis iki 2040 m. (faktinis scenarijus) Šaltinis: NERA tyrimas.

(109) Kaip paaiškinta pirmiau 93 konstatuojamojoje dalyje, NERA tyrime pakartojama, kad, jeigu Pakšo II atominė elektrinė nebūtų pastatyta, panašius pajėgumus, kurie komerciniu požiūriu, atsižvelgiant į Vengrijos rinkos sąlygas, būtų tinkamesni nei investicijos į kitų rūšių energijos gamybą, užtikrintų OCGT ir CCGT. NERA tyrime daroma prielaida, kad, nepaisant to, kad didelė Pakšo II jėgainės pajėgumų dalis būtų pakeista naujais dujų pajėgumais Vengrijoje, Vengrija ir toliau lieka labai priklausoma nuo elektros importo per modeliuojamą laikotarpį pagal priešingos dujų padėties scenarijų (žr. 8 pav.). 8 pav. Prognozuojamas kiekvienos technologijos našumas ir nacionalinis poreikis iki 2040 m. (priešingos padėties scenarijus) Šaltinis: NERA tyrimas.

(110) Be to, Vengrija tvirtina, kad dėl didelio rinkos kainų panašumo kaimyninėse šalyse ir Vengrijoje tikėtina, kad konkurentai galės apriboti savo riziką prekiaudami elektra kaimyninių šalių rinkose ir jiems nebus būtina prekiauti Vengrijos elektra tiesiogiai. Remdamasi NERA tyrime pristatytais modeliavimo rezultatais, Vengrija teigia, kad pagal priešingos padėties scenarijų bazinės apkrovos elektros kaina regiono rinkoje liktų tokia pat (žr. 9 pav.). 9 pav. Vengrijos bazinės apkrovos kainų skirtumas pagal pagrindinį scenarijų ir priešingos padėties scenarijų Šaltinis: NERA tyrimas.

(111) Vengrija pabrėžia, kad įvertino galimą Pakšo II jėgainės poveikį atsižvelgdama į didesnę rinką. Remdamasi NERA tyrimu ji teigia, kad, kadangi Slovakija yra mažiausia kaimyninė rinka, su kuria šiuo metu susieta Vengrijos rinka, galimas „Paks II“ poveikis labiausiai pasireikštų būtent šioje šalyje. Jos teigimu, „Paks II“ rinkos dalis toje susietojoje rinkoje iki 2040 m. išliktų apie 20 proc.

(112) NERA tyrime taip pat nagrinėjama galima didesnė susietoji rinka (Vengrija + Slovakija + Rumunija) ir teigiama, kad tai artimiausios kaimyninės rinkos, su kuriomis šiuo metu susieta Vengrijos rinka. Atsižvelgdama į tai, Vengrija tvirtina, kad net sujungtos „MVM Group“ ir „Paks II“ rinkos dalys (10–20 proc.) susietojoje Vengrijos, Slovakijos ir Rumunijos rinkoje būtų daug mažesnės nei ribinė vertė, kuri galėtų būti dominavimo galimybės požymis (žr. 10 pav.). 10 pav. Sujungtos „MVM Group“ ir „Paks II“ rinkos dalys pagal gamybos apimtį (MWh) Vengrijos, Slovakijos ir Rumunijos rinkose Šaltinis: NERA tyrimas.

(113) Be to, Vengrija pabrėžia, kad ir vasarą, ir žiemą kainas diktuos tokios technologijos, kaip lignitu ir anglimis kūrenamos elektrinės, kurių ribinės gamybos išlaidos yra didesnės nei Pakšo II elektrinės, o tai reiškia, kad Pakšo II elektrinei ir toliau teks prisitaikyti prie kainų, o ne jas diktuoti net per tą laikotarpį, kai kartu veiks Pakšo atominė elektrinė ir Pakšo II įrenginiai ir kai tikimybė branduolinei energetikai diktuoti kainas liks gerokai mažesnė nei 5 proc. viso laiko (žr. 11 pav.). 11 pav. Kainas diktuojanti kuro rūšis Vengrijos energijos rinkoje Šaltinis: NERA tyrimas.

(114) Prieštaraudama Komisijos išvadoms, išdėstytoms sprendimo pradėti procedūrą 144 konstatuojamojoje dalyje, Vengrija taip pat tvirtina, kad apribodama tiekimo pasiūlymų skaičių Pakšo II atominė elektrinė nesukels jokios didmeninės rinkos likvidumo rizikos. Ji teigia, kad dėl naujosios elektrinės kaip savarankiško gamybos įrenginio turėtų padidėti likvidumas ir gamybos ir tiekimo šaltinių įvairovė. Vengrija taip pat pažymi, kad „Paks II“ dar neturi klientų bazės, kad galėtų parduoti elektrą tiesiogiai, neprekiaudama rinkoje.

(115) Vengrija remiasi keliais Jungtinės Karalystės argumentais, pateiktais byloje Hinkley Point C (41), dėl galimo konkurencijos iškraipymo ir teigia, kad jie galioja ir „Paks II“. Tie argumentai yra išdėstyti toliau: a) priemonė užtikrintų tolesnį rinkos jėgų poveikį pagalbos gavėjui ir paskatintų jį konkuruoti didmeninėje elektros rinkoje. Vengrija remiasi šiuo argumentu ir priduria, kad nesiruošia siūlyti „Paks II“ veiklos paramos pasirašant susitarimus dėl skirtumų; b) priemonė neturėtų jokio didelio poveikio jungiamųjų linijų srautams ir paskatoms investuoti į tas jungiamąsias linijas su kaimyninėmis šalimis. Vengrija pakartoja, kad Vengrijos elektros rinka jau gerai sujungta ir kad šiuo metu įgyvendinami keturi jungčių projektai; c) priemonė neturėtų poveikio kainų skirtumams tarp Vengrijos ir kaimyninių rinkų, kurias šiuo metu jungia jungiamosios linijos.

(116) Be to, 2016 m. liepos 28 d. rašte Vengrija pateikė papildomą informaciją, kad išsklaidytų Komisijos sprendimo pradėti procedūrą 3.3.7 skirsnyje išreikštas abejones dėl bendro priemonės iškraipymo poveikio vidaus rinkai subalansavimo, jeigu Komisija nustatytų, kad priemonė yra valstybės pagalba.

(117) Tame rašte Vengrija tvirtina, kad „Paks II“, jos teisių ir pareigų perėmėjai ir susijusios įmonės bus visiškai atskirtos teisiniu ir struktūriniu požiūriu, turės nepriklausomus sprendimų priėmimo įgaliojimus, kaip tai suprantama pagal pranešimo dėl jurisdikcijos dėl įmonių susijungimo (42) 52 ir 53 punktus, ir bus palaikomos, valdomos ir eksploatuojamos nepriklausomai ir atskirai nuo „MVM Group“ ir visų jos įmonių, teisių ir pareigų perėmėjų ir susijusių įmonių ir kitų valstybės kontroliuojamų įmonių energijos gamybos, didmeninės ar mažmeninės prekybos srityse.

