LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 179/1

KOMISIJOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 1071/2005

2005 m. liepos 1 d.

nustatantis išsamias Tarybos reglamento (EB) Nr. 2826/2000 dėl žemės ūkio produktams skirtų informavimo ir skatinimo veiksmų vidaus rinkoje taikymo taisykles

EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,

atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,

atsižvelgdama į 2000 m. gruodžio 19 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2826/2000 dėl žemės ūkio produktams skirtų informavimo ir skatinimo veiksmų vidaus rinkoje (1), ypač į jo 4 straipsnį, 5 straipsnio 1 dalį, 6 ir 12 straipsnius,

kadangi:

(1) Atsižvelgiant į pastaraisiais metais įgytą patirtį, reikėtų iš dalies pakeisti 2002 m. sausio 18 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 94/2002, nustatantį išsamias Tarybos reglamento (EB) Nr. 2826/2000 dėl žemės ūkio produktams skirtų informavimo ir skatinimo veiksmų vidaus rinkoje taikymo taisykles (2). Aiškumo ir racionalumo dėlei minėtą reglamentą reikėtų panaikinti ir pakeisti jį nauju reglamentu.

(2) Siekiant užtikrinti patikimą valdymą, reikėtų nustatyti žemės ūkio produktams skirtų informavimo ir skatinimo veiksmų vidaus rinkoje sąlygas atitinkančias temas ir produktų sąrašų sudarymo ir atnaujinimo datas, paskirti už šio reglamento taikymą atsakingas nacionalines valdžios institucijas ir numatyti programų trukmę.

(3) Kad būtų apsaugoti ir informuojami vartotojai, reikėtų numatyti, kad visi pagal šias programas su vartotojams skirtu žemės ūkio produktu susiję pranešimai būtų moksliškai pagrįsti ir kad būtų pripažinti tokios informacijos šaltiniai.

(4) Siekiant išvengti bet kokios konkurencijos iškraipymo rizikos, reikėtų parengti gaires ir bendrąsias rekomendacijas dėl produktų, įtrauktų į informavimo ir skatinimo kampanijas.

(5) Siekiant užtikrinti teisinį saugumą, reikėtų patikslinti, kad pasiūlytosios programos turi atitikti su atitinkamais produktais ir su jų prekyba susijusius Bendrijos teisės aktus bei minėtąsias gaires.

(6) Siekiant užtikrinti kuo platesnę konkurenciją ir laisvą paslaugų judėjimą, reikėtų nustatyti programų pristatymo ir jas vykdančių institucijų pasirinkimo tvarką, atsižvelgiant, jei siūlančioji organizacija yra valdžios institucija, į 1992 m. birželio 18 d. Tarybos direktyvą 92/50/EEB dėl viešojo paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo (3).

(7) Siekiant užtikrinti Bendrijos taisyklių laikymąsi ir priemonių, kurias reikia įgyvendinti, veiksmingumą, turėtų būti nustatyti kriterijai, kuriais remiantis valstybės narės pasirinktų programas, ir kriterijai, kuriais remdamasi Komisija atliktų jų tikrinimą. Atlikusi programų tikrinimą, Komisija turi nuspręsti dėl patvirtintų programų ir jų biudžetų.

(8) Programoms, kuriose dalyvauja kelios valstybės narės, reikėtų numatyti priemones, užtikrinančias atitinkamų valstybių narių bendradarbiavimą pateikiant ir tikrinant programas.

(9) Siekiant užtikrinti patikimą finansinį valdymą, reikėtų nustatyti išsamias taisykles, reglamentuojančias valstybių narių ir siūlančiųjų organizacijų finansinį įnašą.

(10) Sutartyse, kurias pagal Komisijos valstybėms narėms pateiktą standartinę sutarties formą laiku turi sudaryti suinteresuotos šalys ir kompetentingos nacionalinės institucijos, reikėtų nustatyti įvairias priemones, užtikrinančias prisiimtų įsipareigojimų įvykdymą.

(11) Kad būtų išvengta dvigubo finansavimo rizikos, pagal Reglamentą Nr. 2826/2000 reikėtų neremti skatinimo ir informavimo priemonių, remiamų pagal 1999 m. gegužės 17 d Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1257/1999 dėl Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo (EŽŪOGF) paramos kaimo plėtrai ir iš dalies pakeičiantį bei panaikinantį tam tikrus reglamentus (4).

(12) Siekiant užtikrinti tinkamą tokių sutarčių įvykdymą, sutarties vykdytojai kompetentingai institucijai turėtų pateikti užstatą, sudarantį 15 % Bendrijos ir atitinkamų valstybių narių įnašo. Tuo pačiu tikslu užstatą reikėtų pateikti kreipiantis dėl išankstinio mokėjimo už kiekvieną metinį etapą.

(13) Turi būti nustatyti valstybių narių atliktini tikrinimai.

(14) Reikėtų patikslinti, kad sutartyse numatytų priemonių įgyvendinimas sudarytų pagrindinį reikalavimą, kaip tai numatyta 1985 m. liepos 22 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2220/1985, nustatančio bendras išsamias taisykles dėl užstatų sistemos taikymo žemės ūkio produktams (5), 20 straipsnyje.

(15) Atsižvelgiant į biudžeto valdymo reikalavimus, reikėtų nustatyti piniginę baudą už tarpinio mokėjimo paraiškų nepateikimą arba pavėluotą pateikimą arba už pavėluotą valstybių narių atsiskaitymą.

(16) Siekiant užtikrinti patikimą finansinį valdymą ir išvengti viso Bendrijos finansinio įnašo išnaudojimo vykdytiniems mokėjimams, nepaliekant jokio likučio, reikėtų numatyti nuostatą, pagal kurią išankstiniai ir tarpiniai mokėjimai negali viršyti 80 % Bendrijos ir valstybių narių įnašų. Tuo pačiu tikslu likučio išmokėjimo paraiškas nacionalinėms kompetentingoms institucijoms būtina pateikti per nustatytą terminą.

(17) Reikėtų, kad valstybės narės patikrintų visą pagal programas parengtą informavimo ir skatinimo medžiagą. Turėtų būti nustatytos jos panaudojimo sąlygos pasibaigus programoms.

(18) Atsižvelgiant į įgytą patirtį ir norint prižiūrėti, kad programos būtų tinkamai vykdomos, reikėtų patikslinti priežiūros, atliekamos tuo tikslu pagal Reglamentą (EB) Nr. 2826/2000 sudarytos grupės, taisykles.

(19) Valstybės narės turėtų kontroliuoti šiame reglamente nustatytų priemonių įgyvendinimą ir informuoti Komisiją apie šiame reglamente numatytų tikrinimo ir kontrolės priemonių įgyvendinimo rezultatus. Siekiant užtikrinti patikimą vadovavimą finansinei veiklai, reikėtų numatyti nuostatą dėl valstybių narių bendradarbiavimo tais atvejais, kai priemonės įgyvendinamos kitoje, nei yra įsikūrusi sutartį pasirašanti kompetentinga institucija, valstybėje narėje.

(20) Siekiant veiksmingai apsaugoti Bendrijos finansinius interesus, reikėtų priimti tinkamas priemones kovai su sukčiavimu ir rimtu aplaidumu. Todėl reikėtų numatyti pinigų grąžinimą ir sankcijas.

(21) Reikėtų aiškiai nustatyti, kad daugiamečių programų atveju pasibaigus kiekvienam metiniam etapui turi būti pateikta vidaus vertinimo ataskaita, net jei nebuvo jokios paraiškos išmokėjimui.

(22) Palūkanų, kurias turi sumokėti asmuo, nepagrįstai gavęs išmoką, dydis turi būti prilygintas iki termino pabaigos negrąžintų gautinų sumų palūkanų dydžiui, nustatytam 2002 m. gruodžio 23 d. Komisijos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 2342/2002, nustatančiame išsamias Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento įgyvendinimo taisykles (6), 86 straipsnyje.

(23) Reikėtų imtis laikinųjų priemonių dėl informavimo ir skatinimo programų, dėl kurių finansavimo Komisija nusprendė prieš įsigaliojant šiam reglamentui, perėjimui nuo Reglamento (EB) Nr. 94/2002 prie šio reglamento palengvinti.

(24) Šiame reglamente numatytos priemonės atitinka Jungtinio žemės ūkio produktų pardavimų skatinimo vadybos komiteto nuomonę,

PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:

1 SKYRIUS

BENDROSIOS NUOSTATOS

1 straipsnis

Objektas ir sąvokų apibrėžimas

Šiuo reglamentu nustatomos išsamios Reglamento (EB) Nr. 2826/2000 taikymo taisyklės dėl minėto reglamento 6 straipsnio 1 dalyje numatytų programų parengimo, atrankos, įgyvendinimo, finansavimo ir kontrolės ir taisyklės, taikomos bendrai valstybių narių ir Bendrijų finansuojamoms programoms, numatytoms minėto reglamento 7 straipsnio 1 dalyje.

„Programa“ – tai nuoseklus priemonių rinkinys, kuris yra pakankamos apimties, kad paskatintų geresnį informavimą apie atitinkamus produktus ir jų pardavimą.

2 straipsnis

Kompetentingų institucijų skyrimas

Valstybės narės paskiria kompetentingas valdžios institucijas, atsakingas už šio reglamento taikymą (toliau – kompetentingos nacionalinės institucijos).

Valstybės narės praneša Komisijai išsamius paskirtųjų valdžios institucijų pavadinimus ir adresus, taip pat ir apie bet kokį pasikeitimą šioje srityje.

Komisija šią informaciją tinkama forma paskelbia viešai.

3 straipsnis

Programų trukmė

Programos įgyvendinamos ne trumpiau kaip per vienerius ir ne ilgiau kaip per trejus metus nuo atitinkamos sutarties, numatytos 11 straipsnio 1 dalyje, įsigaliojimo datos.

4 straipsnis

Pagal programas platinami informavimo ir skatinimo ir pranešimai

1. Laikantis Reglamento (EB) Nr. 2826/2000 3 straipsnyje nustatytų kriterijų, pagal programas skatinimo arba informavimo pranešime (toliau – pranešimas) vartotojams ir kitoms tikslinėms grupėms nurodomos esminės atitinkamo produkto savybės arba charakteristikos.

2. Bet kuri nuoroda į produktų kilmę yra tik papildoma pagrindinio kampanijos pranešimo informacija. Tačiau pagal Bendrijos taisykles pateikiant tipinio produkto pavadinimą arba ypatumą, reikalingą skatinimo arba informavimo kampanijai iliustruoti, galima nurodyti produkto kilmę.

3. Platintinuose pranešimuose bet kokia nuoroda į atitinkamų produktų vartojimo poveikį sveikatai turi būti pagrįsta visuotinai pripažintais moksliniais duomenimis.

Pranešimai, kuriuose yra paminėtas toks poveikis, turi būti patvirtinti viešosios sveikatos nacionalinėje kompetentingoje institucijoje.

Programą siūlanti prekybos federacija arba tarpšakinė organizacija, numatyta Reglamento (EB) Nr. 2826/2000 6 straipsnio 1 dalyje, pateikia atitinkamai valstybei narei ir Komisijai mokslinių tyrimų ir pripažintų mokslinių įstaigų nuomonių, kurių pagrindu sudaryti programos pranešimai, kuriuose minimas poveikis sveikatai, sąrašą.

5 straipsnis

Temų ir produktų sąrašas

Reglamento (EB) Nr. 2826/2000 3 straipsnyje minimas temų ir produktų sąrašas yra pateiktas šio reglamento I priede.

Jis atnaujinamas kas dvejus metus ne vėliau kaip iki kovo 31 d.

