(7)

šis neseniai atliktas vertinimas parodė, kad Vengrijoje: a) metinis realiųjų būsto kainų augimas 2015–2019 m. sudarė beveik 10 % ar daugiau ir buvo ypač pastebimas Budapešte. Remiantis Vengrijos nacionalinio banko (MNB) pateiktais įverčiais, tokia dinamika lėmė reikšmingą pervertinimą, kuris 2019 m. trečiąjį ketvirtį Budapešte pasiekė 18 %, o visoje šalyje – 3 %. Iš MNB duomenų matyti, kad kainų pokyčiai įvairiose šalies dalyse buvo labai skirtingi. Viena vertus, realiųjų būsto kainų augimas Budapešte 2019 m. pabaigoje pradėjo lėtėti, 2020 m. nekito arba šiek tiek sumažėjo, o 2021 m. pirmąjį pusmetį išliko nedidelis. Kita vertus, kitose šalies dalyse, ypač mažesnėse savivaldybėse ir kaimo vietovėse, kuriose namų ūkiai galėjo pasinaudoti valstybės teikiama subsidija būstui pirkti, kainų augimas siekė dviženklį skaičių. Žvelgiant į ateitį, tarptautinio turizmo atsigavimas bus svarbus būsto kainų pokyčių Budapešte veiksnys. Visoje šalyje toliau naudojamos įvairios valstybės subsidijų programos (3) gali prisidėti prie paklausos spaudimo būsto kainoms, o naujos statybos būstams taikomas lengvatinis pridėtinės vertės mokestis (4) vidutinės trukmės laikotarpiu gali palengvinti pasiūlos suvaržymus; b) hipotekiniai kreditai nuosekliai didėjo nuo 2018 m. vidurio, o realaus metinio augimo dydžiai viršijo 5 % arba buvo artimi šiam rodikliui. Vis dėlto, remiantis MNB įverčiais, 2020 m. apytiksliai tik pusė būsto sandorių buvo sudaryti pasinaudojant banko kreditu, o realus metinis hipotekinių kreditų augimas 2021 m. sausio – rugpjūčio mėn. vidutiniškai sudarė 6,8 %. Tuo tarpu realus namų ūkių kreditų augimas kasmet sudarė vidutiniškai 10 %. Nors šis augimas buvo didesnis, palyginti su realiuoju hipotekos augimu, jį paskatino paramai neštumo laikotarpiu skirtos paskolos, taip pat namų ūkių paskolų dalies moratoriumas (2021 m. birželio mėn. 31 % visų GPNT paskolų ir 42 % tinkamų GPNT paskolų vis dar buvo taikomas tas moratoriumas, todėl jos nebuvo amortizuojamos). Neatsižvelgiant į moratoriumo poveikį, realus metinis hipotekos ir namų ūkių kreditų augimas, remiantis MNB įverčiais, 2021 m. pirmąjį pusmetį pasiekė atitinkamai 0,7 % ir 2,7 %. Plati valstybės subsidijų programų įvairovė, įskaitant 2021 m. pradžioje nustatytą papildomą valstybės subsidijų programą, taip pat prisidėjo prie namų ūkio kreditų augimo (5); c) nepaisant to, kad iki 2008 m. hipotekos paskolos buvo teikiamos taikant labai aukštą paskolos ir turto vertės (LTV) santykį, 90 % paskolų portfelio LTV santykis 2021 m. pirmąjį pusmetį buvo mažesnis nei 80 %. Iš dalies taip atsitiko dėl sparčiai didėjančių būsto kainų ir senų paskolų amortizacijos. Be to, naujų paskolų LTV santykis nuo 2015 m. ribojamas iki 80 %. Tačiau dėl skolos tvarkymo sąnaudų ir pajamų (DSTI) santykio pažymėtina, kad 2021 m. pirmąjį pusmetį apytiksliai 22 % esamų ir beveik 25 % naujų hipotekos paskolų (pagal dydį) DSTI santykis sudarė 40–60 %. Taip iš dalies buvo dėl didesnių DSTI santykiui, susijusiam su dideles pajamas gaunančiais skolininkais, kurių naujų paskolų dalis didėjo, taikomų ribų: 2021 m. pirmąjį pusmetį maždaug 60 % naujų būsto paskolų buvo galima taikyti didesniąją 60 % DSTI santykio ribą (kai paskolų gavėjų mėnesio grynosios pajamos viršijo teisės aktuose nustatytą 500 000 HUF ribą), o 5 % naujų būsto paskolų DSTI santykis viršijo 50 %. Nepaisant to, kad naujų paskolų terminai buvo šiek tiek prailginti, kaip nurodo MNB, iš turimų