(118) Be to, kalbant apie Pakšo II jėgainės gaminamos elektros pardavimą, tame pačiame rašte Vengrija pažymi, kad „Paks II“ atiduodamosios galios prekybos strategija bus rinkos sąlygomis grindžiama komercinė pelno optimizavimo strategija, įgyvendinama pagal komercinius prekybos susitarimus priimant kainų pasiūlymus skaidrioje prekybos platformoje arba biržoje. Vengrija taip pat teigia, kad „Paks II“ atiduodamosios galios (išskyrus pačios „Paks II“ suvartojamą energiją) prekybos strategija bus suformuota taip: a) 1 pakopa. „Paks II“ parduos bent 30 proc. visos pagamintos elektros sudarydama kitos paros sandorius, vienos dienos sandorius ir ateities sandorius Vengrijos energijos biržoje (HUPX). Galima naudotis kitomis panašiomis elektros biržomis, bet reikia gauti Komisijos tarnybų pritarimą ar sutikimą, kurį jos gali suteikti arba atsisakyti suteikti per dvi savaites po Vengrijos valdžios institucijų prašymo gavimo. b) 2 pakopa. Likusį „Paks II“ gaminamą elektros kiekį „Paks II“ parduos objektyviomis, skaidriomis ir nediskriminacinėmis sąlygomis aukciono tvarka. Tokių aukcionų sąlygas nustato Vengrijos energetikos reguliavimo institucija, kaip ir aukcionų reikalavimus, nustatytus „MVM Partner“ [(Vengrijos reguliavimo institucijos sprendimas Nr. 741/2011)]. Vengrija patvirtina, kad Vengrijos energetikos reguliavimo institucija taip pat prižiūrės tokių aukcionų rengimą. Vengrija taip pat patvirtino, kad tos 2 pakopos aukcionų platformai vadovaus „Paks II“ ir bus užtikrinama, kad pardavimo ir pirkimo pasiūlymai būtų vienodai prieinami visiems licencijas turintiems ar registruotiems prekiautojams vienodomis rinkos sąlygomis. Vengrija įsipareigoja užtikrinti, kad pirkimo pasiūlymų tarpuskaitos sistema būtų patikrinama ir skaidri ir kad nebūtų ribojamas galutinis perkamos elektros naudojimas.

3.3. PAPILDOMOS PASTABOS, KURIAS PATEIKĖ VENGRIJA ATSILIEPDAMA Į SPRENDIMĄ PRADĖTI PROCEDŪRĄ

(119) Vengrija tvirtina, kad tiek, kiek projektas patenka į Euratomo sutarties (pvz., 41 straipsnio ir II priedo, 52–66 straipsnių ir 103 straipsnio) taikymo sritį, Vengrijos vyriausybė nemano, kad jam taikytina SESV ir ypač SESV 107 ir 108 straipsniuose nustatytos valstybės pagalbos taisyklės. Jos nuomone, Euratomo sutartis yra SESV lex specialis. Taigi, jeigu vykdant įgaliojimus pagal Euratomo sutartį kiltų sunkumų dėl įgaliojimų vykdymo pagal SESV, pirmenybė teikiama Euratomo sutarties nuostatoms. Siekdama pagrįsti šį teiginį Vengrija remiasi Komisijos sprendimu dėl „Kernkraftwerke Lippe-Ems GmbH“ (43).

(120) Vengrija pažymi, kad, nors Euratomo sutartyje nėra konkretaus su valstybės pagalba susijusių taisyklių rinkinio, iš Euratomo sutarties 6 straipsnio d punkto ir 70 straipsnio matyti, kad valstybės pagalba apskritai nėra draudžiama ir kad tam tikrais atvejais valstybės narės skatinamos skirti subsidijas.

(121) Vengrija pabrėžia, kad branduolinės energetikos projekto finansavimui turėtų būti taikoma pareiga pranešti, kaip tai suprantama pagal Euratomo sutarties 43 straipsnį. Ji taip pat teigia, kad pagal Komisijos reglamentą (EB) Nr. 1209/2000 (44) duomenys apie finansavimo būdus turėtų būti teikiami visais atvejais, kai tam tikroje valstybėje narėje imamasi naujo projekto. Vengrija tvirtina, kad ji pateikė visą būtiną informaciją pagal Euratomo sutarties 41 ir 43 straipsnius ir, kadangi 2015 m. balandžio mėn. Europos tiekimo agentūra patvirtino kuro tiekimo susitarimą (45), Vengrija mano, kad Komisija dabar negali teigti, jog projekto finansavimas galėtų būti neteisėtas.

(122) Vengrija palygina Euratomo sutartį su EAPB sutartimi remdamasi tuo, kad jos abi yra sektorinio pobūdžio, ir teigia, kad EAPB sutartyje įtvirtintas plataus užmojo draudimas skirti valstybės pagalbą, kuris pagal EAPB sutarties 67 ir 95 straipsnius praktiškai dera su SESV 107 straipsniu. Vengrija teigia, kad taikydama SESV nustatytas valstybės pagalbos taisykles Komisija netinkamai aiškintų reguliavimo tikslą, kurio siekė Euratomo sutarties, kurioje nėra jokių konkrečių valstybės pagalbos nuostatų, rengėjai.

(123) Vengrija taip pat pažymi, kad Komisija niekada nėra dėl valstybės pagalbos tyrusi jokių kitų kapitalo investicijų į atominės elektrinės statybą Sąjungoje, įskaitant Flamanvilio ir Hanhikivio įrenginius. Vengrijos nuomone, investicijos į projektą „Hinkley Point C“ buvo tiriamos dėl valstybės pagalbos tik todėl, kad jam, priešingai nei kitoms investicijoms Europoje, buvo būdingos tam tikros finansinės charakteristikos (kaip antai valstybės kreditų garantija ir susitarimas dėl skirtumų).