6 straipsnis

Valstybių narių ir Komisijos bendrai finansuojamos programos

Jeigu taikomas Reglamento (EB) Nr. 2826/2000 7 straipsnis, taikoma šio reglamento 8 straipsnio 1, 2 ir 3 dalyse numatyta tvarka bei 10–19 straipsniai.

Sutartys dėl šių programų sudaromos tarp atitinkamų valstybių narių ir pasirinktų organizacijų.

2 SKYRIUS

REGLAMENTO (EB) NR. 2826/2000 6 STRAIPSNYJE NUMATYTŲ PROGRAMŲ ATRANKA

7 straipsnis

Programų pateikimas ir išankstinė valstybių narių vykdoma programų atranka

1. Siekiant įgyvendinti programose esančias priemones, suinteresuotoji valstybė narė kiekvienais metais skelbia kvietimą pateikti pasiūlymus.

Vėliausiai iki lapkričio 30 d. atitinkamus sektorius atstovaujančios Bendrijos šakinės arba tarpšakinės organizacijos, (toliau – siūlančiosios organizacijos) pateikia savo programas valstybei narei.

Programos pateikiamos laikantis Komisijos nustatytos formos, esančios Komisijos interneto puslapyje. Ši forma pridedama prie 1 dalyje nurodytų kvietimų pateikti pasiūlymus.

2. Programos, pateiktos pagal 1 dalį, atitinka:

a) Bendrijos teisės aktus dėl atitinkamų produktų ir jų prekybos;

b) Reglamento (EB) Nr. 2826/2000 5 straipsnyje numatytas ir šio reglamento II priede pateiktas skatinimo vidaus rinkoje gaires;

c) suinteresuotų valstybių narių tuo tikslu išplatintas specifikacijas, nustatančias išbraukimo iš programos, atrankos ir skyrimo kriterijus.

Programos turi būti pakankamai detalios, kad būtų galima įvertinti jų atitikimą galiojantiems įstatymams ir jų sąnaudų ir naudos santykį.

Valstybės narės sudaro programų, kurias jos pasirenka pagal pirmojoje pastraipoje, c punkte numatytoje specifikacijose esančius kriterijus, laikinąjį sąrašą.

3. Siekdama įgyvendinti šias programas, kiekviena siūlančioji organizacija konkurso, organizuojamo pagal valstybės narės nustatytas ir patvirtintas priemones, keliu pasirenka vieną ar kelias vykdomąsias institucijas. Jei vykdomoji institucija buvo pasirinkta dar prieš pateikiant programą, ji gali dalyvauti programos rengimo procese.

4. Jeigu planuojama kelias valstybes nares apimanti programa, atitinkamos valstybės narės susitaria dėl programos atrankos ir paskiria valstybę narę koordinatorę. Jos įsipareigoja finansuoti programas pagal 10 straipsnio 2 dalį ir įsteigti administracinį bendradarbiavimą, kad būtų palengvinta programų priežiūra, vykdymas ir kontrolė.

8 straipsnis

Programų atranka Komisijoje

1. Ne vėliau kaip kiekvienų metų vasario 15 d. valstybės narės išsiunčia Komisijai 7 straipsnio 2 dalyje numatytą sąrašą, kuriame yra, reikalui esant, nurodytos jų pasirinktos, pagal 7 straipsnio 3 dalį atrinktos vykdomosios institucijos, bei programų kopiją.

Jeigu programose dalyvauja kelios valstybės narės, toks pranešimas pateikiamas bendru suinteresuotų valstybių narių susitarimu.

2. Jei Komisija nustato, kad programa ar jos dalis neatitinka Bendrijos taisyklių arba vartojimo skatinimo vidaus rinkoje rekomendacijų ir dėl to negali būti visiškai arba iš dalies priimtina, ji apie tai informuoja suinteresuotas valstybes nares per 60 kalendorinių dienų skaičiuojant nuo 7 straipsnyje 2 dalyje nurodyto sąrašo gavimo dienos.

3. Pagal Reglamento (EB) Nr. 2826/2000 6 straipsnio 3 dalies 3 pastraipą, valstybės narės perduoda pataisytas programas Komisijai per 30 dienų po šio straipsnio 2 dalyje nurodytos informacijos gavimo.

Patikrinusi pataisytas programas, Komisija ne vėliau kaip birželio 30 d. nusprendžia, kurias programas ji gali bendrai finansuoti iš numatomų biudžetų, nurodytų šio reglamento II priede pagal procedūrą, numatytą Reglamento (EB) Nr. 2826/2000 13 straipsnio 2 dalyje.

4. Siūlančioji organizacija atsako už tinkamą pasirinktų programų įgyvendinimą ir valdymą.

9 straipsnis

Vykdomųjų institucijų patvirtinimas

1. Valstybė narė patvirtina vykdomosios institucijos, atrinktos pagal 7 straipsnio 3 dalyje numatytą tvarką, pasirinkimą ir, prieš pasirašant sutartį, numatytą 11 straipsnio 1 dalyje, apie tai informuoja Komisiją.

Pagal Reglamento (EB) Nr. 2826/2000 10 straipsnio 1 dalį, valstybė narė patikrina, ar vykdomoji institucija turi reikiamų finansinių ir techninių išteklių, būtinų efektyviam įgyvendinimui. Apie tokį patikrinimą ji praneša Komisijai.

2. Siūlančioji organizacija gali įgyvendinti kai kurias programos, numatytos Reglamento (EB) Nr. 2826/2000 6 straipsnio 5 dalyje, dalis tik esant tokioms sąlygoms:

a) įgyvendinimo pasiūlymas turi atitikti Reglamento (EB) Nr. 2826/2000 10 straipsnio 1 dalies nuostatas;

b) siūlančioji organizacija turi turėti bent 5 metų tokios veiklos vykdymo patirtį;

c) neišnaudoti daugiau kaip 50 % bendrų programos sąnaudų, išskyrus ypatingus tinkamai motyvuotus atvejus ir gavus rašytinį Komisijos leidimą;

d) siūlančioji organizacija turi užtikrinti, kad veiklos, kurią ji ketina vykdyti, kaina nebus didesnė už rinkos tarifus.

Valstybė narė patikrina, ar šių sąlygų laikomasi.

3. Jei siūlančioji organizacija yra viešosios teisės reglamentuojama įstaiga, kaip tai apibrėžta Direktyvos 92/50/EEB 1 straipsnio b punkto antrojoje pastraipoje, valstybės narės imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad sutartis sudarančios institucijos privalomai laikytųsi šios direktyvos nuostatų.

3 SKYRIUS

PROGRAMŲ FINANSAVIMO TAISYKLĖS

10 straipsnis

Finansiniai įnašai

1. Bendrijos finansinis įnašas mokamas atitinkamoms valstybėms narėms.

2. Jeigu programą finansuoja kelios valstybės narės, kiekvienos jų mokėtina dalis papildo jų teritorijose įsisteigusių siūlančiųjų organizacijų finansinį įnašą. Tokiu atveju, nepažeidžiant Reglamento (EB) Nr. 2826/2000 9 straipsnio nuostatų, Bendrijos įnašas neviršija 50 % visų programos išlaidų..

3. Reglamento (EB) Nr. 2826/2000 9 straipsnyje numatytas finansavimo indėlis turi būti pateiktas Komisijai teikiamoje programoje.

4. Bendrijos finansavimas pagal šį reglamentą negali būti skiriamas informavimo ir skatinimo veiksmams, remiamiems pagal Reglamentą (EB) Nr. 1257/1999.

11 straipsnis

Sutarčių sudarymas ir užstato pateikimas

1. Kai Komisija priima 8 straipsnio 3 dalyje nurodytą sprendimą, valstybės narės informuoja kiekvieną siūlančiąją organizaciją apie tai, ar jų paraiškos buvo priimtos.

Gavusios 8 straipsnio 3 dalyje numatytą Komisijos sprendimą, valstybės narės su pasirinktomis siūlančiosiomis organizacijomis sudaro sutartis per 90 kalendorinių dienų. Pasibaigus šiam terminui, sutartis galima sudaryti tik iš anksto gavus Komisijos leidimą.

2. Valstybės narės naudoja Komisijos pateiktas standartines sutarčių formas.

Reikalui esant, valstybės narės gali iš dalies pakeisti kai kurias standartinių sutarčių sąlygas, kad būtų atsižvelgta į nacionalines taisykles, jei tokie pakeitimai neprieštarauja Bendrijos teisės aktams.

3. Sutartys tarp dviejų šalių negali būti sudaromos tol, kol siūlančioji organizacija valstybei narei nepateikia įvykdymą užtikrinančio užstato, kaip tai numatyta Reglamento (EEB) Nr. 2220/85 III antraštinėje dalyje, kuris lygus 15 % didžiausiam metiniam Bendrijos ir suinteresuotųjų valstybių narių finansiniam įnašui.

Tačiau, jeigu sutartį vykdančioji organizacija yra viešosios teisės reglamentuojama institucija arba veikia prižiūrima tokios institucijos, kompetentinga nacionalinė institucija gali priimti raštišką priežiūros institucijos garantiją sumai, kuri lygi pirmojoje pastraipoje nustatytai sumai, jeigu minėta priežiūros institucija įsipareigoja užtikrinti, kad:

a) prisiimti įsipareigojimai bus tinkamai įvykdyti;

b) gautos sumos bus tinkamai naudojamos prisiimtiems įsipareigojimams įvykdyti.

Įvykdymą užtikrinančio užstato pateikimo įrodymas valstybei narei turi būti pateiktas per 1 dalyje nustatytą terminą.

4. Reglamento (EEB) Nr. 2220/85 20 straipsnyje nustatytas pagrindinis reikalavimas yra priemonių, nurodytų sutartyje, įgyvendinimas.

5. Valstybė narė iš karto išsiunčia Komisijai sutarties kopiją ir įrodymą, kad buvo pateiktas įvykdymą užtikrinantis užstatas.

Valstybė narė taip pat išsiunčia siūlančiosios organizacijos ir vykdomosios institucijos sudarytos sutarties kopiją. Pastarojoje sutartyje numatoma nuostata, įpareigojanti vykdomąją instituciją leisti atlikti 20 straipsnyje numatytus patikrinimus.

12 straipsnis

Išankstinių mokėjimų sistema

1. Per 30 kalendorinių dienų nuo 11 straipsnio 1 dalyje numatytos sutarties pasirašymo, o daugiamečių programų atveju – per 30 dienų nuo kiekvieno 12 mėnesių laikotarpio pradžios, sutartį vykdančioji organizacija gali atitinkamai valstybei narei pateikti išankstinio mokėjimo paraišką kartu su 3 dalyje nurodytą užstatu. Pasibaigus šiam laikotarpiui, prašyti išankstinio mokėjimo nebegalima.

Kiekvienas išankstinis mokėjimas sudaro ne daugiau kaip 30 % metinio Bendrijos ir suinteresuotos valstybės narių įnašų, numatytų atitinkamai Reglamento (EB) Nr. 2826/2000 9 straipsnio 2 ir 3 dalyse.

2. Valstybė narė išankstinį mokėjimą atlieka per 30 kalendorinių dienų nuo išankstinio mokėjimo paraiškos pateikimo. Jeigu mokėjimas vėluoja, taikomas Komisijos reglamento (EB) Nr. 296/96 (7) 4 straipsnis.

3. Išankstinis mokėjimas atliekamas tik tuo atveju, jei sutartį vykdančioji organizacija Reglamento (EEB) Nr. 2220/85 III dalyje nurodytomis sąlygomis pateikia valstybei narei užstatą, sudarantį 110 % išankstinio mokėjimo sumos. Valstybė narė iš karto išsiunčia Komisijai kiekvienos išankstinio mokėjimo paraiškos kopiją ir įrodymą, kad pateiktas atitinkamas užstatas.

