KOMISIJOS SPRENDIMAS

2006 m. sausio 20 d.

nustatantis išsamias Tarybos sprendimo 2004/904/EB nuostatų dėl finansinių pataisų, susijusių su iš Europos pabėgėlių fondo bendrai finansuojamais veiksmais, procedūros įgyvendinimo taisykles

(pranešta dokumentu Nr. C(2006) 51/2)

(Tik tekstai čekų, olandų, anglų, estų, suomių, prancūzų, graikų, vengrų, italų, švedų, latvių, lietuvių, lenkų, portugalų, slovakų, slovėnų ir ispanų kalbomis yra autentiški)

(2006/400/EB)

EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,

atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,

atsižvelgdama į 2004 m. gruodžio 2 d. Tarybos sprendimą 2004/904/EB dėl Europos pabėgėlių fondo 2005–2010 m. laikotarpiui įsteigimo (1), ypač į jo 25 straipsnio 3 dalį ir 26 straipsnio 5 dalį,

pasitarusi su pagal Sprendimo 2004/904/EB 11 straipsnio 1 dalį įsteigtu Komitetu,

kadangi:

PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

1 straipsnis

1. Jeigu pažeidimai yra sistemingi, Sprendimo 2004/904/EB 26 straipsnio 1 dalyje nurodyti tyrimai turi apimti visus projektus, kuriuos tie pažeidimai galėjo paveikti.

2. Atšaukdamos visą Bendrijos įnašą arba jo dalį, valstybės narės atsižvelgia į pažeidimų pobūdį ir sunkumą, taip pat į Fondui padarytą finansinį nuostolį.

3. Kaip Sprendimo 2004/904/EB 28 straipsnio 2 dalies nurodytos ataskaitos priedą valstybės narės pateikia Komisijai visų per praėjusius metus pradėtų paramos atšaukimo procesų sąrašą.

2 straipsnis

1. Jeigu, atšaukus Bendrijos įnašus, pagal Sprendimo 2004/904/EB 25 straipsnio 1 dalį lėšos turi būti išieškotos, atsakingas padalinys arba organizacija inicijuoja išieškojimo procesą ir apie tai praneša atsakingai institucijai. Informacija apie išieškojimą perduodama Komisijai, ir apskaita vedama pagal šio Sprendimo 3 straipsnį.

2. Valstybės narės Sprendimo 2004/904/EB 28 straipsnio 2 dalyje nurodytoje ataskaitoje informuoja Komisiją apie sprendimus arba pasiūlymus dėl pakartotino atšauktų lėšų panaudojimo.

3 straipsnis

1. Bet kuri pagal Sprendimo 2004/904/EB 13 straipsnį valstybės narės paskirtoji veikianti institucija ar nacionalinė valdžios institucija (toliau – atsakinga institucija) veda iš Bendrijos jau atliktų mokėjimų išieškotinų sumų apskaitą ir užtikrina, kad lėšos būtų išieškomos nedelsiant. Išieškojusi lėšas, atsakinga institucija sumažina savo kitą išlaidų deklaraciją Komisijai išieškotos sumos dydžiu, arba kompensuoja ją Bendrijai, jei šios sumos nepakanka. Prie išieškotinos sumos nuo jos grąžinimo datos mokamos palūkanos, kurių norma nustatoma pagal Finansinio reglamento įgyvendinimo taisyklių 86 straipsnį.

2. Kartu su Sprendimo 2004/904/EB 28 straipsnio 2 dalyje nurodyta ataskaita valstybės narės pateikia Komisijai išaiškintų pažeidimų sąrašą, nurodydamos išieškotas arba turimas išieškoti sumas ir, atitinkamais atvejais, visus pradėtus administracinius arba teismo procesus dėl neteisėtai išmokėtų lėšų išieškojimo.

4 straipsnis

1. Komisijos dėl atskirų ar sistemingų pažeidimų pagal Sprendimo 2004/904/EB 26 straipsnio 3 dalies b punktą daromų finansinių pataisų dydis, jei galima ir įvykdoma, turi būti apskaičiuotas kiekvienu konkrečiu atveju, atsižvelgiant į proporcingumo principą, ir atitikti per klaidą Fondo apmokėtų išlaidų sumą.