4. SUINTERESUOTŲJŲ ŠALIŲ PASTABOS

4.1. PASTABOS DĖL PAGALBOS BUVIMO

(124) Iš toliau išvardytų trečiųjų šalių Komisija gavo pastabas, kuriose pateikiama kiekybinė informacija ir analizė, susijusi su priemonių buvimu: — Vengrijos Europos Parlamento nario Benedek Jávor pareiškimas (toliau – B. Jávor pareiškimas) — „Green Peace“ pareiškimas (toliau – „GP“ pareiškimas), įskaitant tos organizacijos patarėjų ekonomikos klausimais „Candole Partners“ parengtą tyrimą (toliau – „Candole“ tyrimas) (46) — „EnergiaKlub“ pareiškimas (toliau – „EK“ pareiškimas), įskaitant Balazs Felsmann parengtą tyrimą (toliau – B. Felsmann tyrimas) (47)

B. Jávor pareiškimas

(125) B. Jávor pareiškime dėmesys sutelkiamas į savininko išlaidas, kurios yra išlaidos, neįtrauktos į IVPS sutartį (žr. šio sprendimo 2.5.2 skirsnį), ir teigiama, kad tos išlaidos gali būti nepakankamai įvertintos. Pareiškime visų pirma teigiama: a) Kadangi IVPS sutartis dėl „Paks II“ sudaryta remiantis projektu „Leningradskaja“ (48), būtų pagrįsta manyti, kad reikės papildomų investicijų į saugos sistemą, kurios sudarytų bent 1 mlrd. EUR. b) Tiesioginio aušinimo gėlu vandeniu sistemos nepakanka vandeniui aušinti, kai karštomis vasaros dienomis Pakšo atominė elektrinė veiks kartu su Pakšo II įrenginiais. Tai sukurtų papildomą naštą aplinkai ir reikėtų investuoti į veiksmingesnę aušinimo sistemą, kurioje naudojamas aušinimo bokštas, o ji kainuoja maždaug 40 proc. daugiau nei tiesioginio aušinimo sistema. c) Suma, kurią numatoma pervesti į Centrinį branduolinį fondą, ko gero, nebus pakankama radioaktyviųjų atliekų saugojimui ir eksploatacijos nutraukimui. Visų pirma, tarpinis saugojimas, nuolatinė branduolinių atliekų saugykla ir eksploatacijos nutraukimas atitinkamai kainuotų bent 150 mln. EUR, 1,54 mlrd. EUR ir 1,734 mlrd. EUR. d) Norint integruoti naujuosius atominės elektrinės blokus reikia modernizuoti tinklą, įskaitant investicijas ir į 400 kV kabelių sistemą, ir į 120 kV pagalbinį aukštos įtampos kabelį, kurios gali sudaryti net 1,6 mlrd. EUR. e) Investicijos, būtinos norint laikytis dabartinio tinklo reglamentavimo ir hidroakumuliacinių elektrinių atveju, ir papildomų gamybos įrenginių, kurie užtikrina saugumo rezervus, atveju, sudarytų 1,2 mlrd. EUR, atsižvelgiant į tai, kad pagal įstatymus tokios investicijos turi prilygti didžiausiam šalies elektros gamybos įrenginiui. f) Nuostoliai apribojus vieną iš dviejų kaimyninių atominių elektrinių veikimą dėl sistemos balanso sumetimų galėtų reikšti, kad iš viso bus patirti maždaug 1,2 mlrd. EUR finansiniai nuostoliai. g) Įvairūs mokesčiai ir muitai, neįtraukti į IVPS sutartį, gali sudaryti dar 1,8 mlrd. EUR.

(126) Pareiškime tvirtinama, kad 125 konstatuojamojoje dalyje išvardytas išlaidas reikėtų sudėti su projekto sąnaudomis ir dėl to projekto VGN drastiškai sumažėtų. Taip pat pažymima, kad dėl vėlavimo ir trumpesnio jėgainės eksploatavimo laikotarpio projekto VGN sumažėtų dar labiau.

„Candole“ tyrimas

(127) „Candole“ tyrime naudojamos prielaidos ir ekonominiame tyrime pateikta informacija ir vertinamas projekto „Paks II“ gyvybingumas. Visų pirma, teigiama, kad ekonominiame tyrime naudojamos kainų prognozės gali būti pernelyg optimistiškos ir kad panaudojus realistiškesnes kainų prognozes projektas taptų labiau nuostolingas, net jeigu būtų ir toliau vadovaujamasi ekonominiame tyrime naudojamomis veiklos prielaidomis.

(128) Šiam aspektui iliustruoti „Candole“ tyrime parengiama savarankiška ilgalaikė elektros kainų prognozė. Visų pirma, būsimosios ilgalaikės elektros kainos prognozuojamos pasitelkiant 2015 m. Tarptautinės energetikos agentūros pasaulio energetikos apžvalgoje (2015 m. TEA PEA) pateiktas anglių, naftos ir dujų kainų prognozes ir apskaičiuojamos įvairių rūšių gamybos įrenginių ribinės gamybos sąnaudos (49). Be to, parengta atskira prognozė pagal skirtingus ateities scenarijus, nagrinėjamus 2015 m. TEA PEA, t. y. i) „naujos politikos scenarijų“, susijusį su politika ir įgyvendinimo priemonėmis, kurios daro poveikį energijos rinkoms ir kurios buvo priimtos anksčiau nei likus keliems mėnesiams iki 2015 m. TEA PEA paskelbimo, ir su atitinkamais nurodytais politikos ketinimais, ii) „dabartinės politikos scenarijų“, susijusį su politika, pradėta įgyvendinti per kelis mėnesius po „Candole“ tyrimo paskelbimo, ir iii) „mažų naftos kainų scenarijų“, pagal kurį nagrinėjamas išlaikomų mažesnių kainų (susijusių su mažesnėmis naftos kainomis) poveikis energetikos sistemai (50). Toliau pateiktoje diagramoje pateikiamos atitinkamos ilgalaikės elektros kainų prognozės pagal kiekvieną iš trijų scenarijų. 12 pav. Ilgalaikių elektros kainų prognozių kreivės (EUR / MWh) Šaltinis: „Candole Partners“.

(129) Diagramoje parodyta, kad pagal dabartinės politikos scenarijų numatomos šiek tiek didesnės būsimosios elektros kainos, o pagal mažų naftos kainų scenarijų numatomos gerokai mažesnės būsimosios elektros kainos nei pagal pagrindinį naujos politikos scenarijų, kuriuo savo raštuose vadovaujasi Vengrija.

(130) Be Figure 12 pateiktų prognozių, „Candole“ tyrime taip pat lyginamos 2015 m. TEA PEA mažų naftos kainų scenarijuje pateiktos ilgalaikės elektros kainų prognozės su būsimomis sutartimis, pagal kurias (nuo 2016 m. vasario mėn.) bus prekiaujama Vokietijos ir Vengrijos elektros biržose. Tos kreivės pavaizduotos toliau Figure 13. 13 pav. Ilgalaikių elektros kainų prognozių kreivės (EUR / MWh) Šaltinis: „Candole Partners“.

(131) Diagramoje vaizduojama, kad iki 2022 m., kai bus galima prekiauti pagal Vokietijos ir Austrijos sutartis, Vokietijos ateities sandorių kainos yra mažesnės nei pagal 2015 m. TEA PEA mažų naftos kainų scenarijuje pateiktą kainų prognozę. Tas pats pasakytina apie Vengrijos biržos ateities sandorius, kuriuos galima sudaryti iki 2019 m (51).

(132) Atsižvelgiant į šiuos argumentus, „Candole“ tyrime tvirtinama, kad pagal ekonominiame tyrime pateiktas ilgalaikes elektros kainų prognozes projektas „Paks II“ būtų nuostolingas, net jeigu būtų vadovaujamasi ekonominiame tyrime nustatytomis veiklos prielaidomis (52).