Tačiau, jeigu sutartį vykdančioji organizacija yra viešosios teisės reglamentuojama institucija arba veikia tokios institucijos prižiūrima, kompetentinga institucija gali priimti iš priežiūros institucijos raštą, garantuojantį sumą, lygią pirmojoje pastraipoje nustatytam procentui, bet tokiu atveju priežiūros institucija įsipareigoja sumokėti jos garantijoje nurodytą sumą, jeigu nenustatoma teisė į sumokėtą išankstinę išmoką.

13 straipsnis

Tarpiniai mokėjimai

1. Paraiškas dėl Bendrijos ir valstybių narių tarpinių mokėjimų valstybėms narėms pateikia siūlančiosios organizacijos iki kalendorinio mėnesio, einančio po to mėnesio, kurį baigiasi kiekvienas nuo 11 straipsnio 1 dalyje numatytos sutarties pasirašymo datos skaičiuojamas trijų mėnesių laikotarpis, pabaigos.

Minėtose paraiškose nurodomi per atitinkamą ketvirtį atlikti mokėjimai, pridedama finansinės ataskaitos santrauka, atitinkamų sąskaitų kopijos ir patvirtinamieji dokumentai bei atitinkamo ketvirčio tarpinė sutarties vykdymo ataskaita (toliau – ketvirčio ataskaita). Jei per atitinkamą ketvirtį nebuvo atliktas joks mokėjimas arba jei nebuvo vykdoma jokia veikla, šie dokumentai per 1 pastraipoje nurodytą terminą perduodami nacionalinei kompetentingai institucijai.

Jeigu paraiška dėl tarpinio mokėjimo ir 2 pastraipoje nurodyti dokumentai pateikiami pavėluotai, už kiekvieną visą pavėluotą mėnesį mokėjimas sumažinamas 3 % (išskyrus force majeure atvejus).

2. Tarpiniai mokėjimai neišmokami tol, kol valstybė narė nepatikrina 1 dalies 2 pastraipoje nurodytų dokumentų.

3. Tarpinių mokėjimų ir 12 straipsnyje nurodytų išankstinių mokėjimų bendra suma negali sudaryti daugiau kaip 80 % viso metinio finansinio Bendrijos ir atitinkamų valstybių narių įnašų, nurodytų Reglamento (EB) Nr. 2826/2000 9 straipsnio 2 ir 3 dalyse. Pasiekus šią ribą, paraiškos dėl tarpinių mokėjimų nebegali būti teikiamos.

14 straipsnis

Likučio mokėjimas

1. Paraiškas dėl likučio išmokėjimo siūlančioji organizacija valstybei narei pateikia per keturis mėnesius nuo 11 straipsnio 1 dalyje nurodytoje sutartyje numatytų metinių priemonių įvykdymo.

Kad paraiška būtų priimta, kartu reikia pateikti ataskaitą (toliau – metinė ataskaita), kurioje nurodoma:

a) atlikto darbo santrauka ir ataskaitos pateikimo metu esamų rezultatų įvertinimas;

b) finansinės ataskaitos santrauka apie visas numatytas ir patirtas išlaidas.

Kartu su metine ataskaita pateikiamos atitinkamų su atliktais mokėjimais susijusių sąskaitų kopijos ir patvirtinamieji dokumentai.

Išskyrus force majeure atvejus, jeigu paraiška dėl likučio išmokėjimo pateikiama pavėluotai, už kiekvieną pavėluotą mėnesį mokėtinas likutis sumažinamas 3 %.

2. Likutis neišmokamas tol, kol valstybė narė nepatikrina 1 dalies 3 pastraipoje nurodytų sąskaitų ir dokumentų.

Neįvykdžius pagrindinio reikalavimo, nurodyto 11 straipsnio 4 dalyje, mokėtinas likutis proporcingai sumažinamas.

15 straipsnis

Valstybės narės mokėjimai

13 ir 14 straipsniuose nurodytus mokėjimus valstybės narės atlieka per 60 kalendorinių dienų nuo mokėjimo paraiškos gavimo.

Tačiau minėtas laikotarpis bet kuriuo metu per 60 dienų nuo pirmojo mokėjimo paraiškos užregistravimo gali būti sustabdytas, informuojant atitinkamą sutarties vykdytoją apie tai, kad jo paraiška nepriimtina dėl to, kad suma nėra mokėtina, arba dėl to, kad nepateikti patvirtinamieji dokumentai, arba dėl to, kad, valstybės narės nuomone, reikia pateikti papildomos informacijos arba atlikti patikrinimus. Mokėjimo laikotarpis vėl skaičiuojamas nuo reikalaujamos informacijos, kurią būtina išsiųsti per 30 kalendorinių dienų, gavimo datos arba nuo valstybės narės atliktų tikrinimų, kuriuos būtina atlikti per 30 kalendorinių dienų po tokio informavimo, datos.

Išskyrus force majeure atvejus, jeigu pirmiau minėti mokėjimai vėluoja, mėnesinio avanso suma, kurią Komisija išmoka valstybei narei, sumažinama Reglamento (EB) Nr. 296/96 4 straipsnyje nustatyta tvarka.

16 straipsnis

Užstatai

1. 12 straipsnio 3 dalyje nurodytas užstatas grąžinamas tada, kai atitinkama valstybė narė galutinai patvirtina teisę į gautą išankstinę išmoką.

2. 11 straipsnio 3 dalyje numatyti įvykdymą užtikrinantys užstatai turi galioti iki likučio išmokėjimo ir grąžinami išsiunčiant kompetentingai nacionalinei institucijai įsipareigojimų įvykdymo pažymą.

Įvykdymą užtikrinantis užstatas grąžinamas laikantis šio reglamento 15 straipsnyje likučio išmokėjimui nustatyto termino ir sąlygų.

3. Visų negrąžintų užstatų ir nustatytų baudų sumos išskaitomos iš išlaidų, kurias finansuoja Bendrija, ir deklaruotų Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo (EŽŪOGF) Garantijų skyriui.

17 straipsnis

Komisijai pateiktini dokumentai

1. Pasibaigus kiekvienam metiniam etapui turi būti pateikta metinė ataskaita, net jei nebuvo jokios paraiškos likučio išmokėjimui.

2. Per 30 kalendorinių dienų po 14 straipsnio 2 dalyje nurodyto likučio išmokėjimo valstybė narė išsiunčia Komisijai 14 straipsnio 1 dalies 2 pastraipos a ir b punktuose nurodytas santraukas.

3. Pagal 13 straipsnį, du kartus per metus valstybė narė perduoda Komisijai ketvirtines ataskaitas, reikalingas tarpiniams mokėjimams atlikti.

Pirmoji ir antroji ketvirtinės ataskaitos išsiunčiamos per 60 kalendorinių dienų po to, kai valstybė narė gauna antrąją ketvirtinę ataskaitą; trečioji ir ketvirtoji ketvirtinės ataskaitos pridedamos prie šio straipsnio 2 dalyje nurodytų santraukų.

Ketvirtoji ketvirtinė ataskaita gali būti įtraukta į metinę ataskaitą už praėjusius metus.

4. Išmokėjus likutį, valstybė narė per 30 kalendorinių dienų Komisijai išsiunčia Komisijos nustatyto ir valstybėms narėms pateiktos formos finansinę sutarties išlaidų ataskaitą. Kartu su šia ataskaita pateikiama motyvuota valstybės narės nuomonė apie darbų, kuriuos buvo numatyta atlikti pasibaigusio etapo metu, atlikimą.

Atsižvelgiant į 13 straipsnio 2 dalyje ir 14 straipsnio 2 dalyje numatytas atlikti ir atliktas patikras, minėtoje ataskaitoje visos išlaidos turi atitikti sutarties sąlygas.

4 SKYRIUS

PRIEŽIŪRA IR TIKRINIMAI

18 straipsnis

Medžiagos panaudojimas

1. Valstybės narės patikrina, ar pagal šį reglamentą finansuojamų programų metu parengta informavimo ir skatinimo medžiaga atitinka Bendrijos įstatymus.

Jos perduoda Komisijai patvirtintą medžiagą.

2. Pagal 1 dalyje nurodytą programą finansuota ir pagaminta medžiaga, įskaitant grafinę, vaizdinę, garsinę-vaizdinę kūrybą, taip pat interneto svetaines, gali būti panaudota vėliau gavus išankstinį rašytinį Komisijos, atitinkamų siūlančiųjų organizacijų ir valstybių narių, prisidėjusių prie programos finansavimo, sutikimą ir atsižvelgiant į sutartį sudariusių organizacijų teises, kurias joms suteikia sutartį reguliuojanti nacionalinė teisė.

19 straipsnis

Programų priežiūra

1. Reglamento (EB) Nr. 2826/2000 10 straipsnio 2 dalyje numatyta priežiūros grupė reguliariai renkasi ir prižiūri, kaip įgyvendinamos pagal šį reglamentą finansuojamos programos.

Tuo tikslu priežiūros grupei pranešamos numatomų kiekvienos programos darbų datos, pagal šio reglamento 13, 14 ir 20 straipsnius atliktų tikrinimų rezultatai bei pateikiamos ketvirtinės ir metinės ataskaitos.

Grupei vadovauja atitinkamos valstybės narės atstovas. Jei programoje dalyvauja kelios valstybės narės, grupei vadovauja atitinkamų valstybių narių paskirtas atstovas.

2. Komisijos pareigūnai ir darbuotojai gali dalyvauti pagal šį reglamentą finansuojamų programų veikloje.

20 straipsnis

Valstybių narių atliekami tikrinimai

1. Atitinkama valstybė narė nustato tinkamiausias priemones pagal šį reglamentą finansuojamų programų ir veiklos kontrolei užtikrinti ir apie tai praneša Komisijai.

Tikrinimai atliekami kiekvienais metais. Tikrinama ne mažiau kaip 20 % praėjusiais metais užbaigtų programų, bet ne mažiau kaip dvi programos; tikrinimams skiriama ne mažiau kaip 20 % bendro praėjusiais metais užbaigtų programų biudžeto. Programos atrenkamos remiantis rizikos analize.

Valstybė narė Komisijai pateikia kiekvienos patikrintos programos tikrinimo rezultatų bei pastebėtų trūkumų ataskaitą. Ši ataskaita perduodama iš karto ją parengus.

2. Valstybė narė, pirmiausia atlikdama techninius ir apskaitos patikrinimus sutartį sudariusios organizacijos ir programą vykdančios institucijos patalpose, imasi būtinų priemonių patikrinti ir patvirtinti, kad:

a) pateikta informacija ir patvirtinamieji dokumentai yra tikslūs;

b) įvykdytos visos sutarties, numatytos 11 straipsnio 1 dalyje, prievolės.

Nepažeidžiant Tarybos reglamento (EEB) Nr. 595/91 (8) nuostatų, valstybės narės kuo skubiau informuoja Komisiją apie visus pažeidimus, nustatytus atliekant patikrinimus.

3. Jeigu programose dalyvauja kelios valstybės narės, atitinkamos valstybės narės imasi būtinų priemonių, kad suderintų savo patikrinimus, ir apie tai informuoja Komisiją.

4. Komisija gali bet kuriuo metu dalyvauti 1 ir 3 dalyse numatytuose patikrinimuose. Tuo tikslu kompetentingos nacionalinės institucijos likus ne mažiau kaip 30 dienų iki tikrinimų perduoda Komisijai valstybės narės numatomų atlikti tikrinimų preliminarų planą.

Komisija taip pat gali atlikti bet kokius papildomus patikrinimus, kurie, jos nuomone, yra būtini.