2. Jeigu neteisėtų išlaidų sumos neįmanoma tiksliai apskaičiuoti arba jei atšaukti visas minėtas išlaidas būtų neproporcinga, Komisija, darydama finansines pataisas, remiasi:

3. Jeigu Komisija savo poziciją grindžia jos padaliniams nepriklausančių auditorių nustatytais faktais, ji pati padaro išvadas dėl finansinių pasekmių, įvertinusi atitinkamos valstybės narės pagal Sprendimo 2004/904/EB 25 straipsnio 2 dalį įgyvendintas priemones.

4. Terminas, per kurį atitinkama valstybė narė gali atsakyti į prašymą pagal Sprendimo 2004/904/EB 26 straipsnio 3 dalį, yra du mėnesiai. Tinkamai pagrįstais atvejais Komisija gali nustatyti ilgesį terminą.

5. Jeigu Komisija siūlo daryti finansines pataisas, taikydama ekstrapoliaciją arba nustatydama fiksuoto dydžio sumą, valstybei narei suteikiama galimybė, remiantis atitinkamo dosjė analize, įrodyti, kad faktinis pažeidimas buvo mažesnis nei įvertintas Komisijos. Komisijai sutikus, valstybė narė gali apriboti šio patikrinimo apimtį atitinkama tam tikrų dokumentų dalimi arba pasirinktu jų pavyzdžiu. Išskyrus tinkamai pagrįstus atvejus, toks tyrimas negali trukti ilgiau nei du mėnesius po šio straipsnio 4 dalyje nurodyto dviejų mėnesių termino. Komisija atsižvelgia į visus per šį laikotarpį valstybės narės pateiktus įrodymus.

6. Jei Komisija pagal Sprendimo 2004/9046/EB 26 straipsnio 1 dalį sustabdo mokėjimus, ir tokio sustabdymo priežastys išlieka pasibaigus šio straipsnio 4 dalyje nurodytam terminui, arba valstybė narė nepraneša Komisijai apie priemones, kurių ji ėmėsi pažeidimams ištaisyti, taikoma Sprendimo 26 straipsnio 3 dalis.

7. Rekomendacijos dėl Komisijos padalinių, nustatant fiksuoto dydžio finansines pataisas, taikytinų principų, kriterijų ir orientacinių normų išdėstytos šio sprendimo priede.

5 straipsnis

1. Bet kuri Komisijai pagal Sprendimo 2004/904/EB 26 straipsnio 3 dalį grąžintina suma turi būti grąžinta iki dienos, nustatytos pagal Finansinio reglamento įgyvendinimo taisyklių 81 straipsnį priimtame potvarkyje dėl grąžinimo.

2. Uždelsus grąžinimą, nuo 1 dalyje nurodytos grąžinimo dienos iki faktinio mokėjimo dienos nustatomos palūkanos. Tokių palūkanų norma nustatyta šio sprendimo 3 straipsnio 1 dalyje.

3. Sprendimo 2004/904/EB 26 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka padaryta finansinė pataisa neapriboja valstybės narės pareigos susigrąžinti išieškotinas lėšas pagal Sprendimo 2004/904/EB 25 straipsnio 2 dalį ir šio sprendimo 2 straipsnio 1 dalį bei išieškoti valstybės pagalbą pagal Reglamento (EB) Nr. 659/1999 14 straipsnį.

6 straipsnis

Valstybės narės gali taikyti griežtesnes nei jame numatytas nacionalines taisykles dėl finansinių pataisų.

7 straipsnis

Šis sprendimas skirtas Belgijos Karalystei, Čekijos Respublikai, Vokietijos Federacinei Respublikai, Estijos Respublikai, Graikijos Respublikai, Ispanijos Karalystei, Prancūzijos Respublikai, Airijai, Italijos Respublikai, Kipro Respublikai, Latvijos Respublikai, Lietuvos Respublikai, Liuksemburgo Didžiajai Kunigaikštystei, Vengrijos Respublikai, Maltos Respublikai, Nyderlandų Karalystei, Austrijos Respublikai, Lenkijos Respublikai, Portugalijos Respublikai, Slovėnijos Respublikai, Slovakijos Respublikai, Suomijos Respublikai, Švedijos Karalystei ir Jungtinei Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystei.

