Oficialusis leidinys L 011 , 14/01/1994 p. 0001 - 0036

specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 17 tomas 2 p. 0003

specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 17 tomas 2 p. 0003



Tarybos reglamentas (EB) Nr. 40/94 1993 m. gruodžio 20 d. dėl Bendrijos prekių ženklo EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 235 straipsnį, atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1], atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2], atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3], kadangi pageidautina visoje Bendrijoje skatinti sklandžią ekonominės veiklos plėtotę ir nenutrūkstamą bei suderintą plėtojimąsi, tuo tikslu baigiant kurti vidaus rinką, kuri veiks tinkamai ir sudarys sąlygas, panašias į nacionalinėje rinkoje esančiąsias sąlygas; kadangi, norint sukurti tokią rinką ir pagaliau ją paversti bendrąja rinka, reikia ne tik pašalinti kliūtis laisvam prekių ar paslaugų judėjimui bei įdiegti konkurencijos neiškreipiančią tvarką, bet ir sudaryti teisines sąlygas prekių gamybos ir jų paskirstymo bei paslaugų teikimo įmonėms pritaikyti savo veiklą prie Bendrijos mastų; kadangi dėl to tarp įmonių turimų teisinių priemonių turi būti prekių ženklai, leidžiantys visoje Bendrijoje, neatsižvelgiant į valstybių sienas, tapačiomis priemonėmis atskirti įmonių gaminamas prekes ir teikiamas paslaugas; kadangi matyti, jog Bendrija turi imtis minėtiems tikslams pasiekti reikalingų veiksmų; kadangi vienas iš tokių veiksmų – įdiegimas Bendrijoje tokios prekių ženklams skirtos tvarkos, kuri, taikant vieną procedūrų sistemą, leistų įmonėms gauti vienodą apsaugą suteikiantį Bendrijos prekių ženklą, galiojantį visoje Bendrijos teritorijoje; kadangi, išskyrus šiame reglamente numatytus atvejus, Bendrijos prekių ženklui bus taikomas jo vieningumo principas; kadangi derinant teisės aktus neįmanoma panaikinti prekių ženklų savininkams valstybių narių teisės aktais suteiktų teisių teritorinių apribojimų; kadangi, norint įmonėms sudaryti sąlygas nevaržomai ekonominei veiklai visoje bendrojoje rinkoje, prekių ženklai turi būti kuriami vadovaujantis vienu Bendrijos teisės aktu, kuris būtų tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse; kadangi dėl to, kad Sutartyje nenumatyta konkreti institucija, turinti galią sukurti tokią teisinę struktūrą, turi būti taikomas Sutarties 235 straipsnis; kadangi vis dėlto Bendrijos teisės aktai, susiję su prekių ženklais, nepakeičia valstybių narių prekių ženklus reguliuojančių teisės aktų; kadangi iš tiesų reikalavimas, kad įmonės padavinėtų paraiškas registruoti savo prekių ženklus kaip Bendrijos prekių ženklus, neturėtų būti laikomas pagrįstu; kadangi nacionaliniai prekių ženklai ir toliau išlieka būtini toms įmonėms, kurios nenori apsaugoti savo prekių ženklų Bendrijos lygiu; kadangi teisių į Bendrijos prekių ženklą negalima įgyti kitaip nei registruojantis ir kadangi pirmiausia turi būti atsisakoma registruoti, jeigu prekių ženklas neturi skiriamųjų požymių, jeigu yra neteisėtas arba jeigu prieštarauja jau esamoms teisėms; kadangi Bendrijos prekių ženklo, kurio svarbiausia paskirtis – garantuoti, kad prekių ženklas taps kilmės nuoroda, suteikiama apsauga ženklo, žymens ir prekių ar paslaugų tapatumo atvejais yra absoliuti; kadangi ši apsauga taip pat galioja ženklo, žymens ir prekių ar paslaugų panašumo atvejais; kadangi panašumo koncepcija turi būti aiškinama susietai