21 straipsnis

Neteisėtų išmokėjimų susigrąžinimas

1. Jeigu išmokamos nepriklausančios sumos, tokių sumų gavėjas privalo jas grąžinti, kartu sumokėdamas palūkanas už laikotarpį nuo išmokėjimo iki grąžinimo.

Taikytina palūkanų norma nustatoma remiantis Reglamento (EB, Euratomas) Nr. 2342/2002 86 straipsnio 2 dalies b punktu.

2. Susigrąžintos sumos ir atitinkamos palūkanos mokamos valstybių narių mokėjimo agentūroms arba departamentams, kurie jas išskaito iš EŽŪOGF finansuojamų išlaidų proporcingai Bendrijos finansiniam įnašui.

22 straipsnis

Nuobaudos

1. Sukčiavimo arba rimto aplaidumo atveju siūlančioji organizacija atlygina dvigubą skirtumą tarp išmokėtos ir faktiškai priklausančios sumos.

2. Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 2988/95 (9) 6 straipsnį, šiame reglamente numatyti pagalbos sumažinimo arba jos neskyrimo atvejai nepažeidžia nacionalinių sankcijų pagal bet kokias kitas Bendrijos arba nacionalinės teisės aktų nuostatas.

5 SKYRIUS

PANAIKINIMAS, PEREINAMOJO LAIKOTARPIO IR BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS

23 straipsnis

Reglamento (EB) Nr. 94/2002 galiojimo panaikinimas

Reglamentas (EB) Nr. 94/2002 yra panaikinamas. Vis dėlto, minėto reglamento nuostatos galioja informavimo ir skatinimo programoms, dėl kurių finansavimo Komisija buvo nusprendusi prieš įsigaliojant šiam reglamentui.

Nuorodos į panaikintą reglamentą traktuojamos kaip nuorodos į šį reglamentą.

24 straipsnis

Pereinamojo laikotarpio nuostatos

1. Be datos, numatytos 7 straipsnio 1 dalies 2 pastraipoje, 2005 metams nustatoma antroji programų pateikimo data: 2005 m. liepos 31 d.

2. Nukrypstant nuo 8 straipsnio 1 dalies 1 pastraipos, kai 2005 m. programos pateikiamos ne vėliau kaip liepos 31 d., laikinąjį atrinktų programų sąrašą Komisijai būtina pateikti iki 2005 m. rugsėjo 30 d.

3. Nukrypstant nuo 8 straipsnio 3 dalies, toje dalyje minimas Komisijos sprendimas priimamas ne vėliau kaip 2005 m. gruodžio 15 d.

25 straipsnis

Įsigaliojimas

Šis reglamentas įsigalioja septintą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse. Priimta Briuselyje, 2005 m. liepos 1 d. Komisijos vardu Mariann FISCHER BOEL Komisijos narė

(1) OL L 328, 2000 12 23, p. 2. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 2060/2004 (OL L 357, 2004 12 2, p. 3).

(2) OL L 17, 2002 1 19, p. 20. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 422/2005 (OL L 68, 2005 3 15, p. 5).

(3) OL L 209, 1992 7 24, p. 1. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/18/EB (OL L 134, 2004 4 30, p. 114), panaikinta direktyva, nebegaliosianti nuo 2006 m. sausio 31 d.

(4) OL L 160, 1999 6 26, p. 80. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 2223/2004 (OL L 379, 2004 12 24, p. 1).

(5) OL L 205, 1985 8 3, p. 5. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 673/2004 (OL L 105, 2004 4 14, p. 17).

(6) OL L 357, 2002 12 31, p. 1.

(7) OL L 39, 1996 2 17, p. 5. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 605/2005 (OL L 100, 2005 4 20, p. 11).

(8) OL L 67, 1991 3 14, p. 11.

(9) OL L 312, 1995 12 23, p. 1.

I PRIEDAS

PRODUKTŲ IR TEMŲ SĄRAŠAS

— Švieži vaisiai ir daržovės

— Perdirbti vaisiai ir daržovės

— Pluoštiniai linai

— Gyvi augalai ir dekoratyvinės sodininkystės produktai

— Alyvuogių aliejus ir valgomosios alyvuogės

— Augaliniai aliejai

— Pienas ir pieno produktai

— Pagal Bendrijos arba nacionalinę kokybės užtikrinimo programą pagaminta šviežia, atvėsinta arba užšaldyta mėsa

— Maistui skirtų kiaušinių ženklinimas etiketėmis

— Medus ir bitininkystės produktai

— Rūšiniai vynai pkr (pagaminti konkrečiame regione), stalo vynai su geografine nuoroda,

— Grafinis atokiausių regionų simbolis kaip nustatyta žemės ūkio teisės aktuose,

— Saugoma (-os) kilmės vietos nuoroda (-os) (SKVN), saugoma (-os) geografinė (-ės) nuoroda (-os) (SGN) arba garantuotas (-i) tradicinis (-iai) gaminys (-iai) (GTG) pagal Tarybos reglamentus (EEB) Nr. 2081/92 (1) arba (EEB) Nr. 2082/92 (2) ir pagal šias sistemas registruoti produktai.

— ekologinė žemdirbystė pagal Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2092/91 (3) ir pagal šį reglamentą registruoti produktai.

(1) OL L 208, 1992 7 24, p. 1. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 806/2003 (OL L 122, 2003 5 16, p. 1).

(2) OL L 208, 1992 7 24, p. 9. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 806/2003.

(3) OL L 198, 1991 7 22, p. 1. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 2254/2004 (OL L 385, 2004 12 29, p. 20).

II PRIEDAS

SKATINIMO VIDAUS RINKOJE GAIRĖS

Šios gairės yra skirtos padėti pasirinkti informaciją, tikslines grupes ir kanalus, kurie skirtingų produkto kategorijų informavimo arba skatinimo programose turėtų užimti pagrindinę vietą.

Nenukrypstant nuo Reglamento (EB) 2826/2000 6 straipsnio 4 dalyje išdėstytų prioritetų, pasiūlymai dėl programų turėtų būti rengiami laikantis tokių principų:

— kai programą siūlo dvi ar daugiau valstybių narių, jos turėtų būti suderinusios strategijas, veiksmus ir informaciją,

— pageidautina, kad programos būtų daugiametės ir pakankamai plačiai taikomos, kad tikslinėms rinkoms būtų padarytas ženklus poveikis. Kai tinka, jos turėtų būti vykdomos daugiau nei vienos valstybės narės rinkose,

— programomis turėtų būti pateikiama objektyvi informacija apie esmines produktų ypatybes ir (arba) maistinę vertę - sudedamąją subalansuotos mitybos dalį - produktų gamybos būdus arba nekenksmingumą aplinkai,

— programose turėtų būti pagrindinė informacija, kuri keltų susidomėjimą kelių valstybių narių vartotojams, specialistams ir (arba) šakinėms organizacijoms.

ŠVIEŽI VAISIAI IR DARŽOVĖS

1. Padėties apžvalga

Nors vaisių ir daržovių gamyba Bendrijoje didėja, jų vartojimas apskritai nekinta.

Pastebėta, kad jaunesni nei 35 metų vartotojai menkai tesidomi vaisių ir daržovių vartojimu, o moksleiviai apskritai jų nepastebi. Toks požiūris neatitinka subalansuotos mitybos reikalavimų.

2. Uždaviniai

Tikslas yra grąžinti minėtiems produktams „šviežių“ ir „natūralių“ produktų įvaizdį ir sumažinti vidutinį vartotojų amžių, pirmiausia skatinant juos vartoti jaunimą.

3. Tikslinės grupės

— jaunos šeimos iki 35 m. amžiaus

— Mokyklinio amžiaus vaikai, paaugliai ir jų tėvai

— Viešojo maitinimo įstaigos ir mokyklų valgyklos

— Gydytojai ir mitybos specialistai

4. Pagrindinė informacija

— Skatinti „5 kartų per dieną“ požiūrį (rekomenduoti per dieną valgyti bent penkias vaisių arba daržovių porcijas)

— Produktai yra natūralūs ir švieži

— Kokybė (sauga, maistinė vertė ir skonis, gamybos būdai, aplinkosauga, ryšys su produkto kilme)

— Malonumas

— Subalansuota mityba

— Galimybė tiekti įvairius šviežius produktus ir sezoninis jų tiekimas, informacija apie jų skonius ir naudojimo būdus

— Atsekamumas

— Prieinamumas ir lengvai gaminami – daugelio šviežių vaisių ir daržovių nereikia gaminti.

5. Pagrindiniai kanalai

— Elektroniniai kanalai (turimų produktų pateikimas internete, tiesioginio ryšio žaidimai vaikams)

— Informavimo telefonu linija

— Ryšiai su visuomenės informavimo priemonėmis ir reklama (pvz., specialiaisiais žurnalistais, leidiniais moterims, žurnalais jaunimui ir laikraščiais)

— Ryšiai su gydytojais ir mitybos specialistais

— Mokomosios priemonės, skirtos vaikams ir paaugliams, pasitelkiant mokytojus ir mokyklų valgyklų vadovus

— Vartotojų informavimo veiksmai prekybos vietose

— Kiti kanalai (informaciniai lapeliai ir brošiūros, informuojantys apie produktus ir patiekalų receptus, vaikų žaidimai ir kt.)

— Vaizdo priemonės (kinas, specialūs TV kanalai)

— Radijo laidų intarpai

— Dalyvavimas prekybos mugėse

6. Programų trukmė

12–36 mėnesiai, pirmenybę teikiant daugiametėms programoms su kiekvienam etapui nustatytais tikslais

7. Numatomas metinis sektoriaus biudžetas

4 milijonai eurų

PERDIRBTI VAISIAI IR DARŽOVĖS

1. Padėties apžvalga

Su sektoriumi vis intensyviau konkuruoja kelios trečiosios šalys.

Nors paklausa palaipsniui didėja, ypač dėl to, kad šiuos produktus patogu vartoti, svarbu, jog Bendrijos pramonė galėtų pasinaudoti šia galimybe. Dėl to parama informavimo ir skatinimo veiksmams yra pagrįsta.

2. Uždaviniai

Reikia atnaujinti šių produktų įvaizdį ir padaryti jį jaunatviškesnį, pateikiant vartojimui skatinti reikalingą informaciją.

3. Tikslinės grupės

— Namų ūkiai

— Viešojo maitinimo įstaigos ir mokyklų valgyklos

— Gydytojai ir mitybos specialistai

4. Pagrindinė informacija

— Kokybė (sauga, maistinė vertė ir skonis, gamybos būdai)

— Paprasta naudoti

— Malonumas

— Pasiūlos įvairovė ir galimybė vartoti ištisus metus

— Subalansuota mityba

— Atsekamumas

5. Pagrindiniai kanalai

— Elektroniniai kanalai (interneto svetainės)

— Informavimo telefonu linija

— Ryšiai su visuomenės informavimo ir reklamos priemonėmis (pvz., specialiaisiais žurnalistais, leidiniais moterims, kulinarijos leidiniais ir leidiniais specialistams)

— Demonstravimas prekybos vietose

— Ryšiai su gydytojais ir mitybos specialistais

— Kiti kanalai (informavimo lapeliai ir brošiūros, informuojantys apie produktų savybes ir patiekalų receptus)

— Vaizdo priemonės

— Dalyvavimas prekybos mugėse

6. Programų trukmė

12–36 mėnesiai, pirmenybę teikiant daugiametėms programoms su kiekvienam etapui nustatytais tikslais

7. Numatomas metinis sektoriaus biudžetas

2 milijonai eurų

PLUOŠTINIAI LINAI

1. Padėties apžvalga

Dėl tarptautinės prekybos tekstilės gaminiais ir drabužiais liberalizavimo Bendrijos linų sektorius turi stipriai konkuruoti su linais, siūlomais iš už Bendrijos ribų už patrauklią kainą. Taip pat tenka konkuruoti ir su kitais įvežamais pluoštais. Be to, tekstilės gaminių vartojimas nedidėja.