„EK“ pareiškimas

(133) „EK“ pareiškime išvardijami galimi Komisijos sprendimo pradėti procedūrą trūkumai ir probleminiai Vengrijos ekonominio tyrimo aspektai. Taip pat nurodyta kelių rūšių rizika, su kuria susidurtų projektas. Galiausiai pristatomas B. Felsmann tyrimas kaip kiekybinė projekto „Paks II“ gyvybingumo analizė. Tyrime apskaičiuojama grynoji dabartinė projekto „Paks II“ vertė remiantis veikiančios Pakšo atominės elektrinės veiklos sąnaudomis ir nustatoma, kad pagal daugumą svarstomų scenarijų projektas būtų nuostolingas.

(134) Dėl sprendimo pradėti procedūrą „EK“ pareiškime pažymėta, kad kai kurios sąnaudos nėra įtrauktos į sprendime pradėti procedūrą pateiktame vertinime arba į jas atsižvelgiama ne visiškai. Pavyzdžiui, teigiama, kad nėra aišku, kiek IVPS sutarties suma apima galimas papildomas branduolinės saugos sąnaudas ir tinklo plėtros sąnaudos, būtinos integruojant du naujuosius projekto „Paks II“ reaktorius į sistemą arba įrengiant tinkamą aušinimo sistemą. Pareiškime taip pat keliama abejonių, ar teisingai numatytos preliminarių tyrimų, leidimų ir komunikacijos sąnaudos.

(135) Be to, pareiškime teigiama, kad 2,1–2,7 EUR / MWh atliekų ir eksploatacijos nutraukimo sąnaudų skaičiai gali būti pernelyg maži, nes tas skaičius veikiančioje Pakšo atominėje elektrinėje yra 4,5 EUR / MWh. Be to, taip pat pabrėžiamas neigiamas projekto poveikis būsimiems centrines vyriausybės biudžetams ir tai, kaip teigiama, bus nesuderinama su statistikos apskaitos sistema ir Sąjungos skolos mažinimo taisykle (53). Galiausiai pareiškime pabrėžiama korupcijos rizika, pirmiausia sietina su projekto dydžiu ir tiekėjo ir savininko informaciniu pranašumu (54).

(136) Dėl Vengrijos parengto ekonominio tyrimo pareiškime keliama abejonių dėl skaičiavimuose panaudoto didelio apkrovos koeficiento (92 proc.), ypač kai bus kartu eksploatuojamos Pakšo atominė elektrinė ir Pakšo II atominė elektrinė, per nedidelės paklausos laikotarpius, ir dėl tyrime naudojamų kainų prognozių galiojimo.

(137) Dėl įvairių rūšių projekto rizikos „EK“ pareiškime pabrėžiamas galimas projekto vėlavimo ir viršijamų sąnaudų poveikis ir tolesnės valstybės paramos būtinybė per projekto laikotarpį.

(138) Siekiant pagrįsti nuogąstavimus dėl projekto „Paks II“ gyvybingumo „EK“ pareiškime daroma nuoroda į B. Felsmann tyrimą. Tame tyrime apskaičiuojama grynoji dabartinė projekto „Paks II“ vertė remiantis veikiančios Pakšo atominės elektrinės veiklos sąnaudomis (įskaitant svarbų laikotarpio vidurio kapitalinį elektrinės remontą) ir tam tikrais alternatyviais skaičiais (t. y. 75, 85 ir 92 proc.), taikant panaudojimo rodiklį ir kelias elektros kainų prognozes, grindžiamas viešai paskelbta tarptautinių šaltinių (pvz., JAV energetikos informacijos biuro ir JK nacionalinės energetikos sistemos) informacija. Tyrime nustatyta, kad pagal daugumą svarstomų scenarijų projektas būtų nuostolingas, tad daroma prielaida, jog taikoma valstybės pagalba.

Austrijos vyriausybė

(139) Austrija teigia, kad atominės elektrinės statyba ir eksploatavimas yra nuostolingi, atsižvelgiant į visas susijusias sąnaudas, kurias reikia internalizuoti taikant principą „teršėjas moka“. Austrijos nuomone, dėl Vengrijos investicijų į „Paks II“ nesilaikoma REIP principo. Austrija tvirtina, jog nėra jokių įrodymų, kad Vengrijos Komisijai pateikti ekonominiai tyrimai atlikti pakankamai kruopščiai arba kad atliekant skaičiavimus naudojamos sąnaudos apima visas įmanomas sąnaudas pagal principą „teršėjas moka“.

(140) Austrija taip pat teigia, kad tenkinamos likusios valstybės pagalbos buvimo sąlygos.

Kitos pastabos dėl pagalbos buvimo

(141) „Paks II“ tvirtina, kad sprendime pradėti procedūrą neteisingai naudojama viena kainų prognozės kreivė, ypač atsižvelgiant į ilgą projekto trukmę. Kai kuriose pastabose ji taip pat pažymėjo, kad Komisija neteisingai naudoja veikiančios Pakšo II atominės elektrinės veiklos ir techninės priežiūros sąnaudas (VTP sąnaudas), kad pagrįstų naujųjų III+ kartos 5 ir 6 blokų VTP sąnaudas. „Paks II“ taip pat pabrėžia, kad jos pirminis investavimo sprendimas buvo priimtas pasirašant IVPS sutartį ir kad tas įsipareigojimas buvo priimtas tik dėl kūrimo etapo išlaidų, galutiniai „Paks II“ įsipareigojimai dėl statybos laikotarpio išlaidų bus priimti tam tikru nustatytu laiku ateityje. „Paks II“ tvirtina, kad iki to laiko ateityje, jeigu projekto ekonomika kistų dėl išorės rinkos pokyčių, įmonė gali nuspręsti netęsti projekto, nors tokia galimybė nėra labai tikėtina. „Paks II“ taip pat daro nuorodą į „Rothschild & Co“ Vengrijos vyriausybei parengtą ataskaitą (toliau – „Rothschild“ tyrimas) (55), kurioje daroma išvada, kad VGN intervalas galėtų pasiekti 12 proc., o tai daug daugiau nei 6,7–9 proc. intervalas, kurį sprendime pradėti procedūrą nurodė Komisija. Galiausiai „Paks II“ pažymi, kad Komisijos apskaičiuoti VSKK ir VGN intervalai sutampa, tad galima tikėtis, jog projektas duos atitinkamos naudos.

