LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 353/45

KOMISIJOS SPRENDIMAS

2005 m. spalio 20 d.

dėl procedūros pagal EB sutarties 81 straipsnio 1 dalį

(byla COMP/C.38.281/B.2 – Žaliavinis tabakas, Italija)

(pranešta dokumentu Nr. C(2005) 4012)

(Tik tekstai anglų ir italų kalbomis yra autentiški)

(2006/901/EB)

SPRENDIMO SANTRAUKA

1. Įžanga

2005 m. spalio 20 d. Komisija priėmė sprendimą dėl procedūros pagal EB sutarties 81 straipsnį (toliau – sprendimas). Remdamasi Reglamento 1/2003 30 straipsnio nuostatomis, Komisija skelbia šalių pavadinimus ir pagrindinį sprendimo turinį, įskaitant skirtas nuobaudas, atsižvelgdama į teisėtą bendrovių interesą apsaugoti savo verslo paslaptis. Nekonfidencialią viso sprendimo teksto versiją autentiškomis bylos ir darbinėmis Komisijos kalbomis galima rasti KONKURENCIJOS GD tinklalapyje adresu http://europa.eu.int/comm/competition/index_en.html.

Nuo 1995 m. iki 2002 m. pradžios keturi pagrindiniai Italijos žaliavinio tabako perdirbėjai – Deltafina, Dimon (kurio pavadinimas dabar pakeistas į Mindo), Transcatab ir Romana Tabacchi (toliau bendrai vadinami „perdirbėjais“) sudarė sutartis ir (arba) dalyvavo suderintuose veiksmuose, kurių tikslas – prekybos sąlygų nustatymas žaliavinio tabako pirkimui Italijoje (ir tiesioginių pirkimų iš augintojų, ir pirkimų iš trečiųjų šalių pakuotojų atžvilgiu), įskaitant kainos nustatymą ir rinkos pasidalijimą.

Sprendimas taip pat yra susijęs su dviem atskirais pažeidimais, kurie tikrai buvo įvykdyti tarp 1999 m. pradžios ir 2001 m. pabaigos, t. y. Italijos tabako perdirbėjų profesinei asociacijai (Associazione Professionale Trasformatori Tabacchi Italiani, toliau – APTI) nustatant sutartyje numatytas kainas, dėl kurių ji derėjosi savo narių vardu sudarydama tarpšakinius susitarimus su Italijos žaliavinio tabako augintojų asociacijų konfederacija Unione Italiana Tabacco (toliau – UNITAB), ir UNITAB nustatant kainas, dėl kurių ji derėjosi savo narių vardu sudarydama tokius pačius susitarimus su APTI.

2. Bylos esmė ir procedūra

Komisija, gavusi tam tikros informacijos apie visame sektoriuje esančius susitarimus dėl vienos ar daugiau žaliavinio tabako veislių atskirų kokybės rūšių kainų diapazono, 2002 m. sausio 15 d. perdirbėjų ir augintojų prekybos asociacijoms (atitinkamai APTI ir UNITAB) išsiuntė prašymus pateikti informaciją, į kuriuos jos atsakė 2002 m. vasario 12 d.

2002 m. vasario 19 d. Komisija iš bendrovės Deltafina S.p.A. (toliau – Deltafina, pirmaujanti Italijos perdirbimo bendrovė) gavo paraišką atleisti nuo baudų, pagal sąlygas, numatytas naujajame Komisijos pranešime apie atleidimą nuo baudų ir jų sumažinimą kartelių bylose (toliau – Pranešimas apie atleidimą nuo baudų). 2002 m. kovo 6 d. Komisija, remdamasi Pranešimo apie atleidimą nuo baudų 15 punktu, suteikė bendrovei Deltafina sąlyginį atleidimą nuo baudų.

2002 m. balandžio 4 d. ir 10 d. Komisija iš Dimon S.r.l. (toliau – Dimon) ir Transcatab S.p.A. (toliau – Transcatab) gavo dar dvi paraiškas atleisti nuo baudų.

