Oficialusis leidinys L 316 , 15/12/2000 p. 0030 - 0041



Komisijos sprendimas Nr. 2730/2000/EAPB 2000 m. gruodžio 14 d. galutinai nustatantis antidempingo muitą importuojamam akmens anglies koksui, kurio gabaliukų skersmuo yra didesnis nei 80 mm ir kurio kilmės šalis yra Kinijos Liaudies Respublika, bei galutinai nustatantis įvesto laikinojo muito mokesčio rinkimo tvarką EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA, atsižvelgdama į Europos anglių ir plieno bendrijos steigimo sutartį, atsižvelgdama į 1996 m. lapkričio 28 d. Komisijos sprendimą Nr. 2277/96/EAPB dėl apsaugos priemonių, taikomų dempingo kainomis importuojamiems produktams iš šalių, kurios nėra Europos anglių ir plieno bendrijos narės [1], su pakeitimais, padarytais Komisijos sprendimu Nr. 1000/1999/EAPB [2], ypač jo 9 straipsniu, kadangi: A. PROCEDŪRA (1) Komisijos sprendimu Nr. 1238/2000/EAPB [3] (toliau – laikinasis sprendimas) Komisija įvedė laikinąjį antidempingo muitą importuojamam akmens anglies koksui, kurio gabaliukų skersmuo yra didesnis nei 80 mm, atitinkančiam KN kodą ex27040019 ir kilusiam iš Kinijos Liaudies Respublikos (toliau – KLR). B. TOLESNĖ PROCEDŪRA (2) Paskelbus esminius faktus ir aplinkybes, kurių pagrindu buvo taikomos laikinosios priemonės, keletas suinteresuotų šalių pateikė rašytinius paaiškinimus, pareikšdamos savo nuomonę dėl laikinosios išvados. Pagal Sprendimo Nr. 2277/96/EAPB (toliau – pagrindinis sprendimas) 6 straipsnio 5 dalį šalims, kurios to paprašė, buvo suteikta galimybė būti išklausytoms. (3) Komisija toliau rinko ir tikrino visą informaciją, kuri buvo laikoma reikalinga tam, kad būtų paskelbtos galutinės išvados. Visos suinteresuotos šalys, kurios bendradarbiavo atliekant tyrimą, buvo informuotos apie esminius faktus ir aplinkybes, kurių pagrindu buvo ketinama rekomenduoti nustatyti galutinį antidempingo muitą ir sumų, kurias garantuotų laikinasis muito mokestis, rinkimo tvarką. Suinteresuotoms šalims taip pat buvo paskirtas terminas, per kurį reikėjo pateikti pareiškimus, paskelbus minėtus faktus ir aplinkybes. (4) Suinteresuotų šalių žodžiu ir raštu pateiktos pastabos buvo apsvarstytos ir tam tikrais atvejais laikinosios išvados buvo atitinkamai iš dalies pakeistos. (5) Peržiūrėjus laikinąsias išvadas, paskelbtas remiantis informacija, surinkta nuo tada, kai buvo patvirtintas laikinasis sprendimas, nuspręsta, kad tame sprendime pateiktos pagrindinės išvados turėtų būti patvirtintos, jeigu jų nekeičia aplinkybės, nurodytos šiame sprendime. C. SUSIJĘS PRODUKTAS IR PANAŠUS PRODUKTAS 1. Susijęs produktas (6) Laikinajame sprendime susijęs produktas buvo apibūdintas kaip akmens anglies koksas iš gabaliukų, kurių skersmuo yra didesnis už 80 mm, atitinkantis KN kodą ex27040019 ir kilęs iš KLR. Šis produktas, visuotinai žinomas kaip liejyklų koksas, gaminamas skirtingų rūšių, ypač skiriasi jo nustatytas anglies kiekis, ir yra susmulkintas įvairaus dydžio gabaliukais. Nustatyta, kad visoms jo rūšims būdingos tos pačios bazinės fizikinės, techninės ir cheminės ypatybės, jos yra vienodai naudojamos kaip degimo procesui reikalingos medžiagos, pritaikytos gaminti lydkrosnėse baltąjį ketų, akmens vatą, cinką ir šviną [4]. (7) Liejyklų koksas buvo išskirtas iš kitos rūšies kokso, atitinkančio tą patį KN kodą pagal dydį. Būtent akmens anglies koksas iš gabaliukų, kurių skersmuo yra didesnis nei 80 mm, buvo atrinktas kaip vienintelis tokio dydžio koksas, tinkamas naudoti lydkrosnėse dėl šio kokso degimo šilumos bei gebėjimo atlaikyti apkrovimą ir nesuskilinėti. Koksas, kurio skersmuo mažesnis nei 80 mm, visuotinai žinomas kaip aukštakrosnių koksas, buvo pripažintas netinkamas tokiai paskirčiai. aukštakrosnių koksas naudojamas aukštakrosnėse plieno gamybai ir kitiems tikslams, pavyzdžiui, chemikalams bei cukrui gaminti. (8) Pradėjus taikyti laikinąsias priemones, kai kurios suinteresuotos šalys pateikė argumentų, kad būta atvejų, kai aukštakrosnių koksas buvo įvežtas didesnio nei 80 mm dydžio ir maksimaliai siekė iki 100 mm, nors yra nustatyta aiški 80 mm skiriamoji riba. Šiuo atveju buvo pateikta informacija, kad kai kurių muitinių administracija taikė laikinąjį antidempingo muitą liejyklų koksui ir aukštakrosnių koksui, kurių gabaliukai buvo didesnio nei 80 mm skersmens. (9) Reikėtų pažymėti, kad ištirtas produktas buvo liejyklų koksas, o ne aukštakrosnių koksas. Be to, kadangi aukštakrosnių koksas, kurio gabaliukų skersmuo yra didesnis nei 80 mm, apskritai dega silpniau, jis nėra skirtas naudoti luitinio ketaus, akmens vatos, cinko ir švino gamybai lydkrosnėse. Taip pat reikėtų atsižvelgti į tai, kad pagal suinteresuotų šalių tyrimo metu pateiktą informaciją tais atvejais, kai koksas, kurio gabaliukų skersmuo yra didesnis nei 80 mm ir maksimaliai siekia iki 100 mm, importuojamas kartu su koksu, kurio gabaliukų skersmuo yra 80 mm ar mažesnis, šis koksas buvo skirtas naudoti aukštakrosnėse ir apskritai nebuvo tinkamas lydkrosnėms. (10) Dėl tokių priežasčių susijęs produktas turėtų būti nustatomas ir apibūdinamas atsižvelgiant į jo fizikinius požymius, kitaip tariant, reikėtų nurodyti, kad tai akmens anglies koksas iš gabaliukų, kurių maksimalus diametras viršija 80 mm; bei į jo naudojimą, kitaip tariant, reikėtų nurodyti, kad tai rūšis, skirta naudoti lydkrosnėse luitinio ketaus ir akmens vatos gamybai, taip pat cinkui ir švinui lydyti. Todėl reikėtų aiškiai nurodyti, kad aukštakrosnių koksui ši procedūra netinkama, nors jo gabaliukų skersmuo yra didesnis nei 80 mm bei siekia iki 100 mm ir jis importuojamas kartu su koksu, kurio gabaliukų skersmuo yra 80 mm ar mažesnis. (11) Kinijos eksportuotojai ir gamintojai, taip pat vienas Bendrijos importuotojas pateikė argumentų, kad susijęs produktas, importuotas iš KLR tyrimo laikotarpiu (toliau – TL) (nuo 1998 m. liepos 1 d. iki 1999 m. birželio 30 d.), buvo liejyklų puskoksis, kurį buvo galima laikyti galutiniu liejyklų koksu tik po rūšiavimo. Bendrijos importuotojas tvirtino, kad rūšiavimas – tai ne vien prekybai pagal dydį (daugiau kaip 80 mm) tinkamų produkto dalių atskyrimas nuo mažesnių dalelių (80 mm ar mažesnio skersmens), kaip nurodyta laikinojo sprendimo 13 konstatuojamojoje dalyje, bet taip pat mechaninio stabilizavimo fazė, kurios paskirtis – suskaldyti sutrūkinėjusius liejyklų kokso briketus. Kadangi rūšiavimas – tai paskutinis esminis gamybos grandinės etapas, nuo kurio labai priklauso produkto vertė, buvo tvirtinama, kad rūšiavimo Bendrijoje pakako tam, kad iš KLR importuoto liejyklų kokso kilmė būtų pakeista. Buvo teigiama, kad palaikantis argumentas taip pat buvo reikšmingas rūšiavimo išlaidų pakeitimas, kuriam pritarė Komisija apskaičiuojant kainų sumažinimą. (12) Nuspręsta, kad toks tvirtinimas yra nepagrįstas. Mechaninis rūšiavimas – tai apdorojimo būdas, kai kokso dalys yra suskirstomos pagal dydį ar dydžių grupes nekeičiant pagrindinių cheminių ar fizikinių požymių, kurie įgyjami akmens anglių, naudojamų kaip žaliava, koksavimo proceso metu ir priklauso nuo gamybos būdo. Liejyklų koksą reikia rūšiuoti prieš jo galutinį panaudojimą pramonėje tam, kad būtų gautas norimo dydžio ar dydžių grupės koksas, tinkamas lydkrosnėms. Paprastai rūšiavimas atliekama iš karto po karbonizacijos, tačiau liejyklų koksas dažnai