su suklaidinimo galimybe; kadangi suklaidinimo galimybė, kurios įvertinimas priklauso nuo daugelio veiksnių ir ypač nuo prekių ženklo pripažinimo rinkoje, galimas susiejimas su vartojamu ar registruotu žymeniu, tarp prekių ženklo ar žymens ir tarp nurodytų prekių ar paslaugų egzistuojantis panašumas sudaro ypatingas aplinkybes, dėl kurių būtina suteikti tokią apsaugą; kadangi laisvo prekių judėjimo principas reiškia, kad Bendrijos prekių ženklo savininkas neturi turėti teisės uždrausti trečiajai šaliai vartoti prekių ženklą žymėti prekėms, kurios jo paties ar jo sutikimu buvo išleistos cirkuliuoti Bendrijoje pažymėtos tuo prekių ženklu, išskyrus atvejus, kai dėl pagrįstų priežasčių savininkas nesutinka su tolesniu prekių komercializavimu; kadangi nėra jokių Bendrijos prekių ženklų arba bet kokio jiems prieštaraujančio anksčiau registruoto prekių ženklo apsaugos pateisinimo, išskyrus atvejus, kai prekių ženklai yra iš tikrųjų naudojami; kadangi Bendrijos prekių ženklas turi būti vertinamas kaip nuosavybės objektas, egzistuojantis atskirai nuo įmonių, kurių prekės ar paslaugos yra juo žymimos; kadangi dėl to turi būti sudaryta galimybė jį perduoti, išskyrus atvejus, kai labiau reikia apsaugoti visuomenę nuo dėl perdavimo atsirandančio suklaidinimo. Taip pat turi būti sudaryta galimybė pateikti jį trečiajai šaliai kaip užtikrinimą ir naudoti kaip licencijų dalyką; kadangi Bendrijos lygiu būtina imtis administracinių priemonių, kad pagal šį reglamentą sukurti prekių ženklams skirti teisės aktai būtų įgyvendinti kiekvienam prekių ženklui; kadangi dėl to labai svarbu, išlaikant esamą Bendrijos organizacinę struktūrą bei valdžios pasidalijimą, įsteigti Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), kuri galėtų nepriklausomai spręsti techninius klausimus ir turėtų teisinį, administracinį ir finansinį savarankiškumą; kadangi dėl to būtina ir tinkama, kad tai būtų juridinio asmens statusą turinti Bendrijos organizacija, kuri galėtų naudotis šiuo reglamentu suteiktais vykdomaisiais įgalinimais ir veiktų pagal Bendrijos teisės aktus, neperžengdama Bendrijos institucijų kompetencijos ribų; kadangi būtina užtikrinti, kad šalys, kurioms turi įtakos Tarnybos priimami sprendimai, būtų teisiškai apsaugotos ypatingą prekių ženklų teisės pobūdį atitinkančiu būdu; kadangi dėl to yra numatyta galimybė apskųsti įvairių Tarnybos skyrių ir tyrėjų priimtus sprendimus; kadangi jeigu tas departamentas, kurio sprendimas ginčijamas, savo sprendimo nepakeičia, jis turi perduoti skundą Tarnybos Apeliacinei tarybai, kuriai reikia priimti sprendimą tuo klausimu; kadangi Apeliacinės tarybos sprendimai gali būti apskundžiami Europos Bendrijų Teisingumo Teismui, turinčiam teisę panaikinti arba pakeisti ginčijamą sprendimą; kadangi pagal 1988 m. spalio 24 d. Tarybos sprendimą 88/591/EAPB, EEB, Euratomas, įsteigiantį Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismą [4], kuris buvo iš dalies pakeistas 1993 m. birželio 8 d. sprendimu 93/350/Euratomas, EAPB, EEB [5], šiam teismui pirmiausia yra teismingos bylos, priskirtos Teisingumo Teismo kompetencijai Bendrijų steigimo sutartimis (ypač tai pasakytina apie skundus, pateiktus EB sutarties 173 straipsnio 2 pastraipos pagrindu) bei jų įgyvendinimo metu priimtais aktais, išskyrus atvejus, kai akte, steigiančiame Bendrijos teisės reguliuojamą instituciją, yra numatyta kitaip; kadangi šiuo reglamentu Teisingumo Teismui