LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 316/65

KOMISIJOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 1122/2009

2009 m. lapkričio 30 d.

kuriuo nustatomos išsamios Tarybos reglamento (EB) Nr. 73/2009 įgyvendinimo taisyklės, susijusios su kompleksiniu paramos susiejimu, moduliavimu ir integruota administravimo ir kontrolės sistema pagal tame reglamente numatytas ūkininkams skirtas tiesioginės paramos schemas, ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1234/2007 įgyvendinimo taisyklės, susijusios su kompleksiniu paramos susiejimu pagal vyno sektoriui numatytą paramos schemą

EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,

atsižvelgdama į Europos Bendrijos steigimo sutartį,

atsižvelgdama į 2007 m. spalio 22 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1234/2007, nustatantį bendrą žemės ūkio rinkų organizavimą ir konkrečias tam tikriems žemės ūkio produktams taikomas nuostatas (Bendras bendro žemės ūkio rinkų organizavimo reglamentas) (1), ypač į jo 85x ir 103za straipsnius kartu su 4 straipsniu,

atsižvelgdama į 2009 m. sausio 19 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 73/2009, nustatantį bendrąsias tiesioginės paramos schemų ūkininkams pagal bendrą žemės ūkio politiką taisykles ir nustatantį tam tikras paramos schemas ūkininkams, iš dalies keičiantį Reglamentus (EB) Nr. 1290/2005, (EB) Nr. 247/2006, (EB) Nr. 378/2007 ir panaikinantį Reglamentą (EB) Nr. 1782/2003, ypač į jo 142 straipsnio b, c, d, e, h, k, l, m, n, o, q ir s punktus,

kadangi:

(1) Reglamentu (EB) Nr. 73/2009 panaikinamas ir pakeičiamas 2003 m. rugsėjo 29 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1782/2003, nustatantis bendrąsias tiesioginės paramos schemų pagal bendrą žemės ūkio politiką taisykles ir nustatantis tam tikras paramos schemas ūkininkams bei iš dalies keičiantis Reglamentus (EEB) Nr. 2019/93, (EB) Nr. 1452/2001, (EB) Nr. 1453/2001, (EB) Nr. 1454/2001, (EB) Nr. 1868/94, (EB) Nr. 1251/1999, (EB) Nr. 1254/1999, (EB) Nr. 1673/2000, (EEB) Nr. 2358/71 ir (EB) Nr. 2529/2001, ir daroma keletas bendrosios išmokos schemos ir kai kurių kitų tiesioginių išmokų schemų pakeitimų. Be to, nuo 2010 m. juo panaikinama keletas tiesioginių išmokų schemų. Be to, jame nustatoma keletas sistemos pakeitimų, pagal kuriuos ūkininkui, nesilaikančiam tam tikrų visuomenės, gyvūnų ir augalų sveikatos, taip pat aplinkos ir gyvūnų gerovės (kompleksinio paramos susiejimo) reikalavimų tiesioginė parama mažinama arba visai neskiriama.

(2) Tiesioginės išmokų schemos pirmą kartą įdiegtos įgyvendinus 1992 m. bendrosios žemės ūkio politikos reformą ir vėliau tobulintos vykdant kitas reformas. Schemoms taikoma integruota administravimo ir kontrolės sistema (toliau – integruota sistema). Paaiškėjo, kad ta sistema, nustatyta 2004 m. balandžio 24 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 796/2004, nustatančiu išsamias kompleksinio paramos susiejimo, moduliavimo ir integruotos administravimo ir kontrolės sistemos, numatytų Tarybos reglamentuose (EB) Nr. 1782/2003 ir (EB) Nr. 73/2009, įgyvendinimo taisyklės ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 479/2008 numatyto kompleksinio paramos susiejimo įgyvendinimo taisykles (2), yra tinkama ir veiksminga tiesioginių išmokų įgyvendinimo priemonė. Reglamentu (EB) Nr. 73/2009 nustatomas tos integruotos sistemos pagrindas.

(3) Atsižvelgiant į tiesioginių išmokų pakeitimus, padarytus Reglamentu (EB) Nr. 73/2009, Reglamentą (EB) Nr. 796/2004 būtų tikslinga panaikinti ir pakeisti nauju reglamentu, pagrįstu Reglamente (EB) Nr. 796/2004 nustatytais principais. Į Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1234/2007 įtraukus vyno sektorių, Reglamente (EB) Nr. 796/2004 pateiktos nuorodos į Tarybos reglamentą (EB) Nr. 479/2008 (3) naujajame reglamente turėtų būti pakeistos nuorodomis į Reglamentą (EB) Nr. 1234/2007. Siekiant nuoseklumo, tam tikros Reglamento (EB) Nr. 796/2004 nuostatos turėtų būti įtrauktos į Komisijos reglamentą Nr. 1120/2009 (4), kuriuo panaikintas ir pakeistas 2004 m. balandžio 21 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 795/2004, nustatantis išsamias bendrosios išmokos schemos, pateiktos Tarybos reglamente (EB) Nr. 1782/2003, nustatančiame bendrąsias tiesioginės paramos schemų pagal bendrą žemės ūkio politiką taisykles ir nustatančiame tam tikras paramos schemas ūkininkams, įgyvendinimo taisykles (5).

(4) Reglamente (EB) Nr. 73/2009 valstybėms narėms numatyta galimybė taikyti kai kurias jame nurodytas paramos schemas. Todėl šiame reglamente turėtų būti numatytos administravimo ir kontrolės nuostatos, taikytinos tam tikroms paramos schemoms, kuriose valstybės narės galbūt nuspręs dalyvauti. Todėl atitinkamos šio reglamento nuostatos turėtų būti taikomos tik kai valstybės narės nuspręs pasinaudoti minėta galimybe.

(5) Reglamente (EB) Nr. 73/2009 kaip vienas kompleksinio paramos susiejimo reikalavimų valstybėms narėms ir atskiriems ūkininkams nustatyti tam tikri su daugiamečių ganyklų išlaikymu susiję įpareigojimai. Būtina nustatyti išsamias daugiamečių ganyklų ir žemės ūkio paskirties žemės, kurią būtina išlaikyti, santykio nustatymo taisykles ir numatyti ūkininkams atskirus įpareigojimus, taikytinus, kai paaiškėja, kad ta proporcija mažėja ir pablogėja žemės, kurioje yra daugiametė ganykla, būklė.

(6) Kad kontrolė būtų veiksminga ir kad skirtingoms tos pačios valstybės narės mokėjimo agentūroms nebūtų paduodamos kelios paramos paraiškos, valstybės narės turėtų sukurti vieną bendrą paramos paraiškas pagal integruotą sistemą teikiančių ūkininkų tapatybės registravimo sistemą.

(7) Būtina nustatyti išsamias žemės ūkio paskirties sklypų identifikavimo sistemos, kurią valstybės narės turi sukurti ir naudoti pagal Reglamento (EB) Nr. 73/2009 17 straipsnį, taisykles. Remiantis šia nuostata turi būti taikomi kompiuterinės geografinės informacinės sistemos metodai (GIS). Būtina išaiškinti, kokiu lygiu sistema turėtų veikti, ir nustatyti informacijos, kuri turėtų būti prieinama GIS, išsamumo lygį.

(8) Kad užtikrintų tinkamą Reglamento (EB) Nr. 73/2009 III antraštinėje dalyje numatytos bendrosios išmokos schemos įgyvendinimą, valstybės narės turėtų sukurti identifikavimo ir registravimo sistemą, pagal kurią būtų galima atsekti teises į išmokas ir, inter alia, atlikti plotų, deklaruotų pagal bendrosios išmokos schemą, ir kiekvieno ūkininko turimų teisių į išmokas ir teisių į įvairias išmokas kryžminį patikrinimą.

(9) Kad būtų galima stebėti, kaip laikomasi įvairių kompleksinio paramos susiejimo reikalavimų, reikia sukurti kontrolės sistemą ir nustatyti atitinkamą paramos sumažinimą. Tuo tikslu įvairios valstybių narių institucijos turi keistis informacija apie paramos paraiškas, kontrolines imtis, rezultatus patikrinimų vietoje ir t. t. Turėtų būti numatyti pagrindiniai tokios sistemos elementai.

(10) Siekiant supaprastinimo, valstybėms narėms turėtų būti leidžiama nuspręsti, kad visas Reglamento (EB) Nr. 73/2009 III ir IV antraštinėse dalyse numatytos paramos paraiškas apimtų bendroji paraiška.

(11) Jei už tą patį ūkininką yra atsakinga daugiau kaip viena mokėjimo agentūra, valstybės narės turėtų imtis būtinų priemonių, kad integruotoji sistema galėtų tinkamai veikti.

(12) Kad kontrolė būtų veiksminga, tuo pačiu metu turėtų būti deklaruota bet kokia plotų paskirtis ir nurodytos atitinkamos paramos schemos. Todėl turėtų būti priimta nuostata, kad turi būti teikiama bendroji paramos paraiška, apimanti visas kokiu nors būdu su plotu susijusias paramos paraiškas. Be to, bendrąją paraišką turėtų teikti ūkininkai, kurie nesikreipia paramos pagal bendrąją paraišką, bet turi žemės ūkio paskirties žemės. Tačiau tikslinga leisti valstybėms narėms netaikyti ūkininkams šio įpareigojimo, jei institucijos minėtą informaciją jau turi.

(13) Valstybės narės turėtų nustatyti bendrosios paraiškos pateikimo terminą, kuris turėtų būti ne vėliau kaip gegužės 15 d., kad paraišką būtų galima laiku išnagrinėti ir patikrinti. Tačiau dėl ypatingų Estijos, Latvijos, Lietuvos, Suomijos ir Švedijos klimato sąlygų toms valstybėms narėms turėtų būti leidžiama nustatyti vėlesnę datą, bet ne vėlesnę kaip birželio 15 d. Be to, tuo pačiu teisiniu pagrindu turėtų būti numatytos kiekvienu konkrečiu atveju taikytinos leidžiančios nukrypti nuostatos, jei ateityje jų prireiktų dėl konkrečių metų oro sąlygų.

(14) Bendrojoje paraiškoje ūkininkas turėtų deklaruoti ne tik plotą, kurį jis naudoja žemės ūkio reikmėms, bet ir savo teises į išmokas ir pateikti informaciją, kurios reikia, kad būtų galima nustatyti atitiktį paramos skyrimo reikalavimams. Tačiau būtų tikslinga leisti valstybėms narėms nukrypti nuo kai kurių įsipareigojimų, jei dar galutinai nepaskirtos konkrečių metų teisės į išmokas.

(15) Siekiant supaprastinti paraiškų teikimo tvarką, pagal Reglamento (EB) Nr. 73/2009 19 straipsnio 2 dalį šioje srityje turėtų būti priimta nuostata, pagal kurią valstybės narės teiktų ūkininkams kuo daugiau išankstinės informacijos.

(16) Turėtų būti reikalaujama, kad kartu su bendrąja paraiška (arba, atsižvelgiant į informacijos pobūdį, – vėliau) būtų pateikta konkreti informacija, susijusi su kanapių, riešutų, krakmolinių bulvių, sėklų, medvilnės, vaisių ir daržovių gamyba ir su specialiąja parama, kuriai taikoma bendroji paraiška. Be to, svarbu nurodyti, kad bendrojoje paraiškoje būtų deklaruojami plotai, dėl kurių paramos neprašoma. Atsižvelgiant į plotų paskirtį, gali būti svarbu turėti išsamios informacijos apie tai, kodėl tam tikros paskirties plotai turėtų būti deklaruojami atskirai, o kitos paskirties plotai gali būti deklaruoti vienoje skiltyje. Tačiau, jeigu valstybės narės tokią informaciją jau yra gavusios, turėtų būti leidžiama nukrypti nuo šios taisyklės.

(17) Kad kontrolė būtų veiksminga, kiekviena valstybė narė dar turėtų nustatyti mažiausią žemės ūkio paskirties sklypų dydį, dėl kurio galima prašyti paramos.

(18) Kad ūkininkams būtų sudaryta kuo daugiau galimybių lanksčiai planuoti plotų paskirtį, jiems turėtų būti leidžiama iki įprasto sėjos meto daryti pakeitimus pateiktoje bendrojoje paraiškoje, jei laikomasi visų įvairiose paramos schemose nustatytų konkrečių reikalavimų ir jei kompetentinga institucija dar nėra ūkininkui pranešusi apie bendrojoje paraiškoje padarytas klaidas ar per patikrinimus vietoje aptiktus neatitikimus, susijusius su tais duomenimis, kuriuos norima keisti paraiškoje. Pataisius paraišką turėtų būti suteikta galimybė patikslinti atitinkamus pateiktinus patvirtinamuosius dokumentus arba sutartis.

(19) Kad administravimas būtų veiksmingas, svarbiausia laiku pateikti paraišką dėl teisių į išmokas pagal bendrosios paraiškos schemą skyrimo arba dėl jų vertės padidinimo. Todėl valstybės narės turėtų nustatyti šių paraiškų pateikimo terminą, kuris turėtų būti ne vėliau kaip gegužės 15 d. Dėl tvarkos supaprastinimo valstybėms narėms turėtų būti leidžiama nutarti, kad minėtos paraiškos būtų teikiamos kartu su bendrąja paraiška. Dėl šios priežasties Estijai, Latvijai, Lietuvai, Suomijai ir Švedijai vis dėlto turėtų būti leista nustatyti vėlesnę datą, tačiau ne vėlesnę kaip birželio 15 d.

(20) Kai valstybė narė nusprendžia dalyvauti įvairiose paramos už gyvulius schemose, turėtų būti numatytos bendrosios nuostatos, reglamentuojančios paramos už gyvulius paraiškose pateiktinų duomenų išsamumą.

(21) Pagal Reglamento (EB) Nr. 73/2009 117 straipsnį priemokos pagal paramos už galvijus schemas gali būti mokamos tiktai už tuos galvijus, kurie yra tinkamai identifikuoti ir registruoti pagal 2000 m. liepos 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1760/2000, nustatantį galvijų identifikavimo ir registravimo sistemą, reglamentuojantį jautienos bei jos produktų ženklinimą ir panaikinantį Tarybos reglamentą (EB) Nr. 820/97 (6). Todėl susijusi informacija turėtų būti laiku prieinama paraiškas pagal minėtas paramos schemas teikiantiems ūkininkams.

(22) Atsižvelgiant į paramos cukrinių runkelių ir cukranendrių augintojams, atskiros išmokos už cukrų ir atskiros išmokos už vaisius bei daržoves pobūdį, jos nėra susijusios su žemės ūkio paskirties žeme, todėl nuostatos dėl bendrosios paraiškos toms išmokų schemoms netaikomos. Dėl to turėtų būti numatyta tinkama paraiškų teikimo tvarka.

(23) Turėtų būti nustatyti papildomi reikalavimai Reglamento (EB) Nr. 73/2009 68 straipsnyje numatytos specialiosios paramos, išskyrus išmokas už plotą arba už gyvulius, paraiškoms. Dėl galimos specialiosios paramos priemonių įvairovės ypač svarbu, kad ūkininkas pateiktų visą informaciją, kad būtų galima nustatyti atitiktį paramos skyrimo reikalavimams. Praktiniais sumetimais valstybėms narėms turėtų būti leidžiama patvirtinamųjų dokumentų reikalauti vėliau nei iki paraiškos pateikimui nustatytinos datos.