2. Uždaviniai

— Sukurti Europos pluoštinių linų įvaizdį ir gerą vardą ir pasinaudoti aukšta linų kokybe

— Padidinti šio produkto naudojimą

— Informuoti vartotojus apie naujų pateiktų į rinką produktų savybes

3. Tikslinės grupės

— Profesionalai, kurie yra sektoriaus lyderiai (stilistai, dizaineriai, gatavų drabužių gamintojai, straipsnių autoriai)

— Prekiautojai

— Tekstilės, madų ir interjero dizaino mokymo įstaigos (dėstytojai ir studentai)

— Visuomenės nuomonės formuotojai

— Vartotojai

4. Pagrindinė informacija

— Kokybė, kurios pagrindas yra žaliavos augimo sąlygos, rūšių įvairovė ir įvairių gamybos pakopų gamintojų profesionalumas

— Iš Europos linų galima gaminti platų gaminių asortimentą (drabužiai, dekoravimas, buityje naudojami lininiai audiniai), jie leidžia puikiai pasireikšti kūrybiškumui ir naujoviškumui.

5. Pagrindiniai kanalai

— Elektroniniai kanalai (interneto svetainės)

— Specializuotos parodos ir mugės

— Informacijos priemonės tam tikroms vartotojų grupėms (stilistai, dizaineriai, gatavų drabužių gamintojai, publicistai)

— Informavimas prekybos vietose

— Ryšiai su specialiąja spauda

— Mokymo priemonės mados mokyklose, tekstilės inžinierių kursuose ir t. t.

6. Programų trukmė

12–36 mėnesiai, pirmenybę teikiant daugiametėms programoms su kiekvienam etapui nustatytais tikslais

7. Numatomas metinis sektoriaus biudžetas

1 milijonas eurų

GYVI AUGALAI IR DEKORATYVINĖS SODININKYSTĖS PRODUKTAI

1. Padėties apžvalga

Pasiūlai, kurią užtikrina sektorius, būdinga tai, kad Bendrijos produktai vis labiau turi konkuruoti su trečiųjų šalių produktais.

Iš skatinimo kampanijos, vykdytos 1997–2000 metais, įvertinamųjų tyrimų paaiškėja, kad siekiant palengvinti Bendrijos produkcijos pardavimą Bendrijoje visa grandinė nuo gamintojo iki pardavėjo turi būti geriau organizuota ir racionalizuota, ir vartotojai turėtų būti išsamiau informuojami apie esmines Bendrijos produktų ypatybes ir jų įvairovę.

2. Uždaviniai

— Padidinti Bendrijos kilmės gėlių ir augalų naudojimą

— Skatinti praktinių metodų, kurie tausoja aplinką ir skleidžia žinias apie aplinkai nekenksmingus metodus, taikymą

— Stiprinti kelių valstybių narių specialistų bendradarbiavimo ryšius, leidžiančius, be kita ko, dalintis naujausiomis sektoriaus žiniomis ir išsamiau informuoti visus gamybos grandinės dalyvius

3. Tikslinės grupės

— Gamintojai, medelynai, prekiautojai ir kiti sektoriaus operatoriai

— Studentai ir moksleiviai

— Nuomonės formuotojai: žurnalistai, mokytojai

— Vartotojai

4. Pagrindinė informacija

— Informacija apie Bendrijos produktų kokybę ir įvairovę

— Aplinkai nekenksmingi gamybos būdai

— Metodai, kuriantys pailgintos naudojimo trukmės produktus

— Optimalus augalų ir gėlių rūšių derinys

— Augalų ir gėlių vaidmuo užtikrinant gerovę ir gyvenimo kokybę

5. Pagrindiniai kanalai

— Ryšiai su žiniasklaida

— Mugės ir parodos: stendai, kuriuose pateikiami kelių valstybių narių produktai

— Mokymo priemonės specialistams, vartotojams ir studentams

— Pasidalijimas žiniomis apie ilgesnę produktų tinkamumo vartoti trukmę

— Vartotojų informavimo priemonės per spaudą, taip pat per kitokias iniciatyvas, pavyzdžiui, katalogų leidimą, sodininkų kalendorius, gal būt, „mėnesio augalo“ kampanijas

— Platesnis elektroninių priemonių naudojimas (internetas, kompaktiniai diskai ir pan.)

6. Programų trukmė

12–36 mėnesiai, pirmenybę teikiant daugiametėms programoms su kiekvienam etapui nustatytais tikslais

7. Numatomas metinis sektoriaus biudžetas

3 milijonai eurų

ALYVUOGIŲ ALIEJUS IR VALGOMOSIOS ALYVUOGĖS

1. Padėties apžvalga

Nors alyvuogių aliejaus ir valgomųjų alyvuogių pasiūla didėja, pardavimo galimybės vidaus ir tarptautinėse rinkose yra svarbios užtikrinant Bendrijos rinkos pusiausvyrą. Vietinės šių produktų paklausos padėtis gerokai skiriasi tradicinių vartotojų rinkose ir tose rinkose, kuriose minėti produktai yra ganėtinai naujas dalykas.

Valstybėse narėse (Ispanijoje, Italijoje, Graikijoje ir Portugalijoje), kurios yra „tradicinės vartotojos“, minėti produktai apskritai gerai pažįstami, ir jų suvartojama daug. Šios rinkos yra prisotintos, ir jose negalima tikėtis kokio nors bendro paklausos didėjimo, tačiau atsižvelgiant į tose rinkose suvartojamą alyvuogių aliejaus dalį, jos išlieka labai svarbios sektoriui.

Valstybėse narėse, kurios yra „naujosios vartotojos“, per capita vartojimas yra padidėjęs, tačiau vis dar tebėra santykinai žemas (kalbant apie Bendrijos sudėtį iki 2004 m. balandžio 30 d.) arba nedidelis (daugumoje valstybių narių, įstojusių į Sąjungą 2004 m. gegužės 1 d.). Daugelis vartotojų net nežino apie skirtingą alyvuogių aliejaus ir valgomųjų alyvuogių kokybę ir jų vartojimo būdus. Dėl to šioje rinkoje yra didelės galimybės didinti paklausą.

2. Uždaviniai

— Nustatomas pirmumas: didinti vartojimą valstybėse narėse, kurios yra „naujosios vartotojos“, vis daugiau skverbiantis į jų rinkas ir skatinti vartojimą plečiant šių produktų asortimentą bei pateikiant būtiną informaciją

— Įtvirtinti ir padidinti suvartojimą tradiciškai šiuos produktus vartojančiose valstybėse narėse, geriau informuojant vartotojus apie mažiau žinomus aspektus ir pratinant jaunimą pirkti šiuos produktus

3. Tikslinės grupės

— Už pirkimą atsakingi asmenys: „tradicinėse vartotojose“ valstybėse narėse daugiausia 20–40 metų amžiaus vartotojai

— Visuotinės nuomonės formuotojai (gastronomai, virėjai, restoranai, žurnalistai) bendra ir specializuota spauda (gastronomijos, moterų, įvairių stilių)

— Medicinos ir viduriniajam medicinos personalui skirta spauda

— Prekiautojai (valstybėse narėse „naujosiose vartotojose“)

4. Pagrindinė informacija

— Pirmojo spaudimo alyvuogių aliejaus gastronominės ir organoleptinės ypatybės (aromatas, spalva, skonis) subtiliai kinta priklausomai nuo rūšies, vietovės, derliaus metų, saugomos kilmės vietos nuorodos (SKVN) ir saugomos geografinės nuorodos (SGN) ir t. t. Ši įvairovė siūlo didelį skonio spektrą ir sudaro sąlygas plačiai panaudoti šiuos produktus kulinarijoje

— Skirtingos alyvuogių aliejus kategorijos

— Alyvuogių aliejus, atsižvelgiant į jo maistinę kokybę, yra svarbi sveikos ir subalansuotos mitybos dalis: šis aliejus tenkina kulinarinius poreikius ir atitinka sveikos bei subalansuotos mitybos reikalavimus

— Informacija apie alyvuogių aliejaus kokybės kontrolės taisykles, sertifikavimą ir ženklinimą

— Informacija apie visus alyvuogių aliejus ir (arba) valgomąsias alyvuoges, kurių saugomos kilmės vietos nuorodos (SKVN)/saugomos geografinės nuorodos (SGN) yra užregistruotos visoje Bendrijoje

— Valgomosios alyvuogės yra natūralus ir sveikas produktas, pritaikytas vartotojams palankiam vartojimui ir įmantriems patiekalams gaminti

— Skirtingų rūšių valgomųjų alyvuogių ypatybės

Specialiai valstybėse narėse „naujosiose vartotojose“:

— alyvuogių aliejus, ypač aukščiausios rūšies pirmojo spaudimo alyvuogių aliejus, yra natūralus iš tradicijų ir senosios praktinės patirties atsiradęs produktas, kuris tinka įvairiais skoniais pasižyminčiai šiuolaikinei virtuvei; jį, be Viduržemio jūros regiono virtuvės, galima nesunkiai susieti su bet kuria dabartine virtuve;

— patarimai apie šio produkto naudojimą maistui ruošti.

Specialiai valstybėse narėse „tradicinėse vartotojose“:

— pranašumai perkant apdorotą alyvuogių aliejų (ženklinimas etiketėmis su vartotojams naudinga informacija);

— produkto įvaizdžio, kurio ilga istorija ir svarbus kultūrinis aspektas, modernizavimas.

Nepažeidžiant 4 straipsnio 3 dalies, informacija apie maistines alyvuogių aliejaus ir valgomųjų alyvuogių savybes turi būti pagrįsta visuotinai priimtais moksliniais duomenimis ir atitikti Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/13/EB reikalavimus (1).

5. Pagrindiniai kanalai

— Internetas ir kitos elektroninės priemonės (kompaktiniai ir DVD diskai ir pan.)

— Reklama prekybos vietose (skanavimas, receptai, informacija)

— Ryšiai su žiniasklaida ir visuomene (renginiai, dalyvavimas vartotojų mugėse ir t.t.)

— Reklama (arba reklaminio turinio straipsniai) spaudoje (bendro pobūdžio, taip pat moterims, kulinarijai ir gyvenimo stiliui skirtoje spaudoje)

— Bendri renginiai su medikais ir viduriniuoju medicinos personalu (ryšiai su medikais)

— Garso ir vaizdo žiniasklaidos priemonės (TV ir radijas)

— Dalyvavimas prekybos mugėse

6. Programų trukmė ir taikymo sritis

12-36 mėnesiai, pirmenybę teikiant daugiametėms programoms su kiekvienam etapui nustatytais tikslais.

Pirmenybė teikiama programoms, įgyvendintinoms bent 2 valstybėse narėse, kurios yra „naujosios vartotojos“

7. Numatomas metinis sektoriaus biudžetas

4 milijonai eurų

AUGALINIAI ALIEJAI

Šiame sektoriuje pirmenybė teikiama programoms, pristatančioms rapsų aliejaus arba skirtingų augalinių aliejų savybes.

Numatomas metinis augalinio aliejaus sektorių biudžetas:

2 milijonai eurų.