suteikiama kompetencija panaikinti ar pakeisti apeliacinių teismų sprendimus atitinkamai pirmiausia Teismo turi būti vykdoma sutinkamai su aukščiau nurodytu sprendimu; kadangi, norėdamos sustiprinti Bendrijos prekių ženklų apsaugą, valstybės narės, atsižvelgdamos į savo nacionalinę sistemą, turėtų nustatyti kuo mažiau nacionalinių pirmosios ir antrosios instancijos teismų, kompetentingų spręsti Bendrijos prekių ženklų pažeidimo ir jų galiojimo klausimus; kadangi sprendimai Bendrijos prekių ženklų pažeidimo ir galiojimo klausimais turi galioti ir aprėpti visą Bendrijos teritoriją, nes tai yra vienintelis būdas išvengti vienas kitam prieštaraujančių teismų bei Tarnybos sprendimų ir pasiekti, kad nebūtų pakenkta vieningam Bendrijos prekių ženklų pobūdžiui; kadangi visiems su Bendrijos prekių ženklais susijusiems ieškiniams taikomos Briuselyje pasirašytos Konvencijos dėl teismų sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo taisyklės, išskyrus atvejus, kai šis reglamentas nuo jų nukrypsta; kadangi teismo procesuose dėl tų pačių aktų ir dalyvaujant toms pačioms šalims, pradėtuose Bendrijos prekių ženklo ir lygiagrečiai egzistuojančių nacionalinių prekių ženklų pagrindu, reikia vengti prieštaringų sprendimų; kadangi tuo tikslu, kai ieškiniai pateikiami toje pačioje valstybėje narėje, to siekiama pagal nacionalines procesines taisykles, kurioms šis reglamentas nėra taikomas, o kai ieškiniai pateikiami skirtingose valstybėse narėse, tiktų pagal lis pendens ir panašias anksčiau minėtoje Briuselio konven cijoje nurodytas taisykles sukurtos nuostatos; kadangi, kad būtų užtikrintas visiškas Tarnybos savarankiškumas ir nepriklausomumas, matyt, derėtų jai skirti atskirą biudžetą, kurio pajamas iš esmės sudarytų sistemos vartotojų mokamos įmokos; kadangi vis dėlto visais subsidijų atskaitymų į bendrą Europos Bendrijų biudžetą atvejais taikoma Bendrijos biudžetinė procedūra; be to, kadangi buhalterinių ataskaitų auditą turėtų atlikti Audito Rūmai; kadangi reglamento taikymui, pirmiausia įmokų mokėjimo taisyklių bei Įgyvendinimo reglamento priėmimui ir pakeitimui, yra būtinos įgyvendinimo priemonės; kadangi sprendimą dėl tokių priemonių turėtų priimti Komisija, bendradarbiaudama su komitetu, susidedančiu iš valstybių narių atstovų, kaip tai numatyta procedūrinėse taisyklėse, nustatytose 1987 m. liepos 13 d. Tarybos sprendimų 87/373/EEB, nustatančių Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką, 2 straipsnio IIIb procedūroje [6], PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ: I DALIS BENDROSIOS NUOSTATOS 1 straipsnis Bendrijos prekių ženklas 1. Prekėms arba paslaugoms yra skirtas prekių ženklas, įregistruotas laikantis šiame reglamente nustatytų sąlygų ir tvarkos (toliau – Bendrijos prekių ženklas). 2. Bendrijos prekių ženklas turi vieningą statusą. Jis turi vienodą galią visoje Bendrijoje: jis negali būti registruojamas, perleidžiamas, nuo jo atsisakoma, jis negali būti savininko teises anuliuojančio ar paskelbiančio negaliojančiu sprendimo dalyku, jo naudojimas negali būti uždraustas kitaip nei visos Bendrijos mastu. Šis principas yra taikomas, jeigu šiame reglamente nenumatyta kitaip. 2 straipsnis Tarnyba Įsteigiama Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (toliau – Tarnyba). 