(24) Taikant Reglamento (EB) Nr. 73/2009 68 straipsnio 1 dalies e punktą, paramos gavėjai yra ne ūkininkai, o savitarpio paramos fondai, kompensavę ūkininkams jų ekonominius nuostolius. Turėtų būti nustatyti konkretūs reikalavimai, taikytini savitarpio paramos fondams skirtos paramos paraiškoms, jose nurodant informaciją, kad būtų galima nustatyti jų atitiktį išmokos skyrimo reikalavimams.

(25) Turėtų būti nustatytos bendrosios nuostatos, reglamentuojančios supaprastintos ūkininko ir valstybės narės institucijų informacijos mainų tvarkos įvedimą. Šiose nuostatose visų pirma turėtų būti numatyta galimybė naudotis elektroninėmis ryšio priemonėmis. Tačiau ypač svarbu garantuoti, kad taip gauti duomenys būtų visiškai patikimi ir kad supaprastinta tvarka būtų įgyvendinama nediskriminuojant ūkininkų. Be to, kad ūkininkams ir nacionalinėms institucijoms būtų supaprastintas administravimas, nacionalinėms institucijoms turėtų būti leista reikalauti, kad patvirtinamuosius dokumentus, reikalingus atitikčiai tam tikrų išmokų skyrimo reikalavimams patikrinti, pateiktų tiesioginis informacijos šaltinis, o ne ūkininkas.

(26) Jei paramos paraiškose yra akivaizdžių klaidų, turėtų būti leidžiama jas bet kuriuo metu taisyti.

(27) Turėtų būti nustatytos taisyklės, taikytinos, kai paskutinė įvairių paraiškų, dokumentų arba pakeitimų pateikimo data yra valstybinė šventė, šeštadienis arba sekmadienis.

(28) Būtina laikytis paramos paraiškų pateikimo, pakeitimų paramos už plotus paraiškose ir patvirtinamųjų dokumentų, sutarčių ar deklaracijų pateikimo terminų, kad nacionalinės administracijos galėtų planuoti, o vėliau ir veiksmingai tikrinti paramos paraiškose nurodytų duomenų tikslumą. Todėl turėtų būti numatytas vėliausias priimtinas pateikimo terminas. Be to, turėtų būti taikomas paramos sumos mažinimas, taip ūkininkus skatinant laikytis nustatytų terminų.

(29) Ūkininkų teisių į išmokas paraiškų pateikimas laiku yra svarbiausia sąlyga, kad valstybės narės galėtų laiku nustatyti teises į išmokas. Todėl vėluoti pateikti šias paraiškas turėtų būti leidžiama tik tiek, kiek papildomai leidžiama vėluoti teikiant bet kurią kitą paramos paraišką. Turėtų būti taikoma ir atgrasanti išmokų sumažinimo norma, nebent vėluojama dėl force majeure ar išskirtinių aplinkybių.

(30) Ūkininkams turėtų būti suteikta teisė bet kuriuo metu atsiimti paramos paraiškas arba jų dalį, kol kompetentinga institucija dar nepranešė jiems apie tose paramos paraiškose aptiktas klaidas ar nepaskelbė patikrinimo vietoje.

(31) Turėtų būtų vykdoma veiksminga paramos schemų, tvarkomų pagal integruotą sistemą, atitikties reikalavimams kontrolė. Norint pasiekti šį tikslą ir visose valstybėse narėse užtikrinti darnią kontrolė, būtina nustatyti išsamius administracinės kontrolės ir patikrinimų vietoje, susijusių tiek su paramos skyrimo schemoms nustatytais tinkamumo kriterijais, tiek su kompleksinio paramos susiejimo įsipareigojimais, vykdymo reikalavimus ir technines procedūras. Vykdant kontrolę labai svarbu, kad būtų galimybė atlikti patikrinimus vietoje. Todėl, jei tokie patikrinimai nebūtų atlikti dėl ūkininko kaltės, jo paraiškos turėtų būti atmetamos.

(32) Pranešti apie būsimą paramos skyrimo reikalavimų atitikties arba kompleksinio paramos susiejimo tikrinimą vietoje turėtų būti leidžiama tik jei tai nesutrukdys vykdyti šiuos patikrinimus; bet kuriuo atveju būtina nustatyti tinkamus terminus. Be to, jei kompleksinio paramos susiejimo aktams ir standartams taikomose konkrečiose sektoriaus taisyklėse numatyta, kad apie patikrinimus vietoje neturi būti pranešama iš anksto, šių taisyklių turėtų būti laikomasi.

(33) Turėtų būti numatyta, kad valstybės narės prireikus derintų įvairias kontrolės priemones.

(34) Kad vykdant administracinę kontrolę būtų veiksmingai aptinkami pažeidimai, visų pirma turėtų būti priimtos kryžminių patikrinimų turinį reglamentuojančios nuostatos. Pažeidimams pašalinti turėtų būti taikoma atitinkama tvarka.

(35) Atliekant kryžminius patikrinimus dažnai nustatoma klaida – šiek tiek per didelio bendro žemės ūkio paskirties žemės ploto referenciniame sklype deklaravimas. Jeigu paramos už referencinį sklypą paraišką pagal tą pačią paramos schemą pateikia du arba daugiau ūkininkų ir jeigu bendras deklaruojamas plotas už žemės ūkio paskirties plotą yra didesnis dydžiu, kuris neviršija žemės ūkio paskirties sklypams nustatytos leistinos matavimo paklaidos, valstybėms narėms supaprastinimo tikslais turėtų būti leidžiama numatyti galimybę minėtus plotus proporcingai sumažinti. Tačiau ūkininkams turėtų būti suteikta teisė tokius sprendimus apskųsti.

(36) Kai valstybė narė pasinaudoja Reglamento (EB) Nr. 73/2009 68 straipsnyje numatyta galimybe ir išmokos skiriamos už plotus arba gyvulius, būtų tikslinga taikyti tą pačią tikrinimo normą, kuri taikoma kitų išmokų už plotus ar gyvulius atveju. Taikant kitas specialiosios paramos priemones paramos gavėjai turėtų būti laikomi atskira grupe, kuriai taikoma konkreti mažiausia tikrinimo norma.

(37) Turėtų būti nustatytas mažiausias pagal įvairias paramos schemas vietoje tikrintinų ūkininkų skaičius. Jei valstybės narės nusprendžia dalyvauti įvairiose paramos už gyvulius schemose, paramos pagal tas schemas besikreipiantiems ūkininkams jos turėtų taikyti integruotą valda pagrįstą požiūrį.

(38) Nustačius didelių neatitikimų ir reikalavimų pažeidimų, turėtų būti padidintas patikrinimų vietoje einamaisiais ir (arba) kitais metais skaičius, kad būtų užtikrintas priimtinas paramos paraiškų tikslumas. Kai patikrinimai vietoje susiję su kompleksiniu paramos susiejimu, didinant imtį pirmenybė turėtų būti reikiama atitinkamiems aktams ar standartams.

(39) Atliekant paramos paraiškas pateikusių ūkininkų patikrinimus vietoje, nebūtinai tikrinamas kiekvienas gyvulys ar žemės ūkio paskirties sklypas. Tam tikrais atvejais gali būti atliekamas imties patikrinimas. Tačiau jeigu leidžiama, imtis turi būti didinama tiek, kad būtų užtikrintas jos reprezentatyvumas ir patikimumas. Kartais imtį gali tekti išplėsti iki visapusiškos kontrolės. Valstybės narės turėtų nustatyti tikrintinos imties atrankos kriterijus.

(40) Mažiausia vietoje tikrintina imtis turėtų būti sudaroma iš dalies remiantis rizikos analizės rezultatais, iš dalies atsitiktinai. Kompetentinga institucija turėtų nustatyti rizikos veiksnius, nes ji gali geriau nustatyti tinkamus rizikos veiksnius. Siekiant užtikrinti tinkamą ir veiksmingą rizikos analizę, rizikos analizės veiksmingumas turėtų būti įvertintas ir kasmet tikslinamas, atsižvelgiant į kiekvieno rizikos veiksnio tinkamumą, palyginant atsitiktinės ir rizika paremtos imties atrankos rezultatus ir atsižvelgiant į valstybių narių padėtį.

(41) Kad patikrinimai vietoje būtų veiksmingi, patikrinimus vykdantiems darbuotojams turėtų būti pranešta, kodėl nuspręsta atlikti konkretų patikrinimą vietoje. Valstybės narės tokią informaciją turėtų registruoti.

(42) Tam tikrais atvejais patikrinimus vietoje būtų tikslinga atlikti prieš tai, kai pateikiamos visos paraiškos, todėl valstybėms narėms turėtų būti leidžiama prieš baigiantis paraiškų teikimo laikotarpiui atlikti dalinę kontrolinės imties atranką.

(43) Kad nacionalinės institucijos ir bet kuri kompetentinga Bendrijos institucija galėtų imtis tolesnių veiksmų pagal vietoje atliktų patikrinimų rezultatus, išsamūs patikrinimų duomenys turėtų būti pateikti tikrinimo ataskaitoje. Ūkininkui arba jo atstovui turėtų būti suteikta galimybė šią ataskaitą pasirašyti. Tačiau kai atliekami nuotoliniai patikrinimai, numatyti šią teisę valstybėms narėms turėtų būti leidžiama tik kai tikrinant nustatomi pažeidimai. Neatsižvelgiant į vietoje atlikto patikrinimo rūšį, nustačius pažeidimus ūkininkui turėtų būti pateikta ataskaitos apie nustatytus pažeidimus kopija.

(44) Tinkamai kontrolei užtikrinti turėtų būti vykdomi visų deklaruotų žemės ūkio paskirties plotų patikrinimai vietoje, atliekami taikant su plotais susijusias schemas. Tačiau supaprastinimo sumetimais turėtų būti leidžiama faktiškai patikrinti 50 % pasirinktų sklypų. Ši imtis turėtų būti patikima ir reprezentatyvi, o nukrypimų atveju – padidinta. Imties rezultatai turėtų būti ekstrapoliuojami likusioms grupėms. Būtų tikslinga nurodyti, kad valstybės narės, atlikdamos patikrinimus vietoje, naudotųsi tam tikromis techninėmis priemonėmis.

(45) Turėtų būti nustatytos išsamios plotų nustatymo ir naudotinų matavimo metodų taisyklės, kad būtų užtikrinta matavimo kokybė, atitinkanti Bendrijos techniniuose standartuose nurodytą kokybę.

(46) Patirtis parodė, kad nustatant žemės ūkio paskirties sklypą, atitinkantį išmokų už plotus skyrimo reikalavimus, būtina apibrėžti priimtiną tam tikrų lauko elementų, ypač gyvatvorių, griovių ir sienų, plotį. Atsižvelgiant į specialius aplinkosaugos reikalavimus, derėtų numatyti tam tikrą lankstumą tose ribose, į kurias buvo atsižvelgta nustatant regionų derlingumą.

(47) Turėtų būti nustatyta, kokiomis sąlygomis žemės ūkio paskirties sklypai, kuriuose auga medžiai, turėtų būti laikomi atitinkančiais su plotu susijusių schemų reikalavimus. Be to, turėtų būti priimta nuostata, kuria reglamentuojama administracinė procedūra, taikytina, kai plotai naudojami bendrai.

(48) Turėtų būti nustatytos nuotolinio stebėjimo taikymo atliekant patikrinimus vietoje sąlygos ir priimta nuostata, reglamentuojanti, kad tada, kai fotoanalizė neduoda aiškių rezultatų, turėtų būti atliekami fiziniai patikrinimai. Gali pasitaikyti atvejų, kai papildomi patikrinimai, atliktini padidinus patikrinimų vietoje normą, nebegali būti atliekami nuotolinio stebėjimo būdu, pavyzdžiui, dėl oro sąlygų. Tokiu atveju jie turėtų būti atliekami tradiciniais būdais.

(49) Pagal bendrosios išmokos schemą ūkininkams, turintiems specialiąsias teises į išmokas, parama teikiama, jei jie laikosi reikalavimo vykdyti tam tikrą veiklą. Kad galėtų veiksmingai patikrinti, ar šio reikalavimo laikomasi, valstybės narės turėtų nustatyti specialiąsias teises į išmokas turinčių ūkininkų tikrinimo vietoje tvarką.

(50) Atsižvelgiant į Reglamento (EB) Nr. 73/2009 IV antraštinės dalies 1 skyriaus 5, 6 ir 7 skirsniuose numatytos paramos už sėklą, medvilnę ir cukrų schemos ypatumus, turėtų būti nustatytos specialios kontrolės nuostatos.

(51) Reglamento (EB) Nr. 73/2009 39 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad tiesioginių išmokų skyrimo reikalavimus atitinka tik kanapių, kuriose tetrahidrokanabinolio yra ne daugiau kaip 0,2 %, veislės. Siekiant įgyvendinti šią taisyklę, turėtų būti nustatyta valstybėse narėse taikytina tetrahidrokanabinolio kiekio kanapėse tikrinimo sistema.

(52) Be to, būtina numatyti, kiek laiko po žydėjimo neturi būti imamas pluoštinių kanapių derlius, kad būtų tinkamai vykdomi su šiais pasėliais susiję įpareigojimai.

(53) Jei valstybė narė nusprendžia taikyti įvairias paramos už gyvulius schemas, turėtų būti nustatytas ūkininkų, kurie kreipiasi dėl paramos pagal tas schemas, patikrinimų vietoje laikas ir minimalus turinys. Norint veiksmingai patikrinti paramos paraiškose pateiktų deklaracijų ir į kompiuterinę duomenų bazę siunčiamų pranešimų teisingumą, didelę tokių patikrinimų vietoje dalį svarbu atlikti, kol gyvuliai pagal išlaikymo įsipareigojimą dar turi būti laikomi ūkyje.

(54) Jei valstybė narė nusprendžia taikyti įvairias paramos už galvijus schemas, o tinkamas galvijų identifikavimas ir registravimas yra paramos skyrimo atitikties sąlyga pagal Reglamento (EB) Nr. 73/2009 117 straipsnį, turėtų būti užtikrinta, kad Bendrijos parama būtų teikiama tiktai tinkamai identifikuotiems ir registruotiems galvijams. Be to, tokie patikrinimai turėtų būti taikomi galvijams, dėl kurių paramos paraiškos dar nepateiktos, tačiau gali būti pateiktos ateityje, nes, taikant kelias paramos už galvijus schemas, paramos už šiuos gyvulius paraiškos dažnai pateikiamos tik po to, kai galvijai iš valdos jau išvežti.

(55) Vietoje tikrinant avis ir ožkas, visų pirma turėtų būti patikrintas jų išlaikymo laikotarpis ir ar registre pateikti teisingi duomenys.

(56) Jei valstybė narė nusprendžia taikyti skerdimo priemokos schemą, turėtų būti priimta atskira nuostata dėl patikrinimų vietoje, t. y. skerdyklose, siekiant nustatyti, ar paraiškose nurodyti gyvuliai atitinka paramos skyrimo reikalavimus ir ar teisinga kompiuterinėje bazėje nurodyta informacija. Valstybėms narėms turėtų būti leidžiama taikyti du skirtingus skerdyklų, kuriose atliekami šie patikrinimai vietoje, atrankos kriterijus.

(57) Atsižvelgiant į tai, kad kontrolės tikslai skiriasi, kartu su viso eksporto Bendrijos kontrolės nuostatomis būtina priimti specialiąsias nuostatas, taikytinas skerdimo priemokai, skiriamai eksportavus galvijus.

(58) Specialios kontrolės nuostatos nustatytos remiantis 2003 m. birželio 23 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1082/2003, nustatančiu išsamias Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1760/2000 įgyvendinimo taisykles dėl minimalaus patikrinimų, kurie turi būti atliekami pagal galvijų identifikavimo bei registravimo sistemą, lygio (7). Atlikus minėtame reglamente nurodytus patikrinimus, jų rezultatai turėtų būti pateikti tikrinimo ataskaitoje, kad duomenys patektų į integruotą sistemą.

