(8)

ESRV grėsmių vertinime Prancūzijos atveju pabrėžiami šie aspektai: a. Namų ūkių įsiskolinimas Prancūzijoje yra santykinai didelis, atsižvelgiant į disponuojamąsias pajamas. Per pastaruosius 10 metų jis smarkiai išaugo, o naujausia vidutinės trukmės dinamika rodo, kad ši tendencija gali tęstis. Pagrindinė rizika, susijusi su tokiu namų ūkių įsiskolinimo lygiu, yra tikimybė, kad mažės vartojimas ir kils papildomos pasekmės finansiniam stabilumui makroekonominio sukrėtimo atveju. Tačiau Prancūzijos ekonomikoje yra riziką mažinančių veiksnių. Pirma, namų ūkių santaupų norma yra didelė palyginti su situacija tarptautiniu mastu. Antra, egzistuoja svarbios socialinio saugumo sistemos, kurių tikslas sušvelninti poveikį, kurį sukelia staigus skolininko pajamų sumažėjimas nedarbo atveju, taip sumažinant galimas papildomas makroekonominio sukrėtimo pasekmes. Trečia, didelei skolininkų procentinei daliai nekyla su palūkanų norma susijusi rizika dėl to, kad didelei būsto paskolų daliai taikomos fiksuotos palūkanų normos. b. Būsto paskolų skaičius trumpuoju ir vidutinės trukmės laikotarpiu gana sparčiai augo. Naujų būsto paskolų skaičius yra žymus, o tai gali lemti, kad toliau didės namų ūkių įsiskolinimas. Be to, tam tikri rodikliai rodo, kad kai kuriems būsto paskolas Prancūzijoje turintiems namų ūkiams gali kilti grėsmės ekonominių ir finansinių sukrėtimų atveju, tai ypač pasakytina apie jaunus ir mažesnes pajamas turinčius namų ūkius, kurių skolos tvarkymo sąnaudų ir pajamų (DSTI) santykis aukštesnis. Be to, apie trečdalio naujų būsto paskolų atveju paskolos ir turto vertės (LTV) santykis viršija 95 %, o paskolos ir pajamų santykis naujų paskolų atveju 2017 m. pasiekė istorinę aukštumą. Vidutinis būsto paskolų terminas taip pat tapo ilgesnis, o DSTI santykių paskirstymas suprastėjo. Preliminarūs mikroduomenys, kuriuos Prancūzijos institucijos naudoja šiems pokyčiams stebėti, rodo, kad didelė dalis aukšto LTV ar aukšto DSTI santykio skolininkai yra turtingi namų ūkiai, kurių paskolos užtikrintos įkaitu ir garantijomis. c. Nors nėra aiškių įrodymų, kad būsto kainos Prancūzijoje būtų pervertintos, gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto kainos keliuose didžiuosiuose miestuose (12) – ypač Paryžiaus zonoje – smarkiai padidėjo, o tai galėjo lemti būsto įperkamumo sumažėjimą tam tikrose vietovėse. Vietos lygmeniu yra duomenų, kad gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto kainos yra pervertintos, palyginti su pajamomis ir gaunamais nuompinigiais. Atsižvelgiant į tai, kad trečdalio visų suteiktų paskolų LTV santykis yra aukštas ir kad ateityje būsto kainos gali koreguotis, kai kurie namų ūkiai gali patirti neigiamo turto poveikį. Tačiau tikimasi, kad tiesioginiai kredito nuostoliai, patiriami dėl sumažėjusios hipotekinių paskolų įkaito vertės, bus nedideli dėl keleto šaliai būdingų veiksnių. Pirma, garantijos sistemų naudojimas būsto paskoloms užtikrinti (13) sumažina kredito įstaigų tiesioginę kredito riziką sumažėjus būsto kainoms. Antra, tikimasi, kad galimas poveikis namų ūkių turtui bus silpnesnis nei kitose pažangios ekonomikos šalyse, kadangi būsto perkainojimo atveju nėra galimybės atsiimti lėšų ar nuosavo kapitalo. d. Nepalankios ekonominės ir finansinės sąlygos ar nepalankūs