A. RAPSŲ ALIEJUS

1. Padėties apžvalga

Po bendros žemės ūkio politikos reformos rapsų sėkloms auginti nebuvo skirta jokia konkreti parama, ir dėl to jų auginimas nuo šiol turi būti orientuotas į rinką. Padidėjus gamybos galimybėms ir dėl to atsiradus alternatyvai javų auginimui, kuriam būdinga struktūrinė perprodukcija, rapsų aliejaus skatinimas padėtų atkurti lauko kultūrų rinkos pusiausvyrą ir didintų skirtingų augalinių aliejų vartojimą Bendrijoje. Bendrija šiuo metu eksportuoja rapsų aliejų.

Per pastaruosius dešimtmečius buvo išvestos vertingų maistinių savybių rapsų rūšys. Dėl to pagerėjo kokybė. Buvo pradėti sukurti nauji produktai, kaip antai: šaltojo spaudimo ypatingo riešutų skonio rapsų aliejai.

Maistinė rapsų aliejaus vertė buvo tiriama visame pasaulyje ir šio tyrimo rezultatai patvirtino šio produkto gydomosios dietos ir fiziologines savybes. Bendrosios praktikos specialistai, mitybos specialistai bei vartotojai turėtų būti turėtų būti informuojami apie šiuos paskutinius mokslinių tyrimų rezultatus.

2. Uždaviniai

— Plačiau paskleisti žinias apie rapsų aliejaus savybes ir naujausius jo pokyčius

— Didinti vartojimą ir šiam tikslui vartotojus, medikus ir vidurinįjį medicinos personalą informuoti apie rapsų aliejaus vartojimą ir jo maistinę vertę.

3. Tikslinės grupės

— Namų ūkiai, ypač asmenys, atsakingi už pirkimą

— Visuomenės nuomonės formuotojai (žurnalistai, virėjai, medicinos ir mitybos specialistai)

— Prekiautojai

— Medicinos ir viduriniajam medicinos personalui skirta spauda

— Žemės ūkio produktų maisto pramonė

4. Pagrindinė informacija

— Dėl maistinės rapsų aliejaus vertės jis yra svarbi subalansuotos ir sveikos mitybos sudedamoji dalis

— Rapsų aliejus yra sudarytas iš sveikatai naudingų sočiųjų rūgščių

— Naudojimo ir gaminimo rekomendacijos

— Informacija apie produkto tobulinimą ir jo rūšis

Nepažeidžiant 4 straipsnio 3 dalies, informacija apie maistines rapsų aliejaus savybes turi būti pagrįsta visuotinai priimtais moksliniais duomenimis ir atitikti Direktyvos 2000/13/EB reikalavimus.

5. Pagrindiniai kanalai

— Reklama prekybos vietose (skanavimas, receptai, informacija)

— Reklama (arba reklaminio turinio straipsniai) spaudoje (bendro pobūdžio, taip pat moterims, kulinarijai ir gyvenimo stiliui skirtoje spaudoje)

— Ryšiai su visuomene (renginiai, dalyvavimas maisto prekių mugėse)

— Bendri veiksmai su medicinos ir viduriniuoju medicinos personalu

— Bendri veiksmai su restoranais, viešojo maitinimo verslu ir virėjais

— Internetas

6. Programų trukmė

12–36 mėnesiai

B. SAULĖGRĄŽŲ ALIEJUS

Saulėgrąžų aliejaus programoms pirmenybė teikiama tik tada, jeigu ir kai ta pirmenybė yra pagrįsta rinkos sąlygomis.

1. Padėties apžvalga

Bendrijoje daugiau nei 2 milijonai ha yra apsėti saulėgrąžomis ir per metus išauginama daugiau nei 3,5 milijonai tonų saulėgrąžų sėklų. Bendrijoje suvartojamas saulėgrąžų aliejus daugiausia buvo pagamintas iš Bendrijoje išaugintų sėklų. Tačiau sumažėjus aliejaus spaudimui, sumažės saulėgrąžų aliejaus gamyba Europos Sąjungoje 2004–2005 prekybos metais. Kadangi numatomas pasaulinis kainų didėjimas, ir tikėtinas pasiūlos mažėjimas, pirmenybė neteikiama vien saulėgrąžų aliejui skirtoms programoms. Vis dėlto tokią programą galima pateikti kaip skirtingus Bendrijos kilmės augalinius aliejus pristatančios programos dalį.

Saulėgrąžų aliejus yra ypač tinkamas tam tikroms reikmėms, pvz., maisto kepimui. Jis taip pat turi daug nesočiųjų riebalų ir vitamino E. Šiomis kampanijomis vartotojus ir šakines organizacijas/prekiautojus siekiama informuoti apie skirtingą saulėgrąžų aliejaus naudojimą, šio aliejaus tipus ir savybes bei saulėgrąžų aliejaus kokybę reglamentuojančius Bendrijos norminius teisės aktus. Kampanijos turėtų būti rengiamos taip, kad būtų pateikiama objektyvi informacija.

2. Uždaviniai

Vartotojus ir šakinių organizacijų operatorius supažindinti su:

— skirtingais saulėgrąžų aliejaus naudojimo būdais, jo savybėmis ir maistine verte,

— kokybę reglamentuojančiais įstatymais ir standartais, taip pat su ženklinimą reglamentuojančiomis taisyklėmis.

3. Tikslinės grupės

— Namų ūkiai, ypač asmenys, atsakingi už pirkimą

— Visuomenės nuomonės formuotojai (žurnalistai, virėjai, medicinos ir mitybos specialistai)

— Prekiautojai

— Žemės ūkio produktų maisto pramonė

4. Pagrindinė informacija

Pagrindinė programų informacija turėtų pateikti žinių apie:

— tinkamo saulėgrąžų aliejaus naudojimo pranašumus, pvz., saulėgrąžų aliejus, pagamintas iš saulėgrąžų aliejui gaminti skirtų sėklų, turi daug vitamino E, palyginti su kitais augaliniais aliejais. Saulėgrąžų aliejus – tai gerai žinoma – yra puikaus skonio ir tinkamas naudoti kepant,

— saulėgrąžų aliejaus kokybę reglamentuojančius Bendrijos norminius teisės aktus,

— saulėgrąžų aliejų sudarančias sočiąsias rūgštis ir maistinę jo vertę,

— saulėgrąžų aliejaus ir kitų augalinių aliejų mokslinių tyrimų ir techninių patobulinimų rezultatus.

Nepažeidžiant 4 straipsnio 3 dalies, informacija apie maistines saulėgrąžų aliejaus savybes turi būti pagrįsta visuotinai priimtais moksliniais duomenimis ir atitikti Direktyvos 2000/13/EB reikalavimus.

5. Pagrindiniai kanalai

— Informacinių leidinių platinimas prekybos vietose (prekybos vietose ir šakinėms organizacijoms)

— Reklama (arba reklaminio turinio straipsniai) spaudoje (bendro pobūdžio, taip pat moterims, kulinarijai ir gyvenimo stiliui skirtoje spaudoje)

— Ryšiai su visuomene (renginiai, dalyvavimas maisto prekių mugėse)

— Internetas

6. Programų trukmė

12–36 mėnesiai

PIENAS IR PIENO PRODUKTAI

1. Padėties apžvalga

Skysto pieno vartojimas sumažėjo, visų pirma labiausiai jį vartojančiose šalyse, daugiausia dėl jauniems žmonėms skirtų nealkoholinių gėrimų konkurencijos. Įvairūs pieno pakaitalai palaipsniui imami vartoti vietoje skysto pieno. Tačiau bendras pieno produktų suvartojimas, išreikštas pieno ekvivalentu, padidėjo.

2. Uždaviniai

— Padidinti skysto pieno vartojimą tose rinkose, kuriose tą vartojimą galima padidinti, ir išlaikyti vartojimo lygius prisotintose rinkose

— Apskritai padidinti pieno produktų vartojimą

— Skatinti, kad jaunimas – būsimieji suaugę vartotojai – vartotų daugiau pieno ir jo produktų

3. Tikslinės grupės

Apskritai vartotojai, ypač daug dėmesio skiriant:

— vaikams ir paaugliams, ypač 8–13 metų mergaitėms,

— skirtingų amžiaus grupių moterims,

— vyresnio amžiaus žmonėms.

4. Pagrindinė informacija

— Pienas ir pieno produktai yra sveiki, natūralūs, skanūs ir atitinkantys šiuolaikinį gyvenimo būdą

— Pienas ir pieno produktai turi specialios maistinės vertės, ypač naudingos tam tikroms amžiaus grupėms

— Informacija turi būti teigiamo pobūdžio ir pateikta atsižvelgiant į konkretų vartojimo pobūdį įvairiose rinkose

— Daug įvairių pieno produktų tinka skirtingiems vartotojams įvairiems vartojimo poreikiams

— Yra mažai riebalų turintis pienas ir pieno produktai, kurie labiau tinka tam tikriems vartotojams

— Būtina užtikrinti pagrindinės informacijos tęstinumą visos programos metu, siekiant įtikinti vartotojus reguliaraus minėtų produktų vartojimo nauda

Nepažeidžiant 4 straipsnio 3 dalies, informacija apie maistines pieno ir pieno produktų savybes turi būti pagrįsta visuotinai priimtais moksliniais duomenimis ir atitikti Direktyvos 2000/13/EB reikalavimus.

5. Pagrindiniai kanalai

— Elektroniniai kanalai

— Informavimo telefonu linija

— Ryšiai su masinės informacijos ir reklamos priemonėmis (pvz., specializuotais žurnalais, moterų ir jaunimo leidiniais)

— Ryšiai su gydytojais ir mitybos specialistais

— Ryšiai su mokytojais ir mokyklomis

— Kiti kanalai (informaciniai lapeliai, brošiūros, vaikų žaidimai ir kt.)

— Demonstravimas prekybos vietose

— Vaizdo priemonės (kinas, specialūs TV kanalai)

— Radijo laidų intarpai

— Dalyvavimas parodose ir mugėse

6. Programų trukmė ir taikymo sritis

12–36 mėnesiai, pirmenybę teikiant daugiametėms programoms su kiekvienam etapui nustatytais tikslais

7. Numatomas metinis sektoriaus biudžetas

4 milijonai eurų

PAGAL BENDRIJOS ARBA NACIONALINĘ KOKYBĖS UŽTIKRINIMO PROGRAMĄ PAGAMINTA ŠVIEŽIA, ATVĖSINTA ARBA UŽŠALDYTA MĖSA

1. Padėties apžvalga

Dėl sveikatos problemų, su kuriomis buvo susieta daugelis pagrindinių gyvūninės kilmės produktų, dar labiau išryškėjo būtinybė sustiprinti vartotojų pasitikėjimą Bendrijos mėsos produktai.

Tam reikia, kad būtų teikiama objektyvi informacija apie Bendrijos ir nacionalines kokybės sistemas ir kontrolę, kurios yra privalomos kartu su bendro pobūdžio teisės normomis dėl kontrolės ir maisto saugos. Tose taisyklėse ir kontroliuojant numatytos produktų specifikacijos yra papildoma garantija.

2. Uždaviniai

— Šios informacinės kampanijos taikomos tik produktams, pagamintiems pagal Europos kokybės programas (SKVN/SGN/TSG ir ekologinė žemdirbystė), pagal valstybių narių kokybės užtikrinimo sistemas ir atitinkantiems Reglamento 1257/1999 24b straipsnyje apibrėžtus kriterijus. Nepažeidžiant šio reglamento 10 straipsnio 4 dalies nuostatų, pagal šį reglamentą finansuojamos informacinės kampanijos negali būti finansuojamos pagal Reglamentą (EB) Nr. 1257/1999.