(59) Be to, būtina priimti specialiąsias nuostatas, susijusias su tikrinimo ataskaita, kai patikrinimai vietoje atliekami skerdyklose arba kai priemoka skiriama eksportavus gyvulius. Siekiant nuoseklumo dar turėtų būti nustatyta, kad jeigu nesilaikoma Reglamento (EB) Nr. 1760/2000 I antraštinės dalies arba 2003 m. gruodžio 17 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 21/2004, nustatančio avių ir ožkų identifikavimo bei registravimo sistemą ir iš dalies pakeičiančio Reglamentą (EB) Nr. 1782/2003 bei Direktyvas 92/102/EEB ir 64/432/EEB (8), nuostatų, tikrinimo atskaitų kopijos turėtų būti siunčiamos už tų reglamentų taikymą atsakingoms institucijoms.

(60) Kai valstybės narės pasinaudoja galimybe teikti Reglamento (EB) Nr. 73/2009 68 straipsnyje nurodytą specialiąją paramą, šiame reglamente nustatytos kontrolės nuostatos turėtų būti taikomos visu mastu. Kai šių nuostatų taikyti neįmanoma, valstybės narės turėtų užtikrinti lygiavertį tikrinimo lygį. Turėtų būti nustatyti specialūs reikalavimai, susiję su savitarpio paramos fondų išmokų paraiškų kontrole ir investavimu.

(61) Reglamente (EB) Nr. 73/2009 nustatomi kompleksinio paramos susiejimo įpareigojimai ūkininkams, gaunantiems paramos išmokas pagal visas to reglamento I priede išvardytas tiesioginių išmokų schemas, ir numatoma išmokų mažinimo ir neskyrimo sistema, taikoma, kai tokių įpareigojimų nesilaikoma. Ši sistema taikoma ir Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 85p, 103q bei 103r straipsniuose numatytoms išmokoms.

(62) Turėtų būti tiksliai nustatyta, kurios valstybių narių kompetentingos institucijos vykdys kompleksinio paramos susiejimo įpareigojimų laikymosi kontrolę.

(63) Kai kuriais atvejais valstybėms narėms gali būti naudinga vykdyti administracinę kompleksinės paramos susiejimo kontrolę. Tačiau šis kontrolės būdas valstybėms narėms neturėtų būti privalomas.

(64) Turi būti nustatyta mažiausia kompleksinės paramos susiejimo įpareigojimų laikymosi tikrinimo norma. Ši tikrinimo norma turėtų būti 1 % ūkininkų, kuriems taikomas kompleksinis paramos susiejimas ir kurių veiklą prižiūri kiekviena kontrolės institucija, atranką atliekant rizikos analizės rezultatų pagrindu.

(65) Valstybėms narėms turėtų būti suteikta galimybė mažiausią tikrinimo normą įvykdyti kiekvienos kompetentingos kontrolės institucijos lygmeniu, kiekvienos mokėjimo agentūros lygmeniu arba kiekvieno akto ar standarto arba aktų ar standartų grupių lygmeniu.

(66) Kai konkrečiuose aktams ar standartams taikomuose teisės aktuose nustatoma mažiausia tikrinimo norma, valstybės narės šių normų turėtų laikytis. Tačiau atliekant kompleksinio paramos susiejimo patikrinimus vietoje valstybėms narėms turėtų būti leidžiama taikyti vienodą tikrinimo normą. Jei valstybės narės pasirenka šią galimybę, pagal sektoriams skirtus teisės aktus apie bet kokį per patikrinimą vietoje nustatytą reikalavimų pažeidimą turėtų būti pranešama, ir tokie pažeidimai turėtų būti toliau nagrinėjami pagal kompleksinio paramos susiejimo reikalavimus.

(67) Reglamentu (EB) Nr. 73/2009 nustatytos taisyklės, kuriomis reglamentuojama, kad tam tikrais atvejais kompetentingos institucijos turi patikrinti, ar ūkininkai ėmėsi taisomųjų veiksmų. Kad kontrolės sistema, ypač jos dalis, susijusi su kompleksinio paramos susiejimo tikrinimo vietoje imtimis, nesusilpnėtų, turėtų būti išaiškinta, kad į tokius stebimus atvejus neturėtų būti atsižvelgiama nustatant mažiausią kontrolinę imtį.

(68) Kontrolinė imtis kompleksiniam paramos susiejimui tirti sudaroma iš ūkininkų, atrinktų tinkamumo kriterijų atitikties patikrinimams vietoje, arba iš visų tiesioginių išmokų paraiškas pateikusių ūkininkų grupių. Pastaruoju atveju turėtų būti leidžiama taikyti tam tikras papildomas galimybes.

(69) Kompleksinio paramos susiejimo patikrinimų vietoje imties nustatymą galima pagerinti leidžiant atsižvelgti į rizikos analizės rezultatus, ūkininkų dalyvavimą Reglamento (EB) Nr. 73/2009 12 straipsnyje nustatytoje ūkių konsultavimo sistemoje ir ūkininkų dalyvavimą atitinkamose sertifikavimo sistemose. Tačiau, atsižvelgiant į tokį dalyvavimą, turėtų būti parodyta, kad su tose schemose dalyvaujančiais ūkininkais siejama mažesnė rizika nei su tokiose schemose nedalyvaujančiais ūkininkais.

(70) Kompleksinį paramos susiejimą tikrinant vietoje, tame pačiame ūkyje paprastai reikia apsilankyti kelis kartus. Kad būtų sumažinta ūkininkams ir institucijoms tenkanti patikrinimų našta, patikrinimai gali būti atlikti per vieną apsilankymą. Turėtų būti patikslintas tokio apsilankymo laikas. Vis dėlto valstybės narės turėtų pasirūpinti, kad reprezentatyvus ir veiksmingas atitikties reikalavimams ir standartams patikrinimas būtų atliktas tais pačiais kalendoriniais metais.

(71) Siekiant supaprastinti kompleksinio paramos susiejimo patikrinimus vietoje ir geriau išnaudoti turimus kontrolės išteklius, turėtų būti numatyta galimybė kontrolę ūkio lygmeniu pakeisti administracine kontrole arba patikrinimais įmonių lygmeniu, kartu užtikrinant, kad kontrolė būtų tokia pat veiksminga, kaip atliekant patikrinimus vietoje.

(72) Be to, kompleksinio paramos susiejimo patikrinimus vietoje atliekančioms valstybėms narėms turėtų būti suteikta galimybė remtis tam tikriems reikalavimams ar standartams būdingais objektyviais rodikliais. Tačiau tokie rodikliai turėtų būti tiesiogiai susiję su reikalavimais ar standartais, kuriems jie taikomi, ir aprėpti visus tikrintinus elementus.

(73) Turi būti nustatytos išsamių ir konkrečių kompleksinio paramos susiejimo tikrinimo ataskaitų rengimo taisyklės. Kontrolieriai, kurie yra konkrečios srities specialistai, turėtų nurodyti nustatytus pažeidimus ir jų sunkumą, kad mokėjimo agentūra galėtų nustatyti, kiek tiesiogines išmokas sumažinti, arba priimti sprendimą tiesioginių išmokų neskirti.

(74) Ūkininkams turėtų būti pranešama apie visus galimus reikalavimų pažeidimus, nustatytus atlikus patikrinimą vietoje. Būtų tikslinga numatyti tam tikrą laikotarpį, per kurį ūkininkas turėtų gauti šią informaciją. Tačiau jeigu tokia informacija per nustatytą laikotarpį nepateikiama, tai nereiškia, kad atitinkami ūkininkai gali išvengti padarinių, kuriuos lemtų nustatytas reikalavimų pažeidimas.

(75) Išmokų mažinimas ir neskyrimas turėtų būti nustatomi laikantis proporcingumo principo ir atsižvelgiant į konkrečias problemas, susijusias su force majeure atvejais, taip pat išskirtinėmis ir natūraliomis aplinkybėmis. Nesilaikant kompleksinio paramos susiejimo įpareigojimų, išmokos gali būti mažinamos ir neskiriamos tik jei ūkininkas veikė aplaidžiai arba tyčia. Išmokos turėtų būti mažinamos arba jas skirti turėtų būti atsisakoma laipsniškai, t. y. atsižvelgiant į pažeidimo sunkumą, numatant galimybę tam tikrą laikotarpį paramos visiškai neskirti pagal vieną ar kelias paramos schemas. Mažinant išmokas arba jų neskiriant turėtų būti atsižvelgta į skirtingų paramos schemų ypatumus tinkamumo kriterijų požiūriu.

(76) Kad valstybės narės kontrolę galėtų vykdyti veiksmingai, ypač tikrinti, kaip laikomasi kompleksinio paramos susiejimo įpareigojimų, ūkininkai pagal Reglamento (EB) Nr. 73/2009 19 straipsnio 1 dalies a punktą turi deklaruoti visus jiems priklausančius plotus, neatsižvelgiant į tai, ar jie dėl šių plotų prašo paramos, ar ne. Reikia numatyti mechanizmą, užtikrinantį, kad ūkininkai laikytųsi šio įpareigojimo.

(77) Norint nustatyti plotus ir apskaičiuoti mažinimą, būtina apibrėžti tai pačiai pasėlių grupei priskiriamus plotus. Jei plotas yra deklaruotas gauti paramą pagal daugiau kaip vieną schemą, į tą patį plotą atsižvelgiama kelis kartus.

(78) Parama pagal bendrąją išmokų schemą išmokama, kai teisių į išmokas skaičius atitinka paramos reikalavimus atitinkančių hektarų skaičių. Todėl taikant minėtą schemą būtų tikslinga numatyti, kad tuomet, kai deklaruotos teisės į išmokas ir deklaruotas plotas skiriasi, išmoka turėtų būti apskaičiuojama atsižvelgiant į mažesnį dydį. Siekiant išvengti teisėmis pagrįsto skaičiavimo, turėtų būti numatyta, kad teisių į išmokas skaičius, kuriuo remiamasi apskaičiuojant išmoką, neviršytų ūkininko turimų teisių į išmokas skaičiaus.

(79) Paramos už plotą paraiškose neatitikimai paprastai būna susiję su plotų dalimis. Jei vieno sklypo hektarų deklaruojama daugiau, tai kitų tos pačios pasėlių grupės sklypų bus deklaruota mažiau. Taikant leistiną nuokrypį turėtų būti numatyta, kad paramos paraiškos būtų tikslinamos tiktai atsižvelgiant į faktiškai nustatytą plotą, o išmokų sumažinimas pradedamas taikyti tik kai šios ribos peržengiamos.

(80) Be to, skirtumas tarp viso išmokų už plotus paraiškoje deklaruoto ploto ir viso ploto, kuris, kaip nustatyta, atitinka paramos skyrimo reikalavimus, dažniausiai nedidelis. Siekiant užtikrinti, kad paraiškose nebūtų daroma daug mažų pataisymų, turėtų būti numatyta, kad paramos paraiška nebūtų derinama atsižvelgiant į nustatytą plotą, nebent būtų viršytas tam tikras skirtumų lygis.

(81) Būtina nustatyti specialias nuostatas, kuriose būtų atsižvelgta į paraiškų gauti paramą pagal paramos schemas už krakmolines bulves, sėklą ir medvilnę ypatumus.

(82) Kai per didelis plotas deklaruojamas tyčia, turėtų būti taikomos specialios paramos mažinimo taisyklės.

(83) Turėtų būti nustatytos įgyvendinimo taisyklės, susijusios su priemokų už gyvulius apskaičiavimo pagrindu.

(84) Ūkininkams turėtų būti leidžiama tam tikromis sąlygomis ir laikantis atitinkamose sektorių taisyklėse nustatytų ribų pakeisti galvijus, taip pat avis ir (arba) ožkas.

(85) Dėl neatitikimų paramos už gyvulius paraiškose gali būti laikoma, kad atitinkami gyvuliai neatitinka reikalavimų. Išmokų mažinimą turėtų būti numatyta taikyti nuo tada, kai nustatomas pirmasis reikalavimų neatitinkantis gyvulys, bet, neatsižvelgiant į išmokos mažinimo lygį, sankcija turėtų būti sušvelninta nustačius, kad reikalavimų neatitinka trys arba mažiau gyvulių. Visais kitais atvejais sankcijos griežtumas turėtų priklausyti nuo to, koks procentas gyvulių neatitinka reikalavimų.

(86) Atsižvelgiant į sektoriaus ypatumus, turėtų būti priimta keletas avims ir ožkoms taikytinų specialiųjų nuostatų.

(87) Jei dėl natūralių aplinkybių ūkininkas neįstengia įvykdyti sektorių taisyklėse nustatyto išlaikymo įpareigojimo, parama neturėtų būti mažinama ar neskiriama.

(88) Jei valstybė narė nusprendžia taikyti skerdimo priemokos schemą, tai, atsižvelgiant į skerdyklų svarbą užtikrinant kai kurių paramos už galvijus schemų tinkamą veikimą, dar turėtų būti numatytos nuostatos, taikytinos, kai skerdyklos dėl didelio aplaidumo arba tyčia išduoda suklastotus sertifikatus ar deklaracijas.

(89) Kai Reglamento (EB) Nr. 73/2009 68 straipsnyje numatyta specialioji parama yra suteikiama kaip išmoka už plotus arba išmoka už gyvulius, paramos mažinimo ar neskyrimo nuostatos, kurias būtina priimti, turėtų būti kiek įmanoma taikomos mutatis mutandis. Kitais atvejais valstybės narės kiekvienai specialiosios paramos priemonei turėtų numatyti galimybę atitinkamai sumažinti išmokas ar jų neskirti.

(90) Informacija apie kompleksinio susiejimo tikrinimo rezultatus turėtų būti prieinama visoms mokėjimo agentūroms, atsakingoms už įvairių išmokų, kurioms taikomi kompleksinio paramos susiejimo reikalavimai, valdymą, taigi atitinkamai išmokos mažinamos atsižvelgiant į faktus, kuriais toks mažinimas pagrindžiamas.

(91) Be to, kai valstybės narės pasinaudoja galimybe netaikyti paramos mažinimo, jei reikalavimų pažeidimai nedideli arba jei mažinimo suma 100 EUR ar mažesnė, kaip numatyta Reglamento (EB) Nr. 73/2009 23 straipsnio 2 dalyje ir 24 straipsnio 2 dalyje, turėtų būti nustatytos taisyklės, taikytinos, kai ūkininkai nesiima jiems nurodytų taisomųjų veiksmų.

(92) Taikant kompleksinio paramos susiejimo įpareigojimus, be laipsniško išmokų mažinimo ar neskyrimo pagal proporcingumo principą turėtų būti laikoma, kad nuo tam tikro momento, prieš tai ūkininką įspėjus, pakartotinis to paties kompleksinio paramos susiejimo įpareigojimo nesilaikymas vertinamas kaip tyčinis reikalavimų pažeidimas.

(93) Išmokos paprastai neturėtų būti mažinamos ir neskiriamos dėl tinkamumo kriterijų neatitikimo, jei ūkininkas pateikė faktiškai teisingą informaciją ar jei jis gali kitaip įrodyti, kad nenusižengė.

(94) Kai ūkininkai bet kuriuo metu kompetentingai nacionalinei institucijai praneša apie paramos paraiškose esančias klaidas, tai, nepaisant to, dėl kokių priežasčių buvo pateikta neteisinga informacija, išmokos jiems neturėtų būti mažinamos ar neskiriamos, jei konkrečiam ūkininkui nebuvo pranešta apie kompetentingos institucijos ketinimą atlikti patikrinimą vietoje ir institucija dar nepranešė ūkininkui apie jo paraiškoje nustatytus neatitikimus.

