LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 146/17

KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO REGLAMENTAS (ES) 2017/969

2017 m. birželio 8 d.

kuriuo tam tikriems importuojamiems Kinijos Liaudies Respublikos kilmės plokštiems karštojo valcavimo produktams iš geležies, nelegiruotojo plieno ar kito legiruotojo plieno nustatomi galutiniai kompensaciniai muitai ir kuriuo iš dalies keičiamas Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) 2017/649, kuriuo tam tikriems importuojamiems Kinijos Liaudies Respublikos kilmės plokštiems karštojo valcavimo produktams iš geležies, nelegiruotojo plieno ar kito legiruotojo plieno nustatomas galutinis antidempingo muitas

EUROPOS KOMISIJA,

atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,

atsižvelgdama į 2016 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) 2016/1037 dėl apsaugos nuo subsidijuoto importo iš Europos Sąjungos narėmis nesančių valstybių (1) (toliau – pagrindinis reglamentas), ypač į jo 15 straipsnį,

kadangi:

1. PROCEDŪRA

1.1. Inicijavimas

(1) Europos Komisija (toliau – Komisija) 2016 m. gegužės 13 d. inicijavo antisubsidijų tyrimą dėl tam tikrų į Sąjungą importuojamų Kinijos Liaudies Respublikos (toliau – KLR arba nagrinėjamoji šalis) kilmės tam tikrų plokščių karštojo valcavimo produktų iš geležies, nelegiruotojo plieno ar kito legiruotojo plieno. Inicijavimas pagrįstas 2009 m. birželio 11 d. Tarybos reglamento (EB) 597/2009 dėl apsaugos nuo subsidijuoto importo iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (2) 10 straipsniu. Komisija Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje paskelbė pranešimą apie inicijavimą (3) (toliau – pranešimas apie inicijavimą).

(2) Komisija tyrimą inicijavo gavusi Sąjungos gamintojų, kurie pagamina daugiau nei 90 % visų tam tikrų plokščių karštojo valcavimo produktų iš geležies, nelegiruotojo plieno arba kito legiruotojo plieno Sąjungoje, vardu 2016 m. kovo 31 d. pateiktą Europos plieno asociacijos (toliau – „Eurofer“ arba skundo pateikėjas) pateiktą skundą. Skunde buvo pateikti subsidijavimo ir grėsmės, kad dėl jo gali būti daroma žala, įrodymai, kurių pakako tyrimo inicijavimui pagrįsti.

(3) Komisija, prieš inicijuodama antisubsidijų tyrimą, pagal pagrindinio reglamento 10 straipsnio 7 dalį Kinijos Vyriausybei (toliau – KV) pranešė (4) gavusi tinkamai pagrįstą skundą ir paragino KV dalyvauti konsultacijose. KV priėmė pasiūlymą dėl konsultacijų, kurios surengtos 2016 m. gegužės 11 d. Konsultacijose buvo deramai atsižvelgta į KV pateiktas pastabas. Tačiau nepavyko priimti abi šalis tenkinančio sprendimo.

(4) Kelis mėnesius prieš šio tyrimo inicijavimą Komisija 2016 m. vasario 13 d. (5) inicijavo antidempingo tyrimą dėl importuojamo Kinijos Liaudies Respublikos kilmės to paties produkto (toliau – gretutinis antidempingo tyrimas).

(5) Netrukus po šio tyrimo inicijavimo Komisija 2016 m. liepos 7 d. (6) taip pat inicijavo antidempingo tyrimą dėl importuojamo Brazilijos, Irano, Rusijos, Serbijos ir Ukrainos kilmės to paties produkto.

(6) 2017 m. balandžio 5 d. Komisija nustatė galutinį antidempingo muitą importuojamam KLR kilmės tam pačiam produktui (7) (toliau – antidempingo reglamentas). Šiame antisubsidijų tyrime ir gretutiniame antidempingo tyrime atlikta žalos, priežastinio ryšio ir Sąjungos interesų analizė labai panaši, nes Sąjungos pramonės apibrėžtis, tipiški Sąjungos gamintojai ir tiriamasis laikotarpis abiejuose tyrimuose buvo tokie patys. Analizė atnaujinta ir papildyta siekiant atsižvelgti į faktinius veiksnius, nustatytus šiame tyrime.

1.1.1. Pastabos po inicijavimo

(7) KV teigė, kad atsižvelgiant į tai, jog daroma materialine žala pagrįstas antidempingo skundas dėl to paties produkto iš penkių šalių pateiktas praėjus mažiau nei dviem mėnesiams po to, kai pateiktas žalos grėsme pagrįstas dabartinis skundas, kyla rimtų abejonių dėl to, ar reikėjo inicijuoti dabartinį antisubsidijų tyrimą.

(8) Komisija pastebėjo, kad su KLR susijęs antisubsidijų tyrimas ir antidempingo tyrimas dėl to paties produkto iš penkių kitų šalių yra du atskiri tyrimai, kurie turėtų būti vertinami atsižvelgiant į konkrečias aplinkybes. Pirma, abu šie tyrimai susiję su skirtingais tiriamaisiais laikotarpiais, kurie sutampa tik iš dalies (2015 m. antrasis pusmetis). Antra, antisubsidijų skundas pagrįstas žalos Sąjungos pramonei grėsme, o vėlesnis antidempingo skundas pagrįstas Sąjungos pramonei daroma žala. Šiuo atžvilgiu Komisija priminė, kad dempingas ir žala nustatomi remiantis tiriamuoju laikotarpiu, kuris abiem atvejais apibrėžtas pagal atitinkamas teisines nuostatas ir paskelbtas pranešime apie inicijavimą. Be to, nedarant poveikio vykstančio antidempingo tyrimo, susijusio su kitomis penkiomis šalimis, rezultatams, 549–551 konstatuojamosios dalys rodo, kad tyrime nustatytais įrodymais nepanaikinti inicijavimo metu buvę pakankami įrodymai.

(9) Todėl Komisija atmetė šį tvirtinimą kaip nepagrįstą.

(10) KV taip pat teigė, kad tyrimas turėtų būti nutrauktas, nes skundas neatitiko įrodymų rinkimo reikalavimų, nurodytų PPO sutarties dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių 11 straipsnio 2 ir 3 dalyse ir pagrindinio reglamento 10 straipsnio 2 dalyje. KV teigimu, įrodymai dėl kompensuotinų subsidijų, žalos ir subsidijuoto importo ir žalos priežastinio ryšio buvo nepakankami.

(11) Skunde pateikti įrodymai buvo skundo pateikėjo pagrįstai turima informacija. Jų pakako parodyti, kad inicijavimo metu tariamos subsidijos buvo kompensuotinos, atsižvelgiant į tai, kad jos buvo taikomos, į jų sumą ir pobūdį. Skunde taip pat pateikta pakankamai įrodymų, kad dėl subsidijuoto importo Sąjungos pramonei iškilo žalos grėsmė. Skundą sudaro 166 puslapiai, kuriuose aprašomi 117 priedų pateikti įrodymai. Atlikdama tyrimą Komisija išnagrinėjo KV nurodytus trūkumus, susijusius su skundo tikslumu ir tinkamumu, ir nustatė, kad nėra jokių priežasčių atmesti nė vieno iš prima facie teiginių dėl taikomo subsidijavimo ir jo apimties tyrimo inicijavimo metu.

(12) Po atskleidimo KV pakartojo savo tvirtinimą, bet nepateikė jokių papildomų įrodymų jam pagrįsti. Todėl Komisija laikėsi savo pozicijos, kaip aprašyta pirmesnėje konstatuojamojoje dalyje.

1.2. Tiriamasis laikotarpis ir nagrinėjamasis laikotarpis

(13) Atliekant subsidijavimo ir žalos tyrimą nagrinėtas 2015 m. sausio 1 d. – 2015 m. gruodžio 31 d. laikotarpis (toliau – tiriamasis laikotarpis arba TL). Tiriant žalai įvertinti svarbias tendencijas nagrinėtas 2012 m. sausio 1 d. – 2015 m. gruodžio 31 d. laikotarpis (toliau – nagrinėjamasis laikotarpis) bei tolesnė raida po TL.

1.3. Suinteresuotosios šalys

(14) Pranešime apie inicijavimą Komisija paragino suinteresuotąsias šalis pranešti jai apie ketinimą dalyvauti atliekant tyrimą. Be to, Komisija konkrečiai pranešė skundo pateikėjui, kitiems žinomiems Sąjungos gamintojams, žinomiems eksportuojantiems gamintojams ir KV, žinomiems importuotojams, tiekėjams ir naudotojams, prekiautojams bei žinomoms susijusioms asociacijoms apie tyrimo inicijavimą ir paragino juos bendradarbiauti.

(15) Suinteresuotosios šalys turėjo galimybę teikti pastabas dėl tyrimo inicijavimo ir prašyti, kad Komisija ir (arba) prekybos bylas nagrinėjantis pareigūnas jas išklausytų.

1.4. Atranka

(16) Pranešime apie inicijavimą Komisija nurodė, kad ji gali vykdyti suinteresuotųjų šalių atranką pagal pagrindinio reglamento 27 straipsnį.

1.4.1. Sąjungos gamintojai

(17) Pranešime apie inicijavimą Komisija nurodė preliminariai atrinkusi Sąjungos gamintojus. Pagal pagrindinio reglamento 27 straipsnio 1 dalies b punktą Komisija, remdamasi didžiausia tipine gamybos ir pardavimo apimtimi, kurią būtų galima pagrįstai išnagrinėti per turimą laikotarpį, atrinko bendroves. Atrinktos bendrovės taip pat buvo plačiai geografiškai pasiskirsčiusios. Komisija paragino suinteresuotąsias šalis teikti pastabas dėl preliminariai atrinktų bendrovių, tačiau jokių pastabų negavo.

(18) Taigi, galutinai atrinktos bendrovės yra šeši Sąjungos gamintojai penkiose skirtingose valstybėse narėse. Jiems teko daugiau kaip 45 % Sąjungos gamybos.

1.4.2. Importuotojai

(19) Kad galėtų nuspręsti, ar atranka yra būtina (o jei būtina – kad galėtų atrinkti bendroves), Komisija nesusijusių importuotojų paprašė pateikti pranešime apie inicijavimą nurodytą informaciją.

(20) Vienas nesusijęs importuotojas pranešė apie save ir jam nusiųstas importuotojo klausimynas.

(21) Tačiau, nors Komisija kreipėsi į jį, kad surinktų susijusią informaciją, nesusijęs importuotojas pateikė tik neišsamius klausimyno atsakymus.

1.4.3. Eksportuojantys gamintojai

(22) Kad galėtų nuspręsti, ar atranka būtina (o jei būtina – kad galėtų atrinkti bendroves), Komisija paprašė visų KLR eksportuojančių gamintojų pateikti pranešime apie inicijavimą nurodytą informaciją. Be to, Komisija paprašė KLR valdžios institucijų nurodyti kitus eksportuojančius gamintojus, jei tokių yra, kurie galbūt norėtų dalyvauti tyrime, ir (arba) su jais susisiekti.

(23) Devyni nagrinėjamosios šalies eksportuojantys gamintojai arba eksportuojančių gamintojų grupės pateikė prašomą informaciją ir sutiko būti atrinkti. Pagal pagrindinio reglamento 27 straipsnio 1 dalies b punktą Komisija atrinko keturias eksportuojančių gamintojų grupes, remdamasi didžiausia tipine nagrinėjamojo produkto eksporto į Sąjungą apimtimi, kurią būtų galima pagrįstai išnagrinėti per turimą laikotarpį: — „Benxi Iron & Steel Group“, Kinija, — „Hesteel Group“, Kinija, — „Jiangsu Shagang Group“, Kinija, — „Shougang Group“, Kinija.

(24) Atrinktos eksportuojančių gamintojų grupės pagamina 68 % viso į Sąjungą importuojamo nagrinėjamojo produkto.

(25) Pagal pagrindinio reglamento 27 straipsnio 2 dalį dėl atrinktų bendrovių konsultuotasi su visais žinomais susijusiais eksportuojančiais gamintojais ir KV. Skundo pateikėjas ir du eksportuojantys gamintojai (atrinktas ir neatrinktas) pateikė pastabų dėl pasiūlytų atrinktų gamintojų.

(26) Skundo pateikėjas teigė, kad pasiūlyti atrinkti gamintojai neatspindi Kinijos plokščių karštojo valcavimo produktų pramonės, kurią reikėtų išnagrinėti. Konkrečiai, skundo pateikėjas teigė, kad atlikdama atranką Komisija turėtų remtis ne tik eksporto apimtimi, bet ir įtraukti visas subsidijas, nurodytas skunde. Šiuo požiūriu, skundo pateikėjo nuomone, dvi iš atrinktų bendrovių nebuvo tipiški kompensuotinų subsidijų gavėjai.

(27) Komisija pastebėjo, kad kriterijus, kurį ji taikė atrankai – pagrindinio reglamento 27 straipsnio 1 dalies b punktas. Pagal šią nuostatą, Komisija atranką vykdo remdamasi didžiausia tipine eksporto į Sąjungą apimtimi. Tai, kad atskira bendrovė galbūt neturi teisės naudotis konkrečios rūšies tariama subsidija, nereiškia, kad atrinktos bendrovės nėra tipiškos, nes siekiama atrinkti tipiškas visos KLR plokščių karštojo valcavimo produktų pramonės bendroves pagal teisę naudotis visų rūšių tariamomis subsidijomis. Kaip Komisija nustatė nekonfidencialios tyrimo versijos pastabose, keturios atrinktos eksportuojančių gamintojų grupės yra tipiškos pagal teisę naudotis skunde nurodytomis tariamomis subsidijomis. Todėl Komisija laikė, kad atrinktos bendrovės yra tinkamos siekiant nustatyti, ar tikrai taikomos tariamos subsidijos ir jų mastą ir kad šios bendrovės atitinka pagrindinio reglamento 27 straipsnio 1 dalies b punktą.

(28) Po atskleidimo skundo pateikėjas laikėsi nuomonės, kad vykdydama atranką Komisija turėjo laikytis pagrindinio reglamento 27 straipsnio 1 dalies a punkto, o ne 27 straipsnio 1 dalies b punkto, nes taip buvo galima geriau parodyti, kokios yra taikomos subsidijų programos. Kaip paaiškinta pirmesnėje konstatuojamojoje dalyje, Komisija manė, kad keturios atrinktos eksportuojančių gamintojų grupės yra tipiškos ne tik vertinant pagal apimtį, bet ir pagal teisę naudotis skunde nurodytomis tariamomis subsidijomis ir pagal subsidijų praktiką, minėtą pranešime apie inicijavimą. Todėl šis tvirtinimas buvo atmestas.