(1) OL L 381, 2004 12 28, p. 52.

(2) OL L 357, 2002 12 31, p. 1, reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB, Euratomas) Nr. 1261/2005 (OL L 201, 2005 8 2, p. 3).

PRIEDAS

REKOMENDACIJOS DĖL KOMISIJOS PADALINIŲ TAIKYTINŲ PRINCIPŲ, KRITERIJŲ IR ORIENTACINIŲ NORMŲ NUSTATANT FINANSINES PATAISAS PAGAL TARYBOS SPRENDIMĄ 2004/904/EB 25 IR 26 STRAIPSNIUS

1. PRINCIPAI

Finansinių pataisų tikslas yra atstatyti situaciją, kurioje 100 % visų bendram finansavimui Fondo deklaruotų išlaidų atitiktų taikomas nacionalines ir Bendrijos taisykles. Tai leidžia nustatyti kelis pagrindinius principus, kuriuos Komisijos padaliniai turi taikyti nustatydami finansines pataisas:

a) pažeidimas yra apibrėžtas Reglamento (EB) Nr. 2988/95 (1) 1 straipsnio 2 dalyje. Pažeidimai gali būti vienkartiniai arba sistemingi;

b) sistemingas pažeidimas yra pasikartojanti klaida, kuri atsiranda dėl didelių trūkumų valdymo ir kontrolės sistemose, sukurtose teisingai apskaitai ir galiojančių taisyklių ir nuostatų laikymuisi užtikrinti: — jeigu laikomasi galiojančių taisyklių bei imamasi visų racionalių priemonių sukčiavimui ir pažeidimams išvengti, nustatyti ir ištaisyti, jokios finansinės pataisos nereikalingos; — jeigu laikomasi galiojančių taisyklių ir nuostatų, bet reikia tobulinti valdymo ir kontrolės sistemas, turėtų būti pateiktos atitinkamos rekomendacijos valstybei narei, bet finansinės pataisos nedaromos, — jeigu randama klaidų, kurios apima ne didesnes kaip 4 000 eurų sumas, valstybė narė turėtų būti paraginta ištaisyti šias klaidas ir nepradėti Tarybos sprendimą 2004/904/EB 25 straipsnio 2 dalyje numatytos finansinių pataisų procedūros, — jeigu yra didelių valdymo ir kontrolės sistemų trūkumų, dėl kurių gali atsirasti sistemingų pažeidimų, ypač jei nesilaikoma galiojančių taisyklių, visada turėtų būti daromos finansinės pataisos;

c) finansinių pataisų dydis, jei galima ir įvykdoma, nustatomas kiekvienu konkrečiu atveju ir atitinka per klaidą Fondo apmokėtų išlaidų sumas. Tačiau ne visada yra įmanoma apskaičiuoti pataisas konkrečiai kiekvienam atitinkamam projektui arba gali būti neproporcinga atšaukti visas atitinkamas pataisas. Tokiais atvejais Komisija turi nustatyti pataisas, taikydama ekstrapoliacijos metodą arba fiksuoto dydžio sumą;

d) kai yra įrodymų, kad tokio paties pobūdžio atskiri kiekybiškai įvertinami pažeidimai buvo padaryti daugelyje kitų projektų arba įgyvendinant visą priemonę arba programą, bet yra neekonomiška nustatinėti neteisėtas išlaidas atskirai kiekvienam projektui, finansinės pataisos gali būti nustatomos pagal ekstrapoliaciją; — ekstrapoliacija gali būti naudojama tiktai tuo atveju, jei gali būti nustatyta homogeniška projektų su panašiais požymiais grupė ir įrodyta, kad juos paveikė tas pats trūkumas. Tokiu atveju nuodugnaus atsitiktinės atrankos būdu atrinkto pavyzdinio projekto tyrimo pagal įprastinius naudojamus audito standartus rezultatai yra ekstrapoliuojami visiems šios grupės projektams;

