KOMISIJOS REGLAMENTAS (ES) 2022/1364

2022 m. rugpjūčio 4 d.

kuriuo dėl didžiausios leidžiamosios cianido rūgšties koncentracijos tam tikruose maisto produktuose iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 1881/2006

(Tekstas svarbus EEE)

EUROPOS KOMISIJA,

atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,

atsižvelgdama į 1993 m. vasario 8 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 315/93, nustatantį Bendrijos procedūras dėl maisto teršalų (1), ypač į jo 2 straipsnio 3 dalį,

kadangi:

(1) Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1881/2006 (2) nustatyta didžiausia leidžiamoji tam tikrų teršalų, įskaitant cianido rūgštį, koncentracija maisto produktuose;

(2) cianido rūgštis yra labai toksiška medžiaga. Nors jos toksikologiniu požiūriu svarbaus kiekio maiste nėra aptinkama, ji išsiskiria, kai augaliniai maisto produktai, kurių sudėtyje yra cianogeninių glikozidų, yra kramtomi arba kitaip perdirbami ir šie glikozidai susiduria su hidroliziniais fermentais. Kadangi cianido rūgštis visada formuojasi kaip nedisocijuotos rūgšties ir disocijuotų cianido jonų mišinys, šiam mišiniui apskaičiuojama su sveikata susijusi orientacinė vertė, vadinama cianido verte;

(3) 2019 m. Europos maisto saugos tarnyba (toliau – Tarnyba) priėmė atnaujintą mokslinę nuomonę dėl rizikos sveikatai, susijusios su cianogeninių glikozidų buvimu maisto produktuose, išskyrus žalius abrikosų branduolius, vertinimo (3). Tarnyba padarė išvadą, kad žmogaus patirta mažesnė nei 20 μg cianido/kg kūno masės (ūmaus poveikio etaloninė dozė (ŪPED)) ekspozicija neturėtų sukelti ūmaus nepageidaujamo poveikio. Jei vartojami tam tikri maisto produktai, pvz., sėmenys, migdolai ir maniokai, kuriuose yra daug cianogeninių glikozidų, cianido ŪPED gali būti viršyta. Todėl tikslinga šiems maisto produktams nustatyti didžiausią leidžiamąją cianido rūgšties, įskaitant cianido rūgštį, sujungtą cianogeniniuose glikoziduose, koncentraciją. Vartojant maltus linų sėmenis, cianido rūgšties biologinis įsisavinamumas ir žmonių ekspozicijos lygis yra didesnis nei vartojant nedalomus arba termiškai apdorotus sėmenis. Todėl tikslinga nustatyti griežtesnę koncentracijos ribą visiems nedalomiems sėmenims, kuriuos vartotojas gali sumalti, prieš vartojimą ir maltiems linų sėmenims, pateikiamiems į rinką galutiniam vartotojui, kai jie skirti vartoti žali;

(4) todėl, siekiant užtikrinti aukštą žmonių sveikatos apsaugos lygį, tam tikruose maisto produktuose turėtų būti nustatyti didžiausi leidžiami cianido rūgšties kiekiai;

(5) todėl Reglamentas (EB) Nr. 1881/2006 turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas;

(6) kad ekonominės veiklos vykdytojai galėtų pasirengti šiuo reglamentu nustatytoms naujoms taisyklėms, tikslinga numatyti pagrįstą laikotarpį, kol bus taikomi nauji didžiausi leidžiami kiekiai. Taip pat tikslinga numatyti pereinamąjį laikotarpį maisto produktams, teisėtai pateiktiems rinkai iki šio reglamento taikymo pradžios datos;

(7) šiame reglamente nustatytos priemonės atitinka Augalų, gyvūnų, maisto ir pašarų nuolatinio komiteto nuomonę,

PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:

1 straipsnis Reglamento (EB) Nr. 1881/2006 priedas iš dalies keičiamas pagal šio reglamento priedą.

2 straipsnis Priede išvardyti maisto produktai, teisėtai pateikti rinkai iki 2023 m. sausio 1 d., gali likti rinkoje iki jų minimalaus tinkamumo vartoti termino arba nuorodoje „Tinka vartoti iki ... (data)“ nurodyto termino.

3 straipsnis Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje. Jis taikomas nuo 2023 m. sausio 1 d.

Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse. Priimta Briuselyje 2022 m. rugpjūčio 4 d. Komisijos vardu Pirmininkė Ursula VON DER LEYEN

(1) OL L 37, 1993 2 13, p. 1.

(2) 2006 m. gruodžio 19 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1881/2006, nustatantis didžiausias leistinas tam tikrų teršalų maisto produktuose koncentracijas (OL L 364, 2006 12 20, p. 5).

(3) Scientific opinion ‘Evaluation of the health risks related to the presence of cyanogenic glycosides in foods other than raw apricot kernels’, EFSA Journal, t. 17, Nr 4, European Food Safety Authority, 2019, p 78; https://doi.org/10.2903/j.efsa.2019.5662.