(95) Ta pati nuostata turėtų būti taikoma, kai kompiuterinėje duomenų bazėje nurodyti neteisingi duomenys apie galvijus, už kuriuos prašoma skirti paramą, jei neatitikimai vertinami ne tik kaip kompleksinio paramos susiejimo įpareigojimo nevykdymas, bet ir tinkamumo kriterijaus nesilaikymas, ir apie galvijus, už kuriuos neprašoma skirti išmokų, jei tokie neatitikimai yra svarbūs tiktai kompleksinio paramos susiejimo įpareigojimų požiūriu.

(96) Reglamento (EB) Nr. 73/2009 31 straipsnyje yra apibūdinti force majeure ir išskirtinių aplinkybių atvejai, kuriuos valstybės narės turi pripažinti. Kai dėl minėtų aplinkybių ūkininkas įsipareigojimų vykdyti negali, iš jo neturėtų būti atimta teisė į paramos išmoką. Tačiau turėtų būti nustatytas laikas, per kurį ūkininkas turi pranešti apie įvykį.

(97) Kompetentingoms valstybių narių institucijoms mažų sumų administravimas yra varginanti užduotis. Todėl būtų tikslinga leisti valstybėms narėms nemokėti paramos sumų, kurios yra mažesnes už tam tikrą mažiausią ribą.

(98) Turi būti numatytos konkrečios išsamios nuostatos, užtikrinančios, kad įvairūs mažinimai, taikytini vienai arba kelioms to paties ūkininko paramos paraiškoms, būtų taikomi teisingai. Šiame reglamente numatytas paramos mažinimas ir neskyrimas turėtų būti taikomas neapribojant galimybės taikyti papildomas sankcijas, kurios reglamentuojamos kitomis Bendrijos ar nacionalinių teisės aktų nuostatomis.

(99) Turėtų būti nustatyta galimo išmokų pagal kiekvieną paramos schemą sumažinimo apskaičiavimo seka. Siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi įvairių tiesioginėms paramos schemoms nustatytų viršutinių biudžeto ribų, visų pirma turėtų būti nustatyta, kad išmokos turi būti mažinamos taikant tam tikrą koeficientą, jei kitu atveju ta viršutinė riba būtų viršyta.

(100) Reglamento (EB) Nr. 73/2009 7, 10 ir 11 straipsniuose nustatomas tiesioginių išmokų, kurios turi būti skiriamos ūkininkui atitinkamais kalendoriniais metais, mažinimas, o prireikus – ir patikslinimas dėl moduliavimo ir finansinės drausmės. Įgyvendinimo nuostatose turėtų būti numatytas šio paramos mažinimo ir patikslinimų apskaičiavimo pagrindas, kai apskaičiuojamos ūkininkams išmokėtinos sumos.

(101) Kad visoje Bendrijoje būtų vienodai taikomas sąžiningumo principas susigrąžinant neteisėtai išmokėtas sumas, nepažeidžiant išlaidų registravimo principo, taikomo sąskaitų apmokėjimui pagal 2005 m. birželio 21 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1290/2005 dėl bendrosios žemės ūkio politikos finansavimo (9), turėtų būti nustatytos sąlygos, kuriomis tas principas gali būti taikomas.

(102) Reikia nustatyti taisykles, taikytinas tada, kai pagal įvairius bendrosios išmokos schemos modelius ūkininkui buvo nepagrįstai suteiktos teisės į išmokas arba kai buvo neteisingai nustatyta kiekvienos teisės į išmokas suma, taip pat taikytinas Reglamento (EB) Nr. 73/2009 137 straipsnyje nenurodytais atvejais. Tačiau tam tikrais atvejais, kai neteisėtas teisių į išmokas paskyrimas neturėjo poveikio bendrai vertei, o tik ūkininko teisių skaičiui, valstybės narės turėtų patikslinti skiriamas teises į išmokas arba tam tikrais atvejais teisės į išmokas tipą, nesumažindamos jų vertės. Ši nuostata turėtų būti taikoma tik kai ūkininkas klaidos aptikti neturėjo galimybių. Be to, tam tikrais atvejais neteisėtai paskirtos teisės į išmokas siejamos su labai nedidelėmis sumomis, o šių teisių susigrąžinimas užkrauna nemažą administracinę naštą. Atsižvelgiant į būtinybę užtikrinti supaprastinimą ir suderinti administracinės naštos ir susigrąžintiną sumą, turėtų būti nustatyta mažiausia suma, nuo kurios susigrąžinimas galėtų būti taikomas. Be to, reikia priimti nuostatas, taikytinas tais atvejais, kai minėtos teisės į išmokas yra perduotos ir kai šios teisės buvo perduotos nesilaikant Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 46 straipsnio 2 dalies arba Reglamento (EB) Nr. 73/2009 43 straipsnio, 62 straipsnio 1 dalies, 62 straipsnio 2 dalies ir 68 straipsnio 5 dalies.

(103) Turėtų būti nustatytos taisyklės, taikytinos visos valdos, kuriai nustatyti tam tikri įpareigojimai pagal tiesioginių išmokų schemas, administruojamas taikant integruotą sistemą, perdavimo pasekmėms.

(104) Paprastai valstybės narės turėtų imtis papildomų priemonių tinkamam integruotos administracinės kontrolės sistemos veikimui užtikrinti. Prireikus valstybės narės turėtų viena kitai teikti paramą.

(105) Prireikus Komisijai turėtų būti pranešama apie visas priemones, kurių valstybės narės ėmėsi, kad atliktų integruotos sistemos įgyvendinimo pakeitimus. Kad Komisija galėtų veiksmingai vykdyti integruotos sistemos kontrolę, valstybės narės turėtų jai siųsti statistinius metinės kontrolės duomenis. Be to, valstybės narės turėtų pranešti Komisijai apie visas jų taikomas priemones, susijusias su žemės, kurioje yra daugiametės ganyklos, išlaikymu, ir apie visą išmokų sumažinimą, taikytą pagal Reglamento (EB) Nr. 73/2009 8 straipsnio 1 dalį.

(106) Reglamento (EB) Nr. 73/2009 9 straipsnyje nustatytos taisyklės, kuriomis reglamentuojamos taikant moduliavimą gautos sumos. Tų sumų dalis turėtų būti paskirta pagal paskirstymo formulę, kurios taisyklės turėtų būti nustatytos remiantis tame straipsnyje nurodytais kriterijais.

(107) Šis reglamentas turėtų būti taikomas nuo 2010 m. sausio 1 d. Todėl Reglamentas (EB) Nr. 796/2004 nuo tos dienos turėtų būti panaikintas. Tačiau jis ir toliau turėtų būti taikomas paramos paraiškoms, susijusioms su prekybos metais arba priemokų skyrimo laikotarpiais, prasidėjusiais iki 2010 m. sausio 1 d.

(108) Šiame reglamente numatytos priemonės atitinka Bendro žemės ūkio rinkų organizavimo vadybos komiteto ir Tiesioginių išmokų vadybos komiteto nuomonę,

PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:

I DALIS

BENDROSIOS NUOSTATOS

I ANTRAŠTINĖ DALIS

TAIKYMO SRITIS IR APIBRĖŽTYS

1 straipsnis

Taikymo sritis

Šiame reglamente išdėstytos išsamios kompleksinio paramos susiejimo, moduliavimo ir integruotos administravimo ir kontrolės sistemos (toliau – integruota sistema), nustatytos Reglamento (EB) Nr. 73/2009 II antraštinės dalies 4 skyriuje, ir Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 85t ir 103z straipsniuose numatyto kompleksinio paramos susiejimo įgyvendinimo taisyklės. Tos taisyklės neprieštarauja specialiosioms šio reglamento nuostatoms, kurios taikomos atskiroms paramos schemoms.

2 straipsnis

Apibrėžtys

Šiame reglamente taikomos Reglamento (EB) Nr. 73/2009 2 straipsnyje pateiktos apibrėžtys.

Be to, taikomos ir šios apibrėžtys:

(1) žemės ūkio paskirties sklypas – vieno ūkininko deklaruotas vientisas žemės plotas, kuriame auginama tik vienos grupės pasėliai; tačiau jei pagal šį reglamentą reikalaujama pateikti atskirą deklaraciją apie konkrečios grupės pasėliams auginti naudojamą plotą, prireikus minėto žemės ūkio paskirties sklypas gali būti dar apribotas atsižvelgiant į konkrečią paskirtį; valstybės narės gali nustatyti papildomus žemės ūkio paskirties sklypo ribų nustatymo kriterijus;

(2) daugiametė ganykla – Reglamento (EB) Nr. 1120/2009 (10) 2 straipsnio c dalyje apibūdinta daugiametė ganykla;

(3) galvijų identifikavimo ir registravimo sistema – Reglamente (EB) Nr. 1760/2000 nustatyta galvijų identifikavimo ir registravimo sistema;

(4) ausies įsagas – Reglamento (EB) Nr. 1760/2000 3 straipsnio a dalyje ir 4 straipsnyje nurodytas į ausis segamas įsagas, skirtas atskirai nustatyti kiekvieno gyvulio tapatybę;

(5) kompiuterinė galvijų duomenų bazė – Reglamento (EB) Nr. 1760/2000 3 straipsnio b dalyje ir 5 straipsnyje nurodyta kompiuterinė galvijų duomenų bazė;

(6) gyvulio pasas – Reglamento (EB) Nr. 1760/2000 3 straipsnio c dalyje ir 6 straipsnyje nurodytas gyvulio pasas;

(7) registras – registras, kurį gyvulių augintojai tvarko atitinkamai pagal Reglamento (EB) Nr. 21/2004 5 straipsnį arba Reglamento (EB) Nr. 1760/2000 3 straipsnio d dalį ir 7 straipsnį;

(8) galvijų identifikavimo ir registravimo sistemos elementai – Reglamento (EB) Nr. 1760/2000 3 straipsnyje nurodyti elementai;

(9) identifikavimo kodas – Reglamento (EB) Nr. 1760/2000 4 straipsnio 1 dalyje nurodytas identifikavimo kodas;

(10) pažeidimai – bet koks atitinkamų konkrečios paramos skyrimo taisyklių nesilaikymas;

(11) bendroji paraiška – tiesioginių išmokų pagal bendrosios išmokos schemą ar kitas paramos už plotus schemas paraiška;

(12) paramos už plotus schemos – bendrosios išmokos schema, išmokos už plotą taikant specialiąją paramą ir visos Reglamento (EB) Nr. 73/2009 IV ir V antraštinėse dalyse (išskyrus IV antraštinės dalies 7, 10, ir 11 skyrius) nustatytos paramos schemos, išskyrus atskirą išmoką už cukrų, nustatytą to reglamento 126 straipsnyje, ir atskirą išmoką už vaisius bei daržoves, nustatytą to paties reglamento 127 straipsnyje;

(13) paramos už gyvulius paraiška – paraiškos gauti paramą pagal priemokų už avis ir ožkas schemą ir išmokų už galvijieną schemas, numatytas Reglamento (EB) Nr. 73/2009 IV antraštinės dalies 10 ir 11 skyriuose, ir išmokas už gyvulį arba sutartinius gyvulius taikant specialiąją paramą;

(14) specialioji parama – Reglamento (EB) Nr. 73/2009 68 straipsnyje nurodyta parama;

(15) paskirtis – ploto naudojimas pagal pasėlių rūšį, dirvos dangą arba pasėlių nebuvimą;

(16) paramos už galvijus schemos – Reglamento (EB) Nr. 73/2009 108 straipsnyje nurodytos paramos schemos;

(17) paramos už avis ir ožkas schema – Reglamento (EB) Nr. 73/2009 99 straipsnyje nurodyta paramos schema;

(18) galvijai, už kuriuos prašoma skirti paramą – galvijai, dėl kurių pateiktos paraiškos gauti paramą pagal paramos už galvijus schemas arba kaip specialiąją paramą;

(19) galvijai, už kuriuos neprašoma paramos – galvijai, dėl kurių nepateiktos paramos už gyvulius paraiškos, bet kurių atžvilgiu parama pagal paramos už gyvulius schemas gali būti suteikta;

(20) gyvulys, už kurį gali būti skirta parama – gyvulys, kuris a priori gali atitikti paramos skyrimo konkrečiais paraiškos pateikimo metais tinkamumo kriterijus;

(21) išlaikymo laikotarpis – laikotarpis, per kurį paramos paraiškoje nurodytas gyvulys turi būti laikomas valdoje, kaip numatyta toliau išvardytose Reglamento (EB) Nr. 1121/2009 (11) nuostatose: a) 53 ir 57 straipsniuose dėl specialių priemokų už jaučius; b) 61 straipsnyje dėl priemokos už karves žindenes; c) 80 straipsnyje dėl skerdimo priemokos; d) 35 straipsnio 3 dalyje dėl išmokų už avis ir ožkas;

(22) gyvulio laikytojas – fizinis ar juridinis asmuo, už gyvulius atsakingas nuolat arba laikinai, įskaitant vežimo metu ir prekybos vietoje;

(23) nustatytas plotas – plotas, atitinkantis visas paramos skyrimo taisyklėse nustatytas sąlygas; bendrosios išmokos schemos atveju deklaruotas plotas gali būti laikomas nustatytu plotu tik kai tas plotas faktiškai siejamas su atitinkamu teisių į išmokas skaičiumi;

(24) nustatytas gyvulys – gyvulys, atitinkantis visas paramos skyrimo taisyklėse nustatytas sąlygas;

(25) priemokos mokėjimo laikotarpis – laikotarpis, nurodytas priemokos paraiškose, neatsižvelgiant į jų pateikimo laiką;

(26) geografinė informacinė sistema (toliau – GIS) – Reglamento (EB) Nr. 73/2009 17 straipsnyje nurodyti kompiuterinės geografinės informacinės sistemos metodai;

(27) referencinis sklypas – geografiškai nustatytas ribas turintis plotas, kuriam Reglamento (EB) Nr. 73/2009 15 straipsnyje nurodytoje valstybės narės identifikavimo sistemoje skirtas individualus GIS identifikavimo numeris;

(28) kartografinė medžiaga – žemėlapiai ir kiti dokumentai, kuriais naudodamiesi paramos prašytojai ir valstybės narės keičiasi GIS informacija;

(29) nacionalinė koordinačių atskaitos sistema – Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2007/2/EB (12) apibūdinta sistema, suteikianti galimybę atlikti visų konkrečios valstybės narės žemės ūkio paskirties sklypų standartinius matavimus ir identifikuoti kiekvieną atskirą sklypą;

(30) mokėjimo agentūra – Reglamento (EB) Nr. 1290/2005 8 straipsnio 1 dalyje nurodytos institucijos ir įstaigos;

(31) kompleksinis paramos susiejimas – teisės aktuose nustatyti valdymo ir geros agrarinės ir aplinkosaugos būklės reikalavimai, nustatyti Reglamento (EB) Nr. 73/2009 5 ir 6 straipsniuose;

(32) kompleksinio susiejimo sritys – kitose srityse teisės aktų nustatyti valdymo reikalavimai, kaip apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 73/2009 5 straipsnio 1 dalyje, ir gera žemės ūkio ir aplinkosaugos būklė, kaip nustatyta to reglamento 6 straipsnyje;

(33) teisės aktas – kiekviena atskira Reglamento (EB) Nr. 73/2009 II priede išvardyta direktyva ir reglamentas;

(34) standartas – valstybių narių pagal Reglamento (EB) Nr. 73/2009 6 straipsnį ir III priedą apibrėžti standartai, taip pat to reglamento 4 straipsnyje nustatyti įpareigojimai dėl daugiamečių ganyklų;

(35) reikalavimas – kai šis terminas taikomas kompleksiniam paramos susiejimui, kiekvienas teisės aktų nustatytas valdymo reikalavimas, pagrįstas bet kuriuo Reglamento (EB) Nr. 73/2009 II priede nurodytų teisės aktų straipsniu, ir iš esmės išsiskiriantis iš kitų to paties teisės akto reikalavimų;

(36) reikalavimų pažeidimas – bet koks reikalavimų ar standartų pažeidimas;

(37) specializuotos kontrolės įstaigos – šio reglamento 48 straipsnyje nurodytos nacionalinės kompetentingos kontrolės institucijos, pagal Reglamento (EB) Nr. 73/2009 22 straipsnio 2 dalies pirmą pastraipą atsakingos už teisės aktais nustatytų valdymo ir geros agrarinės ir aplinkosaugos būklės reikalavimų laikymosi užtikrinimą;

(38) nuo mokėjimo – taikant kompleksinio paramos susiejimo įpareigojimus, apibrėžtus Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 85t ir 103z straipsniuose, „nuo mokėjimo“ reiškia nuo metų, einančių po kalendorinių metų, kuriais buvo sumokėta pirmoji išmoka, sausio 1 d.