e) esant atskiriems nusižengimams arba sistemingiems pažeidimams, kurių finansinio poveikio negalima tiksliai apskaičiuoti, nes jį veikia per didelis kintamųjų skaičius arba jis gali pasireikšti labai įvairiai, pavyzdžiui, atsirandantiems tada, kai nesiimama veiksmingos pažeidimams išvengti ar nustatyti skirtos kontrolės, arba nepakankamai atsižvelgiama į atskiras paramos teikimo sąlygas ar Bendrijos taisykles, tačiau būtų neproporcinga nutraukti visą atitinkamą paramą, turi būti taikomas fiksuoto dydžio sumos metodas: — fiksuoto dydžio sumos pataisos yra nustatomos atsižvelgiant į trūkumo valdymo ir kontrolės sistemoje reikšmingumą arba atskiro nusižengimo dydį bei finansines pažeidimo pasekmes. 2.2 punkte yra pateikiamas sistemos elementų, kuriuos Komisija trūkumų dydžio nustatymo tikslais skirsto į pagrindinius ir papildomus elementus, sąrašas, o 2.3 punkte nurodomos pataisose taikytinos orientacinės fiksuoto dydžio sumų normos. Fiksuoto dydžio sumos pataisos yra taikomos visoms išlaidoms pagal atitinkamą priemonę arba priemones, nebent pažeidimai būtų buvę padaryti tiktai tam tikroje apibrėžtoje išlaidų srityje (atskiruose projektuose arba projektų tipuose), tais atvejais jos taikomos tik toms išlaidų sritims. Toms pačioms išlaidoms paprastai taikoma ne daugiau kaip viena pataisa

f) tose srityse, kuriose pažeidimo sunkumas gali būti iš dalies subjektyviai vertinamas, pavyzdžiui, kai neatsižvelgiama į aplinkosaugos reikalavimus, pataisos daromos tik esant esminiam reikalavimų pažeidimui ir aiškiai identifikuojamam ryšiui su Bendrijos finansavimą gaunančiu veiksmu.

g) neatsižvelgiant į Komisijos siūlomų pataisų pobūdį, valstybei narei visada suteikiama galimybė įrodyti, kad realūs Fondo nuostoliai arba jam sukelta rizika bei pažeidimų mastas ar sunkumas yra mažesni, nei įvertinta Komisijos tarnybų. Tokia procedūra ir terminai nustatyti šio sprendimo 13 straipsnio 4–6 dalyse.

h) Skirtingai nuo valstybių narių pagal Sprendimo 2004/904/EB 25 straipsnio 2 dalį padarytų pataisų, finansinės pataisos, dėl kurių nusprendžia Komisija pagal 26 straipsnio 3 dalį, visada susijusios su bendru atitinkamai programai skiriamo Bendrijos finansavimo sumažinimu

i) jei pažeidimus nustato valstybės narės audito sistema – Audito Rūmai, vidaus ar išorės auditas – ir valstybė narė per racionaliai pagrįstą laikotarpį imasi reikiamų pataisų pagal Sprendimo 2004/904/EB 25 straipsnio 2 dalį, Komisija negali nustatyti finansinių pataisų pagal Sprendimo 2004/904/EB 26 straipsnio 2 dalį ir valstybė narė turi teisę pakartotinai panaudoti lėšas. Kitais atvejais Komisija gali daryti pataisas remdamasi ir nacionalinių audito įstaigų duomenimis, ir ES audito įstaigų nustatytais pažeidimais. Kai Komisija grindžia savo poziciją kitų ES audito įstaigų nustatytais ir dokumentais pagrįstais faktais, ji padaro išvadas dėl jų finansinių pasekmių po to, kai išnagrinėja valstybės narės pateiktus atsakymus.

2. FIKSUOTO DYDŽIO SUMOS PATAISŲ KRITERIJAI IR NORMOS

2.1. Kriterijai

Kaip pažymėta pirmiau 1 dalies c punkte, fiksuoto dydžio sumos pataisos gali būti numatytos tada, kai tyrimo metu gauta informacija neleidžia statistinėmis priemonėmis arba remiantis kitais patikrinamais duomenimis tiksliai įvertinti atskiro pažeidimo arba keleto pažeidimų finansinio poveikio, bet leidžia daryti išvadą, kad valstybė narė tinkamai nepatikrino apmokėtų paraiškų tinkamumo.