pakartotinai perrūšiuojamas po transportavimo jūra, kadangi pakraunant, transportuojant ir iškraunant jis šiek tiek natūraliai apgadinamas. Šiuo atveju negalima teigti, kad po rūšiavimo atrinktas liejyklų koksas įgyja individualių ypatybių ir sudėtį, kurių neturėjo prieš atliekant šią operaciją. Todėl negalima daryti išvados, kad nerūšiuotas liejyklų koksas Bendrijos pasienyje yra pusproduktis. (13) Be to, buvo nustatyta, kad rūšiavimo išlaidos vidutiniškai sudarė mažiau nei 4 % cif importo kainos ir kad pakeitimas apskaičiuojant kainų sumažinimą buvo susijęs ne tik su rūšiavimo išlaidomis, bet ir su visomis pardavimo bei finansavimo išlaidomis, patirtomis importuojant ir perparduodant produktus. Todėl negalima daryti išvados, kad po pakeitimo apskaičiuojant kainų sumažinimą gauta bendra suma yra vertės, kurią papildomai įgauna importuotas produktas, rodiklis, pagal kurį nustatoma prekės kilmė. Atsižvelgiant į tai, kas buvo pirmiau išdėstyta, negalima teigti, kad Bendrijoje atliktas rūšiavimas suteikia susijusiam produktui Bendrijos kilmę. (14) Todėl daroma išvada, kad susijęs produktas yra liejyklų koksas, kurio kilmės šalis – KLR, kitaip tariant, tai yra akmens anglies koksas iš gabaliukų, kurių skersmuo yra didesnis nei 80 mm, jo rūšis naudojama lydkrosnėse baltajam ketui, akmens vatai, cinkui ir švinui gaminti. Taip pat nuspręsta, kad visos liejyklų kokso rūšys yra vienas produktas, kadangi visoms joms būdingos tos pačios bazinės fizikinės ir cheminės ypatybės ir jų paskirtis ta pati. 2. Panašus produktas (15) Vienas vartotojas tvirtino, kad Bendrijos liejyklų koksas buvo kitoks nei susijęs produktas, kadangi pastarojo kokybė buvo prastesnė. Paremdamas šį tvirtinimą, jis įrodinėjo, kad pakeitus vieną produktą kitu, nebūtų apseita be esminių ir brangiai kainuojančių techninės įrangos modifikacijų, dėl ko gerokai padidėtų susijusios išlaidos. Kai kurie vartotojai taip pat teigė, kad susijęs produktas yra prastesnės kokybės ir gali būti naudojamas tik sumaišytas su Bendrijoje pagamintu produktu, todėl tai nėra panašūs produktai. (16) Pirmiausia reikėtų priminti, kad apibūdinant panašų produktą, skirtinga kokybė tam neturi reikšmės, jeigu pagrindiniai fizikiniai bei cheminiai požymiai nesikeičia ir vieną produktą galima pakeisti kitu. Šis klausimas buvo detaliai nagrinėjamas laikinojo sprendimo 19–21 konstatuojamosiose dalyse. Kokybės klausimas taip pat iš pirmo žvilgsnio buvo paremtas prieštaringais paaiškinimais, daugiausia pateiktais liejyklų. Kai kurios jų tvirtino, kad negali naudoti Kinijos liejyklų kokso dėl prastesnės jo kokybės, o kitos pareiškė, kad Kinijos liejyklų koksas yra aukštesnės kokybės nei Bendrijos. Be to, šis prieštaravimas rodo, kad galutiniai vartotojai sugeba atsirinkti labiausiai savo poreikiams tinkamą liejyklų koksą arba pritaikyti savo įrenginius konkrečiam liejyklų koksui, nepaisydami to, kad yra tam tikri visuotinai priimti liejyklų kokso cheminių ir fizikinių požymių apribojimai. Tą patvirtina faktas, kad galutiniai vartotojai Bendrijoje pagamintą liejyklų koksą pakeitė Kinijoje pagamintu koksu, o kai kuriais atvejais vėl ėmė naudoti Bendrijoje pagamintą liejyklų koksą. Todėl galimybė pakeisti šiuos produktus vieną kitu yra akivaizdi, o argumentas, kad techninei įrangai reikalingos esminės ir brangiai kainuojančios modifikacijos, nėra įtikinamas, todėl turėtų būti atmestas. Taip pat įrodyta, kad abu produktai konkuruoja tarpusavyje, kadangi vartotojai sprendžia, kurį produktą pasirinkti pagal kainą. Tas faktas, kad konkretūs vartotojai galbūt neturės galimybės pakeisti vieną produktą kitu, nepaneigia šios išvados. (17) Atsižvelgiant į tai, kas buvo pirmiau išdėstyta, laikinojo sprendimo 18–23 konstatuojamosiose dalyse pateiktos išvados patvirtinamos. D. DEMPINGAS 1. Rinkos ekonomikos statusas (18) Bendrovė, kuri kreipėsi dėl rinkos ekonomikos statuso (toliau – RES), nesutiko su Komisijos išvada, kad jos sąskaitos neatitiko pagrindinio sprendimo 2 straipsnio 7 dalies c punkto antrosios įtraukos reikalavimų. Bendrovės teigimu, Komisijai nepavyko ištirti, ar bendrovės sąskaitos buvo pakankamai patikimas informacijos šaltinis, kad jas būtų galima naudoti kaip pagrindą individualiai dempingo maržai nustatyti. (19) Kaip nurodyta laikinojo sprendimo 26 konstatuojamojoje dalyje, tyrimai akivaizdžiai atskleidė, kad bendrovės sąskaitos nepakankamai atspindėjo bendrovės finansinę situaciją per TL, būtent remiantis pardavimų duomenimis. Komisija nustatė, kad sąskaitos nebuvo tvarkomos įprastine ir tinkama tvarka, vadinasi, jos apskritai buvo nepatikimos ir neatitiko tarptautinių sąskaitybos standartų. Kadangi tai yra kriterijus, pagal kurį nustatoma, ar susijusio eksportuotojo veikla atitinka rinkos ekonomikos sąlygas, Komisija turėjo atmesti pareikštą reikalavimą dėl rinkos ekonomikos statuso pagal pagrindinį sprendimą. Bendrovė nepateikė jokių kitų įrodymų, kurie būtų patvirtinę, kad jos sąskaitos vis dėlto atitiko tarptautinius sąskaitybos standartus. Dėl šios priežasties ir nepateikus jokios informacijos, rodančios, kad Komisijos preliminari išvada buvo klaidinga, laikinosios išvados patvirtinamos. 2. Individualus statusas (20) Ta pati bendrovė tvirtino, kad Komisija suklydo padariusi išvadą, jog bendrovė buvo juridiškai ir faktiškai pavaldi valstybei, ir kad Komisija neįrodė, jog egzistuoja rizika pažeisti antidempingo priemones, jeigu bendrovei būtų suteiktas individualus statusas. Atsižvelgdama į tai, bendrovė toliau argumentavo, kad ji vedė derybas dėl pardavimų sandorių tiesiogiai su savo klientais Bendrijoje ir kad ji visiškai kontroliuoja šias transakcijas. Pagaliau ji teigė, kad nors pagrindinė bendrovė Honkonge nepateikė atsakymų į anketos klausimus, tai neturėtų būti traktuojama kaip neigiama aplinkybė. (21) Komisija nustatė, kad bendrovės su eksportu susiję pardavimai buvo, bent jau iš dalies, kontroliuojami Kinijos valdžios institucijų, kadangi bendrovė negalėjo eksportuoti susijusio produkto savo vardu, tačiau priklausė nuo valstybinio sektoriaus prekybininkų, kurie turėjo eksporto licencijas. Be to, tyrimas parodė, kad bendrovė neturėjo visiškos teisės nustatyti eksporto kainas, kadangi iš jos buvo reikalaujama mokėti mokestį valstybinio sektoriaus prekybininkams už tarpininkavimą. Tas faktas, kad derybos dėl pardavimų sandorių vyko tiesiogiai su klientais Bendrijoje, negali būti savaime laikomas pakankamu, kad būtų įrodytas reikalingas bendrovės savarankiškumas nuo valstybinių valdžios institucijų. Kadangi valstybė bent jau iš dalies kontroliavo bendrovės su eksportu susijusius pardavimus, egzistavo akivaizdi rizika, kad gali būti pažeidimų, susijusių su visoje šalyje taikomu muito mokesčiu, todėl bendrovei nebuvo galima suteikti individualaus statuso. (22) Tyrimas parodė, kad pagrindinė bendrovė Honkonge akivaizdžiai prisidėjo prie susijusio produkto rinkodaros ir eksporto transakcijoms palankesnių sąlygų sudarymo. Tačiau reikėtų pažymėti, kad nepriklausomai nuo to, ar pagrindinė bendrovė pateikė atskirą atsakymą į Komisijos anketą, ar nepateikė, šis faktas negalėjo pakeisti 20 ir 21 konstatuojamosiose dalyse pateiktų išvadų, būtent, kad KLR eksportuotojas nesugebėjo įrodyti, jog yra nepriklausomas nuo valstybės ir turi teisę į individualų statusą. Todėl laikinosios išvados, pateiktos laikinojo sprendimo 32 ir 34 konstatuojamosiose dalyse, patvirtinamos. 