2002 m. balandžio 18 d. ir 19 d. Komisija atliko tyrimus Dimon, Transcatab Trestina Azienda Tabacchi S.p.A. (toliau – Trestina) ir Romana Tabacchi s.r.l. (toliau – Romana Tabacchi) patalpose.

2002 m. spalio 8 d. Komisija informavo bendroves Dimon ir Transcatab apie ketinimą procedūros pabaigoje sumažinti baudas (atitinkamai nuo 30 % iki 50 % ir nuo 20 % iki 30 %).

2004 m. vasario 25 d. Komisija pradėjo šios bylos teisminį nagrinėjimą ir priėmė „Pranešimą dėl prieštaravimų“ (toliau – PP), į kurį šalys, kurioms skirtas šis sprendimas, galėjo atsakyti raštu arba per 2004 m. birželio 22 d. surengtą žodinį išklausymą.

2004 m. vasario 25 d. PP papildymas (toliau – papildymas) buvo priimtas 2004 m. gruodžio 21 d. Todėl antrasis žodinis išklausymas buvo surengtas 2005 m. kovo 1 d.

3. Šalys

3.1. Perdirbėjų pusė

Deltafina yra didžiausios pasaulyje tabako prekybos bendrovės Universal Corporation (toliau – Universal) visiškai kontroliuojama bendrovė Italijoje. 2001 m. (paskutinieji visi perdirbėjo vykdyto pažeidimo metai) Deltafina įsigijo 25 % Italijos žaliavinio tabako. Sprendimas skirtas ir bendrovei Deltafina, ir bendrovei Universal.

Bendroves Dimon ir Transcatab pažeidimo metu atitinkamai kontroliavo bendrovės Dimon Incorporated (toliau – Dimon Inc.) ir Standard Commercial Corporation (toliau – SCC), t. y. antra ir trečia pagal dydį tabako prekybos bendrovės. Nuo 2004 m. rugsėjo mėn. Dimon pakeitė savo pavadinimą į Mindo S.r.l (toliau – Mindo) ir daugiau nebepriklauso Dimon Inc. grupei. 2005 m. balandžio 13 d.Dimon Inc. ir SCC susijungė ir sudarė Alliance One International Inc. (toliau – Alliance). 2001 m. Dimon įsigijo apie 11,28 %, o Transcatab apie 10,8 % Italijoje pagaminto žaliavinio tabako. Sprendimas skirtas Mindo, Transcatab ir Alliance.

Romana Tabacchi yra šeimai priklausanti bendrovė. Iki 1997 m. ji veikė kaip tarptautinės prekybos bendrovės atstovė (kurią vėliau įsigijo Dimon Inc.). Nuo 1997 m. ji veikia kaip nepriklausomas prekiautojas. 2001 m. Romana Tabacchi įsigijo apie 9,5 %, Italijoje pagaminto žaliavinio tabako.

APTI yra Italijos žaliavinio tabako perdirbėjų asociacija. Iš 59 Italijos perdirbėjų, APTI priklauso 17.

3.2. Augintojų pusė

UNITAB Italia yra Italijos tabako augintojų asociacijų konfederacija, atstovaujanti apie 80 % visų augintojų.

4. Susijęs sektorius: Italijos žaliavinis tabakas

ES žaliavinio tabako gamyba sudaro apie 5 % pasaulio tabako gamybos. Graikija, Italija ir Ispanija yra daugiausia žaliavinio tabako gaminančios valstybės narės – jose atitinkamai pagaminama 38 %, 37,5 % ir 12 % viso ES pagaminamo tabako.

Žaliavinis tabakas nėra vienarūšis produktas. Labiausiai Italijoje paplitusios rūšys yra „Burley“ ir „Bright“. Kiekvienoje tabako grupėje atskiriamos įvairios kokybės klasės. Išdžiovintą tabaką augintojai parduoda perdirbėjams siuntomis, kurių kaina priklauso nuo siuntoje esančio tabako kokybės.