II ANTRAŠTINĖ DALIS

DAUGIAMEČIŲ GANYKLŲ IŠLAIKYMAS

3 straipsnis

Daugiamečių ganyklų išlaikymas valstybės narės lygmeniu

1. Nepažeisdamos Reglamento (EB) Nr. 73/2009 6 straipsnio 2 dalies trečioje pastraipoje numatytų išimčių, valstybės narės pagal to reglamento pirmą pastraipą užtikrina, kad būtų išlaikytas žemės, kurioje yra daugiametės ganyklos, ir bendro žemės ūkio paskirties žemės ploto santykis. Šis įpareigojimas taikomas nacionaliniu ir regioniniu lygmeniu.

Tačiau jei išlaikomas pagal šio straipsnio 4 dalies a punktą, 5 dalies a punktą, 6 dalies a punktą ir 7 dalies a punktą nustatytas absoliutus daugiamečių ganyklų plotas, laikoma, kad Reglamento (EB) Nr. 73/2009 6 straipsnio 2 dalies pirmoje pastraipoje nustatytas įpareigojimas vykdomas.

2. Taikydamos Reglamento (EB) Nr. 73/2009 6 straipsnio 2 dalies antrą pastraipą valstybės narės užtikrina, kad šio straipsnio 1 dalyje nurodytas santykinis dydis nesumažėtų žemės, kurioje yra daugiametė ganykla, nenaudai daugiau kaip 10 %, skaičiuojant nuo to paties reglamento 6 straipsnio 2 dalies pirmoje pastraipoje nurodyto atitinkamų referencinių metų dydžio (toliau – referencinis santykinis dydis arba orientacinė norma).

3. Šio straipsnio 1 dalyje minėtas santykinis dydis nustatomas kasmet atsižvelgiant į ūkininkų už tuos metus deklaruotus plotus.

4. Valstybėms narėms, išskyrus naująsias valstybes nares, referencinis santykinis dydis nustatomas taip:

a) žeme, kurioje yra daugiametė ganykla, laikomas daugiametės ganyklos žemės plotas, kurį ūkininkai deklaravo 2003 m., ir 2005 m. pagal Reglamento (EB) Nr. 796/2004 14 straipsnio 1 dalį deklaruota žemė, kurioje yra daugiametė ganykla ir kuri pagal 2003 m. deklaraciją buvo naudojama tiktai ganyklai, nebent ūkininkas gali įrodyti, kad 2003 m. toje žemėje daugiametės ganyklos nebuvo. Žemės plotai, kurie 2005 m. buvo deklaruoti kaip daugiametės ganyklos ir už kuriuos 2003 m. galėjo būti skiriamos išmokos už pasėlių plotą pagal Reglamento (EB) Nr. 1251/1999 (13) 1 straipsnio 3 dalį, neįtraukiami. Žemė, kurioje 2003 m. buvo daugiametė ganykla ir kuri pagal Reglamento (EB) Nr. 73/2009 6 straipsnio 2 dalies trečią pastraipą buvo apželdinta mišku, neįtraukiama;

b) bendras žemės ūkio paskirties žemės plotas – tai ūkininkų 2005 m. deklaruotas bendras žemės ūkio paskirties žemės plotas.

5. Naujosioms valstybėms narėms, kurios 2004 m. netaikė Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 143b straipsnyje nurodytos bendrosios išmokos už plotą schemos, referencinis santykinis dydis nustatomas taip:

a) žeme, kurioje yra daugiametė ganykla, laikomas daugiametės ganyklos žemės plotas, kurį ūkininkai deklaravo 2004 m., ir 2005 m. pagal Reglamento (EB) Nr. 796/2004 14 straipsnio 1 dalį deklaruota žemė, kurioje yra daugiametė ganykla ir kuri pagal 2004 m. deklaraciją buvo naudojama tiktai ganyklai, nebent ūkininkas gali įrodyti, kad 2004 m. toje žemėje daugiametės ganyklos nebuvo. Žemės plotai, kurie 2005 m. buvo deklaruoti kaip daugiametės ganyklos ir už kuriuos 2004 m. galėjo būti skiriamos išmokos už pasėlių plotą pagal Reglamento (EB) Nr. 1251/1999 1 straipsnio 3 dalį, neįtraukiami. Žemė, kurioje 2004 m. buvo daugiametė ganykla ir kuri pagal Reglamento (EB) Nr. 73/2009 6 straipsnio 2 dalies trečią pastraipą buvo apželdinta mišku, neįtraukiama;

b) bendras žemės ūkio paskirties žemės plotas – tai ūkininkų 2005 m. deklaruotas bendras žemės ūkio paskirties žemės plotas.

6. Naujosioms valstybėms narėms, kurios 2004 m. netaikė Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 143b straipsnyje nurodytos bendrosios išmokos už plotą schemos, referencinis santykinis dydis nustatomas taip:

a) žemė, kurioje yra daugiametė ganykla – tai ūkininkų 2005 m. pagal Reglamento (EB) Nr. 796/2004 14 straipsnio 1 dalį deklaruotas daugiametės ganyklos žemės plotas. Žemė, kurioje 2005 m. buvo daugiametė ganykla ir kuri pagal Reglamento (EB) Nr. 73/2009 6 straipsnio 2 dalies trečią pastraipą buvo apželdinta mišku, neįtraukiama;

b) bendras žemės ūkio paskirties žemės plotas – tai ūkininkų 2005 m. deklaruotas bendras žemės ūkio paskirties žemės plotas.

7. Bulgarijai ir Rumunijai referencinis santykinis dydis nustatomas taip:

a) žemė, kurioje yra daugiametė ganykla – tai ūkininkų 2007 m. pagal Reglamento (EB) Nr. 796/2004 14 straipsnio 1 dalį deklaruotas daugiametės ganyklos žemės plotas. Žemė, kurioje 2005 m. buvo daugiametė ganykla ir kuri pagal Reglamento (EB) Nr. 73/2009 6 straipsnio 2 dalies trečią pastraipą buvo apželdinta mišku, neįtraukiama;

b) bendras žemės ūkio paskirties žemės plotas – tai ūkininkų 2007 m. deklaruotas bendras žemės ūkio paskirties žemės plotas.

8. Kai atsižvelgiant į objektyvūs aspektus matyti, kad santykinio dydžio kitimas neatspindi tikrų pokyčių, susijusių su daugiametės ganyklos žeme, valstybės narės koreguoja referencinį santykinį dydį. Tokiomis aplinkybėmis Komisijai nedelsiant pranešama apie padarytus pakeitimus ir pateikiami keitimo motyvai.

4 straipsnis

Žemės, kurioje yra daugiametė ganykla, išlaikymas individualiu lygmeniu

1. Jei nustatoma, kad šio reglamento 3 straipsnio 1 dalyje nurodytas santykinis dydis konkrečioje valstybėje narėje mažėja, toji valstybė narė nacionaliniu arba regioniniu lygmeniu įpareigoja ūkininkus, teikiančius paraiškas gauti paramą pagal bet kurią Reglamento (EB) Nr. 73/2009 I priede išvardytą tiesioginių išmokų schemą, be išankstinio leidimo į kitos paskirties žemę nepertvarkyti žemės, kurioje yra daugiametė ganykla.

Jei pirmoje pastraipoje nurodytas leidimas išduodamas su sąlyga, kad žemės plotas būtų paskirtas daugiametei ganyklai, tokia žemė nuo pirmos jos pertvarkymo dienos yra laikoma daugiamete ganykla, nukrypstant nuo 2 straipsnio 2 punkte pateiktos apibrėžties. Tokie plotai penkerius iš eilės metus nuo pertvarkymo naudojami žolei ar kitokiems žoliniams pašarams auginti.

2. Jei paaiškėja, jog neįmanoma užtikrinti, kad šio reglamento 3 straipsnio 2 dalyje nurodytas įpareigojimas bus įvykdytas, valstybė narė ne tik imasi šio straipsnio 1 dalyje nurodytų priemonių, bet taip pat nacionaliniu arba regioniniu lygmeniu nustato įpareigojimą ūkininkams, teikiantiems paraiškas gauti paramą pagal bet kurią Reglamento (EB) Nr. 73/2009 I priede išvardytą tiesioginių išmokų schemą, vėl pertvarkyti žemę taip, kad joje būtų daugiametė ganykla, jei ūkininkai turi žemės, kuri iš daugiametės ganyklos žemės buvo pertvarkyta į kitos paskirties žemę.

Šis įpareigojimas, susijęs su žeme, pertvarkyta į kitos paskirties žemę, taikomas nuo 24 mėnesių laikotarpio, skaičiuojamo nuo paskutinės datos, kurią pagal šio reglamento 11 straipsnio 2 dalį turėjo būti vėliausiai pateiktos bendrosios paraiškos konkrečioje valstybėje narėje, pradžios.

Tokiu atveju ūkininkai gali tam tikrą to ploto procentinę dalį vėl pertvarkyti į žemę, kurioje būtų daugiametė ganykla, arba kitą tokio paties dydžio plotą paskirti daugiametei ganyklai. Ta procentinė dalis apskaičiuojama remiantis ūkininko turėtos daugiametės ganyklos ploto dydžiu ir pusiausvyrai atstatyti reikalingu ploto dydžiu.

Tačiau, jei žemė buvo pertvarkyta į kitos paskirties žemę prieš ją perduodant, šis įpareigojimas taikomas tik kai perdavimas įvyko įsigaliojus Reglamentui (EB) Nr. 796/2004.

Nukrypstant nuo 2 straipsnio 2 punkto, vėl į daugiametę ganyklą pertvarkyti ar daugiametei ganyklai iš naujo paskirti žemės plotai laikomi „daugiamete ganykla“ nuo ploto pakartotinio pertvarkymo į daugiametę ganyklą ar ploto paskyrimo daugiametei ganyklai pirmos dienos. Tokie plotai nuo jų pertvarkymo dienos penkerius metus iš eilės yra naudojami žolei ar kitokiems žoliniams pašarams auginti.

3. Tačiau šio straipsnio 1 ir 2 dalyse ūkininkams nustatytas įpareigojimas netaikomas, jei žemės plotą į daugiametę ganyklą ūkininkai pertvarkė pagal atitinkamas programas, numatytas Tarybos reglamentuose (EEB) Nr. 2078/92 (14), (EB) Nr. 1257/1999 (15) ir (EB) Nr. 1698/2005 (16).

II DALIS

INTEGRUOTA ADMINISTRAVIMO IR KONTROLĖS SISTEMA

I ANTRAŠTINĖ DALIS

SISTEMOS REIKALAVIMAI IR KOMPLEKSINIS PARAMOS SUSIEJIMAS

I SKYRIUS

Identifikavimo ir registravimo sistema

5 straipsnis

Ūkininkų identifikavimas

Nepažeidžiant Reglamento (EB) Nr. 73/2009 19 straipsnio 3 dalies, pagal to reglamento 15 straipsnio 1 dalies f punkte numatytą bendrą kiekvieno ūkininko tapatybės registravimo sistemą visoms to paties ūkininko pateiktų paramos paraiškoms suteikiamas individualus identifikavimo numeris.

6 straipsnis

Žemės ūkio paskirties sklypų identifikavimas

1. Reglamento (EB) Nr. 73/2009 17 straipsnyje nurodyta žemės ūkio paskirties sklypų identifikavimo sistema veikia referencinio sklypo, pvz., kadastrinio sklypo arba gamybos vieneto, lygmeniu; taip užtikrinamas individualus kiekvieno referencinio sklypo identifikavimas.

Taikant bendrosios išmokos schemą arba vienkartinės išmokos už plotus schemą, nustatomas didžiausias kiekvieno paramos reikalavimus atitinkančio referencinio sklypo plotas. GIS veikia nacionalinių koordinačių atskaitos sistemų pagrindu. Jei valstybėje narėje naudojama kitokia koordinuota sistema, ji turi būti suderinama su kitose valstybėse narėse naudojamomis sistemomis.

Be to, valstybės narės užtikrina patikimą žemės ūkio paskirties sklypų identifikavimą ir visų pirma reikalauja, kad bendrojoje paraiškoje būtų nurodyti išsamūs duomenys arba kartu su ja pateikti kompetentingos institucijos nurodyti dokumentai, pagal kuriuos galima nustatyti žemės ūkio paskirties sklypų vietą ir tuos sklypus išmatuoti.

2. Valstybės narės užtikrina, kad, jeigu pateikiamos paraiškos gauti paramą už ne mažiau kaip 75 % referencinių sklypų, ne mažiau kaip 90 % atitinkamo ploto atitiktų bendrosios išmokos schemos ir vienkartinės išmokos už plotus schemos reikalavimus. Vertinimas atliekamas kasmet taikant tinkamus statistinius metodus.

7 straipsnis

Teisių į išmokas identifikavimo ir registravimo sistema

1. Reglamento (EB) Nr. 73/2009 18 straipsnyje numatyta teisių į išmokas identifikavimo ir registravimo sistema yra valstybių narių lygmeniu naudojamas elektroninis registras, kurį naudojant užtikrinamas (visų pirma šio reglamento 28 straipsnyje numatytų kryžminių patikrinimų atžvilgiu) veiksmingas teisių į išmokas atsekamumas, visų pirma šių aspektų:

a) turėtojo;

b) vertės;

c) įsisteigimo datos;

d) paskutinio pasinaudojimo teisėmis į išmokas datos;

e) kilmės, visų pirma pagal priskyrimą (originalus ar nacionalinis rezervas), pirkimo, nuomos, paveldėjimo;

f) teisių į išmokas rūšių, visų pirma Reglamento (EB) Nr. 73/2009 44 straipsnyje numatytų specialiųjų teisių į išmokas ir teisių į išmokas, paskirtų pagal to paties reglamento 68 straipsnio 1 dalies c punktą;

g) kai taikoma, regioninių apribojimų.

2. Valstybės narės, kuriose yra daugiau nei viena mokėjimo agentūra, gali nuspręsti, kad elektroniniu registru bus naudojamasi mokėjimo agentūros lygmeniu. Tokiu atveju valstybė narė užtikrina, kad skirtingi registrai būtų suderinami vienas su kitu.