3. Eksporto kainos (23) Kinijos eksportuotojai nesutiko su Komisijos metodika, pagal kurią jiems apskaičiuojama jūrinio frachto ir draudimo kaina (toliau – cif kaina) su eksportu susijusiems pardavimams, ir teigė, kad visiems eksporto pardavimams turėjo būti taikytos vienodo dydžio cif kainos, kitaip tariant, arba cif kainos, pateiktos eksportuojančių gamintojų, arba cif kainos, apskaičiuotos Komisijos pagal faktines patvirtintas cif kainas, pateiktas vieno iš pagrindinių importuotojų. (24) Norėdama nustatyti laikinąją dempingo maržą ir tais atvejais, kai transakcijos buvo sudaromos pagal franko laivo denio (toliau – fob) schemą, Komisija apskaičiavo cif kainas pagal faktines patvirtintas cif kainas, pateiktas vieno iš pagrindinių importuotojų. Tačiau tais atvejais, kai pardavimai buvo vykdomi pagal cif schemą, buvo taikomos cif kainos, kurias pateikė susijęs eksportuotojas. Norėdama nustatyti galutinę dempingo maržą ir pateikdama atsakymą į vėliau gautus komentarus, Komisija nagrinėjo šį siūlymą. Buvo nustatyta, kad cif kainos, apie kurias pranešė susijęs eksportuotojas tais atvejais, kai pardavimai buvo vykdomi pagal cif schemą, faktiškai viršijo apskaičiuotas ir į jas reikėtų neatsižvelgti. Dėl tos priežasties ir kadangi nebuvo pateikta įrodymų, kad pirmiau minėto importuotojo faktinės cif kainos yra nepatikimos ar netikslios, Komisija nusprendė, kad reikia jas taikyti visoms Kinijos eksporto transakcijoms, apie kurias pranešama. 4. Palyginimas 4.1. Transporto išlaidos (25) Vienas Kinijos eksportuotojas tvirtino, kad, atsižvelgiant į bendrovės buvimo vietą netoli uosto, fob kainas Jungtinėse Amerikos Valstijose (toliau – JAV), kurios buvo laikomos analogiška šalimi, reikėjo apskaičiuoti pagal pačios bendrovės transporto išlaidas. Kiti du Kinijos eksportuotojai paprašė, kad apskaičiavimai būtų atliekami pagal trečiojo eksportuotojo transporto išlaidų apskaičiuotą vidurkį ir vidaus transporto išlaidas analogiškoje šalyje. (26) Kaštus ir kainas ne rinkos ekonomikos šalyje iškreipia valstybės daroma įtaka, todėl jie nefunkcionuoja kaip normalūs rinkos signalai. Tai taip pat taikytina su transportu susijusioms išlaidoms, todėl labiau buvo remtasi faktinėmis nustatytomis transporto išlaidomis, kurias patyrė gamintojai analogiškoje šalyje, o ne Kinijos eksportuotojo faktinėmis transporto išlaidomis. Argumentas, kad vieno Kinijos gamintojo šios išlaidos buvo patikrintos Komisijos RES tyrimo metu, neturi reikšmės, kadangi šio tyrimo metu nebuvo suteiktas rinkos ekonomikos statusas. Todėl siūlymas naudoti minėtojo eksportuotojo transporto išlaidas turėjo būti atmestas. (27) Komisija toliau tyrė, ar tinkamai buvo atliktas normaliosios vertės ir eksporto kainos pagal fob schemą palyginimas. Buvo atsižvelgta į tai, kad kai kuriais atvejais atstumas tarp gamyklų ir uosto eksportuojančioje šalyje buvo gana didelis. Tam, kad būtų galutinai nustatyta eksporto kaina, buvo nuspręsta vietoj palyginimo remtis produkto pristatymo sąlygomis, kai produktas tampa pirkėjo nuosavybe apmokėjus transporto išlaidas. Buvo atlikti atitinkami eksporto kainos pakeitimai ir, negavus jokios kitos patikimos informacijos šiuo klausimu, kaip pagrindas nustatomai kainai apskaičiuoti buvo panaudota žemiausia faktinė šalies vidaus transporto kaina, egzistuojanti JAV vietinėje rinkoje. 4.2. Gamybos procesas (28) Kinijos eksportuotojai pakartotinai paprašė atlikti pakeitimus dėl gamybos proceso skirtumų. Jie pateikė argumentų, kad minėtam gamybos procesui buvo būdingas mažesnis kapitalo intensyvumas nei gamybos procesui analogiškoje šalyje, kadangi JAV naudojamos sudėtingesnės krosnys. (29) Kalbėdama apie ne rinkos ekonomikos šalies ir atitinkamos analogiškos šalies gamybos procesų skirtumus, Komisija laikosi pozicijos pritarti pakeitimui, susijusiam su santykiniais pranašumais. Tačiau tokios nuolaidos negali būti taikomos pasirinktinai tam tikroms išlaidų dalims, pagal kuriuos gali būti neįmanoma susidaryti bendro reprezentacinio vaizdo. 4.3. Santykiniai pranašumai (30) Kinijos eksportuotojai pakartotinai pateikė savo prašymą dėl pakeitimo, susijusio su santykiniais pranašumais vis-á-vis su analogiška šalimi, kurie susiję su galimybe naudotis žaliavomis. Eksportuotojai pareiškė, kad analogiškoje šalyje nustatyta normalioji vertė kaip tokia neturėjo būti naudojama tam, kad būtų palyginta su eksporto kaina, kadangi KLR turėjo didžiausias anglies atsargas pasaulyje, o tai leido plėtoti produktyvią anglies kasybą, todėl KLR darė poveikį žaliavų kainai, turėjusiai įtakos ir liejyklų kokso kainai. Be to, Kinijos eksportuotojai pareiškė, kad Kinijos gamintojai turėjo gerą galimybę naudotis žaliavomis, kurias suteikė paviršinė anglies kasyba, priešingai nei JAV, kur anglis daugiausia išgaunama po žeme. (31) Komisija išsamiai tyrė, ar Kinijos gamintojai turėjo natūralių santykinių pranašumų, palyginti su JAV gamintojais. Tyrimas parodė, kad, visų pirma, priešingai, nei buvo teigiama, JAV turėjo didžiausias anglies atsargas pasaulyje. Be to, buvo nustatyta, kad JAV intensyviai eksploatavo paviršinę anglies kasybą ir kad paviršinės kasybos apimtys greičiausiai atitiko KLR apimtis. Be to, tyrimas parodė, kad požeminė anglies kasyba taip pat buvo praktikuojama KLR. Apibendrinant buvo nustatyta, kad JAV ir KLR turėjo panašias galimybes naudotis žaliavomis ir kad abi šalys naudojosi tokiais pačiais santykiniais pranašumais. Todėl pakeitimas buvo nepagrįstas. Dėl to Komisija patvirtina laikinąsias išvadas, pateiktas laikinojo sprendimo 51 konstatuojamojoje dalyje, ir pakartotinai patvirtina, kad, laikantis pagrindinio sprendimo, JAV pasirinkimas analogiška šalimi nagrinėjamuoju atveju buvo tinkamiausias ir pagrįstas pasirinkimas. 4.4. Komisinė rinkliava (32) Vienas Kinijos eksportuotojas tvirtino, kad mokama komisinė rinkliava neturėjo būti išskaityta iš eksporto kainos. Reikalavimas buvo priimtas, eksporto kainos buvo atitinkamai pakeistos. 5. Dempingo marža (33) Kaip nurodyta laikinojo sprendimo 58 konstatuojamojoje dalyje, toliau buvo tiriamas Kinijos gamintojų ir eksportuotojų bendradarbiavimo lygis, buvo nustatyta, kad jis sudarė 57,8 % į Bendriją eksportuoto liejyklų kokso bendro kiekio per TL. Reikėtų pažymėti, kad, atsižvelgiant į tai, jog "Eurostat" nepateikė atskirų duomenų apie liejyklų koksą, bendradarbiavimo lygis buvo apskaičiuotas pagal liejyklų kokso kiekį, kurį importavo, kaip buvo pranešta ir patvirtinta, bendradarbiaujantys importuotojai. (34) Apskaičiuodama visoje šalyje vienodą dempingo maržą, Komisija turėjo atsižvelgti į aukštą nebendradarbiavimo lygį, tam, kad nebendradarbiaujančioms šalims nebūtų suteikiamos palankios sąlygos. Šiuo atžvilgiu dempingo marža, kuri atitinka aukščiausią maržą, nustatytą reprezentacinei transakcijai vienos KLR bendradarbiaujančios bendrovės, buvo paskirta nebendradarbiaujantiems gamintojams ir eksportuotojams. Paskui buvo apskaičiuota visoje šalyje vienoda dempingo marža kaip maržos, nustatytos bendradarbiaujantiems gamintojams bei eksportuotojams ir maržos, nustatytos nebendradarbiaujantiems gamintojams ir eksportuotojams, svertinis