— Jų tikslas yra užtikrinti objektyvią ir išsamią informaciją apie Bendrijos taisykles ir nacionalines kokybės programas užtikrinant mėsos produktų kokybę. Jomis vartotojai, nuomonės formuotojai ir prekiautojai turėtų būti supažindinti su tose kokybės programose numatytomis produktų specifikacijomis ir veiksminga kontrole.

3. Tikslinės grupės

— Vartotojai ir jų asociacijos

— Asmenys, atsakingi už pirkimą namų ūkiui

— Įstaigos (restoranai, ligoninės, mokyklos ir t. t.)

— Prekiautojai ir jų asociacijos

— Spauda ir visuomenės nuomonės formuotojai

4. Pagrindinė informacija

— Kokybės užtikrinimo programos garantuoja specialų gamybos metodą ir kontrolę, kurie yra griežtesni negu reikalauja teisės normos.

— Kokybiški mėsos produktai turi konkrečias charakteristikas arba yra geresnės kokybės, negu reikalaujama prekybos taisyklėse.

— Bendrijos ir nacionalinė kokybės programos yra skaidrios bei suteikia visišką produktų atsekamumo galimybę

— Mėsos ženklinimas etiketėmis vartotojui leidžia atpažinti kokybiškus produktus, jų kilmę ir savybes

5. Pagrindiniai kanalai

— Internetas

— Viešieji ryšiai su žiniasklaida ir reklama (moksliniai ir specialieji leidiniai, moterų ir jaunimo žurnalai)

— Ryšiai su vartotojų asociacijomis

— Garso ir vaizdo informavimo priemonės

— Spaudiniai (informaciniai lapeliai, brošiūros ir kt.)

— Informavimas prekybos vietose

6. Programų trukmė ir taikymo sritis

Programos turėtų būti taikomos bent vienai valstybei narei arba kelioms valstybėms narėms.

12–36 mėnesiai, pirmenybę teikiant daugiametėms programoms su kiekvienam etapui nustatytais tikslais

7. Numatomas metinis sektoriaus biudžetas

4 milijonai eurų

MAISTUI SKIRTŲ KIAUŠINIŲ ŽENKLINIMAS ETIKETĖMIS

1. Padėties apžvalga

Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1907/90 (2) 7 straipsnio 1 dalies a punktą, nuo 2004 m. sausio 1 d. maistui skirti kiaušiniai ženklinami ant lukšto antspauduojamu kodu, nurodančiu gamintoją ir dedeklėms vištoms auginti naudojamą sistemą. Šis kodas sudarytas iš ūkininkavimo būdą nurodančio skaičiaus (0 – natūralus vištų auginimas, 1 – ganyklinis vištų auginimas, 2 – lizduose laikomos vištos, 3 –= narveliuose laikomos vištos); valstybės narės, kurioje yra gamybos centras, ISO kodo, ir iš numerio, kurį gamybos centrui suteikė kompetentinga institucija.

2. Uždaviniai

— Informuoti vartotojus apie naujus kiaušinių ženklinimo standartus ir išsamiai išaiškinti ant kiaušinių nurodytų kodų reikšmes.

— Suteikti informacijos apie kiaušinių gamybos sistemas pagal kodus, kuriais pažymėti kiaušiniai.

— Suteikti informacijos apie naudojamas atsekamumo metodus

3. Tikslinės grupės

— Vartotojai ir prekiautojai

— Visuomenės nuomonės formuotojai

4. Pagrindinė informacija

— Laikantis Komisijos direktyvos 2002/4/EB (3) skelbti ir aiškinti naujus ant kiaušinių žymimus kodus, teikti tam reikšmės; aiškinti įvairias skirtingų kiaušinių kategorijų, kurioms naudojami kodai, savybes.

— Informuojant neturėtų būti teikiama pirmenybė vienam gamybos būdui palyginti su kitais ir dėstomos pažiūros apie maistinę kiaušinių vertę bei kiaušinių vartojimo įtaką sveikatai. Draudžiama teikti pirmenybę vienos valstybės narės kilmės kiaušiniams palyginti su kitos valstybės narės kilmės kiaušiniais.

5. Pagrindiniai kanalai

— Elektroniniai kanalai (internetas ir t. t.)

— Spausdinta medžiaga (brošiūros, informaciniai lapeliai ir t. t.)

— Informavimas prekybos vietose

— Reklamavimas spaudoje ir žurnaluose apie maistą, moterims ir t. t.

— Ryšiai su žiniasklaidos priemonėmis

6. Programos trukmė

12–24 mėnesiai

7. Numatomas metinis sektoriaus biudžetas

2 milijonai eurų

MEDUS IR BITININKYSTĖS PRODUKTAI

1. Padėties apžvalga

Bendrijos kokybės medaus ir bitininkystės produktų sektoriui, kuriam skiriama labai maža Bendrijos parama, tenka susidurti su išaugusia pasauline konkurencija. Kadangi gamybos išlaidos Bendrijoje yra didelės, padėtis dar labiau sunkėja.

Nuo 2001 m. sektoriui taikoma Tarybos direktyva 2001/110/EB (4), pagal kurią ženklinimu privalu susieti kokybę ir kilmę. Paramos programos visų pirmiausia turi būti skiriamos Bendrijos medaus ir bitininkystės produktams su papildomomis regiono, teritorijos arba topografinės kilmės nuorodomis arba kokybės ženklais, kurias patvirtino Bendrija (SKVN, SGN, GTG ar ekologinė) arba valstybė narė.

2. Uždaviniai

— Supažindinti vartotojus su Bendrijos bitininkystės produktų įvairove, jų organoleptinėmis savybėmis ir gamybos sąlygomis

— Informuoti vartotojus apie gerąsias nefiltruoto ir nepasterizuoto Bendrijos medaus savybes

— Padėti vartotojams perprasti Bendrijos medaus ženklinimą etiketėmis ir skatinti gamintojus, kad jie parengtų lengviau suprantamas etiketes

— Skatinti, kad būtų vartojami kokybiški medaus produktai, pabrėžiant jų atsekamumo galimybę

3. Tikslinės grupės

— Vartotojai, pirmiausia 20–40 metų amžiaus

— Vyresnio amžiaus žmonės ir vaikai

— Visuomenės nuomonės formuotojai

4. Pagrindinė informacija

— Informacija apie saugumą, gamybos higieną, kokybės pažymėjimų išdavimą ir ženklinimą reglamentuojančius Bendrijos norminius teisės aktus

— Medus – tai tradicijomis ir nusistovėjusia patirtimi pagrįstas natūralus produktas, kurį įvairioms reikmėms galima vartoti šiandieninėje virtuvėje

— Didelė skirtingos geografinės ir biologinės kilmės ir (arba) skirtingų sezonų medaus įvairovė

— Rekomendacijos apie vartojimą ir maistinę vertę

— Apdulkinimo išsaugojimas yra ypač svarbi priemonė biologinei įvairovei išlaikyti

5. Pagrindiniai kanalai

— Reklama bendro pobūdžio ir specialiuose leidiniuose (žurnaluose apie kulinariją ir gyvenimo stilių)

— Internetas, kinas ir kitos garso ir vaizdo žiniasklaidos priemonės (TV, radijas)

— Prekybos vietos

— Dalyvavimas parodose ir mugėse

— Ryšiai su plačiąja visuomene, renginių organizavimas numatant akcijas restoranuose ir viešojo maitinimo įmonėse

— Mokyklose pateikiama informacija (nurodymai mokytojams ir viešbučių bei restoranų mokyklų studentams)

6. Programų trukmė ir taikymo sritis

12–36 mėnesiai, pirmenybę teikiant daugiametėms programoms su kiekvienam etapui nustatytais tikslais

7. Numatomas metinis sektoriaus biudžetas

1 milijonas eurų

RŪŠINIAI VYNAI PKR, STALO VYNAI SU GEOGRAFINĖMIS NUORODOMIS

1. Padėties apžvalga

Padėties apžvalga Vyno pagaminama gana daug, tačiau jo vartojimas nekinta, o tam tikrų tipų vyno suvartojama kaskart mažiau, ir trečiosios šalys didina jo pasiūlą.

2. Uždaviniai

— Padidinti Bendrijos vynų vartojimą

— Supažindinti vartotojus su Bendrijos vynų įvairove, kokybe ir Europos vynų gamybos sąlygomis bei mokslinių tyrimų rezultatais.

3. Tikslinės grupės

— Prekiautojai

— Vartotojai, išskyrus Tarybos rekomendacijoje 2001/458/EB (5) nurodytus jaunimą ir paauglius

— Visuomenės nuomonės formuotojai: žurnalistai, kulinarijos specialistai

— Viešbučių ir restoranų sektoriaus mokymo institucijos

4. Pagrindinė informacija

— Bendrijos teisės aktai griežtai reglamentuoja gamybą, kokybės nuorodas, ženklinimą ir prekybą, tokiu būdu užtikrindami vartotojams parduodamo vyno kokybę ir atsekamumą.

— Vyno patrauklumą didina plačios skirtingos kilmės Europos vynų pasirinkimo galimybės

— Informacija apie vynuogių auginimą Bendrijoje ir jo ryšį su regioninėmis bei vietinėmis tradicijomis, kultūromis ir skoniais

5. Pagrindiniai kanalai

— Informavimo ir ryšių su visuomene akcijos

— Platintojų bei maisto ir gėrimų tiekėjų mokymas

— Ryšiai su specialiaisiais leidiniais

— Kiti kanalai (interneto svetainės, informaciniai lapeliai, brošiūros), skirti padėti vartotojams pasirinkti ir duoti minčių apie vartojimo šeimos, šventiniuose renginiuose ir pan. galimybes

— Mugės ir parodos: stendai, kuriuose pateikiami kelių valstybių narių produktai

6. Programų trukmė

12–36 mėnesiai, pirmenybę teikiant daugiametėms programoms su kiekvienam etapui nustatytais tikslais

7. Numatomas metinis sektoriaus biudžetas

3 milijonai eurų

PRODUKTAI SU SAUGOMA KILMĖS VIETOS NUORODA (SKVN), SAUGOMA GEOGRAFINE NUORODA (SGN) ARBA GARANTUOTAS TRADICINIS GAMINYS (GTG)

1. Padėties apžvalga

Produktų pavadinimų apsaugos Bendrijoje sistema, numatyta Reglamentuose (EB) Nr. 2081/92 ir (EB) Nr. 2082/92 – tai pagrindinės bendros žemės ūkio politikos kokybės skyriaus įgyvendinimo priemonės. Dėl to būtina vėl organizuoti kampanijas, per kurias visi galimi minėtų produktų gamybos, paruošimo, pardavimo ir vartojimo dalyviai būtų supažindinami su pavadinimais ir saugomus pavadinimus turinčiais produktais.

2. Uždaviniai

Informavimo ir skatinimo kampanijos turėtų būti skiriamos ne vienam arba keliems produkto pavadinimams, o veikiau viename arba keliuose vienos ar daugiau valstybių narių regionuose pagamintų tam tikrų produktų kategorijų ar produktų pavadinimų grupėms.