(29) Pirmas atrinktas eksportuojantis gamintojas teiravosi dėl priežasčių, dėl kurių nepasirinktos tos pačios atrinktos bendrovės kaip ir gretutiniame antidempingo tyrime. Komisija priminė, kad antidempingo ir antisubsidijų tyrimai yra du atskiri skirtingu tikslu atliekami tyrimai. Per antidempingo tyrimą Komisija nustato, ar vykdomas dempingas (t. y. objektyvi kainų diskriminacija), t. y. galimi du atsakymai į klausimą. Nustatyta išvada dėl dempingo pagal atrinktas bendroves gali būti ekstrapoliuojama visoms kitoms bendrovėms. Antisubsidijų tyrime Komisija nustato eksportuojamam nagrinėjamojo produkto vienetui taikomą subsidijų dydį. Tik atrinktoms bendrovėms nustatytos subsidijos gali būti kompensuojamos. Todėl, siekdama užtikrinti tyrimo veiksmingumą ir Sąjungos pramonės apsaugą, Komisija manė, kad per antisubsidijų tyrimą tikslinga nagrinėti didesnę eksporto apimtį nei per antidempingo tyrimą, siekiant užtikrinti, kad atrinktos bendrovės yra tipiškos pagal teisę naudotis skunde nurodytomis tariamomis subsidijomis ir subsidijų praktiką, minėtą pranešime apie inicijavimą. Antisubsidijų tyrime atrinktas didesnis skaičius bendrovių atitinka pagrįstą teisės naudotis skunde nurodytomis tariamomis subsidijomis taikymo sritį. Trys iš keturių atrinktų bendrovių buvo atrinktos gretutiniame antidempingo tyrime. Papildomos bendrovės atrinkimas pagrįstas tuo, kad ji buvo kita didžiausia bendrovė pagal apimtį, be to, atrinkus šią bendrovę užtikrinta, kad atrinktos bendrovės yra tipiškos pagal teisę naudotis skunde nurodytomis tariamomis subsidijomis.

(30) Antras eksportuojantis gamintojas, kuris nebuvo atrinktas, paprašė jį atrinkti arba atlikti individualų nagrinėjimą, argumentuodamas tuo, kad atrinktos bendrovės tinkamai neatspindėtų šio eksportuojančio gamintojo ypatumų. Pateikti argumentai buvo susiję su greitapjovio ir įrankinio plieno, kuris, eksportuojančio gamintojo teigimu, skyrėsi produkto savybėmis ir kainomis, gamyba ir eksportu. Taikytas atrankos kriterijus – didžiausia tipiška nagrinėjamojo produkto eksporto apimtis. Tačiau, eksportuojančio gamintojo, kuris prašė jį atrinkti, nagrinėjamojo produkto eksporto apimtys yra gerokai mažesnės nei pasiūlytų bendrovių. Todėl šio eksportuojančio gamintojo nebuvo galima atrinkti ir jo prašymas jį atrinkti atmestas. Bet kuriuo atveju, Komisija nusprendė nagrinėjamojo produkto apibrėžtajai sričiai nepriskirti įrankinio plieno ir greitapjovio plieno, taigi visa bendrovės produkcija nebuvo įtraukta į tyrimo apibrėžtąją sritį. Todėl bendrovė nebelaikyta nagrinėjamojo produkto eksportuojančiu gamintoju ir jos prašymas taikyti individualų nagrinėjimą tapo nepriimtinu, nes ji nebėra suinteresuotoji šalis.

(31) Todėl pasiūlytos atrinkti bendrovės atitinka pagrindinio reglamento 27 straipsnio 1 dalies b punktą. Todėl Komisija nusprendė galutinai pasirinkti siūlomas atrinkti bendroves.

1.5. Klausimyno atsakymai ir tikrinamieji vizitai

(32) KV nusiųstas klausimynas. Klausimyną sudarė specialūs klausimynai, skirti bankams „China Development Bank“, „Agricultural Development Bank of China“, „Export Import Bank of China“ (toliau – EXIM), „Agricultural Bank of China“ (toliau – ABC), „Bank of China“ (toliau – BOC), „China Construction Bank“ (toliau – CCB) ir „Industrial and Commercial Bank of China“ (toliau – ICBC). Šie bankai buvo konkrečiai nurodyti skunde kaip valstybinės institucijos arba institucijos, kurios Vyriausybės pavedimu ir nurodymu teikia subsidijas. Be to, KV buvo paprašyta persiųsti šiuos specialius finansų įstaigoms skirtus klausimynus visoms kitoms finansų įstaigoms, kurios visiškai arba iš dalies valdomos KV (toliau – valstybės bankai). Be to, į KV skirtą klausimyną įtraukti specialūs klausimynai, skirti geležies rūdos, kokso ir koksinių akmens anglių gamintojams, kurie iš dalies ar visiškai valdomi valstybės. Klausimynai taip pat buvo išsiųsti keturioms atrinktų eksportuojančių gamintojų grupėms, atrinktiems Sąjungos gamintojams ir apie save pranešusiems visiems susijusiems importuotojams, apie save pranešusiam nesusijusiam importuotojui ir dviem naudotojams.

(33) KV pateikė Komisijai klausimyno atsakymus. Šiuos atsakymus sudarė specialių klausimynų atsakymai, kuriuos pateikė EXIM, ABC, BOC, CCB ir ICBC. Komisija taip pat gavo keturių atrinktų eksportuojančių gamintojų grupių atsakymus, atrinktų Sąjungos gamintojų, nesusijusio importuotojo ir vieno naudotojo atsakymus.

(34) Komisija rinko ir tikrino visą informaciją, kurią manė esant reikalingą norint padaryti išvadas dėl subsidijų, jų daromos žalos grėsmės ir Sąjungos interesų. Kinijos prekybos ministerijos patalpose surengtas tikrinamasis vizitas, kurį atliekant taip pat dalyvavo kitų susijusių ministerijų tarnautojai. Be to, atliekant tikrinamąjį vizitą taip pat dalyvavo šių finansų įstaigų atstovai: — „Export Import Bank of China“, Pekinas, Kinija, — „Industrial and Commercial Bank of China“, Pekinas, Kinija, — „China Construction Bank“, Pekinas, Kinija, — „Agricultural Bank Of China“, Pekinas, Kinija, — „Bank of China“, Pekinas, Kinija.

(35) Be to, pagal pagrindinio reglamento 26 straipsnį tikrinamieji vizitai buvo surengti šių bendrovių patalpose: 1) Atrinkti Sąjungos gamintojai — „ThyssenKrupp Steel Europe AG“, Duisburgas, Vokietija, — „Tata Steel IJmuidene BV“, Šiaurės Velsenas, Nyderlandai, — „Tata Steel UK Limited“, Port Talbotas, Pietų Velsas, Jungtinė Karalystė, — „ArcelorMittal Mediterranee SAS“, Pajūrio Fosas, Prancūzija, — „ArcelorMittal Atlantique Et Lorraine SAS“, Diunkerkas, Prancūzija, — „ArcelorMittal España SA“, Gosonas, Ispanija; 2) Atrinkti KLR eksportuojantys gamintojai a) „Benxi Iron & Steel Group“: — „Benxi Iron & Steel (Group) Co., Ltd,“ Bensi, KLR, — „Bengang Steel Plates Co., Ltd“, Bensi, KLR, — „Benxi Beiying Iron & Steel (Group) Co., Ltd.“, Bensi, KLR, — „Benxi Iron & Steel (Group) Mining Industry Co., Ltd.“, Bensi, KLR, — „Benxi Iron & Steel (Group) International Trading Co., Ltd.“, Bensi, KLR, — „Liaoning Henderson Assets Operating & Management Co., Ltd.“, Bensi, KLR. b) „Jiangsu Shagang Group“: — „Jiangsu Shagang Group Co., Ltd.“, Džangdziagangas, KLR, — „Zhangjiagang Hongchang Plate Co., Ltd.“, Džangdziagangas, KLR, — „Zhangjiagang GTA Plate Co., Ltd.“, Džangdziagangas, KLR, — „Zhangjiagang Yangtze River Cold rolled Sheet Co., Ltd“, Džangdziagangas, KLR, — „Zhangjiagang Hongchang Pellets Co., Ltd“, Džangdziagangas, KLR, — „Jiangsu Shagang International Trade Co., Ltd.“, Dzinfengas, Džangdziagangas, KLR. c) „Hesteel Group“: — „Hesteel Group Co., Ltd.“, Šidziadžuangas ir Pekinas, KLR, — „Hesteel Co., Ltd.“, Šidziadžuangas, KLR, — „Handan Iron & Steel Group Han-Bao Co., Ltd.“, Handanas, KLR, — „Hesteel Co., Ltd. Tangshan Branch“, Tangšanas, KLR, — „Hesteel Co., Ltd. Chengde Branch“, Čengdė, KLR, — „Hebei Iron & Steel Group Mining Co., Ltd“, Tangšanas, KLR, — „Hesteel Group International Trade Corporation“, Pekinas, KLR, — „Sinobiz Holdings Limited (British Virgin Islands)“, Tangšanas, KLR; d) „Shougang Group“: — „Shougang Jingtang United Iron & Steel Co. Ltd.“, Caofeidian, KLR, — „Tangshan Shougang Jingtang Xishan Coking Co. Ltd.“, Caofeidian, KLR, — „Shougang Qian'an Iron and Steel“ – „Beijing Shougang Co. Ltd.“ padalinys, Čiananas, KLR, — „Qian'an Coal Chemical Company“, Čiananas, KLR, — „Shougang Mining Co. Ltd.“ – „Shougang Corporation“ padalinys, Čiananas, KLR, — „Beijing Shougang Co. Ltd.“, Pekinas, KLR, — „China Shougang International Trade & Engineering Corporation“, Pekinas, KLR, — „Shougang Holding Trade Hong Kong Limited“, Honkongas, — „Shougang Corporation“, Pekinas, KLR. 3) Naudotojai — „Marcegaglia Carbon Steel Spa“, Gacoldo delji Ipolitis, Italija.

1.6. Laikinųjų priemonių nenustatymas

(36) 2017 m. vasario 13 d. Komisija pranešė visoms suinteresuotosioms šalims, kad laikinieji kompensaciniai muitai nebus taikomi tam tikriems į Sąjungą importuojamiems KLR kilmės plokštiems karštojo valcavimo produktams iš geležies, nelegiruotojo plieno ar kito legiruotojo plieno.

1.7. Tolesnė procedūra

(37) Komisija toliau rinko ir tikrino visą informaciją, kurią manė esant reikalingą norint padaryti galutines išvadas, nurodydama klausimus, kuriuos reikėtų nuodugniau išnagrinėti.

(38) 2017 m. balandžio 28 d. Komisija visoms šalims pranešė apie esminius faktus ir aplinkybes, kuriais remdamasi ji ketina nustatyti galutinį antisubsidijų muitą į Sąjungą importuojamam nagrinėjamajam produktui ir paragino visas šalis pateikti pastabas per 17 dienų. Tokiu faktų atskleidimu Komisija taip pat pranešė suinteresuotosioms šalims tikrinamųjų vizitų rezultatus, įskaitant tuos atvejus, kai Komisija turėjo remtis geriausiais turimais faktais. Be to, gegužės 18 d. Komisija visoms suinteresuotosioms šalims nusiuntė papildomą prie bylos pridėtą pastabą, kuria išsamiau paaiškino už lengvatinį skolinimą gaunamos naudos skaičiavimo pagrindimą. Pastabos gautos per nustatytą 5 dienų terminą, į jas tinkamai atsižvelgta.

2. NAGRINĖJAMASIS PRODUKTAS IR PANAŠUS PRODUKTAS

2.1. Nagrinėjamasis produktas

(39) Plokšti karštojo valcavimo produktai iš plieno gaminami taikant metalo formavimo procesą, kai karštas metalas perleidžiamas tarp vienos ar daugiau porų karštų valcų, kad būtų sumažintas ir suvienodintas storis, kai metalo temperatūra viršija jo rekristalizacijos temperatūrą. Jie gali būti pristatomi įvairiomis formomis: ritiniuose (įriebinti arba ne, ėsdinti arba ne), kaip atraižos (lakštai) arba siauros juostos.

(40) Plokšti karštojo valcavimo produktai iš plieno naudojami dviem pagrindinėms paskirtims. Pirma, jie yra pirminė žaliava įvairiems galutinės grandies pridėtinės vertės produktams gaminti, pradedant plokščiais šaltojo valcavimo (8) ir dengtais plieno produktais. Antra, jie naudojami kaip pramonės žaliava, kurią galutiniai naudotojai, įskaitant statybos (plieno vamzdelių gamybos), laivų statybos, dujų talpyklų, mašinų, slėginių indų ir energijos vamzdynų sektorius, įsigyja įvairiais tikslais.

(41) Vienas eksportuojantis gamintojas („Jiangsu Tiangong Tools Company Limited“) 2016 m. birželio 26 d. paprašė, kad tam tikrų rūšių plokšti karštojo valcavimo produktai iš plieno, pramonėje žinomi kaip įrankinis plienas ir greitapjovis plienas, nebūtų priskirti produkto apibrėžtajai sričiai. Jis tvirtino, kad įrankinis plienas ir greitapjovis plienas pasižymi kitokiomis savybėmis, skiriasi jų kainos, specifikacijos ir naudojimo paskirtis.

(42) Šiuo atžvilgiu Komisija lygiagrečiai atliekamame antidempingo tyrime nustatė, kad iš tiesų yra didelių fizinių ir cheminių skirtumų tarp kitų rūšių nagrinėjamojo produkto nei įrankinis plienas ir greitapjovis plienas ir įrankinio ir greitapjovio plieno. Įrankiniam ir greitapjoviam plienui yra būdingi keli cheminiai elementai, kurių nėra nagrinėjamajame produkte. Be to, skiriasi įrankinio plieno bei greitapjovio plieno ir kitų rūšių nagrinėjamojo produkto gamybos procesai ir naudojimo paskirtis, labai skiriasi kainos.

(43) Todėl Komisija gretutiniame antidempingo tyrime produkto apibrėžtajai sričiai nepriskyrė įrankinio plieno ir greitapjovio plieno.

(44) Remdamasi minėtomis priežastimis, Komisija nusprendė ir šiame tyrime produkto apibrėžtajai sričiai nepriskirti įrankinio plieno ir greitapjovio plieno.

(45) Todėl nagrinėjamasis produktas – Kinijos Liaudies Respublikos kilmės tam tikri plokšti valcavimo produktai iš geležies, nelegiruotojo plieno ar kito legiruotojo plieno, suvynioti arba nesuvynioti į ritinius (įskaitant atraižas ir siauras juostas), po karštojo valcavimo toliau neapdoroti, neplakiruoti, nepadengti arba neapvilkti. Nagrinėjamajam produktui nepriskiriami: — produktai iš nerūdijančiojo plieno ir orientuoto grūdėtumo silicinio elektrotechninio plieno, — produktai iš įrankinio plieno ir greitapjovio plieno, — produktai, nesuvynioti į ritinius, be reljefinių raštų, kurių storis didesnis kaip 10 mm ir kurių plotis ne mažesnis kaip 600 mm, ir — produktai, nesuvynioti į ritinius, be reljefinių raštų, kurių storis ne mažesnis kaip 4,75 mm, bet ne didesnis kaip 10 mm, ir kurių plotis ne mažesnis kaip 2 050 mm. Nagrinėjamojo produkto KN kodai šiuo metu yra 7208 10 00, 7208 25 00, 7208 26 00, 7208 27 00, 7208 36 00, 7208 37 00, 7208 38 00, 7208 39 00, 7208 40 00, 7208 52 10, 7208 52 99, 7208 53 10, 7208 53 90, 7208 54 00, 7211 13 00, 7211 14 00, 7211 19 00, ex 7225 19 10, 7225 30 90, ex 7225 40 60, 7225 40 90, ex 7226 19 10, 7226 91 91 ir 7226 91 99.

2.2. Panašus produktas

(46) Atlikus tyrimą nustatyta, kad toliau išvardytų produktų pagrindinės fizinės savybės ir pagrindinė naudojimo paskirtis yra tokios pačios: — nagrinėjamojo produkto, — KLR vidaus rinkoje gaminamo ir parduodamo produkto, — Sąjungoje Sąjungos pramonės gaminamo ir parduodamo produkto.

(47) Todėl šie produktai laikomi panašiais, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 2 straipsnio c punkte.