Italijos žaliavinio tabako perdirbėjai perka žaliavinį tabaką iš Italijos augintojų ir augintojų asociacijų (taip pat apdorotą tabaką iš kitų tarpininkų), jį perdirba (arba iš naujo perdirba) ir parduoda tabako gamybos pramonės bendrovėms Italijoje ir visame pasaulyje tinkama forma. Kadangi jie yra tarpininkai tarp augintojų ir galutinio produkto gamintojo, jie taip pat yra vadinami „pirminiais perdirbėjais“, nes atlieka pirminį tabako perdirbimą (cigarečių gamintojai tabaką perdirba antrą kartą), arba „prekiautojais tabako lapais“.

„Eksportuotojais“ dažniausiai vadinami kūlimo įrangą turintys perdirbėjai, galintys pagaminti cigarečių gamintojams reikalingą galutinį perdirbtą produktą (juosteles). Perdirbėjai, kurie gali tiekti tik palaidus lapus, vadinami „trečiaisiais pakuotojais“ arba tiesiog „pakuotojais“. Po pirminio apdorojimo (pvz., priemaišų pašalinimo ir rūšiavimo), pakuotojai siunčia tabaką eksportuotojams tolimesniam apdorojimui, po kurio tabaką galima siūlyti gamintojams. Perdirbėjai, kuriems skirtas šis sprendimas, patenka į „eksportuotojų“ kategoriją.

5. Reguliavimo sistema

Žaliavinio tabako auginimas ir jo pardavimas perdirbėjams yra reglamentuojami Bendrijos ir nacionaliniais teisės aktais.

5.1. Bendras žaliavinio tabako rinkos organizavimas

Bendras žaliavinio tabako rinkos organizavimas (1) numato (i) gaminimo kvotų sistemą; ir (ii) paramą augintojų pajamoms taikant priemokų už žaliavinio tabako gaminimą sistemą.

Priemokos yra skiriamos tik kvota nustatytiems kiekiams (su tam tikrais koregavimais). Nuo 1998 m. Bendrijos priemokos dalies (taip vadinamosios kintamosios dalies) išmokėjimas buvo siejamas su išauginto tabako kokybe, nuo kurios priklausė kaina. Priemokos kintamosios dalies išmokėjimas buvo patikėtas augintojų grupėms.

Pagal bendrąjį rinkos organizavimą yra reikalaujama, kad kiekvienas augintojas ar augintojų grupė ir kiekvienas pirminis perdirbėjas kiekvienų metų kampanijos pradžioje (apie kovo–gegužės mėn., kai yra persodinami sodinukai) sudarytų taip vadinamas auginimo sutartis, pagal kurias yra susitariama dėl kiekvienos tabako veislės „sutartyje numatytos kainos“ pagal kokybės klases. Tame etape kainos dažnai yra nurodomos minimaliomis kainomis arba kainų diapazonu. Tačiau reikia pažymėti, kad galutinė kaina (arba „pristatymo kaina“) gali būti nustatoma tik tada, kai yra nuimamas derlius (t. y. tarp spalio ir sausio mėn.), ir gali labai skirtis nuo „auginimo sutarties kainos“, priklausomai nuo tabako kiekio, kokybės ir tolesnių derybų.

Bendrijos teisės aktai skatina steigti tarpšakines organizacijas, kuriose augintojai ir perdirbėjai galėtų bendradarbiauti užtikrindami veiksmingą rinkos veikimą. Tačiau aiškiai draudžiama nustatyti kainas ir kvotas. Nei viena iš su byla susijusių asociacijų nėra tarpšakinė organizacija, kaip apibrėžta Bendrijos teisės aktuose.