(142) „Enersense Group“ daro prielaidą, kad Komisijos naudojama VSKK formulė nėra teisinga, nes Komisija joje naudojo pernelyg konservatyvius koeficientus. Tos įmonės nuomone, tinkamos skolos sąnaudos, kuriomis reikėtų vadovautis nustatant REIP vertinimo VSKK elementą, yra 4,5 proc. nesumokėjus mokesčių, arba 3,6 proc. sumokėjus mokesčius, per tam tikrą laiką atliekant nedideles planines korekcijas. Ji tvirtina, kad, kadangi Rusijos tiekėjas suteikia maždaug 80 proc. sutarties kainos finansavimo, investicijų grąža turėtų būti grindžiama 80 proc. svertu, kad atspindėtų investicijų finansavimo šaltinį, atsižvelgiant į kitas atomines elektrines. „Enersense Group“ tvirtina, kad darant prielaidą, jog kapitalo sąnaudos yra 11 proc., skolos sąnaudos sumokėjus mokesčius yra 3,6 proc. ir taikomas 80 proc. sumažinimas dėl sverto, VSKK turėtų būti 5,1 proc. Be to, jos teigimu, tas skaičius padidėtų iki 6,2 proc., jeigu būtų taikomas sumažinimas remiantis 65 proc. svertu. Darydama išvadą, ji pažymi, kad investicijų grąža būtų gerokai didesnė, jeigu būtų pasirinktos rinkos principais pagrįstos skolos sąnaudos ir sverto koeficientas.

(143) Suinteresuotosios šalys taip pat pateikė argumentų, kad VSKK gerokai sumažėja prijungus elektrinę prie tinklo, o įmonės vertė padidėja. Taigi elektrinės dalis arba ją visą būtų galima parduoti už kainą, kurią galima palyginti su kitų šiuo metu veikiančių branduolinių įrenginių kaina. Teigiama, kad Komisijos skaičiavimuose sprendime pradėti procedūrą toks investicijų lankstumas neatsispindi.

(144) Komisija taip pat gavo pastabų, kaip svarbu išsamiai įvertinti ir įtraukti alternatyviąsias sąnaudas, susijusias su branduolinės energijos technologijų neįtraukimu į nacionalinį energijos rūšių derinį vykstant svarbiems pokyčiams dabartiniame energijos gamybos pajėgumų portfelyje. Remiantis tomis pastabomis, be „investicijų grąžos“ ar „diskontuoto pinigų srauto“ modelių, svarbu turėti omenyje, kad projektas „Paks II“ yra didelė investicija į egzistuojantį sektorių, kuri turi tikrosios pridėtinės vertės ir nėra tik „portfelinės investicijos“ galimybė arba trumpalaikė spekuliacija. Teigiama, kad tuos aspektus reikia įtraukti ir į Komisijos skaičiavimus, susijusius su projekto gyvybingumu.

(145) Kelios pastabos susijusios su „Rothschild“ tyrime padaryta išvada, kad projektas gali būti gyvybingas tik rinkos sąlygomis, net jeigu remiamasi labai pesimistiškomis prielaidomis. Kai kas taip pat tvirtina, kad pagrindinės prielaidos dėl būsimų elektros kainų yra gana vidutinės ir kad tikimasi, jog toks kainos po 2025 m. didės. Atsižvelgiant į tai, „Paks II“ neįgytų jokio pranašumo.

(146) Pagal kai kurias pastabas tai, kad projektas visiškai įgyvendinamas pagal IVPS susitarimą, daro jį patrauklų bet kokiam rinkos ekonomikos investuotojui, tad Vengrija investuotų rinkos sąlygomis.

4.2. PASTABOS DĖL GALIMO PRIEMONĖS SUDERINAMUMO SU VIDAUS RINKA

4.2.1. PASTABOS DĖL BENDROS SVARBOS TIKSLO

(147) Austrija, „IG Windkraft“, „Oekostorm AG“ ir kitos trečiosios šalys tvirtina, kad naujų atominių elektrinių statybos ir eksploatavimo subsidijavimas pagal SESV 107 straipsnio 3 dalį nėra numatytas kaip suderinamas su vidaus rinka. Branduolinė energija nėra nauja, naujoviška ar tvari elektros gamybos technologija, kuri galėtų padėti pasiekti Sąjungos tikslą padidinti iš atsinaujinančių šaltinių gaminamos energijos dalį. Taigi projektui neturėtų būti galima teikti laikinąją paramą, kol jis nepasieks rinkos brandumo.

(148) Austrija tvirtina, kad pagal Euratomo sutarties 2 straipsnio c punktą ir 40 straipsnį negalima skatinti naujų investicijų į branduolinę energiją, kad jos būtų laikomos bendros svarbos tikslu, nes Euratomo sutartis negali būti aiškinama kaip bendros svarbos tikslas, kaip tai suprantama pagal SESV 107 straipsnio 3 dalį. Be to, toks tikslas prieštarautų kitiems Sąjungos tikslams pagal SESV, pirmiausia atsargumo principui pagal 191 straipsnį ir tvarumo principui pagal programą „Horizontas 2020“ (56).

(149) Remiantis keliomis pastabomis projektas padėtų įgyvendinti visos Europos tikslus, susijusius su branduolinių įrenginių naudojimu ir branduoliniais moksliniais tyrimais, kurie taip pat pripažinti Euratomo sutartyje.

(150) Daugelyje pastabų teigiama, jog tai, kad branduolinė energetika būtų švarus, mažai anglies dioksido išskiriantis energijos šaltinis, Komisija turėtų pripažinti kaip bendrą Sąjungos tikslą, kuriuo pateisinamos investicijos.

(151) Kai kuriose pastabose daroma nuoroda į SESV 194 straipsnio 2 dalį, pagal kurią valstybės narės gali pasirinkti savo energijos rūšių derinį. Pastabose pažymima, kad Vengrijoje numatytas energijos rūšių derinys įtrauktas į jos Nacionalinę energetikos strategiją ir jį sudaro branduolinė energetika, anglys ir atsinaujinantys energijos šaltiniai. Taip būtų galima pateisinti investicijas.

(152) Komisija taip pat gavo pastabų, kuriose pažymima, kad branduolinė energetika yra labai ilgalaikis, saugus ir patikimas energijos šaltinis Sąjungos energijos rūšių derinyje. Tose pastabose konstatuojama, kad iš branduolinių šaltinių pagaminta elektra, paprastai esant dideliems pajėgumams (85–90 proc.), galėtų padėti užtikrinti ilgalaikį tiekimo patikimumą. Kitos suinteresuotosios šalys pareiškė, kad dėl didelės būsimosios įrengtosios galios spragos, kurios tikimasi iki 2030 m., kai bus nutraukta veikiančių Pakšo atominės elektrinės blokų eksploatacija, ir dėl priklausomumo nuo elektros importo, projektas galėtų būti idealus būdas užtikrinti Vengrijai tiekimo patikimumą ir sumažinti priklausomumą nuo kuro.

(153) Komisijai pateikta argumentų, kad užbaigus projektą regione būtų paskatintas augimas, visų pirma, sukuriant darbo vietas. Be to, kai kuriose pastabose pažymima, kad visų dydžių Sąjungos įmonėms atsiveria galimybė dalyvauti įgyvendinant projektą ir taip sustiprinti verslo tiekimo grandinę. Tose pastabose daroma prielaida, kad toks numatomas augimas yra bendros svarbos tikslas, kuriuo būtų galima pateisinti projekto įgyvendinimą.