3 straipsnis Teisnumas Taikant šį reglamentą bendrovės, firmos ir kitos teisinės organizacijos laikomos juridiniais asmenimis, jeigu jų veiklą reguliuojančių įstatymų joms leidžiama savo vardu turėti visų rūšių teises ir pareigas, sudaryti sutartis arba atlikti kitus teisinius veiksmus ir būti ieškovu bei atsakovu. II DALIS TAISYKLĖS, SUSIJUSIOS SU PREKIŲ ŽENKLAIS 1 SKYRIUS BENDRIJOS PREKIŲ ŽENKLO SĄVOKA. BENDRIJOS PREKIŲ ŽENKLO ĮGIJIMO BŪDAI 4 straipsnis Žymenys, galintys sudaryti Bendrijos prekių ženklą Bendrijos prekių ženklą gali sudaryti bet kokie žymenys, kuriuos galima pavaizduoti grafiškai, būtent: žodžiai, tarp jų asmenų pavardės, dizainas, raidės, skaitmenys, išorinis prekių arba jų įpakavimo vaizdas, jeigu jie leidžia atskirti vienos įmonės prekes ar paslaugas nuo kitų įmonių prekių ar paslaugų. 5 straipsnis Bendrijos prekių ženklų savininkais galintys būti asmenys 1. Bendrijos prekių ženklų savininkais gali būti šie fiziniai ir juridiniai asmenys, tarp jų ir pagal viešosios teisės reikalavimus įsteigtos institucijos: a) valstybių narių piliečiai arba b) kitų valstybių, kurios yra Paryžiaus konvencijos dėl pramoninės nuosavybės apsaugos (toliau – Paryžiaus konvencija) narės, piliečiai; arba c) valstybių, kurios nėra Paryžiaus konvencijos narės, piliečiai, gyvenantys Bendrijoje arba Paryžiaus konvencijai priklausančioje valstybėje, arba turintys joje buveinę ar faktiškus ir veikiančius pramoninius ir komercinius steiginius; arba d) bet kurios Paryžiaus konvencijai nepriklausančios valstybės, kuri, sprendžiant iš paskelbtų duomenų, suteikia visų valstybių narių piliečiams priklausantiems prekių ženklams tokią pat apsaugą, kaip ir savo piliečiams, ir jeigu iš valstybių narių piliečių reikalaujama įrodyti įregistravimą ženklo kilmės šalyje, tokiu įrodymu pripažįsta Bendrijos prekių ženklų įregistravimą, piliečiai, išskyrus nurodytuosius c punkte. 2. Taikant šio straipsnio 1 dalies nuostatas, asmenys be pilietybės, apibūdinti 1954 m. rugsėjo 28 d. Niujorke pasirašytos Konvencijos dėl asmenų be pilietybės statuso 1 straipsnyje, ir pabėgėliai, apibūdinti 1951 m. liepos 28 d. Ženevoje pasirašytos Konvencijos dėl pabėgėlių statuso, iš dalies pakeistos 1967 m. sausio 31 d. Niujorke pasirašytu Protokolu dėl pabėgėlių statuso, 1 straipsnyje, laikomi piliečiais tos šalies, kurioje jie turi nuolatinę gyvenamąją vietą. 3. Šalies, kuriai taikomos šio straipsnio 1 dalies d punkto nuostatos, piliečiais esantys asmenys privalo įrodyti, kad prekių ženklas, kuriam buvo paduota Bendrijos prekių ženklo paraiška, yra registruotas savo kilmės šalyje, išskyrus atvejus, kai, sprendžiant iš paskelbtų duomenų, valstybių narių piliečiams priklausantys prekių ženklai yra įregistruojami kilmės vietos šalyje nereikalaujant įrodyti, kad anksčiau valstybėje narėje jis buvo registruotas kaip Bendrijos prekių ženklas arba nacionalinis prekių ženklas. 6 straipsnis Bendrijos prekių ženklo įgijimo būdai Bendrijos prekių ženklas įgyjamas jį įregistravus. 7 straipsnis Absoliutūs atmetimo pagrindai 1. Neregistruojami šie žymenys: a) 4 straipsnio reikalavimų neatitinkantys žymenys; b) neturintys jokio skiriamojo požymio prekių ženklai; c) prekių ženklai, sudaryti tiktai iš žymenų arba nuorodų, kurie prekyboje gali būti naudojami žymėti rūšiai, kokybei, kiekiui, paskirčiai, vertei, geografinei kilmei arba prekių pagaminimo ar paslaugų suteikimo laikui, ar kitoms prekių ar paslaugų savybėms; d) prekių ženklai, sudaryti tiktai iš tokių žymenų ar nuorodų, kurie dabartinėje kalboje arba sąžiningoje ir nusistovėjusioje prekybos praktikoje