3. SUBSIDIJAVIMAS

3.1. Įžanga Vyriausybės planai, projektai ir kiti dokumentai

(48) Prieš išanalizuodama tariamą subsidijavimą konkrečiomis subsidijomis arba subsidijų programomis (3.4 skirsnis ir toliau) Komisija įvertino Vyriausybės planus, projektus ir kitus dokumentus, kurie buvo susiję su viena ar keliomis subsidijomis arba subsidijų programomis. Ji nustatė, kad, dėl toliau išdėstytų priežasčių, visomis vertinamomis subsidijomis arba subsidijų programomis įgyvendinami KV centriniu lygmeniu nustatytų planų tikslai.

(49) KLR nacionalinės ekonomikos ir socialinės raidos 12-ajame penkmečio plane (toliau – 12-asis penkmečio planas) pabrėžiama strateginė KV vizija tobulinti ir skatinti svarbių pramonės sektorių veiklą. Konkrečiai, 12-ojo penkmečio plano 9 skyriuje, susijusiame su apdirbamosios pramonės pertvarka ir modernizavimu, raginama atlikti pagrindinių pramonės sektorių pertvarką ir modernizavimą, siekiant padidinti esminių Kinijos pramonės sektorių konkurencingumą. Nurodyta, kad KV formuos bendrovių techninę pažangą remiančią politiką, siekdama padidinti konkurencingumą rinkoje. Kalbant apie šiuos svarbius pramonės sektorius aiškiai išskiriama plieno pramonė.

(50) 12-ajame penkmečio plane taip pat skiriamas didelis dėmesys išteklių išsaugojimui ir aplinkos apsaugai, taip pat žiedinės ekonomikos vystymui ir mažo anglies dioksido kiekio technologijų tikslams. Šiuo atžvilgiu 12-ojo penkmečio plano 9 skyriuje nurodyta, kad plieno pramonė turėtų pagerinti integruotą išteklių naudojimą, energijos taupymą ir išmetamųjų teršalų mažinimą, o KV rems tokias aplinką tausojančias vystymosi pastangas.

(51) KV taip pat paskelbė specialų plieno pramonės planą, t. y. 12-ąjį plieno pramonės penkmečio planą. Šiame plane pabrėžiama, kad plieno pramonė yra svarbi pagrindinė nacionalinės ekonomikos pramonės šaka. Pagrindinis KV 2011–2015 m. prioritetas – plieno pramonės struktūrinis koregavimas, pertvarka ir modernizavimas. Be to, 12-ojo plieno pramonės penkmečio plano 5 skyriuje pabrėžiama, kad svarbu „stiprinti mokesčių, finansų, prekybos, žemės, energijos taupymo, aplinkos apsaugos, saugos ir kitų politikos sričių ir plieno pramonės politikos ryšius“.

(52) KV teigė, kad Komisija savo tyrime negali remtis 12-uoju penkmečio planu ir 12-uoju plieno pramonės penkmečio planu, nes šių planų terminas buvo 2015 m. gruodžio 31 d. Taigi nebėra tęstinio subsidijavimo teisinio pagrindo. Komisija pažymėjo, kad 12-asis penkmečio planas ir 12-asis plieno pramonės penkmečio planas apėmė tiriamąjį laikotarpį. Be to, 2016 m. kovo mėn. paskelbtas 13-asis penkmečio planas, apimantis 2016–2020 m. laikotarpį. Kaip paaiškinta tolesnėje konstatuojamojoje dalyje, 13-asis penkmečio planas pagrįstas 12-ajame penkmečio plane pabrėžtais tikslais ir jame šie tikslai vystomi toliau. Todėl toliau skatinama vystyti plieno pramonę.

(53) 13-ajame penkmečio plane pabrėžiama technologijų inovacijų svarba KLR ekonominei plėtrai ir tolesnė žaliojo vystymosi principų svarba. Remiantis šio plano 5 skyriumi, viena svarbiausių vystymosi krypčių – skatinti tradicinės pramonės struktūros modernizavimą, kaip nurodyta ir 12-ajame penkmečio plane. Ši idėja toliau plėtojama 22 skyriuje, kuriame paaiškinama KLR tradicinės pramonės modernizavimo strategija skatinant technologinius pokyčius. Šiuo požiūriu 13-ajame penkmečio plane nurodyta, kad bus teikiama parama bendrovėms, siekiant „visapusiškos pažangos tokiose srityse kaip produktų technologija, pramonės įranga, aplinkos apsauga ir energijos vartojimo efektyvumas“. Aplinkos apsauga plačiau aptariama 44 skyriuje. Remiantis šiuo skyriumi, svarbiems pramonės sektoriams bus taikomas netaršios gamybos atnaujinimas; 16 langelyje šiuo klausimu konkrečiai nurodyta plieno pramonė.

(54) 2016 m. lapkričio mėn. išleistas „Plieno pramonės prisitaikymo ir modernizavimo planas (2016–2020 m.)“ (toliau – 13-asis plieno pramonės penkmečio planas). Jis pagrįstas 13-uoju penkmečio planu. Jame nurodyta, kad plieno pramonė yra „svarbus, pagrindinis Kinijos ekonomikos sektorius, nacionalinis kertinis akmuo“ (9). Šiame plane toliau plėtojami technologijų inovacijų, struktūrinio koregavimo ir žaliojo vystymosi principai, nurodyti 13-ajame penkmečio plane; šie principai susiejami su konkrečiais plieno pramonės tikslais (žr. IV skyrių „Pagrindiniai uždaviniai“) ir įvairiomis mokesčių ir finansinės paramos priemonėmis (žr. V skyrių „Apsaugos priemonės“).

(55) KV taip pat teigė, kad šie planai skirti tik politikos gairėms, todėl jie nėra privalomi. Tačiau 12-ojo penkmečio plano įžangoje nurodyta: „Šį planą apsvarstė ir patvirtino Nacionalinis liaudies kongresas ir jis turi įstatymo galią.“ 13-ojo penkmečio plano 17 skyriuje nurodyta: „Nacionalinė vystymosi strategija ir planas atliks vadovaujantį ir ribojantį vaidmenį.“ (10) Galiausiai, 13-ajame plieno pramonės penkmečio plane nurodyta, kad „visos už plieno pramonę atsakingos vietos valdžios institucijos <…> atliks užduotis ir įgyvendins politikos priemones, išdėstytas šiame plane.“ Atskirų bendrovių lygmeniu, „atitinkamos įmonės užtikrina konvergenciją su šio plano pagrindiniais tikslais ir prioritetinėmis užduotimis“ (11). Todėl šie planai nėra tik bendro pobūdžio raginantys teiginiai, jie yra privalomi. Po atskleidimo KV pakartojo savo poziciją, tačiau nepateikė jokių papildomų įrodymų, kuriais pagrįstų, kodėl minėtos formuluotės yra tik politikos gairės, nors tekste parašyta priešingai. Vietoje to KV pacitavo konkrečias šių planų formuluotes, kurios yra labiau orientuotos į politiką, bet neprieštarauja išvadoms, kad yra teisiškai privalomos. Todėl Komisija laikėsi savo pozicijos, kad šie planai yra teisiškai privalomi.

(56) Toliau nurodytuose dokumentuose plieno pramonė taip pat nurodoma kaip strateginė, prioritetinė ir (arba) remiama pramonės šaka: a) „Valstybės tarybos sprendimas Nr. 40 dėl pramonės struktūros koregavimo skatinimo laikinųjų priemonių skelbimo ir įgyvendinimo“ (toliau – Sprendimas Nr. 40). Šiame sprendime nurodyta, kad „Pramoninės struktūros koregavimo žinynas“, kuriuo įgyvendinamas Sprendimas Nr. 40, yra svarbus pagrindas, pagal kurį nustatomos investicijų kryptys. Pagal jį KV administruoja investicinius projektus, formuoja ir įgyvendina viešųjų finansų, mokesčių, kredito, žemės, importo ir eksporto (12) politiką. Šio žinyno VIII skyriuje plieno pramonė įvardyta kaip skatinama pramonės šaka. Komisija nurodė, kad pagal teisinį pobūdį Sprendimas Nr. 40 yra Valstybės tarybos, aukščiausios KLR administracinės institucijos, pavedimas. Šiuo požiūriu sprendimas yra teisiškai privalomas kitoms valstybinėms institucijoms ir ūkinės veiklos vykdytojams (13). b) Pagal jo III.5 ir VIII skyrius, Nacionalinėmis vidutinio ir ilgojo laikotarpių mokslo ir technologijų vystymo gairėmis (2006–2020 m.) remiamas svarbiausių pramonės šakų ir prioritetinių sričių vystymas ir skatinama teikti joms įvairią finansinę ir fiskalinę paramą. c) Nacionalinės vystymosi ir reformų komisijos (14) pavedime Nr. 35 „Geležies ir plieno pramonės vystymosi politika“ (2005 m.) paminėta, kad geležies ir plieno pramonė yra svarbi pagrindinė nacionalinės ekonomikos pramonės šaka (toliau – Pavedimas Nr. 35). d) Valstybės tarybos 2009 m. kovo mėn. paskelbtame Plieno pramonės prisitaikymo ir atgaivinimo projekte (toliau – Atgaivinimo planas) inicijuojamos kelios politikos kryptys ir paramos priemonės, skirtos padėti plieno pramonei įveikti finansų krizę, išsaugoti augimą ir užtikrinti stabilų pramonės veikimą, nes ši pramonės šaka laikoma svarbiu nacionalinės ekonomikos ramsčiu.

(57) Po atskleidimo KV citavo Sprendimą Nr. 40, kad skatinamosioms pramonės šakoms kreditinė parama turėtų būti teikiama „laikantis kreditų teikimo principų“. KV teigimu, negalima daryti išvados, kad tokia parama turėtų būti teikiama pirmumo tvarka. Tačiau per tyrimą nustatyta, kad neapibrėžtas terminas „kreditų teikimo principai“ nereiškia rinka grįstos komercinės elgsenos, jis veikiau reiškia, kad tie kreditų teikimo principai apima svarbius viešosios politikos interesus, kurie yra viršesni už kredito rizikos vertinimą ar dėl kurių iš viso neatliekamas kredito rizikos vertinimas. Be to, atrinktos bendrovės naudojosi lengvatinio skolinimo politika, pagal kurią neatliekamas tinkamas kredito rizikos vertinimas, kaip paaiškinta 3.4 skirsnyje. Todėl Komisija atmetė KV tvirtinimą, kad plieno pramonei skolinama remiantis rinkos ir komercinėmis sąlygomis ir kad nuoroda „laikantis kreditų teikimo principų“ reikštų prievolę tų sąlygų laikytis. Pagrindiniu dalyku lieka tai, kad pagal Sprendimą Nr. 40 visos finansų įstaigos teikia kreditus skatinamosioms pramonės šakoms, kurioms priklauso plieno pramonė, ir kad parama de facto teikiama pirmumo tvarka, neatsižvelgiant į faktinę naudos gavėjų kredito riziką.

(58) KV toliau teigė, kad Nacionalinėmis vidutinio ir ilgojo laikotarpių mokslo ir technologijų vystymo gairėmis (2006–2020 m.) nenustatoma plieno gamintojų teisė naudotis tariamomis subsidijomis. Tačiau šio dokumento III.5 skyriuje kalbant apie 29 prioritetinę sritį „Ciklinis geležies ir plieno srauto procesas ir įranga“ aiškiai minima plieno pramonė, o VIII skyriuje skatinama šioms prioritetinėms sritims teikti finansinę ir fiskalinę paramą. Todėl šis tvirtinimas buvo atmestas.

(59) Po atskleidimo skundo pateikėjas prašė Komisijos išplėsti centrinio lygmens planų analizę ir į ją įtraukti bankroto įstatymo nevykdymą. Jis tvirtino, kad pagal 2008–2015 m. duomenis bankrotų Kinijoje yra neįprastai mažai, ir citavo kelių Kinijos bankų ir bankrutavusio plieno prekiautojo „Sinosteel“ 2016 m. gruodžio mėn. finansinės pagalbos susitarimą. Be to, jis nurodė TVF ataskaitos „Resolving China's Corporate Debt Problem (15)“ išvadas, kuriose nustatyta eilė mažo nemokumo Kinijoje priežasčių. Komisija sutiko, kad skundo pateikėjas skunde nurodė daug svarbių pavienių atvejų, kai tam tikroms sunkumus patiriančioms plieno pramonės bendrovėms nebuvo pradėta bankroto procedūra. Tačiau ji nustatė, kad po atskleidimo pateiktų bendrų bankroto Kinijoje duomenų negalima pakankamai aiškiai susmulkinti iki plokščių karštojo valcavimo produktų sektoriaus. Norint išsiaiškinti, ar nemokumo atvejų skaičius yra normalus ar mažas, tiksliam nemokumo atvejų skaičiui per TL turi būti nustatytas tinkamas lyginamasis dydis. Tokio analitinio darbo nebuvo įmanoma atlikti dėl to, kad po atskleidimo neturėta daug laiko. Bet kuriuo atveju dėl šios pastabos nebuvo sudvejota Komisijos šiame skirsnyje nustatytais faktais, jomis veikiau šie faktai buvo patvirtinti.

(60) Apibendrinant, plieno pramonė laikoma pagrindine, strategine pramonės šaka, kurios vystymosi KV aktyviai siekia kaip politinio tikslo.

3.2. Dalinis nebendradarbiavimas ir rėmimasis geriausiais turimais faktais

3.2.1. Pagrindinio reglamento 28 straipsnio 1 dalies nuostatų taikymas KV lengvatiniam skolinimui

(61) Komisija paprašė KV susisiekti su septyniais konkrečiais skunde nurodytais valstybės bankais ir visais kitais valstybės bankais, kad jie užpildytų specialų klausimyną. Tačiau KV susisiekė tik su penkiais iš septynių bankų, kurie konkrečiai nurodyti skunde. KV teigimu, ji neturi jokių įgaliojimų prašyti informacijos iš kitų valstybės bankų, nes jie veikia nepriklausomai nuo KV. Šiuo klausimu Komisija priminė, kad ji KV neprašė pateikti jokios informacijos, o tik perduoti specialų klausimyną valstybės bankams.

(62) Nė vienas iš penkių specialaus klausimyno atsakymus pateikusių valstybės bankų nepateikė konkrečios informacijos, susijusios su atrinktoms bendrovėms suteiktomis paskolomis, teigdami, kad jie privalo laikytis statutinių ir reglamentavimo reikalavimų ir sutarčių sąlygų, susijusių su atrinktų bendrovių informacijos konfidencialumu. Be to, trisdešimt valstybės bankų, su kuriais KV atsisakė susisiekti, kad jie užpildytų specialų klausimyną, teikė paskolas atrinktoms eksportuojančių gamintojų grupėms. „Agricultural Development Bank of China“ neteikė paskolų atrinktoms eksportuojančių gamintojų grupėms.

(63) Todėl Komisija prašė visas atrinktas eksportuojančių gamintojų grupes leisti susipažinti su valstybės ir privačių bankų, kurie suteikė šioms bendrovėms paskolas, turima su konkrečiomis bendrovėmis susijusia informacija. Tačiau visos atrinktos bendrovės nenurodydamos priežasčių atsisakė suteikti prieigą prie duomenų, susijusių su šiomis bendrovėmis.

(64) Kadangi trys iš atrinktų eksportuojančių gamintojų grupių išimtinai priklauso valstybei, Komisija taip pat paprašė KV, kuriai priklauso šios bendrovės, sudaryti sąlygas susipažinti su prašoma informacija. Tačiau KV atmetė Komisijos prašymą, teigdama, kad ji neturi įgaliojimų nurodyti šioms trims eksportuojančių gamintojų grupėms suteikti prašomą prieigą.