4.2.2. PASTABOS DĖL PRIEMONĖS TINKAMUMO

(154) „IG Windkraft“ ir „Energiaklub“ tvirtina, kad priemonė netinkama, atsižvelgiant į projekto išlaidas palyginti su galimomis alternatyvomis, kurių tikslas būtų užpildyti būsimosios įrengtosios galios elektros spragą. Suteikus panašaus dydžio subsidiją būtų galima pagaminti daug didesnį elektros kiekį per metus, jeigu būtų investuojama į kitus elektros šaltinius, kaip antai atsinaujinančių energijos šaltinių technologijas.

4.2.3. PASTABOS DĖL PRIEMONĖS BŪTINUMO IR SKATINAMOJO POVEIKIO

(155) Austrija teigia, kad Komisija neteisingai apibrėžė atitinkamą rinką, kad įvertintų, ar rinka gali būti nepakankama, t. y. branduolinės energetikos rinka Vengrijoje. Austrija tvirtina, kad teisinga atitinkama rinka būtų liberalizuota Sąjungos vidaus elektros rinka. Austrija taip pat teigia, kad elektros gamybos ir tiekimo srityje vidaus elektros rinkos nepakankamumo nėra. Kita vertus, elektros kainos mažėtų, iš dalies dėl pakankamų gamybos pajėgumų. Be to, Vengrija gerai sujungta su kaimyninių valstybių narių tinklais.

(156) Austrija ir „IG Windkraft“ tvirtina, kad, jeigu Vengrijai iškiltų tiekimo patikimumo problema, atominės elektrinės gali būti netinkamas sprendimas. Jos teigia, kad labiau tiktų labiau aplinką tausojantys, lankstesni ir pigesni energijos šaltiniai ir maži, decentralizuoti įrenginiai. Austrija taip pat tvirtina, kad atomines elektrines veikia karščio bangos dėl aušinimo reikalavimų ir kad valstybės narės beveik 100 proc. priklauso nuo importuojamų urano rūdų.

(157) Trečiosios šalys taip pat teigia, kad pati rinka užtikrintų naujų gamybos pajėgumų statybą elektros gamybos sektoriuje. Tai, kad Vengrija priklauso nuo elektros importo, nereikštų rinkos nepakankamumo, visų pirma, tokio, kurio būtų galima atsikratyti pastačius naują atominę elektrinę. Iš pateiktų pastabų matyti, kad pigesnės elektros importas iš kitų valstybių narių yra normalus ir priimtinas veikiančios rinkos poveikis ir nėra rinkos nepakankamumas. Tai tiesiog rodo, kad pagrindinius produktus galima pirkti mažesne rinkos kaina. Remiantis gautomis pastabomis, elektros kainas lemia daugelis veiksnių, įskaitant pagrindinių produktų kainas, pasiūlą ir paklausą. Europoje, visų pirma, mažėjančios elektros kainos būtų reakcija į nuolat per didelius gamybos pajėgumus. Kadangi tai būtų galima laikyti veiksmingai veikiančios rinkos reakcija, norint pateisinti naujų branduolinių pajėgumų statybą negalima teigti, jog rinkos energijos kainų mažėjimas dėl importo būtų rinkos nepakankamumo požymis.

(158) Remiantis gautomis pastabomis, net jeigu elektros gamybos sektoriuje stebimas rinkos nepakankamumas, Vengrija turėtų skaidriai ir nediskriminuojant apsvarstyti daugiau galimybių.

(159) Kitose pastabose pažymima, kad sunkumai, susiję su investicijomis į branduolinę energetiką, įskaitant dideles pirmines kapitalo investicijas ir būtinybę užsitikrinti visuomenės ir politinį pritarimą, puikiai žinomi, bet tų sunkumų pripažinimas nereiškia, kad yra nustatyta, jog branduolinės energijos plėtojimas sietinas su rinkos nepakankamumu. Tose pačiose pastabose pabrėžiama, kad, nors Komisija padarė išvadą, jog „Hinkley Point C“ atveju stebimas rinkos nepakankamumas, nereikėtų daryti prielaidos, kad visos investicijos į branduolinę energetiką galėtų būti daromos tik subsidijuojant arba kad yra pagrindo įtarti bendrą branduolinės rinkos nepakankamumą.

4.2.4. PASTABOS DĖL PRIEMONĖS PROPORCINGUMO

(160) Austrija tvirtina, kad valstybės pagalba visais atvejais turi būti tik būtiniausia suma. Šiuo atveju, kai siūlomas projektas statomas nerengiant viešųjų pirkimų konkurso, negalima nustatyti, ar bendrosios projekto išlaidos ir yra tik ta būtiniausia suma.

(161) „Energiaklub“ tvirtina, kad Vengrijos valdžios institucijos neištyrė būtiniausio finansinės paramos lygio, kurį užtikrinus būtų galima įgyvendinti projektą. Vietoj to Vengrijos valdžios institucijos siekė finansuoti visą projektą, galbūt ir jo veiklos išlaidas. „Energiaklub“ taip pat pabrėžia, kad, remiantis Vengrijos pateiktais skaičiavimais, valstybės pagalba būtų skirta ne tik investicijoms padaryti, bet ir projekto eksploatavimui, o tai galėtų suteikti „Paks II“ pernelyg didelį pranašumą.

4.2.5. PASTABOS DĖL PRIEMONĖS POVEIKIO VIDAUS RINKAI

(162) Austrija tvirtina, kad valstybės pagalba technologijai, kuri savaime nėra pelninga liberalizuotoje elektros vidaus rinkoje, sukelia pernelyg didelį konkurencijos iškraipymą. Be to, ji gali būti kliūtis naujiems, tvariems ir rentabilesniems rinkos dalyviams patekti į rinką arba gali priversti tuos rinkos dalyvius iš rinkos pasitraukti. Austrija tvirtina, kad atominės elektrinės naudojamos tam, kad būtų dideli bazinės apkrovos pajėgumai, ir tiems pajėgumams teikiama pirmenybė jungiantis prie tinklo, nes atominių elektrinių pajėgumai gali skirtis tik šiek tiek. Nors statybos ir eksploatacijos nutraukimo sąnaudos didelės, veiklos sąnaudos mažos, ir tai leidžia joms įgyti tam tikrą pranašumą.

(163) Austrijos valdžios institucijos ir „IG Windkraft“ tvirtina, kad naujų atominių elektrinių statyba suteiktų Pakšo elektrinių operatoriams didelę įtaką rinkoje, padidės rinkos koncentracija ir galbūt bus piktnaudžiaujama dominuojančia padėtimi pagal SESV 102 straipsnį.