Fiksuoto dydžio sumos pataisos turėtų būti taikomos Komisijai nustačius, kad deramai nevykdoma teisės aktuose numatyta arba akivaizdžiai reikalinga aiškiai apibrėžtų taisyklių (pavyzdžiui, riboti pagalbą tam tikru projekto tipu) laikymosi kontrolė, kurios nesant gali atsirasti sistemingi pažeidimai. Tokios pataisos taip pat gali būti taikomos, kai Komisija nustato didelius valdymo ir kontrolės sistemos trūkumus, dėl kurių atsiranda plataus masto galiojančių taisyklių pažeidimų, arba išaiškina atskirus pažeidimus. Fiksuoto dydžio sumos pataisos taip pat gali būti tinkamos tais atvejais, kai pačios valstybės narės kontrolės įstaigos atskleidžia tokius trūkumus, bet valstybė narė per racionaliai pagrįstą laikotarpį nesiima reikiamų koreguojamų veiksmų.

Sprendžiant dėl fiksuoto dydžio sumos pataisų taikymo ir jų dydžio, visų pirma remiamasi Fondui dėl kontrolės stokos kilusios nuostolių rizikos dydžio įvertinimu. Todėl pataisa turėtų būti daroma remiantis proporcingumo principu. Svarbūs konkretūs elementai, į kuriuos būtina atsižvelgti, yra šie:

1) ar pažeidimas, susijęs su atskiru atveju, kartojasi daugeliu ar visais atvejais;

2) ar trūkumas, susijęs su valdymo ir kontrolės sistemos veiksmingumu apskritai, ar su tam tikro konkretaus sistemos elemento efektyvumu, t. y. veikimu konkrečių funkcijų, reikalingų bendram finansavimui iš Fondo pagal galiojančias nacionalines ir Bendrijos taisykles (žr. tolesnį 2.2 punktą) deklaruojamų išlaidų teisėtumui, reguliarumui ir tinkamumui garantuoti;

3) kokia yra trūkumo svarba tarp visų numatytos administracinės, fizinės ir kitokios kontrolės priemonių;

4) kokia yra sukčiavimo rizika priemonių atžvilgiu, ypač įvertinant ekonomines paskatas.

2.2. Valdymo ir kontrolės sistemų elementų klasifikacija taikant fiksuoto dydžio sumos finansinių pataisas, kai yra sistemos trūkumų arba atskirų nusižengimų

Fondo valdymo ir kontrolės sistemas sudaro įvairūs daugiau ar mažiau svarbūs elementai arba funkcijos, skirtos bendram finansavimui deklaruojamų išlaidų teisėtumui, reguliarumui ir tinkamumui garantuoti. Kad būtų galima įvertinti fiksuoto dydžio sumos pataisas, taikytinas dėl trūkumų tokiose sistemose arba atskirų pažeidimų atvejais, tikslinga suskirstyti tokias valdymo ir kontrolės sistemų funkcijas į pagrindinius ir pagalbinius elementus.

Pagrindiniai elementai skirti ir būtini teisėtumui, reguliarumui ir Fondo remiamų projektų esmei užtikrinti. Pagalbiniai elementai prisideda prie valdymo ir kontrolės sistemos kokybės bei padeda užtikrinti, kad sistema gerai veiktų, vykdydama savo pagrindines funkcijas.

Toliau pateikiamas sąrašas apima daugumą gero valdymo ir kontrolės sistemų ir geros audito praktikos elementų. Trūkumų ir atskirų nusižengimų dydis labai skiriasi, todėl tokius atvejus, ypač atsižvelgdama į 2.4 punktą, įvertina Komisija.

2.2.1. Pagrindiniai atitikimo bendro finansavimo reikalavimams užtikrinimo elementai

1. Paraiškų paramai pateikimo tvarkos nustatymas ir taikymas, paraiškų įvertinimas, projektų atranka finansavimui ir rangovų arba tiekėjų atranka, deramas konkurso dėl paramos lėšų panaudojimo paskelbimas pagal atitinkamai programai nustatytą tvarką: a) viešumo, lygių galimybių ir viešųjų pirkimų taisyklių laikymasis atitinkamais atvejais bei Sutarties normų ir principų dėl lygybės ir nediskriminavimo laikymasis tais atvejais, kai netaikomos ES viešųjų pirkimų direktyvos; b) paramos paraiškų įvertinimas pagal programoje numatytus kriterijus ir tvarką, įskaitant atitikimą poveikio aplinkai įvertinimo bei lygių galimybių normoms, taisyklėms ir politikai; c) projektų atranka finansavimui: — atrinkti projektai atitinka programos tikslus ir paskelbtus kriterijus, — paraiškų patvirtinimo arba atmetimo priežastys aiškiai išdėstytos, — valstybės paramos taisyklių laikymasis, — tinkamumo taisyklių laikymasis, — finansavimo taisyklių ir sąlygų pateikimas patvirtinimo sprendime,