yra tapę bendriniais; e) žymenys, kurie yra vien: i) forma, kurią lemia pačių prekių rūšis; arba ii) prekių forma, būtina techniniam rezultatui gauti; arba iii) forma, suteikianti prekėms esminę vertę; f) prekių ženklai, prieštaraujantys viešajai tvarkai arba nusistovėjusiems moralės principams; g) prekių ženklai, kurie gali suklaidinti visuomenę, pavyzdžiui, dėl prekių ar paslaugų rūšies, kokybės ar geografinės kilmės; h) prekių ženklai, kurių registruoti kompetentingos institucijos nėra davusios sutikimo ir kuriuos pagal Paryžiaus konvencijos 6 ter straipsnį turi būti atsisakyta registruoti; i) prekių ženklai, sudaryti iš Paryžiaus konvencijos 6 ter straipsnyje nenurodytų ir visuomenės interesą turinčių ženkliukų, emblemų ir herbų, išskyrus atvejus, kai atitinkamos institucijos yra davusios sutikimą jų įregistravimui. 2. Šio straipsnio 1 dalies nuostatos taikomos, net jeigu prekių ženklo neregistravimo pagrindai galioja tiktai dalyje Bendrijos. 3. Šio straipsnio 1 dalies b, c ir d punktų nuostatos netaikomos, jeigu dėl prekių ženklo naudojimo jis yra tapęs atskiriamu nuo tų prekių ar paslaugų, kurioms prašoma registracijos. 8 straipsnis Santykiniai atsisakymo registruoti prekių ženklą pagrindai 1. Ankstesnio prekių ženklo savininkui užprotestavus, prekių ženklas, kurį įregistruoti buvo paduota paraiška, neregistruojamas: a) jeigu jis yra tapatus ankstesniam prekių ženklui, o prekės ar paslaugos, kurioms prašoma jį įregistruoti, yra tapačios prekėms ar paslaugoms, kurioms ankstesnis prekių ženklas yra apsaugotas; b) jeigu dėl savo panašumo į ankstesnį prekių ženklą ar tapatumo jam arba dėl prekių ar paslaugų, kurioms prekių ženklai yra skirti, panašumo ar tapatumo yra galimybė suklaidinti visuomenę toje teritorijoje, kurioje ankstesnis prekių ženklas yra apsaugotas; suklaidinimo galimybė apima ir galimybę sieti su ankstesniu prekių ženklu. 2. Šio straipsnio 1 dalyje nurodyti "ankstesni prekių ženklai" reiškia: a) tokius prekių ženklus, kurių įregistravimo paraiškos padavimo data yra ankstesnė už Bendrijos prekių ženklo įregistravimo paraiškos padavimo datą, prireikus atsižvelgiant į šiems prekių ženklams prašomus suteikti prioritetus: i) Bendrijos prekių ženklus; ii) prekių ženklus, įregistruotus valstybėje narėje, o Belgijos, Nyderlandų ar Liuksemburgo atvejais – Beneliukso prekių ženklų tarnyboje; iii) prekių ženklus, įregistruotus pagal valstybėje narėje galiojančius tarptautinius susitarimus; b) a punkte nurodytos prekių ženklų paraiškos atsižvelgiant į jų įregistravimą; c) prekių ženklai, kurie paraiškų įregistruoti Bendrijos prekių ženklą padavimo dieną arba atitinkamais atvejais – prašymo suteikti prioritetą paraiškai įregistruoti Bendrijos prekių ženklą pateikimo dieną Paryžiaus konvencijos 6 bis straipsnyje vartojamų žodžių "plačiai žinomi" prasme valstybėje narėje yra plačiai žinomi. 3. Prekių ženklo savininkui užprotestavus, prekių ženklas neregistruojamas, jeigu prekių ženklo savininko atstovas ar patikėtinis savo vardu be savininko sutikimo paduoda paraišką įregistruoti prekių ženklą, išskyrus atvejus, kai atstovas ar patikėtinis pagrindžia savo veiksmus. 4. Neregistruoto prekių ženklo arba kito prekyboje naudojamo didesnę negu vietinę reikšmę turinčio žymens savininkui užprotestavus, pareikštas registruoti prekių ženklas neregistruojamas, kai ir jeigu pagal to žymens naudojimą reglamentuojančius valstybės narės įstatymus: a) teisės į tą žymenį buvo įgytos iki paraiškos įregistruoti Bendrijos prekių ženklą padavimo dienos arba iki prašymo suteikti prioritetą paraiškai įregistruoti Bendrijos prekių ženklą pateikimo dienos; b) tas žymuo jo savininkui suteikia teisę uždrausti naudoti vėlesnį prekių ženklą. 