5.2. Nacionaliniai teisės aktai

Italijos įstatymu Nr. 88/88 reguliuojami tarpšakiniai (t. y. viso sektoriaus) susitarimai, auginimo sutartys ir žemės ūkio produktų pardavimas. Kalbant konkrečiau, įstatymo Nr. 88/88 5 straipsnio 1 dalies b punkte numatyta, kad tarpšakiniuose susitarimuose privalo būti nurodytas produktas, dėl kurio sudaromas susitarimas, jo rūšys ir pristatymo laikas bei minimali kaina. Paskatos (ypač lengvatinė pagalba) siūlomos tiems augintojams ir perdirbėjams, kurie laikosi tarpšakinių susitarimų sąlygų. Įstatymas Nr. 88/88 yra taikomas keletoje žemės ūkio sektorių, įskaitant tabako sektorių, kur APTI ir UNITAB nuo 1999 m. iki 2001 m. sudarė keletą tarpšakinių susitarimų (nustatančių auginimo sutarties kainas, išreikštas minimaliomis kainomis arba kainų diapazonu).

6. Sprendime nagrinėjami veiksmai

6.1. Perdirbėjų įvykdytas pažeidimas

Nuo 1995 m. iki 2002 m. pradžios Deltafina, Dimon, Transcatab ir Romana Tabacchi sudarė susitarimus arba dalyvavo suderintuose veiksmuose, kurių tikslas – prekybos sąlygų žaliavinio tabako pirkimui Italijoje nustatymas (įskaitant tiesioginį pirkimą iš augintojų ir pirkimą iš trečiųjų pakuotojų), įskaitant: a) bendrų pirkimo kainų, kurias perdirbėjai mokėtų pristačius tabaką, ir kitų prekybos sąlygų nustatymą; b) tiekėjų ir kiekio paskirstymą; c) keitimąsi informacija, siekiant koordinuoti konkurenciją vykdant pirkimus; d) kiekių ir kainų nustatymą atsižvelgiant į perteklinę produkciją; ir e) 1995 m. ir 1998 m. viešųjų aukcionų pasiūlymų koordinavimą.

6.2. APTI įvykdytas pažeidimas

Nuo 1999 m. iki 2001 m. pabaigos APTI užėmė derybinę poziciją, kad, sudarant tarpšakinius susitarimus, dėl kainos bus tariamasi su UNITAB, atsižvelgiant į kiekvienos tabako veislės atskirą kokybės klasę.

6.3. UNITAB įvykdytas pažeidimas

Nuo 1999 m. iki 2001 m. pabaigos UNITAB užėmė derybinę poziciją, kad, sudarant tarpšakinius susitarimus, dėl kainos bus tariamasi su APTI, atsižvelgiant į kiekvienos tabako veislės atskirą kokybės klasę.

7. Teisinis vertinimas

Savo sprendime Komisija teigia, kad pirmiau aprašytieji veiksmai yra trys atskiri (atskiri ir tęstiniai) EB sutarties 81 straipsnio pažeidimai.

Visi pažeidimo dalyviai, kuriems yra skiriamas sprendimas, yra bendrovės, bendrovių asociacijos, bendrovių asociacijų asociacijos arba yra jų dalimi, kaip apibrėžta EB sutarties 81 straipsnyje.

Susitarimai ir (arba) suderinti veiksmai, kurių tikslas yra tiesiogiai ar netiesiogiai nustatyti sandoryje numatytas kainas, arba pasidalyti kiekius, riboja konkurenciją. Kalbant konkrečiau, perdirbėjams koordinuojant pirkimo taktiką šiuo atveju buvo įtakoti esminiai konkurencijos aspektai ir todėl tikėtina, kad tų pačių bendrovių elgesys buvo įtakotas ir bet kurioje kitoje rinkoje, kurioje jos konkuruoja, įskaitant tolesnės gamybos grandies rinkas. Tokie veiksmai yra konkrečiai apibrėžti EB sutarties 81 straipsnio 1 dalyje.

Tokie veiksmai gali, bent jau potencialiai, paveikti prekybą žaliaviniu tabaku tarp Italijos ir kitų valstybių narių, kadangi jie apima žymią Italijos žaliavinio tabako pirkimų dalį ir yra susiję su produktu (žaliaviniu tabaku), kuris yra daugiausia eksportuojamas tarpinis perdirbto tabako produktas.