2. Deramas bendrai finansuojamų produktų ir paslaugų pristatymo ir programai priskirtinų išlaidų tinkamumo patikrinimas, kurį atlieka pagal Sprendimo 2004/904/EB 13 straipsnį paskirta atsakinga institucija ir tarpinės tarp subsidijos gavėjo ir atsakingos institucijos, yra: a) „pristatymų“ (paslaugų, darbų, prekių ir t.t.) patikrinimas pagal planus, sąskaitas faktūras, priėmimo dokumentus, ekspertų ataskaitas ir t.t. ir, prireikus, vietoje; b) subsidijos suteikimo sąlygų laikymosi tikrinimas; c) išlaidų, dėl kurių pateikta paraiška, tinkamumo patikrinimas; d) deramas visų neišspręstų klausimų išnagrinėjimas prieš patvirtinant paraišką; e) derama ir patikima apskaitos sistema; f) audito atsekamumo išlaikymas visuose sistemos lygiuose pradedant paramos gavėjais; g) racionaliai pagrįstų priemonių naudojimas, užtikrinant atsakingos institucijos Komisijai teikiamų išlaidų deklaracijų teisingumą, visų pirma kad: — išlaidos buvo padarytos atrinktuose projektuose per numatytą bendram finansavimui laikotarpį, laikantis įprastos tvarkos ir visų taikytinų reikalavimų ir sąlygų; — bendrai finansuojami projektai iš tikrųjų buvo įvykdyti.

3. Pakankamas atrinktų projektų pavyzdžių patikrinimų kiekis ir kokybė ir atitinkami tolesni veiksmai: a) ne mažiau kaip 10 % visų pagal šio sprendimo 4 straipsnį tinkamų išlaidų atrankinis patikrinimas, pridedant ataskaitą apie auditoriaus atliktą darbą; b) pavyzdžių reprezentatyvumas ir pakankama rizikos analizė; c) deramas nepriklausomumą garantuojantis pareigų pasidalijimas; d) tolesni veiksmai, atlikus patikrinimus, kurie užtikrina: — deramą rezultatų įvertinimą, ir, jeigu reikia, finansines pataisas, — bendro pobūdžio veiksmus, kad būtų ištaisyti sistemingi pažeidimai.

2.2.2. Papildomi elementai

a) pakankama standartinių kontrolinių sąrašų arba tolygių priemonių ir reikiamo rezultatų dokumentavimo forma, administracinė kontrolė, kuri užtikrina, pavyzdžiui: — kad paraiškos nebuvo anksčiau apmokėtos ir sandoriai (sutartys, kvitai, sąskaitos faktūros, mokėjimai) gali būti atskirai identifikuoti, — kad apskaitos sistemoje sutampa deklaruotos ir patvirtintos išlaidos;

b) derama paraiškų apdorojimo ir tvirtinimo tvarkos priežiūra;

c) pakankamos deramą informacijos apie Bendrijos taisykles sklaidą užtikrinančios priemonės;

d) laiku teikiamo Bendrijos finansavimo paramos gavėjams užtikrinimas.

2.3. Orientacinės fiksuoto dydžio pataisų normos

100 % pataisos

100 % pataisų norma gali būti nustatyta tada, kai trūkumai valstybės narės valdymo ir kontrolės sistemoje arba atskiras nusižengimas yra toks didelis, kad gali būti prilyginamas visiškam Bendrijos taisyklių nesilaikymui, tuo atveju visi mokėjimai laikomi neteisėtais.