(164) „MVM Group“ ir „Paks II“ tvirtina, kad „MVM Group“ pardavus 100 proc. „Paks II“ akcijų valstybei tos dvi įmonės tapo visiškai nepriklausomos viena nuo kitos. Jos pabrėžia, kad „MVM Group“ tiesiogiai ar netiesiogiai nekontroliuoja „Paks II“ valdymo ir veiklos. Jos taip pat atkreipia dėmesį į tai, kad „MVM Group“ ir „Paks II“ yra dvi savarankiškos elektros gamybos įmonės, kaip bet kokie kiti konkurentai, tad nėra pagrindo daryti prielaidą, kad veikla koordinuojama arba kad dvi įmonės yra susijusios. Be to, „MVM Group“ tvirtina, kad į jos pačios strategiją įtrauktos galimos investicijos, kuriomis ateityje gali būti konkuruojama su „Paks II“.

(165) „Paks II“ teigia, kad projektu siekiama pakeisti veikiančių keturių Pakšo atominės elektrinės blokų pajėgumus. Tikimasi, kad tų veikiančių blokų eksploatacija bus laipsniškai nutraukta iki ketvirtojo dešimtmečio vidurio, o naujieji 5 ir 6 blokai (projektas „Paks II“) galės pradėti veikti ne anksčiau nei trečiojo dešimtmečio viduryje. „Paks II“ tvirtina, kad dėl to rinkos dalies vertinimai ir pareiškiami dėl dominavimo yra nepagrįsti ir kol kas negali būti nagrinėjami.

(166) Kelios suinteresuotosios šalys pabrėžė, kad nagrinėtina energijos rinka būtų didesnė nei vienos valstybės teritorija, jeigu yra keli tarptautiniai konkurentai, atsižvelgiant į didelį Vengrijos importuojamą elektros kiekį ir labai gerą šalies sujungimą su kaimyninėmis šalimis.

(167) Kai kurios šalys aiškiai teigia, kad projektas galėtų turėti mažėjimą lemiantį poveikį regiono elektros rinkoms, kaip antai Vokietijai, kurioje numatoma, kad iki 2025 m. metinė bazinės apkrovos kaina sumažės maždaug 0,6 proc., iki 2030 m. – maždaug 1,1 proc. ir iki 2040 m. – maždaug 1,2 proc. Kita vertus, kai kurios šalys taip pat teigia, kad atsinaujinančios energijos įrenginiai Vokietijoje gautų mažesnes įplaukas dėl naujųjų Pakšo II elektrinės reaktorių ir kad padidėtų našta mokesčių mokėtojams finansuojant Vokietijos atsinaujinančios energijos pagalbos schemas, o „pilkosios“ elektros tiekėjai iki 2030 m. galėtų sutaupyti iki 1,02 proc.

4.3. PAPILDOMOS SUINTERESUOTŲJŲ ŠALIŲ PASTABOS

(168) Kai kuriose pastabose pabrėžiama, kad Vengrijoje visuomenė nebuvo informuota apie visus su projektu susijusius aspektus. Taip pat teigiama, kad sprendimas dėl „Paks II“ techniniu požiūriu nepagrįstas, nes nebuvo jokių parengiamųjų tyrimų, kaip vienodo masto investicijos į veiksmingo energijos vartojimo priemones ir atsinaujinančius energijos šaltinius padėtų užtikrinti tiekimo patikimumą. Tad tų pastabų autoriai pažymi, kad, atsižvelgiant į tai, kad plačioji visuomenė ir specialistai aktyviai nedalyvauja, projektas neturėtų būti vykdomas.

(169) Tam tikrose pastabose atkreipiamas dėmesys į galimą atominių elektrinių pavojingumą. Kai kuriose pastabose išreiškiamas susirūpinimas dėl Vengrijos ir „Paks II“ gebėjimo susitvarkyti su branduolinės saugos incidentais, įskaitant saugų branduolinių atliekų tvarkymą.

(170) Kai kuriose pastabose pabrėžiama, kad skiriant naujųjų gamybos įrenginių statytoją nebuvo surengtas viešųjų pirkimų konkursas, o tai, jų nuomone, prieštarauja Sąjungos teisės nuostatoms. Be to, Europos Parlamento narys B. Jávor teigia, kad priemonei savaime būdingas numanomas Sąjungos viešųjų pirkimų taisyklių pažeidimas, nes, jo nuomone, Rusija nebūtų suteikusi Vengrijai paskolos projektui „Paks II“ neužtikrinusi „Rosatom“ investicijų apeinant Sąjungos viešųjų pirkimų taisykles. Jis daro išvadą, kad vertinimo, ar Rusijos paskolos naudojimas yra neteisėta valstybės pagalba, negalima atskirti nuo viešųjų pirkimų taisyklių vengimo, jie savaime susiję ir jų poveikį derėtų vertinti kartu.

(171) Pateiktos kelios pastabos prieštaraujant tam, kad projektas būtų įgyvendinamas naudojant Rusijos paskolą. Teigiama, kad tai paskatintų kuro ir finansinę priklausomybę ir būtų prieštaraujama ES energijos saugumo strategijai, nes Sąjungos rinkos dalyviams būtų kliudoma dalyvauti plėtojant Sąjungos energetikos tinklą ir infrastruktūrą.

(172) Kai kurios suinteresuotosios šalys tvirtina, kad Vengrijai nusprendus, jog ateityje jai reikės naujų elektros gamybos pajėgumų, ji turėjo laikytis Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/72/EB (57) 8 straipsnio. Šiuo atveju nebuvo jokios viešųjų pirkimų procedūros arba lygiavertės procedūros, kad nauji pajėgumai būtų numatyti skaidriai ir nediskriminuojant. Taigi, jų požiūriu, investuojant į „Paks II“ galėtų būti pažeidžiama Sąjungos teisė.

(173) Kai kurios šalys tvirtina, kad valstybės pagalba negali būti skiriama atvejais, kai ją suteikus teršėjas būtų atleidžiamas nuo pareigos mokėti už tą taršą, kaip numatyta Bendrijos valstybės pagalbos aplinkos apsaugai gairėse (58).

4.4. VENGRIJOS ATSILIEPIMAS Į SUINTERESUOTŲJŲ ŠALIŲ PASTABAS

(174) 2016 m. balandžio 8 d. Vengrija pateikė atsiliepimą į trečiųjų šalių pastabas dėl sprendimo pradėti procedūrą dėl valstybės pagalbos (toliau – atsiliepimas į trečiųjų šalių pastabas).

(175) Visų pirma, Vengrija visiškai nepritaria pastaboms, kurias pateikė Austrijos vyriausybė, „Greenpeace Energy“, „Energiaklub“ ir Europos Parlamento narys Benedek Jávor ir kuriose įvairios trečiosios šalys tvirtina, kad į Vengrijos analizę nėra įtrauktos sąnaudos, susijusios su saugos ir aplinkosaugos reglamentavimu, skolos finansavimu, draudimu, sauga, atliekų šalinimu, eksploatacijos nutraukimu, perdavimo jungtimis ir investicijomis į modernizavimą, ir tvirtina, kad tos šalys netinkamai informuotos ir kad jų pareiškimai nepagrįsti.