II SKYRIUS

Kompleksinis paramos susiejimas

8 straipsnis

Kompleksiniam paramos susiejimui taikoma kontrolės sistema

1. Valstybės narės įdiegia sistemą, užtikrinančią veiksmingą kompleksinio paramos susiejimo reikalavimų laikymąsi. Taikant šią sistemą pagal šio reglamento III antraštinės dalies III skyrių visų pirma nustatoma:

a) kai kompetentinga kontrolės įstaiga nėra mokėjimo agentūra – kaip mokėjimo agentūra specializuotoms kontrolės įstaigoms (kai taikoma, per Reglamento (EB) Nr. 73/2009 20 straipsnio 3 dalyje nurodytą koordinuojančią instituciją) perduoda reikalingą informaciją apie ūkininkus, kurie kreipiasi į mokėjimo agentūrą dėl tiesioginių išmokų;

b) kontrolinės imties atrankos metodai;

c) nuorodos dėl atliktinų patikrinimų pobūdžio ir apimties;

d) tikrinimo ataskaitos, kuriose visų pirma nurodomi nustatyti reikalavimų pažeidimai ir įvertinamas jų sunkumas, mastas, pastovumas ir pasikartojimas;

e) kaip iš specializuotų kontrolės įstaigų perduoti tikrinimo ataskaitas mokėjimo agentūrai arba Reglamento (EB) Nr. 73/2009 20 straipsnio 3 dalyje nurodytai koordinuojančiai institucijai, arba abiem, kai kompetentinga kontrolės institucija nėra mokėjimo agentūra;

f) mokėjimo agentūros naudojama išmokų mažinimo ir neskyrimo sistemos taikymo tvarka.

2. Valstybės narės gali numatyti tvarką, pagal kurią ūkininkas mokėjimo agentūrai nurodo būtinus dalykus, kad būtų galima nustatyti jam taikytinus reikalavimus ir standartus.

9 straipsnis

Paramos mokėjimas atsižvelgiant į kompleksinio paramos susiejimo patikrinimus

Jei šios reglamento dalies III antraštinės dalies III skyriuje nurodytų kompleksinio paramos susiejimo patikrinimų neįmanoma užbaigti iki mokėjimo laikotarpio, bet kokios neteisėtai išmokėtos sumos susigrąžinamos pagal šio reglamento 80 straipsnį.

II ANTRAŠTINĖ DALIS

PARAMOS PARAIŠKOS

I SKYRIUS

Bendroji paraiška

10 straipsnis

Bendrajai paraiškai taikytinos bendrosios nuostatos

1. Valstybės narės gali nuspręsti, kad bendroji paraiška apimtų visas pagal Reglamento (EB) Nr. 73/2009 III ir IV antraštines dalis pateikiamas paramos paraiškas. Tokiu atveju konkretiems reikalavimams, nustatytiems pagal tas schemas teikiamoms paramos paraiškoms, mutatis mutandis taikomi šios antraštinės dalies II–V skyriai.

2. Jei už to paties ūkininko, dalyvaujančio paramos schemose, pagal kurias pateikiama bendroji paraiška, paraiškų tvarkymą atsakinga daugiau nei viena mokėjimo agentūra, atitinkama valstybė narė imasi tinkamų priemonių, užtikrinančių, kad informacija, kurią būtina nurodyti bendrojoje paraiškoje, būtų prieinama visoms susijusioms mokėjimo agentūroms.

11 straipsnis

Bendrosios paraiškos pateikimo data

1. Ūkininkas, kuris prašo paramos pagal bet kurią paramos už plotus schemą, per metus gali pateikti tik vieną bendrąją paraišką.

Ūkininkas, kuris paramos prašo ne pagal paramos už plotus schemą, o pagal kitą Reglamento (EB) Nr. 73/2009 I priede nurodytą paramos schemą arba pagal Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 85p, 103q ir 103r straipsnius, teikia bendrosios paraiškos formą (jei jis turi žemės ūkio paskirties plotų), kurioje išvardija šiuos plotus pagal šio reglamento 13 straipsnį.

Ūkininkas, kuriam taikomi tik Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 85t ir 103z straipsniuose numatyti kompleksinio paramos susiejimo įpareigojimai, bendrąją paraišką teikia kiekvienais kalendoriniais metais, kuriais tie įpareigojimai taikomi.

Tačiau valstybės narės gali atleisti ūkininkus nuo antroje ir trečioje pastraipose nurodytų įsipareigojimų, jei kompetentingos institucijos informaciją gauna per kitas administravimo ir kontrolės sistemas, kurias taikant užtikrinamas suderinamumas su integruotąja sistema pagal Reglamento (EB) Nr. 73/2009 26 straipsnį.

2. Bendroji paraiška pateikiama iki valstybės narės nustatytinos datos, bet ne vėlesnės kaip gegužės 15 d. Tačiau Estija, Latvija, Lietuva, Suomija ir Švedija gali nustatyti vėlesnę datą, bet ne vėlesnę kaip birželio 15 d.

Nustatydamos šią datą valstybės narės atsižvelgia į tai, kiek laiko reikia visiems susijusiems duomenims surinkti, kad būtų užtikrinta tinkama administracinė ir finansinė paramos vadyba ir sudarytas patikrinimų tvarkaraštis.

Reglamento (EB) Nr. 73/2009 141 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka tam tikrose zonose, kuriose dėl išskirtinių klimato sąlygų neįmanoma laikytis įprastų datų, šios straipsnio dalies pirmoje pastraipoje nurodytas datas gali būti leidžiama nukelti vėlesniam laikui.

12 straipsnis

Bendrosios paraiškos turinys

1. Bendrojoje paraiškoje nurodoma visa informacija, reikalinga paramos skyrimo reikalavimų atitikčiai nustatyti, visų pirma:

a) ūkininko tapatybė;

b) atitinkama paramos schema arba schemos;

c) pagal 7 straipsnyje nurodytą teisių į išmokas identifikavimo ir registravimo sistemą nustatytos teisės į išmokas, skiriamas pagal bendrosios išmokos schemą;

d) išsami informacija, suteikianti galimybę nustatyti visus valdoje turimus žemės ūkio paskirties sklypus, jų plotą hektarais šimtųjų tikslumu, jų vietą ir, kai taikoma, jų paskirtį ir ar žemės ūkio paskirties sklypas yra drėkinamas;

e) ūkininko pareiškimas, kad jis yra susipažinęs su dalyvavimo konkrečiose paramos schemose reikalavimais.

2. Siekiant nustatyti šio straipsnio 1 dalies c punkte nurodytas teises į išmokas, pagal Reglamento (EB) Nr. 73/2009 19 straipsnio 2 dalį ūkininkams pateiktose iš anksto nustatytose formose remiantis teisių į išmokas identifikavimo ir registravimo sistema, numatyta 7 straipsnyje, pateikiamos teisių į išmokas nuorodos.

3. Kai įgyvendinama bendrosios išmokos schema arba vienkartinės išmokos už plotus schema, siekiant identifikuoti šio straipsnio 1 dalies d punkte nurodytus visus vienos valdos žemės ūkio paskirties sklypus, pagal Reglamento (EB) Nr. 73/2009 19 straipsnio 2 dalį ūkininkams pateiktose iš anksto nustatytose formose nurodomas didžiausias kiekvieno referencinio sklypo žemės plotas, atitinkantis paramos skyrimo reikalavimus. Be to, pagal tą nuostatą ūkininkui pateiktoje geografinėje medžiagoje nurodomos referencinių sklypų ribos ir sklypų individualus identifikavimo numeris, o ūkininkas nurodo kiekvieno žemės ūkio paskirties sklypo vietą.

4. Jei pasikeitė kokie nors duomenys, visų pirma susiję su teisių į išmokas perdavimu pagal Reglamento (EB) Nr. 73/2009 43 straipsnį, arba jei informacija iš anksto nustatytose formose yra neteisinga, pateikdamas paraišką ūkininkas ištaiso 2 ir 3 dalyse nurodytą iš anksto nustatytą formą.

Jei pataisymai yra susiję su referencinio sklypo plotu, ūkininkas deklaruoja naujausius kiekvieno žemės ūkio paskirties sklypo duomenis ir prireikus nurodo naujas referencinio sklypo ribas.

5. Pirmaisiais bendrosios išmokos schemos taikymo metais valstybės narės gali nukrypti nuo 12 ir 13 straipsnių nuostatų, susijusių su teisėmis į išmokas, jei paskutinę bendrosios paraiškos pateikimo dieną teisės į išmokas dar nėra galutinai nustatytos.

Pirmoje pastraipoje nurodytos leidžiančios nukrypti nuostatos taikomos pirmaisiais metais, kai į bendrosios išmokos schemą įtraukiami nauji sektoriai ir su šiuo įtraukimu susijusių ūkininkų teisės į išmokas dar nėra iki galo nustatytos.

13 straipsnis

Konkretūs reikalavimai, susiję su bendrąja paraiška ir deklaracijomis dėl ploto paskirties

1. Jei ūkininkas ketina auginti kanapes pagal Reglamento (EB) Nr. 73/2009 39 straipsnį, bendrojoje paraiškoje turi būti nurodyta:

a) visa informacija, reikalinga kanapėmis užsėtiems sklypams identifikuoti, nurodant naudotų sėklų veisles;

b) duomenys apie panaudotą sėklų kiekį (kg/ha);

c) oficialios sėklų pakuotės etiketės pagal Tarybos direktyvą 2002/57/EB (17), visų pirma jos 12 straipsnį arba kurį nors kitą dokumentą, kurį valstybė narė pripažįsta lygiaverčiu.

Tačiau, nukrypstant nuo pirmos pastraipos c punkto, jei sėjama praėjus bendrosios paraiškos pateikimo terminui, etiketės pateikiamos ne vėliau kaip birželio 30 d. Jei etiketes reikia pateikti ir kitoms nacionalinėms institucijoms, valstybės narės gali nustatyti, kad pagal šį punktą pateiktos etiketės vėliau būtų gražinamos ūkininkui. Ant grąžintų etikečių pažymima, kad jos buvo naudojamos teikiant paraišką.

2. Teikiant Reglamento (EB) Nr. 73/2009 IV antraštinės dalies 1 skyriaus 4 skirsnyje numatytos paramos už riešutmedžių plotą paraiškas bendrojoje paraiškoje nurodomas riešutmedžių skaičius pagal atskiras rūšis.

3. Teikiant Reglamento (EB) Nr. 73/2009 IV antraštinės dalies 1 skyriaus 2 skirsnyje numatytai paramos už krakmolines bulves paraiškas su bendrąja paraiška pateikiama auginimo sutarties kopija; tačiau valstybė narė gali numatyti galimybę tą kopiją pristatyti iki vėlesnės datos, bet ne vėliau kaip iki birželio 30 d.

4. Teikiant Reglamento (EB) Nr. 73/2009 IV antraštinės dalies 1 skyriaus 5 skirsnyje numatytą paramos už sėklą paraišką, bendrąją paraišką sudaro:

a) auginimo sutarties arba auginimo deklaracijos kopija; tačiau valstybė narė gali numatyti galimybę tą kopiją pristatyti iki vėlesnės datos, bet ne vėliau kaip iki rugsėjo 15 d.;

b) nuoroda į kiekviename sklype pasėtos sėklos rūšis;

c) nuoroda į užaugintos sertifikuotos sėklos kiekį, nurodant jį po 50 kg iki vieno skaičiaus po kablelio; tačiau valstybė narė gali numatyti galimybę tą informaciją pateikti iki vėlesnės datos, bet ne vėliau kaip iki metų, einančių po derliaus nuėmimo, birželio 15 d.;

d) oficialų nurodyto sėklos kiekio sertifikavimą patvirtinančių dokumentų kopija; tačiau valstybė narė gali numatyti galimybę tą informaciją pateikti iki vėlesnės datos, bet ne vėliau kaip iki metų, einančių po derliaus nuėmimo, birželio 15 d.

5. Teikiant paraiškas gauti Reglamento (EB) Nr. 73/2009 IV antraštinės dalies 1 skyriaus 6 skirsnyje numatytą specialiąją išmoką už medvilnę bendrojoje paraiškoje nurodoma:

a) naudotos medvilnės sėklos veislės pavadinimas;

b) kai taikoma, patvirtintos tarpšakinės organizacijos, kuriai priklauso ūkininkas, pavadinimas ir adresas.

6. Teikiant Reglamento (EB) Nr. 73/2009 IV antraštinės dalies 1 skyriaus 8 skirsnyje numatytų pereinamojo laikotarpio paraiškas gauti išmokas už vaisius ir daržoves arba to paties skyriaus 9 skirsnyje numatytas pereinamojo laikotarpio išmokas už minkštuosius vaisius, su bendrąja paraiška pateikiama Reglamento (EB) Nr. 1121/2009 33 straipsnyje numatytos perdirbimo sutarties ar tiekimo įsipareigojimo kopija.

Valstybės narės gali numatyti, kad pirmoje pastraipoje nustatytą informaciją būtų galima atskirai pateikti iki vėlesnės datos, bet ne vėliau kaip iki paraiškos teikimo metų gruodžio 1 d.

7. Teikiant paraiškas dėl bet kurios su plotu susijusios priemonės, su bendrąja paraiška pateikiami dokumentai, kurių reikalauja konkreti valstybė narė.

8. Plotų paskirtis, nurodyta Reglamento (EB) Nr. 73/2009 6 straipsnio 2 dalyje ir 38 straipsnyje, ir to reglamento VI priede nurodyta paskirtis arba plotai, deklaruojami siekiant gauti Reglamento (EB) Nr. 73/2009 68 straipsnyje nustatytą specialiąją paramą, kai tų plotų nereikia deklaruoti pagal šį straipsnį, deklaruojami bendrosios paraiškos formos atskiroje skiltyje.

Plotų paskirtis, kuriai netaikomos Reglamento (EB) Nr. 73/2009 III, IV ir V antraštinėse dalyse numatytos paramos schemos ir kurie nėra nurodyti reglamento VI priede pateikiamame sąraše, deklaruojami vienoje arba keliose skiltyse „Kita paskirtis“.

Valstybės narės gali nustatyti, kad pirma ir antra pastraipos netaikomos, jei tose pastraipose minimą informaciją kompetentingos institucijos gauna iš kitų administravimo ir kontrolės sistemų, garantuojančių suderinamumą su integruotąja sistema pagal Reglamento (EB) Nr. 73/2009 26 straipsnį.

9. Kiekviena valstybė narė nustato mažiausią žemės ūkio paskirties plotų, dėl kurių galima pateikti paraiškas, dydį. Tačiau mažiausias dydis negali viršyti 0,3 ha.

14 straipsnis

Bendrosios paraiškos pakeitimai

1. Pasibaigus bendrosios paraiškos teikimo laikui, individualūs žemės ūkio paskirties sklypai arba teisės į individualias išmokas gali būti papildomai įrašomi į bendrąją paraišką, jei laikomasi paramos schemų reikalavimų.

Paskirties ar paramos schemų pakeitimai, susiję su žemės ūkio paskirties sklypais ar bendrojoje paraiškoje jau deklaruotomis teisėmis į išmokas, gali būti daromi tomis pačiomis sąlygomis.

Jei pirmoje ir antroje pastraipose nurodyti pakeitimai susiję su pateiktinais patvirtinamaisiais dokumentais arba sutartimis, susijusius pakeitimus leidžiama daryti ir tuose dokumentuose arba sutartyse.