Sprendime yra sprendžiamas klausimas, kaip nagrinėjamiems veiksmams yra taikomas 1962 m. balandžio 4 d. Tarybos reglamentas Nr. 26 (dėl tam tikrų konkurencijos taisyklių taikymo žemės ūkio produktų gamybai ir prekybai jais – „Reglamentas Nr. 26“). Sprendime daroma išvada, kad nagrinėjamieji konkurenciją ribojantys veiksmai negali būti laikomi „būtinais“ Bendros žemės ūkio politikos tikslams pasiekti ir todėl jiems EB sutarties 81 straipsnio 1 dalis taikoma visiškai.

Galiausiai sprendime daroma išvada, kad nei nacionaliniai teisės aktai, nei administracinė tvarka neįpareigoja perdirbėjų tartis dėl vidutinės ar maksimalios žaliavinio tabako pirkimo kainos ar dalintis kiekvieno perdirbėjo superkamais tabako kiekiais. Be to, tokia reguliavimo sistema nereikalauja, kad perdirbėjai ar augintojai kartu tartųsi dėl „sutartyje numatytų kainų“, ir nepanaikina visų galimybių dalyvauti konkurencinėje kovoje. Todėl augintojų atstovų iš vienos pusės, ir perdirbėjų iš kitos pusės sudaryti susitarimai ir (arba) suderinti veiksmai visiškai patenka į EB sutarties 81 straipsnio 1 dalies taikymo sritį.

8. Deltafina, Transcatab ir Dimon pagrindinių bendrovių atsakomybė

Sprendime taip pat daroma išvada, kad bendrovės Universal (bendrovės Deltafina atžvilgiu), Dimon Inc. (bendrovės Dimon atžvilgiu) ir SCC (bendrovės Transcatab atžvilgiu) per nagrinėjamąjį laikotarpį darė lemiamą įtaką savo pavaldžiosioms bendrovėms, ir todėl turėtų būti laikomos bendrai ir individualiai atsakingomis už savo pavaldžiųjų bendrovių elgseną.

9. Baudos

9.1. Baudos, skirtos už UNITAB ir APTI įvykdytus pažeidimus

Atsižvelgiant į augintojų ir perdirbėjų atstovų elgseną, sprendime daroma išvada, kad pakanka skirti tik 1 000 EUR baudą.

Nors, remiantis įstatymo Nr. 88/88 nuostatomis, tarpšakinių susitarimų sudarymas nebuvo privalomas ir realiai tarpšakiniai susitarimai nebuvo sudaromi kelerius metus, įstatymu Nr. 88/88 (kurį ministerija vėliau taikė administravimo tvarkoje) buvo sukurtos paskatos sudaryti tarpšakinius susiturimus, kuriuose būtų nustatomos minimalios kainos. Taip pat reikia atsižvelgti į tai, kad, prieš sudarant šiame sprendime aptariamus tarpšakinius susitarimus, įstatymas Nr. 88/88 buvo keletą kartų pritaikytas žemės ūkio sektoriuje, įskaitant tabako sektorių, ir dėl jų besiderančių šalių elgsena niekada nesvarstyta nacionalinės ar Bendrijos teisės atžvilgiu, nepaisant, kad šie susitarimai buvo skelbiami viešai ir apie juos pranešama ministerijai.