(65) Komisija gavo duomenų tik apie penkių 34 konstatuojamojoje dalyje nurodytų valstybės bankų organizacinę struktūrą ir nuosavybės teises; informacijos apie kitas 40 finansų įstaigas negauta. Be to, nė viena iš 45 finansų įstaigų nepateikė konkrečios informacijos apie atrinktoms eksportuojančių gamintojų grupėms suteiktų paskolų rizikos vertinimą.

(66) Todėl Komisija pranešė KV, kad nagrinėdama tariamą subsidijavimą taikant lengvatinį skolinimą ir tokio subsidijavimo mastą jai gali tekti naudotis geriausiais turimais faktais pagal pagrindinio reglamento 28 straipsnio 1 dalį.

(67) KV prieštaravo tokiam geriausių turimų faktų taikymui teigdama, kad ji neturėjo įgaliojimų prašyti finansų įstaigų ir trijų valstybės valdomų eksportuojančių gamintojų grupių pateikti informacijos.

(68) Šis tvirtinimas nepagrįstas. Komisija prašė KV tik persiųsti specialų klausimyną valstybės bankams, nes KV turi išsamesnės informacijos apie KLR finansų įstaigų nuosavybės struktūrą. KV taip pat galėjo teikti administracinę pagalbą renkant finansų įstaigų atsakymus.

(69) Be to, Komisija nemato, kodėl KV negalėjo paremti Komisijos prašymo paprašyti trijų valstybės valdomų atrinktų eksportuojančių gamintojų grupių leisti susipažinti su konkrečia informacija, ypač atsižvelgiant į tai, kad leidimas susipažinti su informacija veikiausiai turėtų būti patvirtintas aukščiausiu lygmeniu, todėl turėtų būti įtraukti KV pareigūnai.

(70) Po atskleidimo KV pakartojo, kad ji neturėjo įgaliojimų prašyti valstybės bankų ir valstybės valdomų trijų eksportuojančių gamintojų grupių pateikti informacijos. KV taip pat nustatė, kad Komisijos prašymas buvo nepagrįsta našta KV, nes buvo tikimasi, kad ji ne tik persiųs klausimynus, bet ir teiks administracinę paramą atsakymams surinkti. Komisija nematė priežasčių, kodėl klausimyno persiuntimas ir atsakymų surinkimas centriniu lygmeniu būtų nepagrįsta našta KV. Kadangi KV nepateikė jokios naujos informacijos, Komisija laikėsi savo pozicijos, kaip aprašyta 68 konstatuojamojoje dalyje.

(71) Be to, KV tvirtino, kad Komisija nenurodė, kurios tyrimui itin svarbios informacijos trūko, ir kad Komisija nepaaiškino, kodėl trūkstama informacija buvo reikalinga ir kodėl KV pateikta informacija buvo nepakankama. Iš tiesų Komisija 2016 m. lapkričio 16 d. rašte dėl trūkstamos informacijos jau buvo perspėjusi KV, kad trūko informacijos, visų pirma susijusios su klausimais, skirtais valstybės bankams, ir kad per patikrinimą turėtų būti leista susipažinti su kredito rizikos vertinimu. Kadangi trūkstama informacija per patikrinimą nebuvo pateikta, Komisija 2017 m. kovo 16 d. raštu pranešė KV, kad pagal pagrindinio reglamento 28 straipsnio 1 dalį jai gali tekti naudotis geriausiais turimais faktais, nes ji vis dar neturėjo informacijos apie daugumą valstybės bankų, kurie teikė paskolas atrinktoms bendrovėms, ir su konkrečiomis bendrovėmis susijusios informacijos apie bendradarbiaujančių bankų suteiktas paskolas. Taigi, KV buvo tinkamai pranešta apie teiktinos informacijos pobūdį ir kokios informacijos trūko.

(72) Galiausiai KV teigė, kad Komisija tinkamai nepaaiškino, kodėl tam tikri faktai laikyti geriausia turima informacija. Komisija su šiuo teiginiu nesutiko. 3.4.1.2 skirsnyje paaiškinta, kurie turimi faktai buvo naudoti ir kodėl Komisija nusprendė, kad tai geriausia turima informacija. Todėl šis tvirtinimas buvo atmestas kaip nepagrįstas.

(73) Privati eksportuojančių gamintojų grupė „Jiangsu Shagang Group“ taip pat prieštaravo dėl geriausių turimų faktų naudojimo ir manė, kad prašymas suteikti leidimą Komisijai patikrinti grupės finansinius duomenis, kuriuos turi finansų įstaigos, sudarė nepagrįstą naštą. Konkrečiai, bendrovė teigė, kad bendrovės atstovas nebuvo nei pakviestas dalyvauti atliekant patikrinimą finansų įstaigų patalpose, nei gavo išsamesnės informacijos apie tokį patikrinimą.

(74) Atsakydama į šiuos teiginius Komisija priminė, kad 2016 m. lapkričio 24 d. bendrovė e. paštu pateikė tik trumpą ir nepagrįstą vieno sakinio atsisakymą suteikti tokį leidimą. Tuo metu bendrovė nei teiravosi išsamesnės informacijos apie patikrinimą finansų įstaigų patalpose, nei prašė leisti jos atstovui dalyvauti atliekant tokį patikrinimą. Jei bendrovė būtų paprašiusi, Komisija būtų galėjusi pateikti išsamesnės informacijos ir būtų pabandžiusi suorganizuoti bendrovės atstovo dalyvavimą atliekant tikrinimą.

(75) Todėl nagrinėdama tariamą subsidijavimą taikant lengvatinį skolinimą ir tokio subsidijavimo mastą Komisija iš dalies turėjo remtis geriausiais turimais faktais.

3.2.2. Pagrindinio reglamento 28 straipsnio 1 dalies nuostatų taikymas vienam eksportuojančiam gamintojui (kiek tai susiję su dotacijomis)

(76) „Jiangsu Shagang Group“ nepateikė tikrinimui reikalingos informacijos apie atsitiktinai atrinktas dotacijas. Be to, Komisija audituotose sąskaitose rado įrodymų, kad būta didelių dotacijų, kurios gautos iki tiriamojo laikotarpio, bet kurių nauda suteikta tiriamuoju laikotarpiu ir apie kurias nebuvo pranešta.

(77) Tokiomis aplinkybėmis Komisija manė, kad ji negavo ypač svarbios informacijos, susijusios su šiuo tyrimo aspektu. Todėl buvo sudėtinga padaryti tikslią ir pagrįstą išvadą dėl nustatytų subsidijavimo faktų, susijusių su dotacijomis šiam eksportuojančiam gamintojui.

(78) Todėl Komisija pranešė bendrovei, kad ji ketina savo išvadas iš dalies grįsti geriausiais turimais faktais (kiek tai susiję su dotacijomis) pagal pagrindinio reglamento 28 straipsnio 1 dalį.

(79) Atsakydama į Komisijos raštą bendrovė prieštaravo pagrindinio reglamento 28 straipsnio 1 dalies taikymui (kiek tai susiję su dotacijomis). Ji teigė, kad apie dotacijas, kurias Komisija nustatė atlikdama tikrinamąjį vizitą, nebuvo pranešta, nes klausimyne nebuvo prašoma pranešti apie tas dotacijas, kurios gautos iki TL ir kurios nebuvo užregistruotos kaip atidėtųjų mokesčių turtas. Be to, bendrovė teigė, kad atliekant tikrinamąjį vizitą ji pateikė šių dotacijų suskirstymą.

(80) Atlikdama tikrinamąjį vizitą Komisija, remdamasi tiriamų subsidijų pavadinimais, nustatė, kad dauguma dotacijų, gautų prieš TL, buvo susijusios su turtu. Todėl eksportuojantis gamintojas turėjo pripažinti šias dotacijas atidėtųjų mokesčių turtu arba pajamomis pagal taikytinas apskaitos taisykles, kaip nurodyta jo finansinių ataskaitų rinkinio pastabose. Todėl bendrovė turėjo pranešti apie šias dotacijas atsakydama į klausimyną, kuriame buvo prašoma pranešti apie visas dotacijas, susijusias su turtu ir įtrauktas į apskaitą kaip būsimojo laikotarpio pajamos. Tai, kad auditorius nepriskyrė šių dotacijų atidėtųjų mokesčių turtui, nereiškia, kad prieš TL gautos sumos negali teikti naudos per TL, ypač atsižvelgiant į tai, kad nebuvo pateikta jokios išsamesnės informacijos, išskyrus bendrovės pateiktą suskirstymą. Todėl Komisija padarė išvadą, kad bendrovė nepateikė nei išsamesnės informacijos apie dotacijas, gautas per TL, kurios nurodytos klausimyno atsakyme, nei išsamesnės informacijos apie dotacijas, kurios gautos iki TL ir kurios, kaip nustatyta tik surengus tikrinamąjį vizitą, buvo susijusios su TL. Trūkstant šios išsamios informacijos Komisija negalėjo naudoti bendrovės pateiktos informacijos apie dotacijas.

(81) Todėl savo išvadoms dėl dotacijų šiai bendrovei padaryti Komisija turėjo remtis geriausiais turimais faktais. Atlikdama tikrinimą bendrovės patalpose Komisija nustatė, kad ši bendrovė gavo dideles sumas pagal įvairias dotacijų programas, todėl nustatytas didžiausias šių dotacijų sumas per TL Komisija naudojo kaip geriausius turimus faktus.

3.3. Subsidijos ir subsidijų programos pagal šio tyrimo aprėptį

(82) Remiantis skunde, pranešime apie inicijavimą ir Komisijos klausimyno atsakymuose pateikta informacija nagrinėtas tariamas subsidijavimas taikant tokias KV subsidijas: i) Lengvatinės politikos paskolos, kredito linijos, kitas finansavimas ir garantijos ii) De facto garantija dėl karštojo valcavimo produktų pramonės bendrovių, kurios susiduria su sunkumais grąžinti paskolą, veiklos tęstinumo iii) Dotacijų programos — Kinijos aukščiausio lygio pasaulinio prekės ženklo programa — Garsių prekių ženklų programa — Parama antidempingo tyrimų atsakovams — Valstybės pagrindinių technologijų projekto fondo subsidijos — Paramos eksportui dotacijos, kaip antai atlygis pažangioms eksporto įmonėms arba už eksporto rezultatus, sąžiningos prekybos subsidijos, dotacijos tarptautiniam ekonominiam bendradarbiavimui — Inovatyvių eksperimentinių įmonių dotacija — Specialus paramos fondas ne valstybės įmonėms — Aplinkos apsaugos dotacijos, kaip antai aplinkos apsaugos ir išteklių išsaugojimo paskatos, sinerginio išteklių naudojimo paskatos, paskatų fondai energijos taupymo renovacijos projektams, energijos valdymo demonstracinių centrų paskatos — Dotacijos, susijusios su technologijų modernizavimu ir pertvarka, kaip antai MTTP užduočių pagal Mokslo ir technologijų paramos planus rėmimu, svarbių pramonės sektorių prisitaikymu, atgaivinimu ir technologijų atnaujinimu, dotacijos komerciniam MTTP rezultatų pritaikymui, kokybės gerinimo skatinimas, patentų registravimo skatinimas, lėšos, gautos pagal „trijų kategorijų“ programą — Dotacijos, skirtos pasenusiems pajėgumams pašalinti — Liaoningo provincijos dotacijos. Penkių taškų vienos linijos programa — Subsidijos, teikiamos Tianjin Binhai naujajame regione (TBNA) ir Tianjin ekonominės ir technologinės plėtros regione: Mokslo ir technologijų fondas ir spartesnio nusidėvėjimo programa — ad-hoc subsidijos, kurias teikia savivaldybių arba provincijų valdžios institucijos iv) Tiesioginio atleidimo nuo mokesčių ir jų sumažinimo programos — Įmonių pajamų mokesčio lengvatos išteklių produktams pagal sinerginį panaudojimą — Įmonių pajamų mokesčio kreditai investicijų išlaidoms įrangai, susijusiai su aplinkos apsauga, energija ir vandens apsauga ir gaminių sauga — Įmonių pajamų mokesčio lengvatos aukštųjų ir naujų technologijų įmonėms — Įmonių pajamų mokesčio lengvatos Didžiajai vakarų vystymosi programai — Įmonių pajamų mokesčio lengvatos pajamoms už skatinamus produktus — Įmonių pajamų mokesčio kreditas už šalyje pagamintos įrangos įsigijimą — Įnašų netaikymas arba sumažinimas, susijęs su vandens statinių konstrukcijos fondais — Užsienio kapitalo įmonėms taikoma programa, pagal kurią pirmus dvejus metus atleidžiama nuo viso mokesčio, o tolesnius trejus metus jis sumažinamas per pusę — Įmonių pajamų mokesčio atskaita moksliniams tyrimams ir technologinei plėtrai — Pelno mokesčio lengvatos užsienio kapitalo įmonėms, įsigijusioms Kinijoje pagamintos įrangos — Lengvatinė mokesčių politika pagal Šiaurės rytų atgaivinimo programą — Vakarų regiono lengvatinė mokesčių politika — Pakrantės ekonominių atvirųjų zonų ir ekonominio ir technologinio vystymosi zonų lengvatinė mokesčių politika užsienio kapitalo įmonėms — Specialiųjų ekonominių zonų lengvatinė mokesčių politika užsienio kapitalo įmonėms — Atleidimas nuo žemės naudojimo mokesčio arba jo sumažinimas — Vietos mokesčių nuolaidos — Atleidimas nuo dividendų tarp kvalifikuotų šalies viduje įsisteigusių įmonių v) Netiesioginių mokesčių ir importo tarifų programos — Atleidimas nuo PVM ir importo tarifų lengvatos už naudojimąsi importuojama įranga ir technologijomis — PVM lengvatos užsienio kapitalo įmonėms, įsigijusioms Kinijoje pagamintos įrangos — Užsienio kapitalo įmonių parduodamiems produktams taikomos PVM lengvatos — PVM sumažinimas arba atleidimas nuo PVM produktams, pagal sinerginį išteklių panaudojimą — Mokesčių lengvatos centro ir vakarų regionams vi) Vyriausybės tiekiamos prekės ir teikiamos paslaugos už mažesnį nei pakankamą atlygį — Vyriausybės geležies rūdos tiekimas už mažesnį nei pakankamą atlygį — Vyriausybės kokso ekstruzijų tiekimas už mažesnį nei pakankamą atlygį — Vyriausybės koksinių akmens anglių tiekimas už mažesnį nei pakankamą atlygį — Vyriausybės elektros energijos tiekimas už mažesnį nei pakankamą atlygį — Vyriausybės žemės ir žemės naudojimo teisių suteikimas už mažesnį nei pakankamą atlygį vii) Užsienio prekybos pertvarkos ir modernizavimo demonstracinės bazės (toliau – demonstracinės bazės) ir bendros paslaugų platformos viii) Plokščių karštojo valcavimo produktų tiekimo į ES tiriamuoju laikotarpiu subsidijavimas

3.4. Lengvatinis skolinimas

(83) Remiantis keturių atrinktų eksportuojančių gamintojų grupių pateikta informacija, joms paskolas teikė 45 finansų įstaigos. Iš šių 45 finansų įstaigų 35 buvo valstybės bankai. 10 kitų finansų įstaigų buvo arba privačios, arba Komisija neturėjo jokios galutinės informacijos apie jų nuosavybės teises, Tačiau, nepaisant KV skirto prašymo, kuris apėmė visus 35 valstybės bankus, tik penki valstybės bankai užpildė specialų klausimyną. Iš 10 kitų finansų įstaigų atsakė tik viena, nurodžiusi, kad ji negali atsakyti nepasikonsultavusi su priežiūros institucijomis. Pasikonsultavusi su CBRC ši finansų įstaiga pranešė Komisijai, kad ji norėjo bendradarbiauti, tačiau CBRC pasiūlė, kad toks bendradarbiavimas galėtų būti vykdomas taikant bendradarbiavimo reguliavimo srityje mechanizmą (t. y. informacija keičiantis Kinijos ir ES reglamentavimo institucijoms, o ne tiesiogiai Komisijai ir bankui). Komisija palankiai įvertino šį pasiūlymą bendradarbiauti, tačiau pastebėjo, kad likusiai tyrimo daliai neįmanoma parengti tokio tarpinio susitarimo. Bet kuriuo atveju Komisija vėliau negavo jokio rašto ar prašymo iš paties CBRC. Be to, finansų įstaiga per nustatytą terminą nepateikė jokių esminių pastabų. Todėl Komisija turėjo remtis geriausiais turimais faktais.