Šios kampanijos tikslai turėtų būti:

— teikti išsamią informaciją apie visoje Bendrijoje taikomos tvarkos turinį, jos veikimą ir pobūdį, ypač apie tos tvarkos poveikį komercinei vertei produktų su saugomais pavadinimais, kuriems po jų užregistravimo buvo taikoma pagal tą tvarką numatoma apsauga,

— vartotojus, prekiautojus ir maisto specialistus išsamiau supažindinti su Bendrijoje naudojamais saugomos kilmės vietos nuorodos (SKVN)/saugomos geografinės nuorodos(SGN) ir garantuoto tradicinio gaminio (GTG) logotipais,

— skatinti gamintojus/perdirbėjų grupes, kurios dar nėra įsitraukusios į minėtą tvarką, pagrindinius registracijos reikalavimus atitinkančius produktų pavadinimus registruoti, kad jie galėtų naudotis ta sistema,

— suinteresuotų regionų gamintojus/perdirbėjus, kurie kol kas nesinaudoja minėta tvarka, skatinti, kad jie pradėtų gaminti registruotus pavadinimus turinčius produktus ir naudotųsi ta tvarka laikydamiesi įvairiems saugomiems pavadinimams nustatytų specifikacijų ir tikrinimo reikalavimų,

— skatinti atitinkamų produktų paklausą supažindinant vartotojus ir prekiautojus su galiojančia tvarka, jos svarba ir lengvatomis bei jiems pateikiant žinių apie logotipus, pavadinimų suteikimo sąlygas, atitinkamus patikrinimus, kontrolės priemones ir atsekamumo sistemą.

3. Tikslinės grupės

— Gamintojai ir perdirbėjai

— Prekiautojai (prekybos centrai, didmenininkai, mažmenininkai, maisto ir gėrimų tiekėjai, valgyklos, restoranai)

— Vartotojai ir jų asociacijos

— Nuomonės formuotojai

4. Pagrindinė informacija

— Saugomus pavadinimus turintiems produktams būdingos specialios savybės, siejamos su tų produktų geografine kilme. Saugomą kilmės vietos nuorodą turinčių produktų kokybė arba savybės dažniausiai ar išskirtiniais atvejais siejamos su tam tikra geografine aplinka (su gamtos ar žmonių nulemtais veiksniais). Saugomą geografinę nuorodą turintys produktai siejami su tam tikra kokybe arba reputacija, kurią galima priskirti geografinei kilmei; saitus su geografine nuoroda turi būti įmanoma nustatyti bent viename gamybos, perdirbimo arba ruošimo etape.

— Garantuotam tradiciniam gaminiui būdingos specialios savybės, siejamos su ypatingu tradiciniu jų gamybos būdu arba tradicinių žaliavų naudojimu.

— Bendrijos logotipai, naudojami SKVN, SGN, GTG produktams žymėti, visoje Bendrijoje yra suprantami kaip simboliai, nurodantys, kad produktai atitinka su jų geografine kilme ar tradicija susijusias specifines gamybos sąlygas ir kurie yra tikrinami.

— Kiti atitinkamų produktų kokybės aspektai (sauga, maistinė vertė, skonis, atsekamumas).

— Saugomos kilmės vietos nuorodą (SKVN), saugomą geografinę nuorodą (SGN) turinčių kelių produktų arba garantuotų tradicinių gaminių (GTG) pateikimas, kuriuos būtų galima panaudoti kaip priemonę produktų, kurių vardai yra užregistruoti pagal apsaugos tvarką, prekybai skatinti.

— Ši apsaugos tvarka padeda išlaikyti Bendrijos kultūrinį palikimą ir remia žemės ūkio gamybos įvairovę bei kaimą.

5. Pagrindiniai kanalai

— Elektroniniai kanalai (interneto svetainės)

— Ryšiai su visuomenės informavimo priemonėmis (pvz., specialiaisiais žurnalistais, leidiniais moterims, kulinariniais leidiniais)

— Ryšiai su vartotojų asociacijomis

— Informavimas prekybos vietose ir demonstravimas

— Garso ir vaizdo informavimo priemonės (televizijos laidų intarpai)

— Spaudiniai (informaciniai lapeliai, brošiūros ir kt.)

— Dalyvavimas prekybos mugėse ir parodose

— Informavimas ir mokymo seminarai ar veiksmai apie saugomos kilmės vietos nuorodą (SKVN), saugomą geografinę nuorodą (SGN) turintiems produktams arba garantuotiems tradiciniams gaminiams (GTG) Bendrijoje taikomą tvarką

6. Programų trukmė

12–36 mėnesiai. Pirmenybė teikiama daugiametėms programoms su kiekvienam etapui aiškiai nustatyta strategija ir tikslais

7. Numatomas metinis sektoriaus biudžetas

3 milijonai eurų

INFORMACIJA APIE ATOKIAUSIŲ REGIONŲ GRAFINIUS SIMBOLIUS

1. Padėties apžvalga

Šios rekomendacijos skirtos Sutarties 299 straipsnio 2 dalyje apibrėžtiems atokiausiems Bendrijos regionams. Nepriklausomas vertinimo tyrimas rodo, kad 1998–1999 m. Bendrijos kampaniją, skirtą atokiausius regionus informuoti apie grafinį simbolį (logotipą), minėto sektoriaus gamintojai ir perdirbėjai sutiko su dideliu susidomėjimu.

Dėl to kai kurie gamintojai ir perdirbėjai kreipėsi dėl kokybiškų produktų patvirtinimo, kad galėtų naudoti minėtą logotipą.

Kadangi pirmoji kampanija vyko trumpai, jau atėjo laikas įvairias tikslines grupes plačiau informuoti apie konkretų logotipą, jo reikšmę ir naudą.

2. Uždaviniai

— Informuoti visuomenę apie logotipą, jo reikšmę ir naudą

— Atitinkamų regionų gamintojus ir perdirbėjus skatinti naudoti logotipą

— Plačiau informuoti apie logotipą platintojus ir vartotojus

3. Tikslinės grupės

— Vietiniai gamintojai ir perdirbėjai

— Prekiautojai ir vartotojai

— Nuomonės formuotojai

4. Pagrindinė informacija

— Produktas yra įprastinis ir natūralus

— Produktas yra Bendrijos regiono kilmės

— Kokybė (sauga, maistinė vertė ir skonis, gamybos būdas, ryšys su kilme)

— Produkto egzotinė prigimtis

— Pasiūlos įvairovė, įskaitant pasiūlą ne sezono metu

— Atsekamumas

5. Pagrindiniai kanalai

— Elektoriniai kanalai (interneto svetainė ir t.t.)

— Informavimo telefonu linija

— Ryšiai su visuomenės informavimo priemonėmis (pvz., specialiaisiais žurnalistais, leidiniais moterims, kulinariniais leidiniais)

— Demonstravimas prekybos vietose, mugėse, parodose ir t. t.

— Ryšiai su gydytojais ir mitybos specialistais

— Kiti kanalai (informaciniai lapeliai, brošiūros, receptai ir t. t.)

— Garso ir vaizdo informavimo priemonės

— Reklama specialioje ir vietinėje spaudoje

6. Programų trukmė

12–36 mėnesiai

7. Numatomas metinis sektoriaus biudžetas

1 milijonas eurų

EKOLOGINĖS ŽEMDIRBYSTĖS PRODUKTAI

1. Padėties apžvalga

Ekologiškų produktų vartojimas yra ypač populiarus tarp miesto gyventojų, tačiau dar nėra taip gerai išvystytas, palyginti su įprastinių produktų suvartojimu.

Vartotojai ir kitos suinteresuotos grupės vis labiau susipažįsta su ekologinės žemdirbystės produktų gamybos metodų ypatybėmis, tačiau jų žinios dar gana menkos.

Ekologiškam maistui ir ekologinei žemdirbystei skirtame Bendrijos veiksmų plane (6) informavimo ir skatinimo veiksmai yra pagrindinės priemonės ekologiško maisto paklausai plėtoti.

2. Uždaviniai

Informavimo ir skatinimo kampanijos neturėtų būti skiriamos vienam ar keliems pasirinktiems produktams – veikiau produktų grupėms arba viename ar keliuose vienos ar daugiau valstybių narių regionuose taikomai ekologinės žemdirbystės tvarkai.

Šios kampanijos tikslai turėtų būti:

— ekologiško maisto vartojimo skatinimas,

— vartotojų žinių apie ženklinimą, įskaitant apie Bendrijos ekologiškiems produktams skirtą logotipą, gilinimas,

— išsamios informacijos ir žinių apie ekologinės žemdirbystės naudą, ypač saugant aplinką, užtikrinant gyvūnų gerovę, prižiūrint natūralią aplinką ir plėtojant kaimo vietoves, teikimas,

— išsamios informacijos apie ekologinei žemdirbystei Bendrijoje taikomos tvarkos pobūdį ir veikimą teikimas,

— skatinti, kad atskiri gamintojai, perdirbėjai ir gamintojų/perdirbėjų/mažmenininkų grupės, kol kas nedalyvaujančios ekologinėje žemdirbystėje, imtųsi šio gamybos būdo; skatinti mažmenininkus, mažmenininkų grupes ir restoranus pardavinėti ekologiškus produktus.

3. Tikslinės grupės

— Apskritai vartotojai, vartotojų asociacijos ir tam tikri vartotojų pogrupiai

— Nuomonės formuotojai

— Prekiautojai (prekybos centrai, didmenininkai, specializuoti mažmenininkai, maisto ir gėrimų tiekėjai, valgyklos, restoranai)

— Mokytojai ir mokyklos

4. Pagrindinė informacija

— Ekologiški produktai yra natūralūs, atitinka šiuolaikinį kasdienio gyvenimo būdą ir malonūs vartoti. Juos gaminant, ypač saugoma aplinka, užtikrinama gyvūnų gerovė. Ekologinė žemdirbystė remia žemės ūkio gamybos įvairovę bei palaiko kraštovaizdį.

— Produktams taikomos griežtesnės gamybos ir tikrinimo taisyklės, įskaitant visiško atsekamumo galimybę, siekiant užtikrinti, jog produktai būtų pagaminami ūkiuose, kuriems taikoma ekologinės priežiūros tvarka.

— Žodžio „ekologiškas“ ir jo atitikmenų kitose kalbose vartojimas atsižvelgiant į maisto produktus, kuriuos gina įstatymas.

— Bendrijos logotipas, naudojamas ekologiškiems produktams žymėti, yra suprantamas visoje Bendrijoje ir nurodo, kad produktai atitinka griežtus gamybos Bendrijoje kriterijus ir kad tie produktai buvo rūpestingai patikrinti; Informaciją apie Bendrijos logotipą galima papildyti informacija apie kitose valstybėse narėse naudojamus logotipus.

— Galima pabrėžti kitus atitinkamų produktų kokybės aspektus (sauga, maistinė vertė, skonis).

5. Pagrindiniai kanalai

— Elektroniniai kanalai (interneto svetainės)

— Informavimo telefonu linija

— Ryšiai su žiniasklaidos priemonėmis (pvz., specialiąja spauda, leidiniais moterims, kulinarijos, maisto pramonės leidiniais)

— Ryšiai su vartotojų asociacijomis

— Informavimas prekybos vietose

— Veiksmai mokyklose

— Garso ir vaizdo ryšio priemonės (pvz., TV laidų intarpai)

— Spaudiniai (informaciniai lapeliai, brošiūros ir kt.)

— Dalyvavimas prekybos mugėse ir parodose

— Informavimas ir mokymo seminarai/veiksmai apie ekologiškam maistui ir ekologinei žemdirbystei Bendrijoje taikomos tvarkos veikimą.

6. Programų trukmė

12–36 mėnesiai. Pirmenybė teikiama daugiametėms programoms su kiekvienam etapui aiškiai nustatyta strategija ir tikslais

7. Numatomas metinis sektoriaus biudžetas

3 milijonai eurų

(1) OL L 109, 2000 5 6, p. 29. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2003/84/EB (OL L 308, 2003 11 25, p. 15).

(2) OL L 173, 1990 7 6, p. 5. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 2052/2003 (OL L 305, 2003 11 22, p. 1).

(3) OL L 30, 2002 1 31, p. 44.

(4) OL L 10, 2002 1 12, p. 47.

(5) OL L 161, 2001 6 16, p. 38.

(6) KOM (2004) 41, 5 galutinis.