9.2. Baudos, skirtos už perdirbėjų įvykdytus pažeidimus

9.2.1. Perdirbėjų įvykdyto pažeidimo sunkumas

Perdirbėjų pažeidimo pobūdis laikomas labai rimtu, kadangi jis yra susijęs su Italijos žaliavinio tabako veislių kainų nustatymu ir pasidalijimu kiekiais. Pirkėjų karteliai iš esmės gali trikdyti augintojų produktyvumo siekimui bei apriboti perdirbėjų konkurenciją tolesnės gamybos grandies rinkose. Tai ypač būdinga tokiais atvejais, kaip aptariamas šiame sprendime, nes produktas, kuriam įtaką daro pirkėjų kartelis (žaliavinio tabako), daro rimtą įtaką tolesnės gamybos grandies dalyvių veiklai (šiuo atveju pirmajam perdirbimui ir perdirbto tabako pardavimui). Italijos žaliavinio tabako gamyba sudaro apie 38 % Bendrijos kvota nustatytos gamybos. Bendra šios gamybos vertė 2001 m. (paskutiniais visais pažeidimo metais) sudarė 67,338 mln. EUR.

9.2.2. Atskirų bendrovių vaidmuo ir atgrasymo priemonės

Komisija laikosi nuomonės, kad baudos keturiems perdirbėjams turėtų būti nustatytos atsižvelgiant į jų padėtį rinkoje. Didesnė pradinė bauda turėtų būti taikoma bendrovės Deltafina atžvilgiu, nes ji yra didžiausias pirkėjas, kurio užimama rinkos dalis 2001 m. (paskutiniais visais pažeidimo metais) sudarė apie 25 %. Bendrovės Transcatab, Dimon ir Romana Tabacchi, atsižvelgiant į jų mažesnes užimamas žaliavinio tabako Italijoje rinkos dalis (tarp 8,86 % ir 11,28 %), turėtų būti sujungtos į bendrą grupę ir joms turėtų būti nustatytos mažesnės pradinės baudos.

Kadangi bendrovės Deltafina, Transcatab ir Dimon (dabar Mindo) priklauso (arba, bendrovės Mindo atveju, priklausė) stambioms grupėms, kurioms taip pat yra skiriamas sprendimas, joms skirtoms baudoms, siekiant užtikrinti pakankamas atgrasymo priemones, yra taikomi daugikliai.

Dėl šių priežasčių šioje byloje nustatomi tokie pradiniai baudų dydžiai:

— Deltafina 37 500 000 EUR; — Transcatab 12 500 000 EUR; — Dimon (Mindo) 12 500 000 EUR; — Romana Tabacchi 10 000 000 EUR.

9.2.3. Pažeidimo trukmė

Bendrovių Deltafina, Dimon ir Transcatab pažeidimas truko apie 6 metus ir 5 mėnesius. Laikoma, kad bendrovės Romana Tabacchi dalyvavimas vykdant pažeidimą truko daugiau kaip 2 metus ir 9 mėnesius.

Dėl šių priežasčių šioje byloje nustatomi tokie baziniai baudų dydžiai:

— Deltafina 60 000 000 EUR; — Transcatab 20 000 000 EUR; — Dimon (Mindo) 20 000 000 EUR; — Romana Tabacchi 12 500 000 EUR.

9.2.4. Lengvinančios aplinkybės

Lengvinanti aplinkybė pripažinta bendrovei Romana Tabacchi, nedalyvavusiai kai kuriuose kartelio veiklos aspektuose ir tiek prieštaravusiai kartelio siekiams, kad kiti jo dalyviai susivienijo prieš ją.

Bendrovės Deltafina bendradarbiavimas nagrinėjant šią bylą taip pat pripažintas švelninančia aplinkybe. Kaip paaiškinta toliau, Deltafina neteko teisės į atleidimą nuo baudų pagal Pranešime apie atleidimą nuo baudų numatytas sąlygas. Tačiau, atsižvelgiant į išskirtines šios bylos aplinkybes (ši byla yra pirmoji, kur buvo taikomas Pranešimas apie atleidimą nuo baudų ir pirmoji, kur šis pranešimas taikomas sprendime), reikėtų teigiamai atsižvelgti į bendrovės Deltafina bendradarbiavimą. Bendrovės Deltafina bendradarbiavimas buvo iš tiesų reikšmingas ir vyko visos procedūros metu (išskyrus toliau aptariamus faktus) ir todėl reikėtų taikyti švelninantį veiksnį.