3.4.1. Valstybės bankai veikiantys kaip valstybinės institucijos

(84) Komisija patikrino, ar valstybės bankai veikė kaip valstybinės institucijos pagal pagrindinio reglamento 3 straipsnį ir 2 straipsnio b dalį. Šiuo atžvilgiu, ar valstybės įmonė yra valstybinė institucija, nustatoma pagal šiuos kriterijus (16): „Svarbiau ne tai, kaip subjektas naudojasi įgaliojimais vykdyti Vyriausybės funkcijas, o tai, kad šie įgaliojimai jam suteikti. Vyriausybė (siaurąja prasme) gali suteikti subjektams įgaliojimų įvairiais būdais. Todėl norint įrodyti, kad konkrečiam subjektui tokie įgaliojimai suteikti, gali prireikti įvairių įrodymų. Įrodymai, kad subjektas faktiškai vykdo Vyriausybės funkcijas, gali būti laikomas įrodymu, kad jam suteikti ar pavesti Vyriausybės įgaliojimai, ypač jei šie įrodymai patvirtina, kad ši praktika tvari ir sisteminga. Mūsų nuomone, įrodymai, kad Vyriausybė vykdo reikšmingą subjekto arba jo veiklos kontrolę, tam tikromis aplinkybėmis gali būti naudojami kaip įrodymas, kad tas subjektas turi Vyriausybės įgaliojimų ir jais naudojasi Vyriausybės funkcijoms atlikti. Vis dėlto pabrėžiame, kad, išskyrus tuos atvejus, kai įgaliojimai tiesiogiai perduodami teisiniu dokumentu, vien oficialių sąsajų tarp subjekto ir Vyriausybės (siaurąja prasme), tikėtina, nepakaks, kad būtų nustatyta, kad subjektas turi Vyriausybės įgaliojimų. Todėl, pvz., vien tai, kad Vyriausybė yra subjekto didžiausias akcininkas, neįrodo, kad ji vykdo reikšmingą jo veiklos kontrolę, ar kad ji yra suteikusi subjektui Vyriausybės įgaliojimų. Vis dėlto kai kuriais atvejais, jei remiantis įrodymais matyti, kad yra daug oficialių Vyriausybės kontrolės požymių, ir taip pat yra įrodymų, kad tokia kontrolė reikšmingai taikoma, remiantis tokiais įrodymais galima daryti išvadą, kad atitinkamas subjektas naudojasi Vyriausybės įgaliojimais.“ Šiuo atveju, išvada, kad valstybės bankai naudojasi Vyriausybės įgaliojimais yra pagrįsta oficialiais Vyriausybės kontrolės požymiais ir įrodymais, kad tokia kontrolė reikšmingai taikoma.

(85) Komisija rinko informaciją apie valstybei priklausančias akcijas ir oficialius Vyriausybės kontrolės požymius valstybės bankuose. Ji taip pat analizavo, ar kontrolė reikšmingai taikoma. Tokio kontrolės taikymo tyrimui trukdė KV ir valstybės bankų atsisakymas leisti Komisijai analizuoti sprendimų priėmimo procesą, kuriuo remiantis vykdytas lengvatinis skolinimas.

(86) Siekdama atlikti šią analizę Komisija visų pirma išnagrinėjo informaciją, susijusią su penkiais valstybės bankais, kurie užpildė specialų klausimyną ir leido atlikti tikrinimą.

3.4.1.1. Valstybės bankų bendradarbiavimas

(87) Toliau nurodyti penki valstybės bankai pateikė klausimynų atsakymus, kurie patikrinti vietoje: EXIM, ICBC, CCB, ABC ir BOC. Šiems penkiems valstybės bankams teko didžioji dalis paskolų, suteiktų keturioms atrinktoms bendrovių grupėms tiriamuoju laikotarpiu vertinant pagal paskolintas sumas (nuo 50 % iki 60 % „Hesteel Group“ ir „Jiangsu Shagang Group“ ir nuo 80 % iki 95 % „Benxi Group“ ir „Shougang Group“).

a) Nuosavybės teisės ir oficialūs KV kontrolės požymiai

(88) Remdamasi klausimyno atsakyme pateikta ir atlikus tikrinamąjį vizitą gauta informacija Komisija nustatė, kad KV priklausė, tiesiogiai arba netiesiogiai, daugiau nei 50 % kiekvienos iš šių finansų įstaigų akcijų.

(89) Kalbant apie oficialius Vyriausybės kontrolės požymius penkiuose bendradarbiaujančiuose valstybės bankuose, Komisija visus juos klasifikavo kaip „pagrindines valstybės finansų įstaigas“. Konkrečiai, pranešime „Laikinosios taisyklės dėl stebėtojų tarybų pagrindinėse valstybės finansų įstaigose“ nurodyta, kad: „Pagrindinės valstybės finansų įstaigos, nurodytos šiose taisyklėse, yra valstybės politikos bankai, komerciniai bankai, finansinio turto valdymo įmonės, vertybinių popierių bendrovės, draudimo bendrovės ir t. t. (toliau – valstybės finansų įstaigos), kurių stebėtojų tarybos narius skiria Valstybės taryba. (17)“

(90) Pagrindinių valstybės finansų įstaigų stebėtojų tarybos nariai skiriami pagal Laikinąsias pagrindinių valstybės finansų įstaigų stebėtojų tarybų taisykles. Remdamasi šių laikinųjų taisyklių 3 ir 5 straipsniais Komisija nustatė, kad stebėtojų tarybos narius skiria Valstybės taryba, kuriai jie yra atskaitingi; tai rodo, kad valstybės institucijos kontroliuoja bendradarbiaujančių valstybės bankų veiklą. Be šių bendrai taikomų požymių, Komisija nustatė papildomus požymius, susijusius su penkiais valstybės bankais:

EXIM

(91) EXIM buvo įsteigtas ir veikia pagal Valstybės tarybos paskelbtą „Pranešimą dėl „Export-Import Bank of China“ įsteigimo“ ir EXIM įstatus. Valstybei priklauso 100 % EXIM akcijų, jį kontroliuoja skirdama jo stebėtojų tarybos narius. Šie nariai per EXIM posėdžius atstovauja valstybės interesams, įskaitant politinius. Direktorių valdybos nėra. Valstybė tiesiogiai skiria EXIM vadovybę. Remiantis šio banko svetaine, EXIM paskirtis – remti Kinijos užsienio prekybą, investicijas ir tarptautinį ekonominį bendradarbiavimą. Jis įsipareigojo padidinti finansinę paramą pagrindiniams sektoriams ir silpnoms Kinijos ekonomikos grandims, siekiant užtikrinti tvarų ir sveiką ekonomikos ir socialinį vystymąsi.

ICBC:

(92) Remiantis ICBC įstatų 8–10 skyriais, KV priklauso 69,6 % akcijų todėl ji gali paskirti asmenis į svarbiausias banko valdymo pozicijas, kaip antai prezidento ir viceprezidento, direktorių valdybos pirmininko ir jo pavaduotojo, vykdomojo direktoriaus ir stebėtojų tarybos pirmininko.

(93) Be to, remiantis šio banko įstatais, direktorių valdyba rengia akcininkų susirinkimus, sprendžia dėl banko verslo strategijos ir biudžeto, priima sprendimus dėl investicijų (ir susijungimų) ir aukštesniojo lygmens vadovų atleidimo, formuoja rizikos valdymo sistemą ir sprendžia dėl departamentų ir filialų steigimo. Šis negalutinis pareigų sąrašas parodo, kad valstybės institucijos kontroliuoja ICBC įprastą veiklą.

CCB:

(94) Kaip nurodyta CCB įstatų 11 ir 12 skyriuose, KV, kaip pagrindinė akcininkė, kuriai priklauso 57,31 % akcijų, gali skirti daugumą direktorių valdybos, kuri yra akcininkų visuotinio susirinkimo vykdomoji atstovė, vykdanti CCB valdymo funkcijas ir atskaitinga akcininkų susirinkimui, narių. Tai taikoma ir stebėtojų tarybai, t. y. banko priežiūros organui, kaip nustatyta įstatų 16 skyriuje.

(95) Be to, remiantis CCB įstatais, direktorių valdyba sprendžia dėl banko biudžeto, priima sprendimus dėl investicijų ir vyriausiojo auditoriaus bei direktorių valdybos sekretoriaus atleidimo. Direktorių valdybos 10 vykdomųjų narių (iš viso yra 15 narių) sudaro CCB vadovybę. Šis negalutinis pareigų sąrašas parodo, kad valstybės institucijos kontroliuoja CCB įprastą veiklą.

ABC:

(96) Kaip nurodyta įstatų 134 straipsnyje, KV, kaip pagrindinė akcininkė, kuriai priklauso 79,62 % akcijų, gali skirti visus direktorių valdybos narius. Pagal įstatų 199 straipsnį tai taikoma ir stebėtojų tarybai.

(97) Be to, remiantis ABC įstatais, direktorių valdyba sprendžia dėl banko verslo strategijos ir biudžeto, priima sprendimus dėl investicijų, skiria banko prezidentą ir valdybos sekretorių, formuoja ir stebi banko rizikos valdymo sistemą. Šis negalutinis pareigų sąrašas parodo, kad valstybės institucijos kontroliuoja ABC įprastą veiklą.

BOC:

(98) Kaip nurodyta įstatų 122 straipsnyje, KV, kaip pagrindinė akcininkė, kuriai priklauso 64,63 % akcijų, gali skirti vykdomuosius banko direktorius ir direktorius konsultantus, kurie sudaro banko direktorių valdybą.

(99) Remiantis BOC įstatais, direktorių valdyba, be kitų dalykų, sprendžia dėl finansų įstaigos strateginių principų, formuoja verslo ir pagrindinių investicijų planus, priima sprendimus dėl aukštesniojo lygmens personalo, kaip antai prezidento, valdybos sekretoriaus, viceprezidento ir kitų aukštesniojo lygmens vadovų, patvirtinimo ar atleidimo. Valdyba toliau sprendžia dėl akcininkų susirinkime priimtų rezoliucijų įgyvendinimo ir tvirtina įmonių valdymo politiką. Šis negalutinis pareigų sąrašas parodo, kad valstybės institucijos kontroliuoja BOC įprastą veiklą.

b) Remiantis įrodymais, Vyriausybė vykdė reikšmingą šių institucijų veiklos kontrolę.

(100) Be to, Komisija paprašė pateikti informacijos apie tai, ar KV vykdė reikšmingą penkių bendradarbiaujančių valstybės bankų veiklos kontrolę, kiek tai susiję su jų skolinimo politika ir rizikos vertinimu, kai jie teikė paskolas plieno pramonei. Šiuo atžvilgiu vadovautasi šiais reguliavimo dokumentais: — KLR komercinės bankininkystės įstatymo (toliau – Bankininkystės įstatymas) 34 straipsnis, — Bendrųjų skolinimo taisyklių (kurias įgyvendina „People's Bank of China“) 7 ir 15 straipsniai, — 12-ojo plieno pramonės penkmečio plano 5 skyrius, — 13-ojo plieno pramonės penkmečio plano 5 skyrius, — Sprendimas Nr. 40, — „People's Bank of China“, Kinijos bankų reguliavimo komisijos (toliau – CBRC), Kinijos vertybinių popierių reguliavimo komisijos (toliau – CSRC) ir Kinijos draudimo reguliavimo komisijos (toliau – CIRC) gairės dėl paramos plieno ir anglių pramonės šakoms, siekiant išspręsti perteklinių pajėgumų problemą ir pasiekti vystymosi pokyčių (2016 m.) (toliau – „People's Bank of China“, CBRC, CSRC ir CIRC gairės), — Pranešimas „Kelios nuomonės dėl perteklinių pajėgumų problemos sprendimo“, kurį paskelbė Nacionalinė vystymosi ir reformų komisija, Pramonės ir informacinių technologijų ministerija (toliau – MIIT) ir CBRC (2016 m.) (toliau – pranešimas „Kelios nuomonės dėl perteklinių pajėgumų problemos sprendimo“), — CBRC paskelbtos žaliųjų kreditų gairės (siejamos su „Nuomonėmis dėl skatinimo taupyti energiją ir mažinti išmetamuosius teršalus ir geležies ir plieno sektoriaus struktūrinių pokyčių spartinimo“, 2010 m. birželio mėn., Valstybės taryba) (toliau – „žaliųjų kreditų gairės“).

(101) Peržiūrėdama šiuos reguliavimo dokumentus Komisija nustatė, kad KLR finansų įstaigos veikia bendroje teisinėje aplinkoje, kurioje joms nurodoma priimant finansinius sprendimus atsižvelgti į KV pramonės politikos tikslus.

(102) Bendru lygmeniu, Bankininkystės įstatymo, kuris taikomas visoms Kinijoje veikiančioms finansų įstaigoms, 34 straipsnyje teigiama: „komerciniai bankai vykdo skolinimo veiklą, vadovaudamiesi nacionalinės ekonominės ir socialinės plėtros poreikiais ir valstybės pramonės politikos gairėmis.“ Dėl EXIM, jo viešosios politikos įgaliojimai nustatyti pranešime dėl „Export Import Bank of China“ įsteigimo ir kitoje viešai prieinamoje informacijoje.

(103) Atskleidus faktus KV nurodė, kad Bendrųjų skolinimo taisyklių 7 straipsnyje minėtos specialiosios paskolos panaikintos 1999 m., remiantis Aplinkraščiu dėl geresnio specialiųjų paskolų administravimo (YINFA (1999 m.), Nr. 228), o 15 straipsnis neaktualus, nes PBOC daugiau nenustato aukščiausių ir žemiausių paskolų ribų.

(104) KV toliau tvirtino, kad Komisija klaidingai suprato Bankininkystės įstatymo 34 straipsnį. KV taip pat nurodė Bankininkystės įstatymo 4, 5 ir 7 straipsnius, kaip teigiama, susijusius su banko savarankiškumu, subjektų ar fizinių asmenų nesikišimu, Vyriausybe ir skolininkų patikimumo nagrinėjimu. KV taip pat pažymėjo, kad 34 straipsnis neturėtų būti vertinamas atskirai.

(105) Komisija pripažino, kad specialiosios paskolos panaikintos 1999 m. Tačiau dėl to nepasikeičia padarytos išvados dėl to, kad buvo teikiamas lengvatinis skolinimas, kurios taip pat pagrįstos kitais turimais faktais, kurių pačių pakanka.