vidurkis. (35) Galutinai nustatyta visoje šalyje vienoda dempingo marža, išreikšta procentais pagal cif eksporto kainą, kuri netaikoma Bendrijos pasienyje, viršijo 60 % E. BENDRIJOS PRAMONĖ (36) Kadangi nė viena suinteresuota šalis nesikreipė dėl laikinojo Bendrijos pramonės apibrėžimo, laikinojo sprendimo 60–65 konstatuojamosiose dalyse pateiktos išvados patvirtinamos. F. ŽALA 1. Preliminari pastaba (37) Tendencijų, svarbių nustatant žalą, tyrimas apėmė laikotarpį nuo 1995 m. sausio 1 d. iki TL pabaigos. (38) Viena suinteresuota šalis pateikė argumentų, kad dėl 1995 metų, kurie buvo pasirinkti kaip duomenų rinkimo pradžios metai, žalos analizė buvo iškraipyta. Šalis teigė, kad šie metai buvo išskirtinai palankūs Bendrijos pramonei dėl didelės paklausos, o pasirinkus 1994 metus kaip atskaitos tašką būtų paaiškėję, kad Bendrijos pramonės situacija per TL buvo tokio paties lygio kaip 1994 metais, todėl Bendrija nepatyrė nuostolių. (39) Pažymėtina, kad žalos nustatymo tikslas – įvertinti dempingo kainomis importuojamų produktų daromą poveikį Bendrijos pramonės ekonominei situacijai per TL. Tam, kad būtų galima atlikti tokią analizę, pagal informaciją, susijusią su tam tikru skaičiumi metų prieš TL, nustatomos atitinkamų rodiklių tendencijos. Šios analizės tikslas – ne atlikti išsamią analizę, o įvertinti pokyčius per visą laikotarpį tam, kad būtų galima nustatyti, ar Bendrijos pramonės situacija per TL gali būti vertinama kaip nuostolinga. Šiuo atveju, atsižvelgiant į Bendrijos pramonės situaciją per TL, išvados dėl Bendrijos pramonės patirtos žalos prie TL būtų buvę padarytos nepriklausomai nuo to, ar atskaitos tašku būtų pasirinkti 1994 metai ar 1995 metai. 2. Akivaizdus suvartojimas Bendrijoje (40) Kadangi nebuvo gauta naujų kreipimųsi dėl akivaizdaus suvartojimo Bendrijos rinkoje, laikinojo susitarimo 66 ir 67 konstatuojamosiose dalyse pateiktos išvados patvirtinamos. 3. Importuojami produktai, kurių kilmės šalis yra KLR 3.1. Susijusio importo apimtys; rinkos dalis, produkcijos dalis ir susijusio importo kainų kitimas (41) Kadangi nebuvo gauta naujų kreipimųsi dėl dempingo kainomis importuojamų produktų importo apimties ir rinkos dalies, faktai ir išvados, pateiktos laikinojo susitarimo 68–72 konstatuojamosiose dalyse, patvirtinami. 3.2. Kainų sumažinimas (42) Viena suinteresuota šalis pateikė argumentų, kad norint apskaičiuoti kainų sumažinimą pagal sąžiningumo principą Bendrijos pramonės nustatytos kainos turėtų būti palygintos su importuotojo pardavimo kainomis, kurios nustatomos atsižvelgiant į prastesnę šildymo kokybę, kurią lemia nustatytas anglies kiekis, ir pagal investicijas, reikalingas Kinijos liejyklų koksui naudoti. (43) Pažymėtina, kad į šildymo kokybės skirtumus jau buvo deramai atsižvelgta apskaičiuojant kainų sumažinimą (žiūrėkite laikinojo sprendimo 74 konstatuojamąją dalį). Be to, suinteresuotų šalių pateikta informacija rodo, kad specialios paskirties įranga nėra reikalinga tam, kad būtų galima naudoti susijusį produktą arba Bendrijoje pagamintą produktą. Susijęs produktas ir Bendrijos liejyklų koksas gali būti naudojami bet kokiai lykrosnei, net jeigu lydkrosnę reikia modifikuoti naudojant skirtingų rūšių liejyklų koksą, neatsižvelgiant į jo kilmę. Todėl šis reikalavimas nėra svarbus. (44) Teigta, kad Kinijos kainų pakeitimas dėl mažesnio nustatyto anglies kiekio nepakankamai atspindėjo susijusio produkto ir Bendrijos liejyklų kokso fizikinių požymių skirtumus. Todėl buvo pasiūlyta, kad rinkos kaina, susijusi su šiuo skirtumu, turėtų būti nustatoma pagal sandoriuose numatytas nuobaudas už suderintų maksimalių lygių viršijimą pagal kiekvieną iš šių punktų. (45) Suinteresuotų asmenų pateikta informacija rodo, kad liejyklų koksas paprastai parduodamas pagal sandorius, kuriuose abi šalys nustato pelenų kiekio, drėgmės ir lakiosios medžiagos mažiausius bei didžiausius lygius, nustato nuobaudas, kurios bus taikomos, jeigu bus viršyti šie limitai, bei susitaria dėl kainų. Todėl įprasta, kai už skirtingų rūšių liejyklų koksą mokama ta pati kaina, jeigu neviršijami nustatyti limitai. Be to, eksporto kainos, nurodytos Kinijos eksportuojančių gamintojų jų eksporto transakcijose, pagal kurias apskaičiuojamas kainų sumažinimas – tai kainos, kai netaikoma jokia pagal sandorį numatyta nuobauda. Atsižvelgiant į viską, kas buvo pirmiau išdėstyta, nuspręsta, kad netikslinga vertinti susijusių produktų ir Bendrijos liejyklų kokso pelenų kiekio, drėgmės ir (arba) lakiosios medžiagos skirtumų dėl sandoriuose numatytų nuobaudų. (46) Viena suinteresuota šalis teigė, kad, norint palyginti susijusį produktą ir Bendrijos liejyklų koksą pagal tą patį prekybos lygį, reikėtų pakeisti Kinijos importo kainas tam, kad į jas būtų įtrauktos ne tik pardavimų ir finansavimo išlaidos, kurias patiria nesusiję importuotojai, bet ir jų pelno marža. (47) Tam, kad abu produktai būtų palyginti pagal tą patį prekybos lygį, šis prašymas laikomas pagrįstu. Todėl į pakeitimą, padarytą laikinuoju laikotarpiu ir susijusį su pardavimų ir finansavimo išlaidomis, kuriuos patiria importuotojai Bendrijoje, taip pat reikėtų įtraukti pelno maržą, kurią pasiekia nesusiję importuotojai pardavę susijusį produktą. Šis pakeitimas buvo atliktas remiantis pelningumo, apie kurį informavo bendradarbiaujantys nesusiję importuotojai per TL, svertiniu vidurkiu – 7,2 %. (48) Remiantis tuo, kas buvo pirmiau išdėstyta, daroma išvada, kad per TL Kinijos liejyklų koksas buvo parduodamas žemesnėmis kainomis negu Bendrijos pramonės kainos, išreikštos procentais pastarųjų atžvilgiu – 25,7 % žemesnėmis kainomis. 4. Bendrijos pramonės situacija (49) Negavus jokių komentarų, laikinosios išvados dėl atsargų, pardavimų apimties ir rinkos dalies (augimo), investicijų, užimtumo ir produktyvumo patvirtinamos. 4.1. Gamyba, pajėgumas ir produktyvumo mažėjimas (50) Vienas vartotojas pateikė argumentų, kad gamybos apimčių ir pajėgumo panaudojimo sumažėjimas, nurodytas laikinajame sprendime, priklausė ne nuo išaugusios susijusio produkto importo apimties, bet labiau nuo techninių veiksnių. Paremdamas šį teiginį, jis nurodė, kad pagaminto liejyklų kokso kiekis priklausė nuo nustatytos koksavimo trukmės: kuo ilgesnė koksavimo trukmė, tuo didesni liejyklų kokso kiekiai būtų pagaminami, tačiau atitinkamai sumažėtų liejyklų kokso produktyvumo panaudojimas. Be to, jis teigė, kad esant 100 % nominaliam pajėgumui, Bendrijos pramonės faktinės gamybos apimtys gali siekti tik 75 %, kadangi liejyklų kokso gamybos proceso metu susidaro apie 10 % atliekų (toliau – smulkusis koksas) ir mažiausiai 10–15 % kokso, kurio gabaliukų skersmuo yra mažesnis nei 80 mm. Galiausiai jis tvirtino, kad Bendrijos pramonės faktinis pajėgumas per metus sumažėtų iki 1,3–1,5 %, jeigu įrenginiai nebūtų nuolat atnaujinami. (51) Atsižvelgiant į gamybos pajėgumo įvertinimą, nustatyta, kad liejyklų kokso dydis yra susijęs ne tik su koksavimo trukme (kuo trukmė ilgesnė, tuo didesnis liejyklų kokso kiekis gaunamas), bet priklauso ir nuo mišinio sudėties (gamintojo specifinis koksuotų akmens anglių ir skilimą stabdančių medžiagų mišinys) bei krosnies temperatūros (aukštesnėje temperatūroje koksavimo procesas yra trumpesnis) gamybos proceso metu. Be to, Bendrijos pramonės pajėgumo įvertinimas buvo atliktas pagal vienodą formulę, kuri apima didžiausias anglies kokso sąnaudas vienai krosniai, darbo dienų per metus skaičių (365), pakrovimų (krosnių iškrovimų) per dieną skaičių, anglies kokso lakiosios medžiagos, kuri virsta kokso dujomis karbonizacijos proceso metu, kiekius ir dydžių kiekius. Kalbant apie nuolatinį įrenginių atnaujinimą, tai – kasmetinių Bendrijos pramonės investicijų priežastis, kaip nurodyta laikinojo sprendimo 91 konstatuojamojoje dalyje. Atsižvelgiant į tai, kas buvo pirmiau nurodyta, tvirtinimas, kad gamybos apimčių ir pajėgumo panaudojimo sumažėjimas nepriklauso nuo dempingo kainomis importuojamų produktų daromos įtakos, turėtų būti atmestas, laikinojo sprendimo 78–81 konstatuojamosiose dalyse pateiktos išvados patvirtinamos. 