pokyčiai gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto rinkoje gali sukelti tiesioginę ir netiesioginę riziką finansiniam stabilumui, atsižvelgiant į pirmiau minėtas grėsmes. Potenciali tiesioginė rizika Prancūzijos bankų sistemai yra susijusi tiek su aplinkybe, kad gali būti negrąžinamos paskolos, suteiktos esant smarkiai didėjančioms būsto kainoms ir žemoms palūkanų normoms, taip pat ir su įsiskolinusiais namų ūkiais ir konkurenciniu spaudimu, kuris gali lemti šiek tiek susilpnėjusius kredito standartus ir maržos mažinimą. Tikimasi, kad keletas veiksnių Prancūzijoje, kaip antai „įkaito kanalas“, kuris, kaip manoma, bus pakankamai silpnas, taip pat svarbios socialinio saugumo sistemos ir fiksuotųjų palūkanų normos paskolos sumažins tiesioginę kredito riziką, susijusią su būsto rinkos sukrėtimais. Tačiau, pavyzdžiui, jei didėja nedarbas ir (arba) mažėja namų ūkių pajamos, kai kuriems namų ūkiams gali būti sunkiau tvarkyti savo skolas. Susijęs neigiamas namų ūkio pajamų ir turto poveikis gali sustiprinti pirminį sukrėtimą, jei namų ūkiai bus priversti mažinti vartojimą tam, kad galėtų tvarkyti savo skolas. Dėl to gali kilti naujos pasekmės ir padidėti rizika kredito įstaigoms ir finansų sistemai. e. ESRV atkreipia dėmesį į tai, kad Prancūzija paskelbė 0,5 % anticiklinio kapitalo rezervo normą siekiant prevenciškai sustiprinti įstaigų atsparumą. Kalibruojant šią makroprudencinę priemonę, buvo atsižvelgta į nefinansinio sektoriaus įsiskolinimą Prancūzijoje apskritai ir konkrečiai į namų ūkių įsiskolinimą, nes namų ūkių skolinimuisi įtakos taip pat turi gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto kainų atsigavimas. Dėl to tikimasi, kad kapitalo priemonės sustiprins bankų sektoriaus atsparumą susidariusioms grėsmės. Tačiau nesitikima, kad jis apribos namų ūkių įsiskolinimo dinamiką arba sustabdys galimą skolinimo standartų susilpnėjimą. Nacionalinės valdžios institucijos Prancūzijoje stebėjo kredito sąlygas, tačiau nepateikė jokių oficialių gairių, kokios kredito sąlygos turėtų būti laikomos apdairiomis. f. Dabartinės politikos priemonės vertinamos kaip iš dalies tinkamos ir iš dalies pakankamos, siekiant sumažinti nustatytą sisteminę riziką, susijusią su grėsmėmis Prancūzijos gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto sektoriuje. Konkrečiai dabartines kapitalu grįstas makroprudencines priemones galėtų papildyti kitos priemonės, skirtos spręsti grėsmių, susijusių su didėjančiu namų ūkių įsiskolinimu ir silpnėjančiais skolinimo standartais, problemą. ESRV pripažįsta Prancūzijos institucijų pastangas stebėti riziką gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto sektoriuje, taip pat jų siekį toliau tobulinti stebėsenos sistemą pagal Europos sisteminės rizikos valdybos rekomendaciją ESRV/2016/14 (14). Nepaisant to, reikia imtis tolesnių veiksmų, siekiant spręsti Prancūzijoje nustatytų grėsmių problemą. Konkrečiai, atsižvelgiant į didėjantį namų ūkių įsiskolinimą ir duomenis, liudijančius apie skolinimo standartų silpnėjimą, Prancūzijos nacionalinės institucijos galėtų apsvarstyti poreikį imtis papildomų prevencinių veiksmų, kaip antai teikti aiškias gaires dėl skolinimo standartų, įtvirtintas rekomendacijoje arba oficialių skolininku grįstų priemonių forma;