5. Be to, ankstesnio prekių ženklo savininkui (šio straipsnio 2 dalies prasme) užprotestavus, pareikštas registruoti prekių ženklas neregistruojamas, jeigu jis yra tapatus ankstesniam prekių ženklui arba panašus į jį, ir turi būti registruojamas prekėms arba paslaugoms, kurios nėra panašios į tas, kurioms yra įregistruotas ankstesnis prekių ženklas, jeigu, kalbant apie ankstesnį Bendrijos prekių ženklą, pareikštas registruoti prekių ženklas turi gerą vardą Bendrijoje arba, kalbant apie ankstesnį nacionalinį prekių ženklą, pareikštas registruoti prekių ženklas turi gerą vardą toje valstybėje narėje ir jeigu dėl prekių ženklo vartojimo be rimtos priežasties gali atsirasti galimybė nesąžiningai įgyti pranašumą arba pakenkti ankstesnio prekių ženklo išskirtinumui ar jo geram vardui. 2 SKYRIUS BENDRIJOS PREKIŲ ŽENKLŲ VEIKIMAS 9 straipsnis Bendrijos prekių ženklų suteikiamos teisės 1. Bendrijos prekių ženklas suteikia savininkui išimtines teises į jį. Savininkas turi teisę uždrausti visoms trečiosioms šalims be jo sutikimo komercinėje veikloje naudoti: a) bet kokį žymenį, tapatų Bendrijos prekių ženklui, kuriuo ženklinamos prekės ar paslaugos yra tapačios toms prekėms ar paslaugoms, kurioms Bendrijos prekių ženklas yra įregistruotas; b) bet kokį žymenį, kai dėl savo tapatumo Bendrijos prekių ženklui ar panašumo į jį ir dėl Bendrijos prekių ženklu ir tuo žymeniu ženklinamų prekių ar paslaugų tapatumo ar panašumo yra tikimybė, kad visuomenė gali juos supainioti; tikimybė supainioti žymenį su prekių ženklu atsiranda ir dėl jų susiejimo tikimybės; c) bet kokį žymenį, tapatų Bendrijos prekių ženklui arba panašų į jį, kai juo žymimos prekės arba paslaugos yra nepanašios į tas, kurioms Bendrijos prekių ženklas yra įregistruotas, jeigu šis Bendrijoje turi gerą vardą ir jeigu dėl neteisėto žymens naudojimo įgyjamas nesąžiningas pranašumas arba pakenkiama Bendrijos prekių ženklo išskirtinumui ar jo geram vardui. 2. Vadovaujantis šio straipsnio 1 dalies nuostatomis galima, inter alia, uždrausti: a) tokiu žymeniu žymėti prekes arba jų pakuotes; b) siūlyti tokiu žymeniu pažymėtas prekes, išleisti jas į rinką arba tuo tikslu jas sandėliuoti, taip pat siūlyti ar teikti juo pažymėtas paslaugas; c) importuoti arba eksportuoti tokiu žymeniu pažymėtas prekes; d) naudoti tokį žymenį komercinės veiklos dokumentuose arba reklamoje. 3. Bendrijos prekių ženklo suteikiamos teisės nuo paskelbimo apie prekių ženklo įregistravimo dienos turi pirmenybę trečiųjų šalių atžvilgiu. Tačiau galima reikalauti pagrįsto dydžio kompensacijos už po Bendrijos prekių ženklo paraiškos paskelbimo dienos atliekamus veiksmus, kurie dėl paskelbimo nuo tada tampa draudžiamais. Iki paskelbimo apie registraciją teismas negali byloje priimti sprendimo nagrinėjant bylą iš esmės. 10 straipsnis Bendrijos prekių ženklo atgaminimas žodynuose Jeigu Bendrijos prekių ženklą atgaminus žodyne, enciklopedijoje arba kitokiame informaciniame leidinyje susidaro įspūdis, kad tai yra bendrinis prekių ar paslaugų, kurioms ženklas yra įregistruotas, pavadinimas, Bendrijos prekių ženklo savininko prašymu leidėjas ne vėlesniame kaip kitame leidime privalo ženklą atgaminti su nuoroda, kad tai yra įregistruotas prekių ženklas. 