9.2.5. Viršutinė baudos riba

Šiuo atveju nebus viršyta Reglamento (EB) Nr. 1/2003 23 straipsnio 2 dalyje nustatyta 10 % apyvartos riba Universal/Deltafina ir Alliance/Transcatab–Mindo atžvilgiu taikomoms baudoms. Tačiau, kadangi Mindo neturi jokio ryšio su buvusia Dimon grupe, jos solidarioji atsakomybė turėtų būti paskirstyta jos paskutiniųjų ūkinių metų apyvartos 10 % (t. y. 2,59 mln. EUR) ribose.

Sumažinimas iki 10 % yra būtinas Romana Tabacchi atžvilgiu.

Tokiu būdu susidaro tokios sumos:

— Deltafina 30 000 000 EUR; — Dimon (Mindo) 20 000 000 EUR; — Transcatab 20 000 000 EUR; — Romana Tabacchi 2 050 000 EUR.

9.3. Pranešimo apie atleidimo nuo baudų taikymas

Deltafina, Dimon ir Transcatab kreipėsi su prašymu sumažinti baudas, remiantis 2002 m. Pranešimu apie atleidimą nuo baudų (žr. pirmiau 2 dalyje).

9.3.1. Deltafina prašymas suteikti imunitetą

Pranešimas apie atleidimą nuo baudų leidžia suteikti galutinį imunitetą, jei įvykdomos visos pranešimo 11 punkte nurodytos sąlygos. Konkrečiai 11 punkto a papunktyje reikalaujama, kad bendrovės (joms suteikus sąlyginį atleidimą nuo baudų) bendradarbiautų „be išlygų, be pertrūkio […]“.

2004 m. birželio 22 d. žodinio bylos nagrinėjimo metu paaiškėjo, kad Deltafina atskleidė prašymo atleisti nuo baudų faktą APTI valdybos komiteto posėdžio, kuriame taip pat dalyvavo Dimon, Transcatab ir Trestina atstovai, metu. Šis informacijos atskleidimas įvyko Komisijai dar neradus galimybės atlikti tyrimus ir labai tikėtina, kad tai galėjo jiems rimtai sukliudyti.

Sprendime daroma išvada, kad tokiais veiksmais Deltafina nesilaikė bendradarbiavimo įsipareigojimų, kuriuos ji buvo prisiėmusi pagal Pranešimo apie atleidimą nuo baudų 11 straipsnio a dalį. Todėl bendrovei Deltafina imunitetas negali būti suteiktas.

Atsakant į Deltafina gynybą dėl šio klausimo, šiuo sprendimu patvirtinama, kad Pranešimo apie atleidimą nuo baudų 11 straipsnio a dalyje numatyta pareiga išlaikyti informaciją apie prašymą suteikti imunitetą konfidencialiu, nes tai yra būtina, siekiant užtikrinti, kad nebūtų sukelta grėsmė tolesniems tyrimams, kuriuos turi atlikti Komisija. Deltafina žinojo apie Komisijos ketinimus atlikti netikėtus patikrinimus. Patikrinimai iš tiesų buvo organizuoti ir atlikti taip, kaip pranešta bendrovei Deltafina susitikimo su Komisijos tarnybomis metu.

Visais atvejais kartelio dalyviui nusprendus prašyti imuniteto yra gana sunku išlaikyti tokio prašymo konfidencialumą. Tačiau bet kokie sunkumai (arba faktas, kad apie juos yra pranešta Komisijai) nesuteikia teisės imuniteto prašytojui susitikus su konkurentais savanoriškai atskleisti informaciją apie prašymą suteikti imunitetą.

9.3.2. Kitas Deltafina prašymas sumažinti baudą

Bendrovės Deltafina prašyme suteikti imunitetą taip pat buvo pateiktas prašymas sumažinti baudą, kuri šiuo atveju būtų buvusi jai skirta, vien dėl to, kad „Konkurencijos GD atmetė prašymą suteikti visišką imunitetą“.