2. Nedarant jokio poveikio pagal 11 straipsnio 2 dalies pirmą pastraipą Estijos, Latvijos, Lietuvos, Suomijos ir Švedijos nustatytoms bendrosios paraiškos teikimo datoms, ne vėliau kaip atitinkamų kalendorinių metų gegužės 31 d. kompetentingai institucijai raštu pranešama apie pakeitimus, padarytus pagal šio straipsnio 1 dalį; Estijos, Latvijos, Lietuvos, Suomijos ir Švedijos kompetentingoms institucijoms pranešama ne vėliau kaip atitinkamų kalendorinių metų birželio 15 d.

3. Jei kompetentinga institucija jau yra informavusi ūkininką apie bendrojoje paraiškoje nustatytus neatitikimus arba pranešusi apie ketinimą atlikti patikrinimą vietoje ir jei atliekant patikrinimą vietoje buvo nustatyti pažeidimai, draudžiama atlikti su žemės ūkio paskirties sklypais, kuriuose buvo nustatyti pažeidimai, susijusius pakeitimus pagal straipsnio 1 dalį.

II SKYRIUS

Teisių į išmokas paraiškos

15 straipsnis

Teisių į išmokas skyrimas arba jų vertės padidinimas

1. Prašymai suteikti teises į išmokas pagal bendrosios išmokos schemą arba prireikus padidinti jų vertę pateikiami iki valstybių narių nustatytos datos, bet ne vėlesnės kaip pirmųjų bendrosios išmokos schemos įgyvendinimo, susietosios paramos integravimo į bendrosios išmokos schemą, Reglamento (EB) Nr. 73/2009 46–48 straipsnių taikymo ar to paties reglamento 41, 57 straipsnių arba 68 straipsnio 1 dalies c punkto taikymo metų gegužės 15 d. Estija, Latvija, Lietuva, Suomija ir Švedija gali nustatyti vėlesnę datą, bet ne vėlesnę kaip birželio 15 d.

2. Valstybės narės gali nuspręsti, kad paraiškos dėl teisių į išmokas būtų pateikiami kartu su išmokų pagal bendrosios išmokos schemą paraiškomis.

III SKYRIUS

Paramos už gyvulius paraiškos

16 straipsnis

Paramos už gyvulius paraiškoms taikomi reikalavimai

1. Paramos už gyvulius paraiškoje nurodoma visa informacija, reikalinga paramos skyrimo reikalavimų atitikčiai nustatyti, visų pirma:

a) ūkininko tapatybė;

b) nuoroda į bendrąją paraišką, jei ji jau pateikta;

c) kiekvienos rūšies gyvulių, dėl kurių pateikta paramos paraiška, skaičius, o pateikiant paramos už galvijus paraišką – gyvulių identifikacijos kodai;

d) kai taikoma, ūkininko įsipareigojimas išlaikymo laikotarpiu laikyti savo valdoje c punkte nurodytus gyvulius ir informacija apie vietovę arba vietoves, kuriose bus laikomi gyvuliai, taip pat konkretus laikotarpis arba laikotarpiai;

e) kai taikoma, atskira riba arba atskira viršutinė riba, taikoma konkretiems gyvuliams;

f) kai taikoma, kovo 31 d. (arba, jei konkreti valstybė narei nusprendžia pasinaudoti Reglamento (EB) Nr. 1121/2009 85 straipsnyje numatyta leidžiančia nukrypti nuostata – susijusių kalendorinių metų balandžio 1 d.) ūkininko turimas individualus referencinis pieno kiekis; jeigu paraiškos pateikimo dieną šis kiekis nežinomas, apie tai reikia kuo greičiau iš karto pranešti kompetentingai institucijai;

g) ūkininko pareiškimas, kad jis yra susipažinęs su konkrečios paramos skyrimo reikalavimais.

Jei išlaikymo laikotarpiu gyvulys pervežamas į kitą vietovę, ūkininkas apie tai iš anksto raštu praneša kompetentingai institucijai, nebent atitinkama valstybė narė nuspręstų nereikalauti šios informacijos, jei kompiuterinės gyvulių duomenų bazės patikimumo ir įgyvendinimo lygis yra pakankamas tinkamam paramos schemų valdymui užtikrinti ir toje duomenų bazėje esančios informacijos pakanka gyvulių buvimo vietai nustatyti.

2. Valstybės narės kiekvienam gyvulių laikytojui užtikrina teisę į tai, kad kompetentinga institucija be jokių apribojimų, pagrįstais intervalais ir pernelyg neuždelsdama pateiktų informaciją, susijusią su duomenimis apie jį ir jo gyvulius ir laikomą kompiuterinėje galvijų duomenų bazėje. Pateikdamas paramos paraišką ūkininkas patvirtina, kad tie duomenys yra teisingi ir išsamūs, arba pataiso neteisingus ar įrašo trūkstamus duomenis.

3. Valstybės narės gali nuspręsti, kad kai kurios straipsnio 1 dalyje nurodytos informacijos nereikia įtraukti į paramos paraišką, jei ji jau perduota kompetentingai institucijai.

Valstybės narės gali nustatyti tvarką, pagal kurią teikiant paramos paraiškas būtų galima pasinaudoti reikalingais kompiuterinėje galvijų duomenų bazėje laikomais duomenimis, jei kompiuterinė galvijų duomenų bazė yra tinkama, kad būtų užtikrintas tinkamam paramos schemų valdymui reikalingas patikimumo ir įgyvendinimo lygis. Tokią tvarką gali sudaryti sistema, pagal kurią ūkininkas gali kreiptis paramos už visus gyvulius, kurie, remiantis kompiuterinėje galvijų duomenų bazėje esančiais duomenimis, valstybės narės nustatomą dieną atitinka paramos skyrimo reikalavimus. Tokiu atveju valstybės narės imasi būtinų priemonių, kuriomis būtų užtikrinta, kad:

a) remiantis konkrečiai paramos schemai taikomomis nuostatomis, atitinkamo išlaikymo laikotarpio pradžia ir pabaiga bus aiškiai apibrėžiamos ir žinomos ūkininkui;

b) ūkininkui būtų žinoma, kad galvijų identifikavimo ir registravimo sistemoje nustačius neteisingai identifikuotus arba registruotus gyvulius, kurie gali atitikti paramos skyrimo reikalavimus, bus laikoma, kad tokie gyvuliai neatitinka šio reglamento 65 straipsnyje nurodytų reikalavimų.

4. Valstybės narės gali nustatyti, kad dalis straipsnio 1 dalyje nurodytos informacijos gali arba turi būti perduodama per jos paskirtą įstaigą arba įstaigas. Tačiau ūkininkas lieka atsakingas už perduodamus duomenis.

IV SKYRIUS

Parama cukrinių runkelių ir cukranendrių augintojams, atskira išmoka už cukrų ir atskira išmoka už vaisius ir daržoves

17 straipsnis

Paramos cukrinių runkelių ir cukranendrių augintojams paraiškoms, taip pat paraiškoms dėl atskiros išmokos už cukrų ir atskiros išmokos už vaisius ir taikomi reikalavimai

1. Ūkininkai, prašantys Reglamento (EB) Nr. 73/2009 IV antraštinės dalies I skyriaus 7 skirsnyje numatytos paramos cukrinių runkelių ir cukranendrių augintojams, to reglamento 126 straipsnyje numatytos atskiros išmokos už cukrų ar to paties reglamento 127 straipsnyje numatytos atskiros išmokos už vaisius ir daržoves, pateikia paramos paraišką, kurioje nurodoma visa informacija, reikalinga jų atitikčiai paramos skyrimo reikalavimams nustatyti, visų pirma:

a) ūkininko tapatybė;

b) ūkininko pareiškimas, kad jis yra susipažinęs su atitinkamos paramos reikalavimais.

Kartu su paramos cukrinių runkelių ir cukranendrių augintojams paraiška pateikiama Reglamento (EB) Nr. 73/2009 94 straipsnyje nurodytos tiekimo sutarties kopija.

2. 1 dalyje nurodytos paramos paraiškos pateikiamos iki valstybių narių nustatytinos datos, bet ne vėlesnės kaip gegužės 15 d., o Estijoje, Lietuvoje ir Latvijoje – ne vėlesnės kaip birželio 15 d.

Valstybės narės gali nustatyti, kad 1 dalies antroje pastraipoje nurodytą tiekimo sutarties kopiją būtų galima atskirai pateikti iki vėlesnės datos, bet ne vėliau kaip iki paraiškos pateikimo metų gruodžio 1 d.

V SKYRIUS

Specialiosios paramos, išskyrus išmokas už plotą arba gyvulius, paraiškos

18 straipsnis

Specialiosios paramos, išskyrus išmokas už plotą arba gyvulius, paraiškoms taikomi reikalavimai

1. Ūkininkai, prašantys specialiosios paramos, nenurodytos šios antraštinės dalies I, II ar III skyriuose, pateikia paramos paraišką, kurioje nurodoma visa informacija, reikalinga atitikčiai paramos skyrimo reikalavimams nustatyti, visų pirma:

a) ūkininko tapatybė;

b) ūkininko pareiškimas, kad jis yra susipažinęs su atitinkamos paramos reikalavimais;

c) kai taikoma, visi patvirtinamieji dokumentai, pagal kuriuos galima nustatyti atitiktį priemonės skyrimo reikalavimams.

Paramos paraiška pateikiama iki valstybių narių nustatytinos datos. Nustatoma tokia data, kad iki Reglamento (EB) Nr. 73/2009 29 straipsnio 3 dalyje nustatyto mokėjimo pakaktų laiko patikrinti paramos skyrimo sąlygų atitiktį.

2. Taikant šio straipsnio 1 dalies c punktą, kai ūkininkas teikia paraišką gauti specialiąją paramą investicinei veiklai, kartu su ja jis turi pateikti ir visų patvirtinamųjų dokumentų, pavyzdžiui, sąskaitų faktūrų ir ūkininko mokėjimą įrodančių dokumentų, kopijas. Kai šių kopijų ar dokumentų ūkininkas pateikti negali, savo mokėjimus jis gali pagrįsti tokios pat įrodomosios vertės dokumentais.

3. Taikant šio straipsnio 1 dalies c punktą, kai ūkininkas teikia Reglamento (EB) Nr. 73/2009 68 straipsnio 1 dalies a punkto v papunktyje nustatytos specialiosios paramos paraišką ir kai individuali išmoka yra pagrįsta faktiškai patirtomis išlaidomis arba faktiškai negautomis pajamomis, su paraiška pateikiamos ir visų patvirtinamųjų dokumentų, kuriais patvirtinamos to reglamento 68 straipsnio 2 dalies a punkto i papunktyje minimos faktiškai patirtos papildomos išlaidos ar faktiškai negautos pajamos, kopijos.

4. Taikant šio straipsnio 1 dalies c punktą, kai ūkininkas teikia Reglamento (EB) Nr. 73/2009 68 straipsnio 1 dalies d punkte nustatytos specialiosios paramos paraišką, kartu su paraiška dar pateikiama Reglamento (EB) Nr. 1120/2009 13 straipsnyje nurodytos draudimo sutarties kopija ir priemokos išmokėjimo įrodymas.

5. Valstybės narės gali nustatyti, kad 2, 3 ir 4 dalyse nurodytos kopijos ar dokumentai gali būti atskirai pateikti vėliau. Nustatoma tokia data, kad iki Reglamento (EB) Nr. 73/2009 29 straipsnio 3 dalyje nustatyto mokėjimo pakaktų laiko patikrinti paramos skyrimo sąlygų atitiktį.

19 straipsnis

Savitarpio paramos fondų teikiamos paraiškos

1. Specialiosios paramos prašantys savitarpio paramos fondai teikia paramos paraišką, kurioje nurodoma visa informacija, reikalinga atitikčiai paramos skyrimo reikalavimams nustatyti, visų pirma:

a) savitarpio paramos fondo tapatybė;

b) dokumentai apie įvykį, nulėmusį kompensacinių išmokų mokėjimą ūkininkams, kurie yra fondo nariai;

c) kompensacinių išmokų mokėjimo susijusiems ūkininkams datos;

d) susijusių ūkininkų, kurie yra fondo skiriamų kompensacinių išmokų gavėjai, tapatybė;

e) bendra išmokėtų kompensacijų suma;

f) savitarpio paramos fondo pareiškimas, kad jis yra susipažinęs su šios paramos skyrimo reikalavimais.

2. Valstybės narės nustato vėliausią datą, iki kurios pateikiamos specialiosios paramos iš savitarpio paramos fondų paraiškos. Nustatoma tokia data, kad iki Reglamento (EB) Nr. 73/2009 29 straipsnio 3 dalyje nustatyto mokėjimo pakaktų laiko patikrinti paramos skyrimo sąlygų atitiktį.

VI SKYRIUS

Bendrosios nuostatos

20 straipsnis

Procedūrų supaprastinimas

1. Nepažeisdamos konkrečių šio reglamento ir Reglamento (EB) Nr. 73/2009 nuostatų, valstybės narės gali leisti arba reikalauti, kad šiame reglamente numatytus pranešimus ūkininkai institucijoms ir institucijos ūkininkams siųstų elektroninio ryšio priemonėmis. Tokiu atveju imamasi atitinkamų priemonių užtikrinti, visų pirma kad:

a) būtų aiškiai nustatyta ūkininko tapatybė;

b) ūkininkas atitiktų visus konkrečiai paramos schemai taikomus atitikties reikalavimus;

c) perduodami duomenys būtų patikimi konkrečios paramos schemos valdymo atžvilgiu; jei naudojamasi kompiuterinėje galvijų duomenų bazėje turimais duomenimis, užtikrinamas tinkamas paramos schemų valdymui reikalingas patikimumo ir įgyvendinimo lygis;

d) jei kartu su paraiška pateikiami dokumentai negali būti perduodami elektroniniu būdu, tokie dokumentai kompetentingoms institucijoms pristatomi iki to paties termino, kaip ir teikiant duomenis ne elektroninio ryšio priemonėmis;

e) nebūtų diskriminacijos tarp ūkininkų, paraiškai pateikti naudojančių neelektronines ryšio priemones, ir ūkininkų, tam tikslui pasirinkusių elektronines ryšio priemones.

2. Valstybės narės, laikydamosi 1 pastraipoje nustatytų sąlygų, gali numatyti supaprastintą paramos paraiškų teikimo tvarką, jei kompetentingos institucijos jau turi reikiamus duomenis, visų pirma kai nuo paskutinio paramos paraiškos pagal atitinkamą paramos schemą pateikimo padėtis nepasikeitė.

3. Informacijos, kurią būtina nurodyti kartu su paramos paraiška pateikiamuose patvirtinamuosiuose dokumentuose, kompetentinga institucija gali, kai tai įmanoma, tiesiogiai paprašyti iš informacijos šaltinio.

21 straipsnis

Akivaizdžių klaidų taisymas

Nepažeidžiant 11–20 straipsnių nuostatų, jau pateiktą paramos paraišką galima bet kada pataisyti, jei kompetentinga institucija joje randa akivaizdžių klaidų.

22 straipsnis

Nuostata, leidžianti nukrypti nuo paraiškų pateikimo termino

Nukrypstant nuo Tarybos reglamento (EEB, Euratomas) Nr. 1182/71 5 (18) straipsnio 1 dalies, kai paskutinė šioje antraštinėje dalyje nurodytų paramos paraiškų arba patvirtinamųjų dokumentų, sutarčių ar deklaracijų pateikimo diena arba bendrosios paraiškos pakeitimų pateikimo paskutinė diena yra valstybinė šventė, šeštadienis ar sekmadienis, pirmoji darbo diena po jų laikoma paskutiniąja pateikimo diena.