duomenų neatrodo, kad ilgesni terminai būtų vis dažniau naudojami siekiant apeiti DSTI santykiui taikomas ribas; d) fiksuotos palūkanų normos vis dažniau taikomos namų ūkio kreditams po to, kai MNB 2017 m. nustatė sertifikavimo prekių ženklą. Šias normas galima taikyti tik toms būsto paskoloms, kurių palūkanų normos fiksavimo laikotarpis netrumpesnis nei penkeri metai. Būsto paskolų, kurių fiksuotų palūkanų normų laikotarpiai yra ilgesni, plėtrą dar labiau sustiprino mažesnės DSTI santykių ribos, nuo 2018 m. spalio mėn. taikomos hipotekos paskoloms, kurių fiksuotų palūkanų normų laikotarpis yra trumpesnis nei 10 metų. Nuo 2021 m. vasario mėn. apytiksliai 75 % ir 25 % naujų paskolų fiksuotų palūkanų normų laikotarpis atitinkamai buvo 10 ir 5 metai. Tačiau, atsižvelgiant į paskolų portfelį, paskolos, kurių palūkanų normų fiksavimo laikotarpiai buvo trumpesni nei vieni metai, vis dar sudarė beveik 40 % suteiktų kreditų, nors ši dalis palaipsniui mažėja; e) su COVID-19 pandemija susijęs moratoriumas neseniai buvo pratęstas iki 2022 m. birželio mėn. Tačiau su moratoriumu susijusios tinkamumo sąlygos buvo sušvelnintos, tad namų ūkių paskolų, kurioms moratoriumas tebetaikomas, dalis sudarė 5 % viso negrąžintų namų ūkių paskolų portfelio. Remiantis MNB analize, paskolos, kurioms buvo taikomas ankstesnis ir platesnis namų ūkių paskolų gavėjams, dirbantiems pažeidžiamuose sektoriuose, taikytas moratoriumas, sudarė apytiksliai 10 % visų negrąžintų paskolų; f) ESRV pripažįsta Vengrijoje nustatytas makroprudencines priemones, kuriomis mažinamos dabartinės grėsmės nekilnojamojo turto sektoriuje, būtent, LTV ir DSTI santykiui taikomas ribas. Be to, ESRV pripažįsta, kad bankai tinkamai suprato dėl pratęsto moratoriumo didėjančią kredito riziką kai kurias paskolas priskirdami 2 etapo paskoloms; g) žvelgiant į ateitį ir atsižvelgiant į vidutinės trukmės rizikos perspektyvą, dabartinis makroprudencinės politikos priemonių rinkinys laikomas iš dalies tinkamu ir iš dalies pakankamu. Jeigu grėsmės GPNT sektoriuje toliau didės, jas sumažinti padėtų DSTI santykio ribos sugriežtinimas, papildant ją terminams taikoma riba, ir (arba) sisteminės rizikos arba anticiklinio kapitalo rezervų nustatymas. Vis dėlto, makroprudencinę politiką turėtų papildyti platesnio pobūdžio politikos veiksmai, kuriais būtų siekiama sumažinti arba pašalinti veiksnius, kurie palengvina arba skatina didesnį namų ūkių įsiskolinimą arba nesubalansuotą būsto įperkamumą. Šiais politikos veiksmais turėtų būti remiamos dabartinės makroprudencinės priemonės, siekiant veiksmingai ir efektyviai pašalinti likusias grėsmes, nustatytas Vengrijos GPNT rinkoje, nesukeliant pernelyg didelių sąnaudų Vengrijos realiajai ekonomikai ir finansų sistemai. Vengrijoje teikiamos valstybės subsidijos ir paramos paskolos gali prisidėti prie savininko reikmėms įsigyjamo gyvenamojo būsto paklausos didėjimo, todėl, esant nepakankamai būsto pasiūlai, tai gali lemti didesnį būsto kainų pervertinimą ir namų ūkių įsiskolinimą. Todėl įgyvendinant tolesnę politiką būtų galima pašalinti didesnio namų ūkių įsiskolinimo paskatas, pirmiausia panaikinti valstybės subsidijas ir paramos paskolas, užtikrinti pakankamą būsto pasiūlą bei veiksmingą nuomos rinką. Nacionalinėms institucijoms per artimiausius ketvirčius patariama toliau stebėti namų ūkio skolų, kurioms taikomas moratoriumas, kredito kokybę ir užtikrinti pakankamus tikėtinų nuostolių atidėjinius;