(176) Atsiliepime išsamiai prieštaraujama Europos Parlamento nario Benedek Jávor pateiktoms pastaboms. Visų pirma, Vengrija pažymi, kad: — į IVPS sutartį įtrauktos visų būtinų saugos investicijų sąnaudos, — tiesioginio aušinimo sistemos pasirinkimas pagrindžiamas projekto poveikio aplinkai vertinimu, — su atliekų tvarkymu ir eksploatacijos nutraukimu susijusias sąnaudas apskaičiavo Radioaktyviųjų atliekų tvarkymo agentūra remdamasi 1996 m. Įstatymu CXVI dėl atominės energetikos, — į projekto finansinę analizę įtrauktos su „Paks II“ prijungimu prie tinklo susijusios sąnaudos, — per nedidelės paklausos laikotarpį nesumažės nei Pakšo atominės elektrinės, nei Pakšo II atominės elektrinės veikla, nes Pakšo II įrenginiais turėtų būti pakeisti senesni ir veikiantys gamybos pajėgumai, kurių eksploatacija bus laipsniškai nutraukta, — kadangi tai III+ kartos moderni technologija, galima saugiai daryti prielaidą, jog panaudojimas per projekto „Paks II“ laikotarpį bus gana didelis (90 proc. ir daugiau), — 60 metų veikimo laikotarpis plačiai pripažįstamas tarptautiniu lygmeniu, nes tai standartinis numatomas laikotarpis net ir prastesnėms III kartos jėgainėms, — projektas yra neutralus PVM požiūriu ir, kadangi daug paslaugų teiks ES įsisteigę tiekėjai, muitų prielaidos / skaičiavimai nėra teisingi.

(177) Vengrija teigia, kad atliko išsamią jautrumo analizę, kad apsvarstytų prielaidų ir kintamųjų, kaip antai jėgainės veikimo laikotarpio, VTP sąnaudų, atliekų tvarkymo ir eksploatacijos nutraukimo sąnaudų, apkrovos koeficientų, makroekonominių veiksnių (užsienio valiutų keitimo ir infliacijos), įvairių rinkos kainų scenarijų, vėlavimo ir kt., poveikį nagrinėjamoms sąlygoms, ir tokia jautrumo analize visiškai patvirtinama jos išvada, kad priemonė nėra valstybės pagalba.

(178) Kalbant apie pastabas, gautas dėl galimo priemonės suderinamumo, Vengrija pakartoja kelis argumentus, pateiktus dėl laisvo pasirinkimo ir energijos gamybos rūšių derinio įvairinimo, poreikio sukurti pakeičiamus pajėgumus, priklausomybės nuo iškastinio kuro mažinimo, darbo vietų kūrimo, įperkamumo ir deklaruoto didinamojo poveikio.

(179) Vengrija tvirtina, kad Austrijos vyriausybės argumentas, kad Euratomo sutarties tikslas, susijęs su „branduolinės energijos plėtra Bendrijoje“, „jau pasiektas ir negali būti naudojamas siekiant pagrįsti bendros svarbos tikslo sumetimus, kaip tai suprantama pagal SESV 107 straipsnio 3 dalį, nes Europoje pastatyta daug techniškai pažangių atominių elektrinių“, yra klaidingas. Teikiant tokį argumentą, Vengrijos nuomone, branduolinės energijos gamybos plėtojimo tikslas painiojamas su technologijų sąvoka, kurios negalima laikyti statiška. Vengrija tvirtina, kad Euratomo sutartis ir toliau yra Sąjungos konstitucinės sąrangos dalis ir kad ji nebuvo panaikinta. Galiausiai Vengrija pabrėžia, kad Austrija ir „Greenpeace“ nepaminėjo jokių jurisprudencijos pavyzdžių, iš kurių būtų matyti, kad bendros svarbos tikslai yra būtinai baigtiniai arba ribotos trukmės.

(180) Kalbant apie energijos rūšių derinio įvairinimą, Vengrija atmeta Austrijos ir Austrijos vėjo energijos asociacijos teiginius dėl visos Sąjungos priklausomumo nuo urano ir pabrėžia, kad yra didelė įvairovė ir uraną galima gauti iš svarbių neišnaudotų šaltinių. Ji taip pat teigia, kad pats faktas, kad išteklius yra baigtinis, nereiškia, jog jo naudojimas nėra tvarus, ir atsako į energetikos ekonomikos specialistės Loretos Stankevičiūtės komentarus, išsakytus Tarptautinės atominės energetikos agentūros (TATENA) (59) vardu, pagal kurias „atominė energija palyginti geresnė nei kitos rūšys pagal daugelį tvarumo rodiklių“.

(181) Vengrija pabrėžia, kad kai kurie argumentai, pateikti dėl būtinybės mažinti priklausomybę nuo iškastinio kuro naudojant branduolinės energijos šaltinius, yra pagrįsti, nes atsinaujinančių energijos šaltinių technologijos brangiai kainuoja ir neužtikrina nepertraukiamos energijos gamybos. Ji taip pat teigia, kad fiksuoti atsinaujinančios energijos subsidijų tarifai neatitinka laisvosios rinkos sąlygų, ir cituoja „Greenpeace“, kuri pažymėjo, kad fiksuotų elektros pirkimo kainų susitarimai būtų mažiau naudingi mažų rinkos kainų scenarijų atveju, bet „Paks II“ parduotų savo elektrą kitais būdais.

(182) Vengrija cituoja kelis šaltinius, kurie teigia, kad priemonė nesukeltų nepagrįsto konkurencijos iškraipymo, ir pabrėžia, kad Komisija neturi abejonių dėl priemonės suderinamumo su vidaus rinka (kaip tvirtina „Greenpeace“), bet jų kyla dėl pagalbos buvimo.

(183) Tuo pačiu klausimu (dėl galimo konkurencijos iškraipymo) Vengrija atmeta „Greenpeace“ argumentus, kad bus nustatytas fiksuotas tarifas (panašiai, kaip projekto „Hinkley Point C“ atveju) siekiant ilgalaikėje perspektyvoje paremti „Paks II“ veikimą.

(184) Vengrija prieštarauja pastaboms, kuriose teigiama, kad projektas išstumtų investicijas į atsinaujinančius energijos šaltinius Vengrijoje ir kaimyninėse šalyse. Ji tvirtina, kad nacionalinėje energetikos strategijoje atsinaujinantys energijos šaltiniai numatomi kartu branduoline energetika ir kad būsimosios įrengtosios galios spragų negalima užpildyti vien tik atomine energija. Taigi sukūrus papildomus branduolinės energetikos pajėgumus nebūtų užkirstas kelias atsinaujinančių energijos šaltinių plėtrai. Vengrija pažymi, kad „Greenpeace“ pastabose pateiktoje „Energy Brainpool“ rinkos analizėje daroma prielaida, kad atsinaujinantys energijos šaltiniai bus naudojami laikantis Vengrijos nacionalinio atsinaujinančių energijos šaltinių tikslo.

(185