(106) Dėl Bendrųjų skolinimo taisyklių 15 straipsnio Komisija su KV nuomone nesutiko. Tame straipsnyje nustatyta: „Remdamiesi valstybės politika atitinkami departamentai gali subsidijuoti paskolų palūkanas, siekdami skatinti tam tikrų pramonės šakų augimą ir tam tikrų vietovių ekonominę plėtrą.“ Taigi, ši nuostata lieka svarbi net panaikinus žemiausią ir aukščiausią ribas. Bet kuriuo atveju Bankininkystės įstatymo 38 straipsnyje tos ribos vis dar nurodytos ir bet kokiu metu ši nuostata gali būti vėl taikoma.

(107) Kalbant apie Bankininkystės įstatymą, 4, 5 ir 7 straipsniai yra I skyriaus (Bendrosios nuostatos) dalis, o 34 ir 35 straipsniai – IV skyriaus (Skolinimo ir kitų verslo sandorių pagrindinės taisyklės) dalis. 4 straipsnyje teigiama: „Komercinių bankų verslo sandoriai vykdomi vadovaujantis saugumo, likvidumo ir veiksmingumo principais. Komerciniai bankai dėl savo verslo sandorių sprendžia savarankiškai, atsako už savo prisiimtą riziką, pelną ir nuostolius bei vadovaujasi savikontrole. Remdamiesi teisės nuostatomis komerciniai bankai vykdo verslo sandorius netrukdant jokiems kitiems subjektams ar fiziniams asmenims. Komerciniai bankai nepriklausomai prisiima civilinę atsakomybę, garantuojamą visa jų, kaip juridinių asmenų, nuosavybe.“ Bankininkystės įstatymo 7 straipsnis susijęs su paskolos gavėjo kreditingumo nagrinėjimu.

(108) Per tyrimą nustatyta, kad Bankininkystės įstatymo 4 ir 7 straipsniai taikomi atsižvelgiant į Bankininkystės įstatymo 34 straipsnį, t. y. kai valstybė nustato viešąją politiką, bankai ją įgyvendina ir vykdo valstybės nurodymus. Šio tyrimo nustatytais faktais negalima paremti tvirtinimo, kad bankai, darydami sprendimus dėl skolinimo, neatsižvelgia į Vyriausybės politiką ir planus. Veikiau patvirtinta priešingai, kaip aiškiai aprašyta 121–128 konstatuojamosiose dalyse. Todėl Komisija nustatė, kad Bankininkystės įstatymo 4 straipsniu komerciniams bankams nedraudžiama atsižvelgti į Vyriausybės pramonės politiką ir planus.

(109) KV taip pat nurodė Bankininkystės įstatymo 5 straipsnį, kuriuo remdamasi ji teigė, kad „vietos Vyriausybės ar įvairių lygmenų Vyriausybės departamentai, valstybinės organizacijos ar fiziniai asmenys į bankų verslo sandorius nesikiša“. Tačiau iš tiesų Bankininkystės įstatymo 5 straipsnyje teigiama: „Vykdydami verslo sandorius su savo klientais komerciniai bankai turi laikytis lygybės, savanoriškumo, teisingumo ir sąžiningumo principų.“ Komisija mano, kad ši formuluotė nepanaikina bankų pareigos vadovautis viešosios politikos interesais, kaip nustatyta Bankininkystės įstatymo 34 straipsnyje. Kaip nustatyta 121–128 konstatuojamosiose dalyse, atsižvelgiant į bankų elgseną teikiant paskolas atrinktoms bendrovėms, šis straipsnis neprieštarauja Komisijos 34 straipsnio aiškinimui.

(110) Valstybės pramonės politika vykdoma centrinio planavimo lygmeniu, kaip paaiškinta 3.1 skirsnyje. Dėl plieno pramonės, 12-ojo plieno pramonės penkmečio plano 5 skyriuje konkrečiai nurodomas finansų politikos ir plieno pramonės politikos ryšio stiprinimas. Be to, 13-ojo plieno pramonės penkmečio plano 5 skyriuje nurodytos „finansų įstaigoms ir privataus kapitalo įmonėms skirtos gairės dėl plano prioritetinių užduočių rėmimo“ ir teigiama, kad „įmonių, kurios turi rinką ir veikia pelningai, prašymus suteikti kreditus bankai laikys pagrįstais“.

(111) Panašiai, Sprendime Nr. 40 visoms finansų įstaigoms nurodoma teikti kreditinę paramą konkrečiai „skatinamiems“ projektams. Kaip jau paaiškinta 3.1 skyriuje, plieno pramonės projektai priskiriami „skatinamų“ kategorijai.

(112) Po atskleidimo KV nurodė, kad Komisija nepaaiškino, kaip Sprendimu Nr. 40 įrodoma, kad bankai turi vykdyti bet kokias lengvatinių kreditų operacijas, ir nurodė to sprendimo 17 ir 18 straipsnius. Komisija pastebėjo, kad tame sprendime numatyta, kad KV aktyviai rems plieno pramonės vystymą. Be to, sprendime visoms finansų įstaigoms nurodyta teikti kreditinę paramą tik skatinamiesiems projektams (šiai kategorijai priklauso su plienu susiję projektai) ir žadama įgyvendinti „kitus politinius veiksmus, kuriais teikiamos lengvatos skatinamiems projektams“. Remiantis tuo, kas išdėstyta, bankai pagal Sprendimą Nr. 40 turi teikti kreditinę paramą plieno pramonei. Nors to paties sprendimo 17 ir 18 straipsniuose taip pat reikalaujama, kad bankai laikytųsi kreditų teikimo principų, tačiau Komisija per tyrimą nenustatė, kad praktikoje taip buvo daroma. Todėl Sprendimu Nr. 40 patvirtinama pirmesnė išvada dėl Bankininkystės įstatymo, kad bankai naudojasi Vyriausybės įgaliojimais vykdydami lengvatinių kreditų teikimo operacijas.

(113) Be to, „People's Bank of China“, CBRC, CSRC ir CIRC gairės ir pranešimas „Kelios nuomonės dėl perteklinių pajėgumų problemos sprendimo“ yra konkrečiai skirti plieno sektoriaus bendrovėms. Juose nurodyta, kad finansų įstaigos privalo visiškai pripažinti plieno ir anglies pramonės sektorių ramsčio vaidmenį ir strateginę svarbą ir toliau teikti kreditinę paramą plieno bendrovėms, atitinkančioms pramonės politiką, kurios persitvarko ir persigrupuoja nepadidindamos savo gamybos pajėgumų. Ši parama turi apimti palūkanų normų nustatymą, obligacijų ir paskolų susijungimams ir įsigijimams skatinimą. Be to, skatinamas skolos restruktūrizavimas ir panaikinimas.

(114) Po atskleidimo KV teigė, kad Komisija nenurodė jokių konkrečių pirmiau minėtų dokumentų nuostatų, kuriomis būtų pagrįstos jos išvados. Komisija pabrėžė, kad ji savo tvirtinimus pirmesnėje konstatuojamojoje dalyje pagrindė, inter alia, šiomis pranešimo „Kelios nuomonės dėl perteklinių pajėgumų problemos sprendimo“ ištraukomis: a) „Bankų finansų įstaigos vertina geležies, plieno ir anglies pramonės sektorių ramsčio vaidmenį ir strateginę svarbą nacionalinei ekonomikai ir sąžiningai įgyvendina skirtingų sąlygų kreditų išplėtimo politiką, kuri yra tiek prisitaikanti, tiek kontroliuojanti.“ b) „Su susijungimu ir reorganizacija susijusioms geležies, plieno ir anglies įmonėms turi būti sustiprinta finansinė parama.“ c) „Bankų finansų įstaigos skatinamos pertvarkyti sudėtingoje padėtyje atsidūrusioms, tačiau iniciatyvos sumažinti pajėgumus besiimančioms geležies, plieno ir anglies įmonėms suteiktas paskolas.“ d) „Kalbant apie geležies, plieno ir anglies įmones, kurios gamina rinkoje parduotinus produktus ar paslaugas ir turi vystymosi potencialo, taip pat laikosi nacionalinės pramonės politikos ir imasi iniciatyvos sumažinti pajėgumus, koreguoti struktūras ir pertvarkyti vystymosi modelius, bankų finansų įstaigos joms įsteigs kreditorių komitetus, koreguos grąžinimo terminus, palūkanų normas ir paskolos grąžinimo metodus, taip pat imsis kitų priemonių.“

(115) Kalbant apie „People's Bank of China“, CBRC, CSRC ir CIRC gaires, inter alia, svarbios šios ištraukos: a) „Bankų finansų įstaigos turėtų visiškai pripažinti plieno ir anglies pramonės sektorių ramsčio vaidmenį ir strateginę svarbą, tiksliai vykdyti vystymosi teisės aktus, toliau teikti kreditinę paramą laikantis rizikos valdymo ir verslo tvarumo principų aukštos kokybės esminėms įmonėms, turinčioms pažangią technologiją ir įrangą, konkurencingus produktus bei rinkas ir galinčioms vėl tapti konkurencingomis ir išspręsti laikinus sunkumus stiprindamos reformas ir vidinį valdymą; aktyviai siūlyti išsamias finansines paslaugas įmonėms, kurios persitvarko ir persigrupuoja, tačiau nepadidina gamybos pajėgumų.“ b) „Didinti palūkanų normų kainodaros valdymą ir sumažinti įmonės finansavimo sąnaudas.“ c) „Aktyviai skatinti su žaliosiomis obligacijomis ir didelio pelningumo obligacijomis susijusias inovacijas. Plėsti žaliųjų finansinių obligacijų, žaliojo turto pakeitimo vertybiniais popieriais emisiją ir kitas inovacines finansines priemones, siekiant orientuotis į plieno ir anglies pramonės šakų žaliąjį vystymąsi.“ d) „Aktyviai ir nuosekliai skatinti įmonės skolos restruktūrizavimą. Laikantis paskolos kokybės stebėsenos ir tikslaus klasifikavimo padėti įmonėms, kurios laikosi nacionalinės pramonės politikos ir aktyviai imasi iniciatyvos mažinti gamybos pajėgumus, koreguoja struktūrą, persitvarko dėl vystymosi ir yra iš dalies mokios, išspręsti sunkumus koreguojant paskolos terminą, paskolos grąžinimo būdus ir taikant kitas skolos restruktūrizavimo priemones.“ e) „Stiprinti įmonių susijungimų ir įsigijimų paskolų verslą, plėsti įmonių susijungimų ir įsigijimų paskolų mastą, pagrįstai nustatyti paskolos terminą ir palūkanų normas, kad būtų galima remti įmones ir regionus, pasižyminčius lyginamuoju pranašumu integruoti pramonės pajėgumus.“

(116) Žaliųjų kreditų gairėse finansų įstaigos skatinamos taikyti įvairias kreditų išplėtimo ir rizikos valdymo politikos priemones, atitinkančias pramonės politiką ir priklausančias nuo skolininko aplinkos būklės. Plieno pramonė yra laikoma svarbiausia paskolų, susijusių su aplinkosaugos projektais, gavėja. Šiame kontekste pramonės politika yra paaiškinta Nuomonėse dėl skatinimo taupyti energiją ir mažinti išmetamuosius teršalus ir geležies ir plieno sektoriaus struktūrinių pokyčių spartinimo. Šiose nuomonėse pabrėžiama, kad „geležies ir plieno pramonė, turinti vieną didžiausių energijos taupymo ir išmetamųjų teršalų mažinimo potencialą, yra ypač svarbi vykdant energijos taupymo ir išmetamųjų teršalų mažinimo veiklą. Energijos taupymas, išmetamųjų teršalų mažinimas ir struktūrinis koregavimas yra labai svarbi priemonė pertvarkant geležies ir plieno pramonės vystymosi modelį“. Todėl labai skatinami projektai, susiję su žiedinės ekonomikos, energijos taupymo ir išmetamųjų teršalų mažinimo naujomis technologijomis ir metodais, kaip antai sausasis kokso gesinimas esant aukštai temperatūrai ir slėgiui, sausųjų dulkių pašalinimas, atliekinės šilumos susigrąžinimas ir naudojimas, anglies dujų spaudimas, dūmtakių dujų nusierinimas, kurie užtikrina „žaliąjį“ finansavimą.

(117) Su pastabomis po atskleidimo KV nurodė, kad Žaliųjų kreditų gairės ir „Nuomonės dėl skatinimo taupyti energiją ir mažinti išmetamuosius teršalus ir geležies ir plieno sektoriaus struktūrinių pokyčių spartinimo“ taip pat neįrodo, kad skolinimas vykdomas remiantis privalomu normatyviniu pagrindu. Visų pirma KV nurodė Žaliųjų kreditų gairių 15 straipsnį, kuriame teigiama, kad „suteikiant kreditą bankų įstaigos turi stiprinti išsamų patikrinimą“.

(118) Šio tyrimo nustatytais faktais negalima paremti tvirtinimo, kad Žaliųjų kreditų gairių 15 straipsnis neleidžia finansų įstaigoms teikiant paskolas laikytis Vyriausybės pramonės politikos ir planų. Veikiau patvirtinta priešingai, kaip aiškiai aprašyta 121–128 konstatuojamosiose dalyse. Todėl šis tvirtinimas buvo atmestas.

(119) Bankininkystės įstatymas yra teisiškai privalomas. Privalomas penkmečio planų pobūdis nustatytas 55 konstatuojamojoje dalyje. Privalomas Sprendimo Nr. 40 pobūdis nustatytas 55 konstatuojamojoje dalyje. Privalomas kitų reguliavimo dokumentų pobūdis įrodytas į juos įtrauktomis stebėjimo ir įvertinimo sąlygomis. Pranešime „Kelios nuomonės dėl perteklinių pajėgumų problemos sprendimo“ nurodyta, kad „CBRC, Nacionalinė vystymosi ir reformų komisija ir Pramonės ir informacinių technologijų ministerija organizuoja vėlesnę šio pranešimo įgyvendinimo patikrą ir stebėjimą.“ Žaliųjų kreditų gairių 28 straipsnyje nurodyta, kad „bankininkystės sektoriaus priežiūros institucijos <…> įvertina žaliųjų kreditų, kurių taikymą bankininkystės sektoriaus finansų įstaigos išplės visapusiškai remdamosi nuotoliniu reguliavimu ir patikrinimu vietoje, poveikį. Vertinimo rezultatai naudojami kaip svarbus pagrindas reguliavimo reitingams, institucijų prieigai, verslo prieigai ir bankininkystės sektoriaus finansų įstaigų aukštesniojo lygmens personalo veiklos rezultatų vertinimui pagal atitinkamus įstatymus ir reglamentus“. „People's Bank of China“, CBRC, CSRC ir CIRC gairėse dėl paramos plieno ir anglies pramonei siekiant išspręsti perteklinių pajėgumų problemą ir pasiekti vystymosi pokyčių nurodyta, kad finansų įstaigos turėtų stiprinti ryšius su vietos Vyriausybės departamentais.

(120) Tuo pagrindu Komisija daro išvadą, kad KV sukūrė normatyvinį pagrindą, kurio turėjo laikytis KV paskirti ir jai atskaitingi vadovai ir stebėtojai. Todėl KV rėmėsi normatyviniu pagrindu, siekdama vykdyti reikšmingą penkių bendradarbiaujančių valstybės bankų veiklos kontrolę, kiek tai susiję su jų paskolomis plieno pramonei.