Be to, pirma pastraipa taikoma paraiškoms, kurias ūkininkai, remdamiesi Reglamento (EB) Nr. 73/2009 56 straipsniu, teikia pagal bendrosios išmokos schemą, ir ūkininkų paraiškoms gauti reglamento 15 straipsnyje nurodytas teises į išmokas.

23 straipsnis

Pavėluotas pateikimas

1. Išskyrus 75 straipsnyje nurodytus force majeure atvejus ir išskirtines aplinkybes, jei ūkininkas vėluoja šiame reglamente nurodytas paramos paraiškas pateikti iki nustatyto termino, suma, į kurią ūkininkas būtų turėjęs teisę, jei paramos paraiška būtų pateikta laikantis nustatytų terminų, mažinama 1 % už kiekvieną vėlavimo darbo dieną.

Neapribojant jokių priemonių, kurių valstybės narės turi imtis, kad patvirtinamieji dokumentai būtų pateikiami nustatytu laiku ir taip būtų galima suplanuoti bei atlikti veiksmingą kontrolę, pirma pastraipa taikytina ir tiems dokumentams, sutartims ar deklaracijoms, kuriuos kompetentingos institucijos teikia pagal 12 ir 13 straipsnius, jei šių dokumentų, sutarčių ar deklaracijų pateikimas yra svarbi atitinkamos paramos skyrimo reikalavimų atitikties sąlyga. Tokiu atveju mažinama už atitinkamą paramą mokėtina suma.

Jei pateikti vėluojama daugiau nei 25 kalendorines dienas, paraiška nepriimama.

2. Išskyrus 75 straipsnyje nurodytus force majeure atvejus ir išskirtines aplinkybes, jei pakeitimai bendrojoje paraiškoje pateikiami po vėliausios datos, numatytos 14 straipsnio 2 dalyje, sumos už faktinį atitinkamų žemės ūkio paskirties sklypų naudojimą mažinamos 1 % už kiekvieną vėlavimo darbo dieną.

Bendrosios paraiškos pakeitimus leidžiama atlikti ne vėliau kaip paskutinę vėlavimo pateikti bendrąją paraišką dieną, kaip nurodyta straipsnio 1 dalies trečioje pastraipoje. Tačiau jei ta data yra ankstesnė už vėliausią 14 straipsnio 2 dalyje nurodytą dieną arba su ja sutampa, po 14 straipsnio 2 dalyje numatytos datos bendrosios paraiškos pakeitimai nepriimami.

24 straipsnis

Vėlavimas pateikti teisių į išmokas paraišką

Jei teisių į išmokas paraiška arba atitinkamais atvejais paraiška dėl didesnio teisių į išmokas kiekio skyrimo pateikiama pasibaigus pagal šio reglamento 15 straipsnį arba Reglamento (EB) Nr. 73/2009 56 straipsnio 1 dalį nustatytam terminui, sumos, ūkininkui tais metais mokėtinos pagal paskirtas teises į išmokas, mažinamos 3 % už kiekvieną darbo dieną, išskyrus 75 straipsnyje nurodytus force majeure atvejus ir išskirtines aplinkybes.

Jei vėluojama daugiau kaip 25 kalendorines dienas, paraiška laikoma nepriimtina ir teisės į išmokas ūkininkui neskiriamos.

25 straipsnis

Paramos paraiškų atsiėmimas

1. Visą paraišką arba paraiškos dalį galima atsiimti pateikus raštišką prašymą.

Jei valstybė narė pasinaudoja 16 straipsnio 3 dalies antroje pastraipoje numatytomis galimybėmis, ta valstybė narė gali numatyti, kad į kompiuterinę galvijų duomenų bazę perduotas pranešimas apie gyvulio išvežimą iš valdos būtų laikomas raštišku pranešimu.

2. Jei kompetentinga institucija jau yra informavusi ūkininką apie paramos paraiškoje rastus neatitikimus arba jei kompetentinga institucija yra pranešusi ūkininkui apie ketinimą atlikti patikrinimą vietoje, per patikrinimą vietoje nustačius pažeidimų, su tai pažeidimais susijusią paraiškos dalį atsiimti draudžiama.

3. Pagal šio straipsnio 1 dalį paraišką atsiimantis pareiškėjas atsiduria padėtyje, kurioje jis buvo iki paramos paraiškos ar tam tikros jos dalies pateikimo.

III ANTRAŠTINĖ DALIS

PATIKRINIMAI

I SKYRIUS

Bendrosios taisyklės

26 straipsnis

Bendrieji principai

1. Šiame reglamente numatyta administracinė kontrolė ir patikrinimai vietoje atliekami taip, kad būtų užtikrinta veiksminga atitikties paramos skyrimo reikalavimams ir kompleksinio paramos susiejimo reikalavimams bei standartams patikra.

2. Jei ūkininkas arba jo atstovas sutrukdo atlikti patikrinimo vietoje, jo paramos paraiškos atmetamos.

27 straipsnis

Pranešimai apie patikrinimus vietoje

1. Apie numatomą atlikti patikrinimą vietoje gali būti pranešta iš anksto, jei dėl to nekyla grėsmė pakenkti kontrolės tikslams. Pranešimas pateikiamas griežtai laikantis reikalavimo dėl trumpiausio laikotarpio, prieš kurį gali būti pranešama ir kuris negali būti ilgesnis nei 14 dienų. Tačiau atliekant patikrinimus vietoje, susijusius su paramos už gyvulius paraiškomis, minėti pranešimai, išskyrus tinkamai pateisinamus atvejus, negali būti daromi anksčiau kaip prieš 48 valandas. Be to, jeigu teisės aktuose, taikytinuose su kompleksiniu paramos susiejimu susijusiems aktams ir standartams, nustatyta, kad patikrinimai vietoje turi būti atliekami apie juos iš anksto nepranešus, tos taisyklės taikomos ir kompleksinio paramos susiejimo patikrinimams vietoje.

2. Tam tikrais atvejais šiame reglamente numatyti patikrinimai vietoje ir bet kurie kiti Bendrijos taisyklėse numatyti tikrinimai atliekami tuo pačiu metu.

II SKYRIUS

Tinkamumo kriterijų tikrinimas

I skirsnis

Administracinė kontrolė

28 straipsnis

Kryžminiai patikrinimai

1. Reglamento (EB) Nr. 73/2009 20 straipsnyje nurodyta administracinė kontrolė suteikia galimybę nustatyti neatitikimus (visų pirma aptikti juos automatiškai, naudojant kompiuterines priemones), įskaitant šiuos kryžminius patikrinimus:

a) deklaruotų teisių į išmokas ir atitinkamai deklaruotų sklypų, kad būtų išvengta neteisėto daugkartinio tos pačios paramos skyrimo tais pačiais kalendoriniais ar prekybos metais ir užtikrinta, kad nepagrįstai nesikauptų parama, skiriama pagal Reglamento (EB) Nr. 73/2009 I ir IV prieduose išvardytas paramos už plotą schemas;

b) teisių į išmokas, siekiant patvirtinti atitiktį paramos skyrimo reikalavimams;

c) bendrojoje paraiškoje deklaruotų žemės ūkio paskirties sklypų ir referencinių sklypų, užfiksuotų žemės ūkio paskirties sklypų identifikacinėje sistemoje, tikrinant, ar patys plotai atitinka paramos skyrimo reikalavimus;

d) tarp teisių į išmokas ir nustatyto ploto, siekiant patikrinti, ar teisių į išmokas skaičių atitinka toks pat paramos skyrimo reikalavimus atitinkančių hektarų, apibūdintų Reglamento (EB) Nr. 73/2009 34 straipsnio 2 dalyje, skaičius;

e) kompiuterinėje galvijų duomenų bazėje – paramos skyrimo reikalavimų, kad ta pati parama už tuos pačius kalendorinius metus nebūtų išmokėta keletą kartų;

f) tarp bendrojoje paraiškoje deklaruojamų žemės ūkio paskirties sklypų ir oficialiai tikrinamų sklypų, kurie, kaip buvo nustatyta, atitinka Reglamento (EB) Nr. 73/2009 87 straipsnio 1 dalies reikalavimus;

g) tarp bendrojoje paraiškoje nurodytų žemės ūkio paskirties sklypų ir sklypų, kuriuose valstybė narė leidžia auginti medvilnę, remiantis Reglamento (EB) Nr. 73/2009 89 straipsniu;

h) tarp bendrojoje paraiškoje ūkininko pateikto pareiškimo, kad jis yra patvirtintos tarpšakinės organizacijos narys, šio reglamento 13 straipsnio 5 dalies b punkte nurodytos informacijos ir atitinkamų tarpšakinių organizacijų perduotos informacijos, siekiant įsitikinti, kad egzistuoja atitiktis Reglamento (EB) Nr. 73/2009 92 straipsnio 2 dalyje numatyto paramos didinimo reikalavimams;

i) tarp Reglamento (EB) Nr. 73/2009 94 straipsnyje nurodytoje tiekimo sutartyje pateiktos informacijos ir cukraus gamintojo pateiktos informacijos apie tiekimą.

2. Kryžminiais patikrinimais nustačius neatitikimų požymius, taikoma bet kuri kita tinkama administracinė procedūra, o prireikus atliekamas patikrinimas vietoje.

3. Jeigu du ar daugiau ūkininkų pateikia paraišką gauti paramą pagal tą pačią paramos schemą už referencinį sklypą ir jeigu bendras deklaruojamas plotas viršija žemės ūkio paskirties plotą, kai skirtumas atitinka pagal 34 straipsnio 1 dalį nustatytą leistiną nuokrypį, valstybėms narėms turėtų būti leista atitinkamus plotus proporcingai sumažinti. Tokiu atveju tiems ūkininkams turėtų būti suteikta teisė apskųsti sprendimą dėl išmokų sumažinimo, skundą motyvuojant tuo, kad kiti ūkininkai deklaravo leistiną nuokrypį viršijantį plotą, taip padarydami jiems žalą.

29 straipsnis

Administracinė specialiosios paramos kontrolė

1. Turėtų būti tikrinamos visos paraiškos, pateiktos dėl kiekvienos specialiosios paramos priemonės, kurios administracinė kontrolė techniškai įmanoma. Šiais patikrinimais visų pirma užtikrinama, kad:

a) būtų užtikrinta paramos skyrimo sąlygų atitiktis;

b) būtų išvengta dvigubo finansavimo per kitas bendrijos schemas;

c) Reglamento (EB) Nr. 73/2009 70 straipsnio 3 dalyje ir 71 straipsnio 7 dalyje numatytais finansiniais įnašais ūkininkų finansavimas nebūtų viršytas;

d) prireikus būtų pateikti patvirtinamieji dokumentai, kuriais patvirtinama atitiktis paramos skyrimo reikalavimams.

2. Valstybės narės prireikus gali pasinaudoti iš kitų tarnybų, institucijų ar organizacijų gauta informacija, kad patikrintų, kaip laikomasi tinkamumo kriterijų. Tačiau jos turėtų būti tikros, kad ta tarnyba, įstaiga ar organizacija vadovaujasi tokiais veiklos standartais, kad galima reikiamai tikrinti atitiktį tinkamumo kriterijams.

II skirsnis

Patikrinimai vietoje

I poskirsnis

Bendrosios nuostatos

30 straipsnis

Tikrinimo norma

1. Kasmet vietoje iš viso turi būti patikrinta ne mažiau kaip 5 % visų ūkininkų, pateikusių paraiškas gauti paramą pagal bendrosios išmokos schemą ir vienkartinių išmokų už plotus schemą, taip pat išmokas už plotą taikant specialiąją paramą. Valstybės narės užtikrina, kad patikrinimai vietoje būtų taikomi ne mažiau kaip 3 % ūkininkų, teikiančių paraiškas gauti paramą pagal visas kitas Reglamento (EB) Nr. 73/2009 III, IV ir V antraštinėse dalyse numatytas paramos už plotus schemas.

2. Bendras kasmet atliekamų patikrinimų vietoje skaičius – ne mažiau kaip:

a) mažiausia 30 arba 20 % kanapių auginimui deklaruotų plotų tikrinimo norma, nurodyta Reglamento (EB) Nr. 73/2009 39 straipsnyje. Jei valstybė narė prieš įsigaliojant Reglamentui (EB) Nr. 796/2004 jau yra įdiegusi išankstinio minėtų pasėlių auginimo patvirtinimo sistemą ir perdavusi Komisijai išsamias šios sistemos taisykles ir su ja susijusius reikalavimus, Komisijai kuo greičiau pranešama apie tų išsamių taisyklių ar reikalavimų pakeitimus;

b) 5 % visų ūkininkų, pateikusių paraiškas gauti paramą pagal paramos už galvijus schemas, išmokas už galviją arba sutartinius galvijus taikant specialiąją paramą ar specialiąją paramą, pagrįstą individualia pieno kvota, nustatoma pagal Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 65 straipsnį, arba taikant specialiąją paramą, pagrįstą faktine pieno produkcija. Tačiau jei kompiuterinės galvijų duomenų bazės lygis nėra pakankamas, kad būtų užtikrintas tinkamas paramos schemų valdymas, tikrinamų ūkininkų skaičius didinamas iki 10 % Be to, šie patikrinimai vietoje taikomi ir ne mažiau kaip 5 % visų gyvulių, nurodytų kiekvienoje paraiškoje, pateiktoje pagal atskiras paramos schemas;

c) 5 % visų ūkininkų, pateikusių paraiškas gauti paramą pagal priemokos už avis ir (arba) ožkas schemą ir specialiosios paramos išmokas už avį ir (arba) ožką arba už sutartines avis ir (arba) ožkas. Šie patikrinimai vietoje taip pat taikomi bent 5 % visų gyvulių, dėl kurių pateiktos paramos paraiškos. Tačiau, jeigu naudojant Reglamento (EB) Nr. 21/2004 8 straipsnyje numatytą avių ir (arba) ožkų kompiuterinę duomenų bazę, negalima užtikrinti reikiamo patikimumo ir įgyvendinimo lygio, kuris būtinas tinkamam paramos schemų valdymui, tikrintinų ūkininkų dalis didinama iki 10 %;

d) 10 % visų ūkininkų, pateikusių specialiosios paramos (bet ne tos, kuri nurodyta šio straipsnio 1 dalyje ir šios dalies b ir c punktuose) paraiškas, išskyrus Reglamento (EB) Nr. 73/2009 68 straipsnio 1 dalies d punkte nurodytą priemonę;

e) 10 % kitų tarnybų, institucijų ar organizacijų, suteikiančių informacijos, leidžiančios patikrinti, kaip laikomasi tinkamumo kriterijų, kaip nurodyta 29 straipsnio 2 dalyje;

f) 100 % savitarpio paramos fondų, pateikusių Reglamento (EB) Nr. 73/2009 68 straipsnio 1 dalies e punkte nurodytos paramos paraiškas;

g) 20 % pagal Reglamento (EB) Nr. 73/2009 91 straipsnį patvirtintų tarpšakinių organizacijų, kurių atžvilgiu ūkininkai bendrosiose paraiškose deklaruoja savo narystę, kai teikiamos to reglamento IV antraštinės dalies 1 skyriaus 6 skirsnyje nurodytos specialiosios išmokos už medvilnę paraiškos;

h) ne mažiau kaip 5 % visų atitinkamam gamintojui produkciją tiekiančių ūkininkų, pateikusių paraiškas gauti Reglamento (EB) Nr. 73/2009 IV antraštinės dalies 1 skyriaus 7 skirsnyje numatytą paramą cukrinių runkelių ir cukranendrių augintojams, siekiant patikrinti cukraus gamintojų turimą kvotinio cukraus, pagaminto iš cukrinių runkelių ar cukranendrių, tiekiamų pagal to reglamento 94 strai