4.2. Pardavimų kainos ir veiksniai, darantys įtaką pardavimo kainoms, įskaitant darbo užmokestį (52) Atsižvelgiant į vieneto kainų ir išlaidų svertinio vidurkio kitimą, galima būtų skirti du etapus: vieną – nuo 1995 metų iki 1997 metų, kitą – nuo 1997 metų ir per TL. Pirmuoju etapu Bendrijos pramonės kainos išaugo 6 %, tai sutapo su žaliavų kainų kilimu. Antruoju etapu Bendrijos pramonės kainos krito daugiau nei žaliavų kainos, tačiau jos vieneto išlaidos išaugo dėl produktyvumo panaudojimo sumažėjimo. Tokiomis aplinkybėmis buvo sustabdytas Bendrijos pramonės kainų kilimas iki lygio, kuris buvo pakankamas išlaidoms nuo 1997 metų ir per TL padengti. (53) Kalbant apie gamybos išlaidas, jos buvo suskirstytos į du etapus. Nuo 1995 metų iki 1997 metų, nepaisant to, kad išlaidos padidėjo (daugiausia žaliavų), šias gamybos išlaidas buvo galima priskaičiuoti prie pardavimo kainų, todėl Bendrijos pramonė buvo pelninga. Tačiau nuo 1997 metų ir per TL Bendrijos pramonės produktyvumas sumažėjo, todėl nustatytas išlaidas, kurios tokioje pramonėje apima visas išlaidas, išskyrus žaliavų, reikėjo paskirstyti atsižvelgiant į mažėjančias gamybos apimtis taip, kad padidėtų vieneto išlaidos. Be to, sumažėjo Bendrijos pramonės pardavimo apimtys ir kainos. Dėl padidėjusių išlaidų ir sumažėjusių pardavimo apimčių (-8 %) bei kainų (-7 %) bendro poveikio Bendrijos pramonė patyrė nuostolių, kurie per TL siekė 5,5 % (54) Visų pirma atsižvelgiant į darbo išlaidas, nepaisant to, kad nuo 1997 metų ir per TL jos apskritai mažėjo, darbo vieneto išlaidos padidėjo sumažėjus gaminamų vienetų skaičiui. 4.3. Pelningumas, grynųjų pinigų srautas, įplaukos iš investicijų ir gebėjimas pritraukti kapitalą (55) Pažymėtina, kad laikinojo susitarimo 89 konstatuojamojoje dalyje pateiktos išvados dėl Bendrijos pramonės pelningumo buvo svarstytos siekiant atsižvelgti į apskaičiavimo klaidą, atsiradusią laikinuoju etapu. Bendrijos pramonės pelningumas taip pat buvo nagrinėjamas dviem pirmiau minėtais etapais: nuo 1995 metų iki 1997 metų pelningumo rezultatai buvo teigiami (9,4 % 1995 metais, 14,1 % 1996 metais, 8,1 % 1997 metais), tačiau 1998 metais pelningumas sumažėjo iki 1,3 %, o vėliau buvo patirta nuostolių, jie siekė 5,5 % per TL. (56) Grynųjų pinigų srautas kito taip: 1995 metais jo indeksas buvo 100, 1996 metais pakito iki indekso 141, 1997 metais – iki indekso 96, 1998 metais – iki indekso 33, o per TL – iki indekso 16. Ši tendencija rodo, kad Bendrijos pramonės situacija, susijusi su grynųjų pinigų srautu, kritiškai pablogėjo nuo 1997 metų ir per TL. (57) Kalbant apie įplaukas iš investicijų ir gebėjimą pritraukti kapitalą, nuo 1995 metų iki 1997 metų pelnas neatskaičiavus mokesčių, kurį gavo Bendrijos pramonė, buvo pakankamas, kad būtų galima padengti investicijas į naują turtą. Tačiau 1998 metais ir per TL gautas pelnas negalėjo padengti investicijų į naują turtą. 4.4. Faktinės dempingo maržos dydis (58) Kalbant apie faktinės dempingo maržos dydžio poveikį Bendrijos pramonei, negalima šio poveikio laikyti nereikšmingu turint galvoje prekių, importuojamų iš KLR, apimtis ir kainas. 5. Išvada dėl žalos (59) Remiantis faktais ir aplinkybėmis, išdėstytais 50–58 konstatuojamosiose dalyse, galima daryti aiškią išvadą, kad Bendrijos pramonės situacija per TL buvo nuostolinga. Visų pirma, Bendrijos pramonė patyrė nuostolių, kai sumažėjo jos pardavimo apimtys ir pardavimo kainos, tuo pat metu, sumažėjus produktyvumui, išaugo vieneto išlaidos. Laikinosios išvados, pateiktos laikinojo sprendimo 98 konstatuojamojoje dalyje, dėl materialinės žalos, kurią patyrė Bendrijos pramonė, patvirtinamos. G. PRIEŽASTYS (60) Laikinajame sprendime buvo padaryta išvada, kad gauta akivaizdžių įrodymų, jog tarp dempingo kainomis importuojamų Kinijos produktų ir nustatytos materialinės žalos egzistuoja priežastinis ryšys. Nustatyta, kad nagrinėjamu laikotarpiu importuojamų Kinijos produktų apimtis išaugo 63 %, jų užimama rinkos dalis išaugo nuo 17,3 % 1995 metais iki 27,9 % per TL, nors suvartojimas nesikeitė. Importuojamų Kinijos produktų užimamos rinkos dalies padidėjimas atitiko tokį pat Bendrijos pramonės užimamos rinkos dalies sumažėjimą. Be to, iš Kinijos importuojami produktai buvo parduodami gerokai mažesnėmis kainomis nei Bendrijos pramonės produktai per TL (25,7 %). Išaugęs Kinijos produktų importas sutapo su Bendrijos pramonės pardavimo apimčių ir produktyvumo sumažėjimu, tai lėmė vieneto išlaidų didėjimą, dėl to vėliau Bendrijos pramonė patyrė žymių nuostolių per TL (-5,5 %). (61) Keletas suinteresuotų šalių teigė, kad Bendrijos pramonės kainų ir išlaidų kitimui darė poveikį ne Kinijos importuojami produktai, o žaliavų, akmens anglies kokso kainos. Vienas vartotojas teigė, kad iš JAV importuojamo akmens anglies kokso kaina ypač smarkiai išaugo per tam tikrą laikotarpį iš esmės todėl, kad pakilo JAV dolerio vertė, o to negalėjo kompensuoti sumažėjusios frachto išlaidos. Tačiau nebuvo pateikta tai patvirtinančių įrodymų. (62) Atsižvelgiant į akmens anglies kokso kainas, kaip nurodyta laikinojo sprendimo 119 konstatuojamojoje dalyje, nuo 1995 metų iki 1997 metų išaugo žaliavų kainos, po to nuo 1997 metų ir per TL jos sumažėjo. Nors nagrinėjamu laikotarpiu ekiu ir euro vertė JAV dolerio atžvilgiu krito, buvo nustatyta, kad sumažėjo JAV akmens anglies kokso fob kainos ir Atlanto vandenyno frachto kainos, kompensuodamos JAV dolerio vertės kritimo 1997 metais padarinius. (63) Be to, Bendrijos liejyklų kokso pardavimo kainos nuo 1997 metų ir per TL sumažėjo labiau nei žaliavų vieneto kaina. Tuo remiantis, išvada, pateikta laikinojo sprendimo 120 konstatuojamojoje dalyje, kad Bendrijos pramonės pardavimo kainos krito greičiau nei žaliavų kainos, patvirtinama. (64) Vienas eksportuojantis gamintojas taip pat pateikė argumentų, kad Kinijos importuojami produktai negalėjo padaryti žalos Bendrijos pramonei, nes nuo 1995 metų iki 1996 metų Bendrijos pramonės pelningumas išaugo, o Kinijos importo kainos tuo pačiu laikotarpiu buvo mažiausios. (65) Šiuo atveju pirmiausia pažymėtina, kad turėtų būti nustatytas priežastinis ryšys tarp dempingo kainomis importuojamų produktų ir situacijos Bendrijos pramonėje per TL. Be to, buvo nustatyta, kad Kinijos importo kainų kitimas nuo 1995 metų iki 1997 metų buvo susijęs su padidėjusiu susijusio produkto kokybės stabilumu. Galiausiai buvo nustatyta, kad per TL Kinijos kainos krito ir buvo gerokai mažesnės už Bendrijos pramonės kainas, dėl to per TL