(121) Komisija taip pat rinko konkrečius įrodymus apie vykdomą reikšmingą kontrolę remdamasi konkrečiomis paskolomis. Atliekant tikrinimą penki bendradarbiaujantys valstybės bankai nurodė Bankininkystės įstatymo 4 ir 5 straipsnius, pagal kuriuos reikalaujama, kad jie atliktų nepriklausomą paskolos prašymo vertinimą. Jie tvirtino, kad faktiškai suteikdami minėtas paskolas jie taikė sudėtingą kredito rizikos vertinimo politiką ir metodus. Tačiau jokių konkrečių pavyzdžių nepateikta. Penki bendradarbiaujantys valstybės bankai dėl reguliavimo arba sutartinių sąlygų atsisakė pateikti informacijos, įskaitant jų specifinius kredito rizikos vertinimus, susijusius su atrinktomis bendrovėmis. Kalbant apie sutarčių sąlygas, jie nurodė, kad suteikdami informaciją be paskolos gavėjo sutikimo jie pažeistų sutartį. Visos keturios atrinktų eksportuojančių gamintojų grupės atsisakė pasirašyti sutikimo raštą, leidžiantį išnagrinėti jų finansinius duomenis banko patalpose.

(122) Nesant konkrečių įrodymų dėl kreditingumo vertinimo, Komisija išnagrinėjo bendrą teisinę aplinką, kaip nurodyta 100–120 konstatuojamosiose dalyse, kartu su penkių bendradarbiaujančių valstybės bankų veikla, susijusia su atrinktoms bendrovėms suteiktomis paskolomis. Tokia veikla prieštaravo jų oficialiai pozicijai, nes jie veikia ne taip, kaip finansų įstaigos elgtųsi pagal išsamų rinkos rizikos vertinimą.

(123) Per tikrinamuosius vizitus nustatyta, kad išskyrus tam tikras paskolas užsienio valiuta ir vieną paskolą vienam atrinktam eksportuojančiam gamintojui, keturioms atrinktų eksportuojančių gamintojų grupėms paskolos suteiktos taikant palūkanų normas, panašias į „People's Bank of China“ (toliau – PBOC) palūkanų normų lyginamąjį indeksą (18), neatsižvelgiant į bendrovių finansinę ir kredito rizikos padėtį. Taigi, paskolos suteiktos mažesnėmis nei rinkos normomis, palyginti su norma, kuri atitinka keturių atrinktų eksportuojančių gamintojų rizikos pobūdį. Be to, visos atrinktos bendrovės gavo atnaujinamąsias paskolas, pagal kurias jos gali termino pabaigos dieną nedelsiant pakeisti paskolomis sumokėtą kapitalą nauju kapitalu pagal naujas paskolas.

(124) „Shougang Group“ ir „Benxi Group“ mokėjimo grafikai buvo restruktūrizuoti arba paskola buvo nurašyta dėl finansinių sunkumų; Komisija nustatė vieną konkretų KV įsikišimo pavyzdį, kai paskola restruktūrizuota nepaisant finansų įstaigos finansinio sprendimo (19).

(125) Komisija taip pat nustatė, kad penki bendradarbiaujantys valstybiniai bankai į nacionalinį centrinį kreditų registrą neįtraukė paskolų, apie kurias bankai turėjo pranešti kaip apie neįprastas paskolas. Prievolė pranešti ypač taikoma tuomet, kai paskolos buvo restruktūrizuotos, kai skolininkas nevykdo mokėjimo įsipareigojimų arba kai buvo suteiktos atnaujinamosios paskolos. Tokie atvejai nustatyti visoms keturioms atrinktų eksportuojančių gamintojų grupėms. Pagal CBRC „Rizika pagrįsto paskolų klasifikavimo gaires“ visi šie atvejai turėjo būti įtraukti į centrinį kreditų registrą. Dėl to, kad finansų įstaiga nepranešė, iškraipoma centriniame kreditų registre nurodyta bendrovės kredito padėtis, nes registras neatspindi tikrojo bendrovės kreditingumo. Todėl, net jei finansų įstaiga taikytų rinka grindžiamą rizikos vertinimą, ji tai atliktų remdamasi netikslia informacija.

(126) Po atskleidimo KV tvirtino, kad tai, jog tam tikros paskolos neįtrauktos į centrinį kreditų registrą, įrodo, kad skolinimo praktikos teisinis pagrindas nebuvo privalomas. Tačiau tai, kad tam tikri subjektai iš dalies nesilaikė prievolės įtraukti tam tikras paskolas, nereiškia, kad pačios gairės neturi teisinės galios.

(127) Be to, KV pažymėjo, kad įvairių Kinijos bankų metinėse ataskaitose yra atskiri išsamūs skyriai, skirti rizikos valdymui ir kredito rizikos vertinimui, o tai aiškiai rodo, kad paskolos plieno pramonei pastaruoju metu buvo apribotos, o ne skatinamos. Komisija manė, kad metinėse ataskaitose pateikta informacija apie kredito rizikos vertinimą nėra nauja KV pateikta informacija. Bet kuriuo atveju šios abstrakčios nuostatos nesudarė sąlygų įvertinti atskirus atvejus ir neįrodė, kad toks vertinimas iš tiesų atliekamas. Be to, KV pateikti su EXIM ir CCB susiję pavyzdžiai tik rodo, kad mažėja plieno pramonei teikiamų paskolų procentas. Su šiais tvirtinimais nepateikta informacijos apie sąlygas, kuriomis šios paskolos buvo suteiktos. Bet kuriuo atveju, kadangi neturima informacijos apie visų valstybės bankų ir privačių bankų, kurie veikia valstybės pavedimu ir nurodymu, visą skolinimą plieno pramonei, faktas, kad du iš šių bankų sumažino skolinimą, nėra reikšmingas. Kalbant apie „China Merchants Bank“ metinę ataskaitą, KV tvirtindama tik nurodė faktą, kad bankas pakoregavo savo kreditų teikimo politiką, tačiau išsamesnės informacijos nepateikė. NET jei „China Merchants Bank“ sugriežtino savo pirminius standartus, cituojamoje nuostatoje taip pat buvo teigiama, kad bankas „rėmė savo gerus klientus“.

(128) Todėl Komisija nerado priežasčių, kodėl turėtų keisti nustatytus faktus ir padarė išvadą, kad KV vykdė reikšmingą penkių bendradarbiaujančių valstybės bankų veiklos kontrolę, kiek tai susiję su jų skolinimo politika ir rizikos vertinimu, kai jie teikė paskolas plieno pramonei.

c) Išvada dėl bendradarbiaujančių finansų įstaigų

(129) Komisija nustatė, kad minėtą teisinį pagrindą įgyvendina penkios bendradarbiaujančios valstybės finansų įstaigos, vykdydamos valdžios funkcijas, susijusias su plieno sektoriumi, todėl pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio b dalį kartu su 3 straipsnio 1 dalies a punkto i papunkčiu bei pagal atitinkamą PPO teismo praktiką jos veikė kaip viešosios įstaigos.

(130) Po atskleidimo KV tvirtino, kad prieidama prie išvadų Komisija nesilaikė įrodymo standartų nustatydama, kad valstybės bankai buvo valstybinės institucijos, nes ji tariamai pasikliovė tik oficialiais kontrolės požymiais, kaip antai KV nuosavybės teisės arba įgaliojimai skirti ar nominuoti valdančiuosius pareigūnus. Komisija šį tvirtinimą atmetė kaip nepagrįstą, nes ji reikšmingai ir nuosekliai 100–128 konstatuojamosiose dalyse išnagrinėjo šios kontrolės vykdymą.

3.4.1.2. Nebendradarbiaujantys valstybės bankai

(131) Kaip nurodyta 3.2 skirsnyje, KV neprašė nė vieno iš kitų valstybės bankų, kurie teikė paskolas atrinktoms bendrovėms, grąžinti specialų klausimyną. Todėl, pagal 61–75 konstatuojamosiose dalyse pateiktas pastabas, Komisija nusprendė naudotis geriausiais turimais faktais, kad nustatytų, ar šie valstybės bankai gali būti laikomi viešosiomis įstaigomis.

(132) Remdamasi viešai pateikiama informacija, kaip antai banko svetaine, metinėmis ataskaitomis, banko kataloguose arba internete pateikta informacija, Komisija nustatė, kad toliau nurodyti 30 bankų, kurie teikė paskolas keturioms atrinktoms eksportuojančių gamintojų grupėms, iš dalies arba visiškai priklausė pačiai valstybei arba valstybės valdomiems juridiniams asmenims: „China Development Bank“, „Bank of Communications“, „China Everbright Bank“, „Postal Savings Bank“, „China Merchants Bank“, „Shanghai Pudong Development Bank“, „China Industrial Bank“, „Shenyang Rural Commercial Bank“, „Benxi City Commercial Bank“, „Benxi Commercial Bank“, „Kailuan Group Financial Co.“, „Liaoning Hengyi Financing Lease Co., Ltd.“, „Bank of Chengde“, „Bank of Hebei“, „Bank of Shanghai“, „Ningbo Bank“, „China CITIC Bank“, „China Guangfa Bank“, „China Bohai Bank“, „Huaxia Bank“, „China Resources Bank“, „China Zheshang Bank“, „China Credit Trust“, „Huarong International Trust Co. Ltd.“, „Northern International Trust Co., Ltd.“, „Zhangjiakou Bank“, „Hebei Iron and Steel Group Financial Co., Ltd“, „Shougang Group Finance“, „Finance Bureau of Benxi City“, „Zunhua Rural Credit Union“. Informacija apie šių bankų nuosavybės struktūrą pateikta lentelėje. Banko pavadinimas Informacija apie nuosavybės struktūrą „China Development Bank“ 100 % valstybės politikos bankas „Bank of Communications“ Finansų ministerijai ir „Central Huijin Investments“ priklauso 26,53 % banko akcijų. „China Everbright Bank“ Finansų ministerijai ir „Central Huijin Investments“ priklauso 41,24 % banko akcijų. „Postal Savings Bank“ 2007 m. jį įsteigė Valstybės pašto biuras; šis padalinys šiuo metu priskirtas prie Susisiekimo ministerijos. Šiuo metu 64 % akcijų priklauso „China Post Corp.“, kuri visiškai priklauso valstybei. „China Merchants Bank“ Šis bankas priklauso valstybės įmonei „China Merchants Group“. „Shanghai Pudong Development Bank“ „China Mobile Communication Group Guangdong Limited“ (valstybės valdoma įmonė): 20 % „Shanghai International Group Co., Ltd“ (valstybės finansų kontroliuojančioji grupė): 16,93 % „Shanghai Sitico Assets Management Co., Ltd.“ (priklausanti „Shanghai International Group“): 5,23 % „Central Huijin Asset Management Co., Ltd.“: 1,49 % (…) „China Industrial Bank“ „Finance Bureau of Fujian“ 17,86 % (valstybės institucija) Valstybės valdomi juridiniai asmenys: „PICC Property and Casualty Company Limited“ 4,98 % „PICC Life Insurance Company Limited“ 4,21 % „Buttonwood Investment Platform LLC.“ 3,52 % „China National Tobacco Corporation“ 3,22 % „China Securities Finance Corporation Limited“ 2,87 % „PICC Life Insurance Company Limited-universal“ 2,49 % „Fujian Tobacco Haisheng Investment Management Co., Ltd.“ 2,32 % „China Huijin Investment LLC.“ 1,55 % Šalies juridinis asmuo nevaldomas valstybės: „Tianan Property Insurance Co., Ltd“ 1,71 % (…) „Shenyang Rural Commercial Bank“ Akcijų dalis (Nuo 2014 m. pabaigos) Valstybės valdomi juridiniai asmenys: — „Liaoning Energy Investment Group“ (10 %) — „Yingkou Port Group“ (10 %) Šalies juridinis asmuo nevaldomas valstybės: — „Shenyang Zhongyou Tianbao (Group) Materials and equipment“ (10 %) — „Shenzhen Yunfan Technology“ (10 %) — „Beijing Beili Bowen Technology“ (10 %) — „Hangzhou Yongyuan Network Technology“ (10 %) — „Dalian Yidu Group“ (10 %) (…) „Benxi City Commercial Bank“ Akcijų dalis nuo 2015 m. pabaigos: — Vietos viešieji finansai: (1 akcininkas) 12,08 % — Valstybės įmonės (8 akcininkai) 59,35 % — Privačios įmonės (6 akcininkai) 23,17 % — Privatūs asmenys (789 akcininkai) 5,42 % Pagrindiniai akcininkai: „Benxi City finance Office“ (vietos viešieji finansai) 12,08 % „Shenjing Bank“ (valstybės valdoma įmonė) 11,88 % „Bengang Group“ (valstybės valdoma įmonė): 9,99 % „Liaoning Rongda Investment Enterprise“ (valstybės valdoma įmonė): 9,99 % „Dalian Port Group“ (valstybės valdoma įmonė): 9,99 % „Liaoning Liaoan Engineering and Machinery Group“ (privati įmonė): 9,99 % „Benxi Commercial Bank“ Ten pat. „Kailuan Group Financial Co.“ Hebėjaus provincijos valstybės turto komisija 100 % kontroliuoja „Kailuan Group“, kuri savo ruožtu kontroliuoja „Kailuan Group Financial Co.“ „Liaoning Hengyi Financing Lease Co., Ltd.“ Priklausanti „Benxi Group“ (valstybės valdoma įmonė) „Bank of Chengde“ Akcijų dalis nuo 2015 m. pabaigos: — „Chengde City Financial Office“: 7,359 % — „Chengde Zhongsheng Investment Group“: 7,359 % — „Hebei Beifang Road engineering construction group“ 7,359 % — „Chengde City Jinhui Real Estate“ 6,211 % — „Hebei Beichen Powergrid construction“ 4,842 % — „Chengde city Shuangluan district Kangda industry and trade“: 4,842 % (…) „Bank of Hebei“ Akcijų dalis nuo 2013 m. pabaigos: Valstybės valdomi juridiniai asmenys: — „China Guodian Power Development“: 18,98 % — „Zhongcheng Construction & Investment Holding“: 10,98 % — „Hebei Port Group“: 9,41 % „Bank of Shanghai“ Pagrindiniai akcininkai pagal 2015 m. metinę ataskaitą: 2015 m. liepos 31 d. 206 Kinijos valstybės valdomoms įmonėms priklausė 56 % akcinio kapitalo. Šanchajaus miesto Liaudies Vyriausybės ir rajono savivaldybių patronuojamosios ir visiškai priklausomos patronuojamosios bendrovės: — „Shanghai Alliance Investment“ (15,08 %) — „Shanghai International Port Group“ (7,20 %) — „Shanghai Huixin“ (2,16 %) — „Shanghai Huangpu District State-Owned Assets Corporation“ (2,20 %) Bendrovės, kurių stebėseną atlieka Valstybės taryba (SASAC ir Finansų ministerija): — „China Jianyin Investment“ (5,48 %) — „China Shipbuilding & Offshore International of China Shipbuilding Industry Corporation“ (4,63 %) — „CITIC Guoan“ priklausantis „CITIC Guoan Group“ (2,00 %) „Ningbo Bank“ Didžiausia akcininkė, kuriai priklauso 21,38 %, yra Ningbo Vyriausybė, antras pagal dydį (20 %) bankas OCBC Singapūro bankas, kita dalis (11,57 %) priklauso Kinijos tekstilės grupei. „China CITIC Bank“ „CITIC Group Corporation Ltd.“, buvusi „China International Trust Investment Corporation“, yra Kinijos Liaudies Respublikos valstybės investicijų bendrovė. Jai šiuo metu priklauso 44 patronuojamosios įmonės, įskaitant „China CITIC Bank“, „CITIC Holdings“, „CITIC Trust Co.“ ir „CITIC Merchant Co.“ „China Guangfa Bank“ 2015 m. 71,86 % akcijų priklausė valstybės valdomiems juridiniams asmenims, o 20 % – „Citigroup“. „China Bohai Bank“ Valstybės valdomos įmonės: — „TEDA Holding“ (25,00 %) — „China COSCO Shipping“ (13,67 %) — „Baosteel Group“ (11,67 %) Valstybės valdomi juridiniai asmenys: — „State Development & Investment Corporation“, SDIC (11,67 %) — „Tianjin Trust“ (10,00 %) — „Tianjin Shanghui Investment“ (8,00 %) Užsienio investuotojas: — „Standard Chartered HK“ (19,99 %) „Huaxia Bank“ 20 % akcinio kapitalo priklausė didžiausiai akcininkei „Shougang Group“ (valstybės valdomai įmonei). Be to, 18 % priklauso valstybės įmonei „China State Grid“, o 1,3 % – „Central Huijin“. „China Resources Bank“ Kontrolinį akcijų paketą turinti akcininkė yra „China Resources Group“ (didelė valstybės įmonė), turinti 75 % akcinio kapitalo. „China Zheshang Bank“ Akcijų dalis nuo 2015 m. kovo mėn.: Valstybės valdomi juridiniai asmenys: — „Zhejiang Finance Development Corporation“ (19,96 %) — „Zhejiang Provincial Energy Group Company Ltd“ (5,50 %) Šalies juridinis asmuo nevaldomas valstybės — „Travelers Automobile Group“ (8,99 %) — „Hengdian Group Holdings Limited“ (8,30 %) — „Zhejiang Hengyi Group“ (6,21 %) — Kiti (51,04 %) „China Credit Trust“ Ši finansų įstaiga yra susijusi su viena iš keturių valstybės turto valdymo bendrovių, kurių pagrindinė paskirtis – įsigyti, valdyti ir perleisti valstybės bankų neveiksnų turtą. „Huarong International Trust Co. Ltd.“ Ši finansų įstaiga yra susijusi su viena iš keturių valstybės turto valdymo bendrovių, kurių pagrindinė paskirtis – įsigyti, valdyti ir perleisti valstybės bankų neveiksnų turtą. „Northern International Trust Co., Ltd.“ Ši finansų įstaiga yra susijusi su viena iš keturių valstybės turto valdymo bendrovių, kurių pagrindinė paskirtis – įsigyti, valdyti ir perleisti valstybės bankų neveiksnų turtą. „Zhangjiakou Bank Handan Branch“ Priklauso vietos valdžios institucijai. „Hebei Iron and Steel Group Financial Co., Ltd“ Priklausanti „Hesteel Group“ (valstybės valdoma įmonė) „Shougang Group Finance“ Priklausanti „Shougang Group“ (valstybės valdoma įmonė) „Finance Bureau of Benxi City“ Finansų ministerijos vietos biuras, kuris vienai iš atrinktų bendrovių suteikė paskolą. „Zunhua Rural Credit Union“ Priklauso vietos ūkininkų kaimui.