25 % pataisos

Kai yra didelių trūkumų valstybės narės taikomoje valdymo ir kontrolės sistemoje ir yra įrodymų apie plataus masto pažeidimus bei aplaidumą, kovojant su neteisėta veikla arba sukčiavimu, pateisinamos 25 % pataisos, nes yra pagrindas manyti, kad, nekliudomai ir nebaudžiamai pateikiant neteisėtas paraiškas Fondui, gali būti padaryti ypač dideli nuostoliai. Tokio dydžio pataisos taip pat taikytinos atskirų pažeidimų atveju, kai jie dideli, tačiau viso projekto nedaro negaliojančiu.

10 % pataisos

Kai neveikia vienas ar daugiau pagrindinių sistemos elementų arba jie veikia taip blogai arba taip retai, kad tampa visiškai neveiksmingi nustatant paraiškų tinkamumą arba užkertant kelią pažeidimams, pateisinamos 10 % pataisos, nes yra pagrindas manyti, jog buvo sukelta didelė plataus masto nuostolių Fondui rizika. Tokia pataisų norma taip pat taikytina esant atskiriems su pagrindiniais sistemos elementais susijusiems vidutinio sunkumo pažeidimams.

5 % pataisos

Kai visi pagrindiniai sistemos elementai veikia, tačiau neužtikrinamas galiojančių taisyklių reikalaujamas nuoseklumas, dažnis arba „gylis“, pateisinamos 5 % pataisos, nes yra pagrindas manyti, kad jie nepakankamai garantuoja paraiškų teisėtumą ir Fondui keliama didelė rizika. 5 % pataisos taip pat gali būti taikomos, kai atskiruose projektuose randama ne tokių didelių su pagrindiniais elementais susijusių pažeidimų.

Tai, kad sistemos funkcionavimo būdas tobulintinas, nėra pakankamas pagrindas finansinėms pataisoms. Turi būti didelių su Bendrijos taisyklių arba geros veiklos praktikos standartų nepaisymu susijusių trūkumų, kurie keltų Fondui realią didelių nuostolių ar pažeidimų riziką.

2 % pataisos

Kai su pagrindiniais sistemos elementais susijusi veikla vykdoma deramai, bet visiškai nesugebama vykdyti vieno ar daugiau papildomų elementų, pateisinamos 2 % pataisos, kadangi Fondui kyla mažesnė nuostolių rizika ir pažeidimai nėra tokie dideli.

2 % pataisos gali būti padidintos iki 5 %, jei tie patys trūkumai yra nustatomi po pirmosios pataisos taikymo padarytoms išlaidoms ir valstybė narė po pirmosios pataisos nesiėmė reikiamų priemonių tos sistemos dalies defektams ištaisyti.

2 % taip pat gali būti taikomos, jeigu Komisija, nedarydama jokių pataisų, buvo informavusi valstybę narę apie būtinybę pagerinti numatytų, tačiau nepatenkinamai veikiančių papildomų elementų veikimą, bet valstybė narė nesiėmė jokių būtinų veiksmų.

Pataisos, kai yra trūkumų papildomuose valdymo ir kontrolės sistemos elementuose, taikomos tik tada, kai nerandama jokių pagrindinių elementų trūkumų. Jei yra trūkumų, susijusių ir su papildomais, ir su pagrindiniais elementais, pataisos daromos tik pagal pagrindiniams elementams taikomą normą.

2.4. Ribiniai atvejai

Jeigu griežtai taikant šias rekomendacijas reikalingos pataisos būtų neproporcingos, gali būti siūloma žemesnė pataisų norma.

Pavyzdžiui, jei trūkumai kilo dėl Bendrijos taisyklių arba reikalavimų aiškinimo sunkumų (išskyrus tuos atvejus, kai būtų racionalu tikėtis, jog valstybė narė išsiaiškins tokius sunkumus su Komisija) ir nacionalinės valdžios institucijos iš karto po trūkumų nustatymo ėmėsi efektyvių priemonių jiems ištaisyti, gali būti atsižvelgta į šią lengvinančią aplinkybę ir siūloma žemesnė pataisų norma ar pataisos apskritai nedaromos. Taip pat turi būti tinkamai atsižvelgiama į pretenzijas dėl teisinio tikrumo, kai apie trūkumus nebuvo pranešta po ankstesnių Bendrijos tarnybų atliktų auditų.