Sprendime (remiantis pranešimo apie atleidimą nuo baudų teksto bendrąja prasme bei jo teleologine ir sistemine interpretacija) daroma išvada, kad papildomi prašymai sumažinti baudas gali būti priimami tik tada, kai negalima suteikti sąlyginio atleidimo nuo baudų prašymo pateikimo metu, ir jie praranda bet kokią teisinę svarbą, kai suteikiamas sąlyginis atleidimas nuo baudų. Atsižvelgiant į tai, kad bendrovei Deltafina iš pradžių buvo suteiktas sąlyginis atleidimas nuo baudų, kurio ji neteko po to, kai nesilaikė prisiimtų bendradarbiavimo įsipareigojimų, jai negalima sumažinti baudos.

9.3.3. Pranešimo dėl baudų neskyrimo ar sumažinimo taikymas Dimon ir Transcatab

Sprendime daroma išvada, kad galutinio imuniteto nesuteikimas bendrovei Deltafina neturi jokios tiesioginės įtakos Pranešimo apie atleidimą nuo baudų taikymui bendrovėms Dimon ir Transcatab. Ypač Pranešimas apie atleidimą nuo baudų nesuteikia teisės pagerinti jų padėtį po to, kai bendrovei Deltafina nebuvo suteiktas galutinis atleidimas nuo baudų.

Padaryta išvada, kad ir Dimon, ir Transcatab laikėsi sąlygų, kurios joms buvo nustatytos pateikus prašymą sumažinti baudas. Įvertinus Komisijai pateiktus įrodymus ir jų bendradarbiavimą su Komisija procesinių veiksmų metu, šiuo sprendimu bendrovėms Dimon ir Transcatab suteikiamas didžiausias sumažinimo dydis, numatytas ribose, apie kurias jiems buvo pranešta po to, kai jos pateikė prašymus sumažinti baudas (t. y. atitinkamai 50 % ir 30 %).

Atsižvelgiant į pirmiau nurodytus argumentus, šioje byloje nustatomi tokie galutiniai baudų dydžiai:

— Deltafina ir Universal bendroji ir individualioji atsakomybė sudaro 30 000 000 EUR; — Dimon (Mindo) ir Alliance One International, 10 000 000 EUR; Alliance One International atsakomybė yra visa, Mindo bendroji ir individualioji atsakomybė sudaro 3,99 mln. EUR; — Transcatab ir Alliance One International bendroji ir individualioji atsakomybė sudaro 14 000 000 EUR; — Romana Tabacchi 2 050 000 EUR; — APTI 1 000 EUR; — UNITAB 1 000 EUR.

(1) 1970 m. balandžio 21 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 727/70 dėl bendro žaliavinio tabako rinkos organizavimo, toliau vadinamas „Reglamentu 727/70“ (OL L 94, 1970 4 28, p. 1) su pakeitimais, padarytais 1992 m. birželio 30 d. Tarybos reglamentu (EEB) Nr. 2075/92 dėl bendro žaliavinio tabako rinkos organizavimo, toliau vadinamu „Reglamentu 2075/92“ (OL L 215, 1992 7 30, p. 70) (su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2004 m. baland io 29 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 864/2004 (OL L 161, 2004 4 30, p. 48)). Taip pat žr. 1998 m. liepos 20 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1636/98, iš dalies pakeičiantį reglamentą 2075/92, toliau vadinamą „Reglamentu 1636/98“ (OL L 210, 1998 7 28, p. 23) ir 1998 m. gruodžio 22 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 2848/98, nustatantį Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2075/92 taikymo taisykles dėl priemokų schemos, auginimo kvotų ir konkrečios pagalbos, suteikiamos augintojų grupėms žaliavinio tabako sektoriuje, toliau vadinamą „Reglamentu 2848/98“ (OL L 358, 1998 12 31, p. 17), su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2002 m. lapkričio 7 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1983/2002 (OL L 306, 2002 11 8, p. 8).