(133) Komisija taip pat nustatė, kad nesant susijusių finansų įstaigų pateiktos konkrečios informacijos, kuri būtų priešinga, kad KV nuosavybės teisės ir kontrolė pagrįsta oficialiais požymiais dėl tų pačių priežasčių, kurios išdėstytos 3.4.1.1 skirsnyje. Konkrečiai, remiantis geriausiais turimais faktais, tų 30 valstybės bankų, taip pat kaip ir penkių bendradarbiaujančių valstybės bankų atveju, vadovai ir stebėtojai laikomi KV paskirtais ir jai atskaitingais.

(134) Dėl vykdomos reikšmingos kontrolės Komisija laikė, kad išvados dėl penkių bendradarbiaujančių finansų įstaigų, kurios suteikė didžiąją dalį keturioms atrinktoms bendrovių grupėms suteiktų paskolų tiriamuoju laikotarpiu (priklausomai nuo bendrovės, 50–90 %) gali būti laikomos tipiškomis taip pat ir kitų nebendradarbiavusių valstybės finansų įstaigų atžvilgiu. Normatyvinis pagrindas išnagrinėtas 3.4.1.1 skirsnyje. b) tai vienodai taikoma ir šiuo atveju. Nesant priešingų įrodymų, remiantis geriausiais turimais faktais, taip pat kaip ir penkių bendradarbiaujančių valstybės bankų atveju, nėra konkrečių kreditingumo vertinimo įrodymų pagal 3.4.1.1 skirsnyje pateiktą analizę dėl normatyvinio pagrindo konkretaus taikymo. b) tai vienodai taikoma ir šiuo atveju.

(135) Be to, Komisija pastebėjo, kad daugumoje paskolų sutarčių, kurias Komisija gavo iš atrinktų bendrovių, nurodytos panašios sąlygos, o sutarta skolinimo norma buvo panaši ir iš dalies sutapo su penkių bendradarbiaujančių valstybės bankų nurodyta norma.

(136) Todėl Komisija padarė išvadą, kad dėl penkių bendradarbiaujančių valstybės bankų padarytos išvados yra geriausi turimi faktai, pagal kuriuos galima įvertinti kitus 30 valstybės bankų, nes šie paskolų sąlygų ir skolinimo normų panašumai ir penkių finansų įstaigų tipiškumas buvo patikrinti.

(137) Tuo remdamasi Komisija padarė išvadą, kad kiti 30 valstybės bankų, kurie teikia paskolas atrinktoms bendrovėms, yra valstybinės institucijos pagal pagrindinio reglamento 3 straipsnį ir 2 straipsnio b dalį.

(138) Po atskleidimo KV nesutiko su Komisijos atliktu oficialių kontrolės požymių vertinimu ir nurodė, kad Komisija atliko bendrą visų finansų įstaigų vertinimą visos šalies mastu neatsižvelgdama į konkrečių subjektų esmines savybes ir funkcijas ir jų santykį su Vyriausybe. Tiksliau KV tvirtino, kad reikėtų atskirti valstybės valdomas finansų įstaigas nuo tiesiogiai KV valdomų finansų įstaigų. Dėl vertinimo visos šalies mastu Komisija pažymi, kad dėl kiekvienos finansų įstaigos, kurios prašomą susijusią informaciją KV pateikė, ji atliko konkrečią „valstybinės institucijos“ statuso analizę. Deja, KV nepateikė visų kitų finansų įstaigų, teikusių paskolas atrinktiems bendradarbiaujantiems eksportuojantiems gamintojams, informacijos, kaip paaiškinta 3.2 skirsnyje. Todėl Komisija privalėjo „valstybinės institucijos“ statuso analizę atlikti remdamasi geriausiais turimais faktais.

3.4.1.3. Išvada dėl valstybės finansų įstaigų

(139) Atsižvelgdama į minėtas aplinkybes Komisija nustatė, kad visos 35 Kinijos valstybės finansų įstaigos, kurios teikė paskolas keturioms atrinktoms bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų grupėms, yra valstybinės institucijos pagal pagrindinio reglamento 3 straipsnį ir 2 straipsnio b dalį.

(140) Be to, net jei valstybės bankai nebūtų laikomi valstybinėmis institucijomis, Komisija nustatė, kad dėl tų pačių 143 ir 144 konstatuojamosiose dalyse išdėstytų priežasčių būtų laikoma, kad jie KV pavedimu ir nurodymu atlieka funkcijas, kurios paprastai pavedamos Vyriausybei, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto iv papunktyje. Todėl jų veikla būtų priskiriama KV bet kuriuo atveju.

3.4.2. Pavedimas ir nurodymas privačioms finansų įstaigoms

(141) Komisija vėliau išnagrinėjo dešimt kitų finansų įstaigų. Toliau nurodytos aštuonios finansų įstaigos laikytos privačiomis. HSBC, „Standard Chartered Bank“, „Ping An Bank“, „Australia & New Zealand Banking Group (China) Limited“, „Shagang Group Finance“, „DBS Group (China) Limited“, „Bank of Beijing“, „Hang Seng Bank“. Be to, nesant jokios viešai prieinamos informacijos apie nuosavybės struktūrą, „Jinfeng Rural Commercial Bank“ ir „SPB Bank“ laikyti privačiais. Komisija analizavo, ar Kinijos Vyriausybė pavedė arba nurodė šioms finansų įstaigoms teikti subsidijas plieno sektoriui, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto iv papunktyje.

(142) PPO apeliacinio komiteto nuomone, „pavedimas“ yra kai Vyriausybė įpareigoja privatų subjektą, o „nurodymas“ susijęs su tais atvejais, kai Vyriausybė pasinaudoja savo galiomis prieš privatų subjektą (20). Abiem atvejais Vyriausybė naudoja privatų subjektą kaip įgaliotinį finansiniam įnašui skirti ir „daugeliu atveju tikėtina, kad privačiam subjektui gali būti pavedama ar nurodoma su tam tikra grasinimo arba raginimo forma“ (21). Tuo pačiu metu pagal iv dalį negalima nustatyti kompensacinių priemonių produktams „kai Vyriausybė tik vykdo savo bendro reglamentavimo įgaliojimus“ (22) arba kai Vyriausybės įsikišimas „gali arba negali turėti tam tikrų rezultatų pagal esamas aplinkybes ir laisvu rinkos dalyvių pasirinkimu“ (23). Priešingai, pavedimas ir nurodymas reiškia „aktyvesnį Vyriausybės vaidmenį nei vien tik veiksmų skatinimą“ (22).

(143) Komisija atkreipė dėmesį į tai, kad su plieno pramone susijęs normatyvinis pagrindas, nurodytas 100–120 konstatuojamosiose dalyse, taikomas visoms KLR finansų įstaigoms, įskaitant privačias finansų įstaigas. Tai parodo pranešimas „Kelios nuomonės dėl perteklinių pajėgumų problemos sprendimo“, skirtas visiems politikos bankams, dideliems bankams, akciniams bankams, pašto taupomiesiems bankams, užsienio kapitalo bankams, finansinio turto valdymo bendrovėms ir kitoms finansų įstaigoms, kurias valdo CBRC.

(144) Be to, atlikus tikrinamuosius vizitus atrinktose bendrovėse nustatyta, kad daugumoje paskolų sutarčių, kurias Komisija gavo iš atrinktų bendrovių, nurodytos panašios sąlygos, o privačių finansų įstaigų nurodyta skolinimo norma buvo panaši ir iš dalies sutapo su valstybei priklausančių finansų įstaigų nurodyta norma.

(145) Komisija taip pat nusiuntė raštus dešimčiai finansų įstaigų ir paprašė pateikti išsamesnės informacijos apie jų paskolų praktiką ir rizikos vertinimą. Atsakė tik viena, nurodžiusi, kad ji negali atsakyti nepasikonsultavusi su priežiūros institucijomis. Pasikonsultavusi su CBRC ši finansų įstaiga pranešė Komisijai, kad ji norėjo bendradarbiauti, tačiau CBRC pasiūlė, kad toks bendradarbiavimas galėtų būti vykdomas taikant bendradarbiavimo reguliavimo srityje mechanizmą (t. y. informacija keičiantis Kinijos ir ES reglamentavimo institucijoms, o ne tiesiogiai Komisijai ir bankui). Komisija palankiai įvertino šį pasiūlymą bendradarbiauti, tačiau pastebėjo, kad likusiai tyrimo daliai neįmanoma parengti tokio tarpinio susitarimo. Bet kuriuo atveju Komisija vėliau negavo jokio rašto ar prašymo iš paties CBRC. Be to, finansų įstaiga per nustatytą terminą nepateikė jokių esminių pastabų. Todėl nė viena iš šių įstaigų nepateikė jokių įrodymų, prieštaraujančių Komisijos išvadoms.

(146) Privačioms finansų įstaigoms nepateikus kitokios informacijos Komisija padarė išvadą, kad, kiek tai susiję su plieno pramone, visos Kinijoje veikiančios finansų įstaigos (įskaitant privačias finansų įstaigas), kurių priežiūrą atlieka CRBC, valstybės pavedimu ir nurodymu, kaip nustatyta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto iv papunkčio pirmoje įtraukoje, turėjo vykdyti Vyriausybės politiką ir teikti plieno pramonei paskolas lengvatinėmis palūkanų normomis.

(147) Po atskleidimo KV pastebėjo, kad Komisija turėjo paaiškinti, kokį standartą ji taikė – pavedimo ar nurodymo, nes abu yra vienas su kitu nesuderinami. Be to, KV tvirtino, kad Komisijos pavedimo ar nurodymo aiškinimas yra per siauras, nes ji daugiausia dėmesio teikė teisiniam standartui, reiškiančiam „aktyvesnį Vyriausybės vaidmenį nei vien tik veiksmų skatinimą“. Kita vertus KV manė, kad kolegija „US – Export Restraints“ byloje turėjo atlikti išsamesnę analizę remdamasi tuo, kad i) buvo aiškus ir teigiamas veiksmas (perdavimas ar kontroliavimas), ii) skirta konkrečiai šaliai ir iii) subjektas, kurio veiksmas yra konkreti užduotis ar tikslas (24).

(148) Dėl pirmo punkto: Komisija manė, kad pavedimo ir nurodymo standartai yra vienas su kitu nesuderinami, nes abiem atvejais Vyriausybė naudoja privatų subjektą kaip įgaliotinį finansiniam įnašui skirti. Dėl antro punkto Komisija nesutiko su KV taikytino teisinio standarto aiškinimu. Kaip aprašyta 142 konstatuojamojoje dalyje, Komisija rėmėsi vėlesne PPO byla, kurioje Apeliacinis komitetas nusprendė, kad žodžių „paveda“ ir „nurodo“ pakeitimas žodžiais „perduoda“ ir „kontroliuoja“ yra per griežtas standartas (25). Reiškia šios bylos apeliacinio komiteto nustatytas įrodymo standartas yra ne toks griežtas kaip pirminės kolegijos aiškinimas „US – Export Restraints“ byloje. Bet kuriuo atveju KV nepateikė argumentų ar įrodymų, prieštaraujančių Komisijos šiame tyrime nustatytiems faktams dėl pavedimo ar nurodymo, kaip nustatyta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto iv papunktyje. Todėl šis tvirtinimas buvo atmestas.

3.4.3. Konkretumas

(149) Kaip nurodyta 100–120 konstatuojamosiose dalyse, finansų įstaigų paskolų teikimas lengvatinėmis palūkanų normomis plieno sektoriui reglamentuojamas keliais teisiniais dokumentais, kurie yra konkrečiai skirti plieno sektoriaus bendrovėms. Remiantis šiais dokumentais nurodoma, kad finansų įstaigos teikia lengvatines paskolas tik tam tikroms KV politiką atitinkančioms pramonės šakoms ir (arba) bendrovėms.

(150) Todėl Komisija padarė išvadą, kad subsidijos lengvatinio skolinimo forma paprastai nėra skiriamos visai pramonei, o taikomos konkrečiai, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies a punkte. Be to, jokia suinteresuotoji šalis nepateikė jokių įrodymų, kad lengvatinis skolinimas būtų skiriamas remiantis objektyviais kriterijais arba sąlygomis, kaip nurodyta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies b punkte.

(151) Po atskleidimo KV nurodė, kad remiantis apeliacinio komiteto ataskaita „US-Aircraft“ byloje (antrasis skundas), vertinant konkretumą dėmesys turėtų būti skiriamas ne tik „konkretiems skunde nurodytiems gavėjams, bet <…> ir visoms įmonėms ar pramonės šakoms, turinčioms teisę gauti tą subsidiją“ (26) ir kad remiantis kolegijos ataskaita „EC-Aircraft“ byloje (27) tam, kad subsidija būtų konkreti, ji turi būti skiriama pakankamai nedidelei įmonių ar pramonės šakų „grupei“. KV taip pat nurodė, kad Komisija nepatikslino, kuri Komisijos nurodytų dokumentų dalis yra susijusi su aiškiu lengvatinių paskolų teikimu plieno pramonei. Dėl to pažymima, kad