Iš esmės faktas, kad valdymo ir kontrolės sistemų trūkumai buvo ištaisyti tuojau pat, kai tik apie juos buvo pranešta valstybei narei, nelaikomas lengvinančia aplinkybe įvertinant sistemos trūkumų iki juos ištaisant padarytą finansinį poveikį.

2.5. Įvertinimo pagrindas

Kai žinoma padėtis kitose valstybėse narėse, Komisija turi jas palyginti, kad garantuotų vienodų sąlygų taikymą nustatant pataisų normas.

Pataisos norma turi būti taikoma tai išlaidų daliai, kuriai buvo iškilusi rizika. Jei trūkumai atsirado dėl to, kad valstybė narė nesukūrė deramos kontrolės sistemos, pataisos turi būti taikomos visoms išlaidoms, kurioms ta kontrolės sistema buvo reikalinga. Kai yra pagrindas manyti, kad trūkumas susijęs tik su netinkamu valstybės narės sukurtos kontrolės sistemos taikymu konkrečioje institucijoje arba regione, pataisos turėtų ribojamos tos institucijos arba regiono administruojamomis išlaidomis. Jei trūkumas susijęs, pavyzdžiui, su suteikiančių teisę gauti didesnę paramos normą kriterijų patikrinimu, pataisos turėtų būti pagrįstos skirtumu tarp aukštesnės ir žemesnės paramos normų.

Pataisos paprastai turėtų būti susijusios su išlaidomis tam tikrai priemonei per tikrinamąjį laikotarpį, pavyzdžiui, vienerius finansinius metus. Tačiau jei pažeidimai atsiranda dėl sistemingų trūkumų, kurie akivaizdžiai yra ilgalaikiai ir įtakoja kelerių metų išlaidas, tada pataisos turi būti taikomos visoms valstybės narės deklaruotoms išlaidoms nuo to laiko, kai sistemoje atsirado trūkumas, iki to mėnesio, per kurį jis buvo ištaisytas.

Kai toje pačioje sistemoje randami keli trūkumai, vienodo dydžio sumos pataisų normos nesudedamos – didžiausias trūkumas yra laikomas visos kontrolės sistemos sukeltos rizikos rodikliu (2). Jos taikomos išlaidoms, likusioms išskaičiavus atskirais atvejais atmestas sumas. Tuo atveju, jei valstybė narė netaiko Bendrijos įstatymuose numatytų baudų, finansinės pataisos turėtų būti lygios netaikytų baudų dydžiui kartu su 2 % nuo likusių paraiškų sumos, kadangi baudų netaikymas didina neteisėtų paraiškų pateikimo riziką.

3. BENDRŲJŲ FINANSINIŲ PATAISŲ TAIKYMAS IR POVEIKIS

Kai valstybė narė Sprendimo 20004/904/EB 26 straipsnio 2 dalyje numatyta tvarka sutinka daryti siūlomas finansines pataisas, Komisija gali netaikyti bendro finansavimo sumažinimo ir leisti valstybei narei pakartotinai panaudoti skirtas lėšas. Tačiau, užbaigus Sprendimo 2004/904/EB 26 straipsnio 3 ir 4 dalyse numatytą procedūrą pagal to paties sprendimo 26 straipsnio 2 dalį, Komisijos padarytos finansinės pataisos visais atvejais reiškia bendrą skirtų Fondo pagalbos orientacinių lėšų sumažinimą.

Bendroji pataisa bet kuriuo atveju daroma, jei Komisija mano, kad valstybė narė deramai neatsižvelgė į išvadas dėl Komisijos ar nacionalinių institucijų surastų pažeidimų ir (arba) jei pažeidimas yra susijęs su dideliu trūkumu valstybės narės arba valdymo ar mokėjimo institucijų valdymo arba kontrolės sistemoje.

Kai padaromos bendrosios pataisos, visos Komisijai priklausančios sumos sumokamos kartu su delspinigiais pagal Sprendimo 2004/904/EB 26 straipsnio 4 dalį ir šio sprendimo 3 straipsnio 1 dalį.

(1) OL L 312, 1995 12 23, p. 1.

(2) Taip pat žr. 2.3 dalį (2 % pataisa).