pastebimai išaugo Kinijos importuojamų produktų apimtis. (66) Apibendrinant ir atsižvelgiant į tai, kad nebuvo nustatyta jokių kitų galimų žalos veiksnių bei nepateikta jokių papildomų argumentų dėl priežastinio ryšio tarp dempingo kainomis parduodamų produktų, kurių kilmės šalis – KLR, ir materialinės žalos, laikinosios išvados dėl žalos priežasčių, pateiktos laikinojo sprendimo 99–127 konstatuojamosiose dalyse, patvirtinamos. H. BENDRIJOS INTERESAS 1. Preliminarios pastabos (67) Pagal laikinojo sprendimo 128–184 konstatuojamąsias dalis reikėtų priminti, kad buvo įvertinti įvairūs interesai, įskaitant Bendrijos pramonės, importuotojų ir pramoninės produkcijos vartotojų interesus. Komisija laikinai padarė išvadą, kad nebuvo pateikta pagrįstų priežasčių, kad nebūtų įvestos antidempingo priemonės dempingo kainomis importuojamiems produktams, kurių kilmės šalis KLR. 2. Priemonių poveikis Bendrijos pramonei (68) Kadangi nė viena šalis nepateikė naujų faktų ar argumentų dėl antidempingo priemonių poveikio Bendrijos pramonei, išvados, pateiktos laikinojo sprendimo 135–145 konstatuojamosiose dalyse, patvirtinamos. 3. Priemonių poveikis importuotojams ir prekybininkams (69) Vienas importuotojas pateikė argumentų, kad importuotojų ir prekybininkų interesai buvo netinkamai įvertinti. Visų pirma, jis tvirtino, kad, nepaisant to, jog susijęs produktas sudarė tik mažą importuotojų ir prekybininkų visos veiklos dalį, jis darė žymų teigiamą poveikį jų bendroms išlaidoms bei apyvartai dėl masinės gamybos ekonominių pranašumų, susijusių su skirtingų rūšių anglies produktų, įskaitant liejyklų koksą, didesnių kiekių importavimu. Jis taip pat teigė, kad nėra adekvačių alternatyvių Kinijos liejyklų kokso tiekimo šaltinių. (70) Pirmiausia pažymėtina, kad bet koks masinės gamybos ekonominis pranašumas, siejamas su susijusio produkto importu, – tai Kinijos eksportuojančių gamintojų taikomo dempingo rezultatas. Be to, nedidelis procentas (mažiau nei 2,5 % visos apyvartos) viso akmens anglies verslo, kuriam buvo pritaikytos antidempingo priemonės dėl liejyklų kokso, paneigia galimybę, kad daugumai masinės gamybos ekonominių pranašumų kiltų rimtas pavojus. (71) Kalbant apie alternatyvius tiekimo šaltinius, reikėtų priminti, kad antidempingo priemonių taikymo tikslas – ne užkirsti kelią susijusiam produktui importuoti į Bendriją, bet pašalinti žalingo dempingo išbalansuojantį poveikį prekybai bei atkurti efektyvią konkurenciją. Be to, mažai tikėtina, kad importuotojai ir prekybininkai atsisakytų importuoti iš KLR, atsižvelgiant į investicijas KLR ir susijusio produkto kokybę. Pagaliau importuotojai ir prekybininkai taip pat prekiauja liejyklų koksu, pagamintu Bendrijos pramonės. (72) Dėl tos priežasties išvados, pateiktos laikinojo sprendimo 146–151 konstatuojamosiose dalyse, dėl galimo antidempingo priemonių poveikio importuotojams ir prekybininkams patvirtinamos. 4. Priemonių poveikis vartotojams 4.1. Preliminarios pastabos (73) Laikinuoju tyrimų etapu buvo išnagrinėtas antidempingo priemonių taikymo ir netaikymo galimas poveikis, remiantis bendradarbiaujančių vartotojų pateikta patikima informacija, įskaitant stambiausią akmens vatos gamintoją ir keletą liejyklų. (74) Tam tikri vartotojai pateikė argumentų, kad duomenys, naudojami nagrinėjant antidempingo muitų poveikį liejyklų pramonei, nebuvo reprezentaciniai. Tolesnis tyrimas dėl priemonių taikymo vartotojams poveikio buvo atliktas remiantis papildoma informacija, kurią pateikė šie vartotojai: akmens vatos gamintojai: - "Partek Paroc Oy", Helsinkis, Suomija, liejyklos: - "CFFC-Pamco Industries SA", Paryžius, Prancūzija, - "Chamberlin & Hill plc", Volsalas, DB, - "Cradley Castings Ltd", Kradlis, DB, - "Darcast Components Ltd", Smetvikas, DB, - "Eisengeiβerei Kronach Karl Sperber GmbH", Kronakas, Vokietija - "FASS SA", Sankeras, Prancūzija, - "Fonderia de Montorso Spa", Visenca, Italija, - "Fonderies franco-belges SA", Mervilis, Prancūzija, - "Fucoli SA", Koimbra, Portugalija, - "Godin SA", Guise, Prancūzija, - "Guss Komponenten GmbH", Tirolio Holas, Austrija, - "Jones and Champbell Ltd", Larbertas, DB, - "Piret SA", Gilis, Belgija, - "Römheld & Moelle GmbH", Maincas, Vokietija, - "Sachs Gieβerei GmbH", Kicingenas, Vokietija, - "Tiroler Röhren- und Metallwerke AG",Tirolio Holas, Austrija, - "V. Luzuriaga-Tafalla SA", Tafala, Ispanija, švino lydykla: - "Tudor SA", Madridas, Ispanija. 4.2. Akmens vatos gamintojai (75) Galutinės išvados dėl antidempingo priemonių poveikio akmens vatos gamintojams paremtos informacija, kurią pateikė "Rockwool International A/S", Kopenhaga, Danija, keturių antrinių įmonių vardu, kaip nurodyta laikinojo sprendimo 132 konstatuojamojoje dalyje, ir "Partek Paroc Oy", Helsinkis, Suomija. (76) Nustatyta, kad liejyklų koksas sudaro 2,8 % visų produkcijos išlaidų, priskiriamų akmens vatos gamintojams, kurių pelningumas išaugo nuo 6,5 % 1997 metais iki 7,9 % 1998 metais. (77) Buvo teigiama, kad priešingai, nei nurodyta laikinosiose išvadose, Bendrijos pramonė greičiausiai galėjo padidinti savo kainas visiškai įvedus antidempingo muitą. (78) Suinteresuotų šalių pateikta informacija rodo, kad Bendrijos gamintojų kainos daugiausia liko to paties lygio per TL, kadangi derybos dėl kainos, kaip įprasta, kasmet vedamos metų pabaigoje. Derybose dėl 2001 metų aptariamas kainų augimas. Šis augimas iš dalies gali būti susijęs su antidempingo priemonių įvedimu, tačiau taip pat su Bendrijos pramonės kainų padidėjimu. Lauktoji nauda Bendrijos pramonei, susijusi su antidempingo priemonių įvedimu, greičiausiai gali pasireikšti produkcijos ir pardavimo didėjimu, dėl to sumažės vieneto išlaidos, leisiančios Bendrijos pramonei susigrąžinti pelningumą. (79) Bet kuriuo atveju, netgi darant prielaidą, kad Bendrijos pramonė padidina savo kainas visiškai įvedus muitą, akmens vatos gamintojų išlaidos hipotetiškai maksimaliai padidėtų maždaug 1 % Jeigu taip nutiktų ir darant prielaidą, kad visos kitos išlaidų dalys lieka vienodos, akmens vatos gamintojų išlaidų padidėjimas, įvedus antidempingo priemones, kaip nurodyta pirmiau, pareikalautų mažiau nei 1 % maksimalaus kainų padidinimo tam, kad būtų išlaikytas tas pats pelningumo lygis. (80) Buvo pakartotinai pranešta, kad akmens vatos gamintojai bus priversti perkelti į kitą vietą gamybos įrenginius tam, kad išvengtų pelningumo sumažėjimo, jei būtų įvestos antidempingo priemonės, kadangi dėl to padidėjusių išlaidų negalima perkelti galutiniams pirkėjams. (81) Pažymėtina, kad akmens vatos rinkoje svarbiausia, kad gamintojai būtų kuo arčiau prie savo pramoninės produkcijos vartotojų ir gamyba būtų lanksti tam, kad patenkintų paklausą ir suteiktų reikalingas paslaugas. Atsižvelgiant į pirmiau pateiktas išvadas 79 konstatuojamojoje dalyje dėl antidempingo priemonių galimo poveikio ir akmens vatos rinkos ypatumų, manoma, kad greičiausiai dėl tokio liejyklų kokso kainos pakilimo nereikės perkelti gamybos už Bendrijos ribų. (82) Atsižvelgiant į tai, kas buvo pirmiau išdėstyta, išvados, pateiktos laikinojo sprendimo 153–166 konstatuojamosiose dalyse, kad antidempingo priemonių nustatymas Kinijos liejyklų koksui neturėtų daryti pastebimo poveikio akmens vatos gamintojų ekonominei situacijai, patvirtinamos. 4.3. Liejyklos (83) Laikinojo sprendimo 175 konstatuojamojoje dalyje Komisija nurodė, kad ji toliau domėsis liejyklų pelningumo klausimu galutiniu etapu remdamasi papildoma informacija, pateikta suinteresuotų šalių po to, kai buvo paskelbtos laikinosios išvados. (84) Išvados, toliau nurodytos 88 ir 89 konstatuojamosiose dalyse, paremtos visais turimais patikimais duomenimis, kuriuos pateikė 22 įvairaus dydžio liejyklos apie apyvartą, užimtumą ir pelningumą. Jos įsikūrusios aštuoniose valstybėse narėse (Didžiojoje Britanijoje, Belgijoje, Austrijoje, Portugalijoje, Vokietijoje, Prancūzijoje, Italijoje ir Ispanijoje) ir gaminą įvairų asortimentą liejinių pagrindinėms galutinių vartotojų grupėms, tokioms kaip automobilių pramonė (pvz., variklių blokai ir vairavimo mechanizmai su stiprintuvais), mašinų pramonė (pvz., siurbliai ir oro pūstuvai), statybos pramonė (pvz., vandens perdavimo ir drenažo sistemos). Atsižvelgiant į tai, kas buvo pirmiau išdėstyta, laikoma, kad šių bendrovių pateikti duomenys pakankamai gerai atspindi liejyklų situaciją. (85) Europos liejyklų asociacijų komitetas (CAEF) pateikė argumentų, kad laikinuoju etapu į liejyklų interesus nebuvo tinkamai atsižvelgta. Visų pirma, jis tvirtino, kad liejyklos, kurios bendradarbiavo laikinuoju etapu ir kurių duomenys buvo panaudoti šiai analizei, gamino daugiausia aukštos pridėtinės vertės produktus, kurių pelno maržos buvo gerokai aukštesnės už pramonėje nustatytą vidurkį, todėl pateikti duomenys neatspindėjo šios pramonės situacijos. CAEF, patvirtindamas savo argumentus, pateikė informaciją apie keleto individualių liejyklų pelningumą bei skaičiavimus, kuriuos atliko nacionalinės liejyklų asociacijos, ir pareikalavo, kad šie duomenys turėtų būti naudojami įvertinant antidempingo priemonių poveikį visam liejyklų sektoriui, o į duomenis, kuriuos pateikė individualios bendrovės, neturėtų būti atsižvelgta. (86) Šiuo atveju pažymėtina, kad nacionalinių liejyklų asociacijų pateikti duomenys yra paremti skaičiavimais ir (arba) taip pat susiję su liejyklomis, kurios nenaudoja liejyklų kokso. Be to, duomenys, naudojami antidempingo priemonių poveikiui liejykloms nustatyti – tai skirtingo dydžio kelių valstybių narių liejyklų, gaminančių liejinius skirtingiems galutiniams vartotojams, duomenys. Be to, šių bendrovių pateikti duomenys buvo tinkamai pagrįsti audito ataskaitomis. Atsižvelgiant į tai, kas buvo pirmiau išdėstyta, nėra pagrindo neatsižvelgti į bendradarbiaujančių liejyklų pateiktus duomenis ir vietoj jų naudoti informaciją, kurią pateikė nacionalinės liejyklų asociacijos. (87) CAEF pakartotinai pateikė savo argumentus, kad įvedus antidempingo priemones, išaugs liejyklų išlaidos. Dėl taip padidėjusių išlaidų, kurių liejyklos negali perkelti pirkėjams, sumažėtų pelnas, kurį reikėtų kompensuoti mažinant darbo jėgos išteklius, o pastarieji yra daug svarbesni nei Bendrijos liejyklų kokso pramonės išlaidos. Komitetas taip pat nurodė, kad bet koks liejyklų kokso kainos padidėjimas darytų poveikį liejyklų konkurencingumui. (88) Kadangi buvo nustatyta, kad liejyklų koksas sudaro 1,8 % liejyklų produkcijos bendrųjų išlaidų, įvedus antidempingo muitą liejyklų išlaidos maksimaliai hipotetiškai gali išaugti mažiau nei 0,8 %. Tokios išlaidos buvo apskaičiuotos netgi padarius prielaidą, kad importuotojai visiškai perleidžia muito mokestį Bendrijos pramonei ir kad pastaroji padidina savo kainas visu muito dydžiu. (89) Mažai tikėtina, kad apskaičiuotas liejyklų gamybos išlaidų padidėjimas toliau keltų pavojų liejyklų pelningumui. Norint įvertinti tokį poveikį išlaidoms, reikėtų nurodyti, kad nuo 1997 metų iki 1998 metų vidutinė kaina už toną liejinių padidėjo 4 %. Kadangi liejyklų produkcijos išlaidos nesikeitė, liejyklų pelningumo svertinis vidurkis išaugo nuo 4,4 % 1997 metais iki 7,4 % 1998 metais. Be to, reikia atkreipti dėmesį į tai, kad liejyklos turi prisitaikyti prie to, kad kinta jų išlaidų pagrindinės pozicijos, tokios kaip metalo laužo kainos, būtent luitinio ketaus gamybos procese naudojamos pagrindinės žaliavos, taip pat ir prie valiutų kursų svyravimų. Todėl antidempingo priemonių neigiamas poveikis liejyklų gamybos išlaidoms, pelningumui, konkurencingumui ar užimtumui darbo sektoriuje greičiausia bus labai nedidelis arba jo iš viso nebus. (90) Ši tolesnė analizė parodė, kad Komisijos padarytos išvados, pateiktos laikinojo sprendimo 176 konstatuojamojoje dalyje, kad įvestos antidempingo priemonės greičiausiai neturės pastebimo poveikio Bendrijos liejyklų ekonominei padėčiai, patvirtinamos. 4.4. Cinko ar švino lydyklos (91) Buvo gautas atsiliepimas iš vienos bendrovės, naudojančios liejyklų koksą švino ir švino lydinių, naudojamų jos baterijų gamykloje, uždarame gamybos procese. Kadangi šio gamintojo švino lydymo procesas yra izoliuotas, buvo neįmanoma nustatyti išlaidų, kainų ir pelningumo rodiklių, susijusių su švino lydymo veikla. Todėl į šios bendrovės pateiktus duomenis nebuvo atsižvelgta vertinant, kokį poveikį turės antidempingo priemonių įvedimas. 5. Kiti argumentai, susiję su Bendrijos interesu (92) Vartotojai pateikė argumentų, kad bet koks esamos produkcijos tiekimo struktūros pakeitimas gali baigtis bendru tiekiamos produkcijos trūkumu, kadangi Bendrijos pramonė neišgali aprūpinti visos Bendrijos rinkos. Buvo teigiama, kad laikinųjų antidempingo priemonių įvedimas jau sukėlė tiekiamos produkcijos stygių Bendrijos rinkoje ir paskatino kainų didėjimą, o tai neigiamai paveikė Bendrijos vartotojus. (93) Visų pirma, reikėtų atsiminti, kad neįvedus antidempingo priemonių, Bendrijos pramonės situacija gali dar labiau pablogėti, o dėl to reikėtų vidutiniam ar ilgesniam laikotarpiui uždaryti bendroves, kaip nurodyta laikinojo sprendimo 177–180 konstatuojamosiose dalyse. Ši išvada buvo padaryta ypač atsižvelgiant į tai, kad Bendrijos pramonė nagrinėjamuoju laikotarpiu prarado rinkos dalį, jos pelningumas sumažėjo. Ši situacija baigtųsi tuo, kad būtų apriboti tiekimo šaltiniai, o dėl to susidarytų tiekiamos produkcijos trūkumas, taip pat sumažėtų konkurencijos efektyvumas Bendrijos rinkoje. (94) Antra, mažai tikėtina, kad iš KLR importuojami produktai išnyks iš Bendrijos rinkos dėl antidempingo priemonių įvedimo. Prie šios išvados buvo prieita visų pirma atsižvelgiant į Bendrijos importuotojų ir prekybininkų investicijas, jau esamus produkcijos tiekimo kanalus KLR, susijusio produkto kokybę bei tą faktą, kad Bendrijos pramonė neišgali aprūpinti visos Bendrijos rinkos. (95) Be to, Komisijos turima informacija rodo, kad, inicijavus antidempingo procesą ir prieš nustatant laikinąsias priemones, susidarė tam tikras Kinijos liejyklų kokso trūkumas, kuris nebuvo susijęs su antidempingo procesu. Iš tiesų pagal šią informaciją Kinijos liejyklų kokso apribotas tiekimas buvo susijęs su tuo, kad trūko drezinų liejyklų koksui transportuoti iš Kinijos gilumos į uostus bei akmens anglies kokso stygiumi KLR, dėl ko šiek tiek pakilo kainos. Sumažėjusios gamybos apimtys ar netgi Bendrijos pramonės sunykimas tokiomis aplinkybėmis tik dar akivaizdžiau rodytų, kad Bendrijos rinka priklauso nuo Kinijos liejyklų kokso. 6. Išvada dėl Bendrijos intereso (96) Atidžiai išnagrinėjus visus pateiktus argumentus, nuspręsta, kad nėra įtikinamų priežasčių neįvesti antidempingo priemonių esamu atveju. Todėl išvados, pateiktos laikinojo sprendimo 128–184 konstatuojamosiose dalyse, patvirtinamos. I. GALUTINAI NUSTATYTOS ANTIDEMPINGO PRIEMONĖS (97) Atsižvelgiant į išvadas dėl dempingo, žalos, priežasčių ir Bendrijos intereso, manoma, kad reikėtų galutinai įvesti antidempingo priemones tam, kad būtų užkirstas kelias tolesnei žalai, kurią Bendrijai daro dempingo kainomis importuojami produktai, kurių kilmės šalis KLR. 1. Žalos eliminavimo lygis (98) Laikinajame sprendime ir tam, kad būtų nustatyta muito norma, buvo atsižvelgta į nustatytą dempingo maržą ir muito mokestį, reikalingą atlyginti žalai, kurią padarė dempingo kainomis importuojami produktai. Todėl buvo laikinai nuspręsta, kad, norint atlyginti tokią žalą, Kinijos importuojamų produktų kainas reikia padidinti iki tokio lygio, kad nebūtų patiriama nuostolių. Ši nenuostolinga kaina buvo nustatyta palyginus dempingo kainomis importuojamų produktų kainas ir Bendrijos pramonės nenuostolingą kainą. Pastaroji buvo apskaičiuota pridedant prie Bendrijos pramonės vidutinių pardavimo kainų per TL susidariusį pelno trūkumą ir pagrįstą pelno maržą. 9,6 % pelno marža pardavimams neatskaičiavus mokesčių atrodė tinkama atsižvelgiant į tai, kokią sumą Bendrijos pramonė galėtų realiai tikėtis gauti, jei nebūtų dempingo. (99) Kai kurios suinteresuotos šalys pareiškė abejonių dėl taikomos pelno maržos pagrįstumo ir ją pateisinančių aplinkybių. Jie tvirtino, kad 1996 metais Bendrijos pramonės pasiekta pelno marža buvo išimtinė ir kad labiau pagrįsta pelno marža būtų ta, kuri buvo pasiekta 1995 metais arba 1997 metais. (100) Žalos eliminavimo lygio nustatymas buvo dar kartą išnagrinėtas atsižvelgiant į persvarstytas išvadas dėl pelningumo. Buvo nustatyta, kad 10,5 % pelno marža pardavimo atžvilgiu būtų atitikusi tą pelningumo lygį, kurį būtų galėjusi pasiekti Bendrijos pramonė, jeigu produktai nebūtų buvę importuojami dempingo kainomis. Tai buvo pelno maržos svertinis vidurkis, kurį Bendrijos pramonė pasiekė per 1995 ir 1997 metų laikotarpį prieš padidėjant Kinijos importuojamų produktų skverbčiai į rinką. (101) Kinijos importuojamų produktų kainos, pakeistos apskaičiuojant kainų sumažinimą, per TL buvo palygintos su Bendrijos pramonei nenuostolingų kainų svertiniu vidurkiu. Gautas skirtumas vėliau buvo išreikštas procentais pagal bendrą cif importo vertę. Tam, kad būtų apskaičiuotas žalos dydis šalies mastu, buvo atsižvelgta į žemą bendradarbiavimo lygį, taikyta ta pati metodika, kuri buvo aprašyta 34 konstatuojamojoje dalyje. Galutinai nustatytas žalos dydis šalies mastu siekė 43,6 %. 2. Galutinės priemonės forma ir lygis (102) Kadangi žalos dydis yra mažesnis už nustatytą dempingo maržą, galutinis muitas turėtų būti nustatytas pagal žalos dydį, kuris siekė 43,6 %. (103) Norint užtikrinti priemonių efektyvumą ir neskatinti papildomos antidempingo priemonės įvedimo mažinant eksporto kainas, buvo nustatyta, kad muitas turi būti įvestas kaip konkreti suma už toną. Ši suma susidaro įvertinus žalos dydį pagal eksporto kainas, pagal kurias apskaičiuojamas žalos eliminavimo lygis per TL. Tuo remiantis nustatomas 32,6 eurų už toną muitas. (104) Įvedus laikinąsias antidempingo priemones, kai kurie Kinijos importuotojai, bendradarbiavę atliekant tyrimą, pasiūlė, kad prisiims įsipareigojimus, kaip apibrėžta pagrindinio sprendimo 8 straipsnio 1 dalyje. Tačiau šių įsipareigojimų nebuvo galima priimti, kadangi jų tinkamai negarantavo Kinijos valdžios institucijos, kad būtų galima vykdyti reikalingą stebėseną. Esant tokioms aplinkybėms, turėtų būti įvestas specifinis muitas pagal tiksliai nustatytą žalos dydį. Tačiau pažymėtina, kad priemonę būtų galima keisti, jeigu aplinkybės kada nors pasikeistų taip, kad būtų įvykdyti reikalavimai dėl tinkamų įsipareigojimų. J. LAIKINOJO MUITO RINKIMAS (105) Atsižvelgiant į išaiškinimą dėl laikinųjų priemonių taikymo produktams srities, visi importuojami produktai turėtų būti galutinai apmokestinami laikinojo antidempingo muito sumomis, išskyrus atvejus, kai akmens anglies koksas, kurio gabaliukų skersmuo yra didesnis nei 80 mm, buvo deklaruotas kaip importuojamas produktas kartu su mažesnio dydžio gabalėlių akmens anglies koksu. Tokiu atveju importuojamam produktui neturėtų būti taikomas laikinojo antidempingo muitas, PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ: 1 straipsnis 1. Galutinis antidempingo muitas įvedamas importuojamam akmens anglies koksui, kurio gabaliukų didžiausias skersmuo yra didesnis nei 80 mm, atitinkančiam KN kodą ex27040019 (IBT kodas 2704001910) ir kilusiam iš Kinijos Liaudies Respublikos, išskyrus atvejus, nurodytus šio straipsnio 3 dalyje. 2. Antidempingo muito dydis yra lygus nustatytai 32,6 eurų sumai už grynojo sauso svorio toną. 3. Tais atvejais, kai prekės, kurios buvo deklaruotos išleidimui laisvai cirkuliuoti, yra kokso mišinys kartu su mažesnio skersmens gabalėlių akmens anglies koksu, kaip aprašyta straipsnio 1 dalyje, kokso kiekis, kuriam taikytinas straipsnio 2 dalyje nurodytas antidempingo muitas, nustatomas pagal Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92 straipsnius nuo 68 iki 70 [5]. Tačiau antidempingo muitas netaikomas tokiam kokso gabalėlių mišiniui, kai nustatoma, kad kokso gabalėlių, sudarančių tą dalį prekių, kurios buvo deklaruotos išleidimui laisvai cirkuliuoti, didžiausias skersmuo neviršija 100 mm. 4. Taikomos galiojančios nuostatos dėl muito mokesčių, jeigu nenurodyta kitaip. 5. Tais atvejais, kai prekėms buvo padaryta žala prieš jų išleidimą laisvai cirkuliuoti, dėl to sumokėta ar nustatyta faktinė kaina proporcingai paskirstoma tam, kad būtų nustatyta prekės muitinės vertė pagal Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2454/93 145 straipsnį [6], antidempingo muito dydis, skaičiuojamas pagal pirmiau nurodytus dydžius, sumažinamas tiek procentų, kad atitiktų proporcingai paskirstytą sumokėtą ar nustatytą faktinę kainą. 2 straipsnis Sumos, nustatytos įvedus laikinąjį antidempingo muitą, nustatytą Sprendimu Nr. 1238/2000/EAPB, galutinai surenkamos pagal muito tarifą, galutinai nustatytą importuojamam akmens anglies koksui, kurio gabaliukų skersmuo yra didesnis nei 80 mm ir kurio kilmės šalis Kinijos Liaudies Respublika. Atleidžiama nuo nustatytų sumų, kurios viršija galutinai nustatytą antidempingo muito tarifą, mokėjimo. Tais atvejais, kai akmens anglies koksas, kurio gabaliukų skersmuo yra didesnis nei 80 mm, buvo deklaruotas kaip importuojamas produktas kartu su mažesnio dydžio gabalėlių akmens anglies koksu, atleidžiama nuo sumų, nustatytų įvedus laikinąjį antidempingo muitą, mokėjimo. 3 straipsnis Šis sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje. Šis sprendimas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse. Priimta Briuselyje, 2000 m. gruodžio 14 d. Komisijos vardu Pascal Lamy Komisijos narys [1] OL L 308, 1996 11 29, p. 11. [2] OL L 122, 1999 5 12, p. 35. [3] OL L 141, 2000 6 15, p. 9. [4] Komisija nustatė, kad sąvoka "cinko švinas", pavartota laikinajame sprendime, yra kanceliarinė klaida ir turėtų būti ištaisyta į "cinkas ir švinas". [5] OL L 302, 1992 10 19, p. 1. [6] OL L 253, 1993 10 11, p. 40. --------------------------------------------------