11 straipsnis Draudimas naudoti atstovo ar patikėtinio vardu registruotą Bendrijos prekių ženklą Jeigu Bendrijos prekių ženklas yra įregistruotas šio prekių ženklo savininko atstovo ar patikėtinio vardu be savininko leidimo, savininkas turi teisę prieštarauti tam, kad atstovas ar patikėtinis naudotų jo ženklą, jeigu jis nebuvo davęs sutikimo tokiam naudojimui, nebent atstovas ar patikėtinis pateisintų savo veiksmus. 12 straipsnis Bendrijos prekių ženklo veikimo apribojimas Bendrijos prekių ženklas nesuteikia jo savininkui teisės uždrausti trečiosioms šalims komercinėje veikloje naudoti: a) savo vardą, pavardę ir adresą; b) prekių ar teikiamų paslaugų rūšies, kokybės, kiekio, paskirties, vertės, geografinės kilmės, pagaminimo laiko nuorodas arba kitas jų charakteristikas; c) prekių ženklą, kai būtina nurodyti prekių ar paslaugų, pavyzdžiui, priedų ar atsarginių dalių, paskirtį, jeigu toks naudojimas neprieštarauja sąžiningai pramoninės ir komercinės veiklos praktikai. 13 straipsnis Bendrijos prekių ženklo suteikiamų teisių pasibaigimas 1. Bendrijos prekių ženklas nesuteikia jo savininkui teisės uždrausti naudoti šį ženklą prekėms, kurios paties ženklo savininko arba jo sutikimu yra išleistos į Bendrijos rinką pažymėtos tuo ženklu. 2. Šio straipsnio 1 dalies nuostatos netaikomos, jeigu dėl pagrįstų priežasčių savininkas nesutinka su tolesniu prekių komercializavimu, ypač jeigu išleidus jas į rinką pasikeitė arba pablogėjo jų kokybė. 14 straipsnis Papildomas nacionalinių įstatymų taikymas pažeidimų atvejais 1. Bendrijos prekių ženklo suteikiamas teises reglamentuoja tik šio reglamento nuostatos. Visais kitais atvejais Bendrijos prekių ženklo pažeidimo klausimus X dalyje nustatyta tvarka reglamentuoja nacionalinių prekių ženklų pažeidimams skirti nacionaliniai įstatymai. 2. Šis reglamentas nekliudo imtis valstybių narių įstatymų numatytų veiksmų prieš Bendrijos prekių ženklą, ypač civilinės atsakomybės ir nesąžiningos konkurencijos atvejais. 3. Taikytinos procesinės taisyklės nustatomos vadovaujantis X dalies nuostatomis. 3 SKYRIUS BENDRIJOS PREKIŲ ŽENKLŲ NAUDOJIMAS 15 straipsnis Bendrijos prekių ženklų naudojimas 1. Jeigu per penkerius metus nuo įregistravimo savininkas nepradėjo iš tikrųjų naudoti Bendrijos prekių ženklo Bendrijoje juo žymėdamas prekes arba paslaugas, kurioms jis buvo įregistruotas, arba jeigu ženklas nebuvo naudojamas penkerius metus iš eilės, Bendrijos prekių ženklui taikomos šiame reglamente numatytos sankcijos, išskyrus atvejus, kai ženklas nebuvo naudojamas dėl rimtų priežasčių. 2. Pagal šio straipsnio 1 dalį naudojimas taip pat yra: a) Bendrijos prekių ženklo naudojimas tokia forma, kurios skiriasi elementai, jeigu jie nepakeičia išskirtinio ženklo pobūdžio, kuris buvo ženklo įregistravimo metu; b) Bendrijos prekių ženklo uždėjimas ant prekių arba jų pakuočių Bendrijoje išimtinai eksporto tikslais. 3. Bendrijos prekių ženklo naudojimas savininko leidimu laikomas savininko naudojimu. 4 SKYRIUS BENDRIJOS PREKIŲ ŽENKLAI KAIP NUOSAVYBĖS OBJEKTAI 16 straipsnis Bendrijos prekių ženklų vertinimas kaip nacionalinių prekių ženklų 1. Jeigu 17–24 straipsniuose nenumatyta kitaip, Bendrijos prekių ženklas, kaip nuosavybės objektas, yra vertinamas visa apimtimi ir visai Bendrijos teritorijai taip, kaip ir nacionalinis prekių ženklas, įregistruotas valstybėje narėje, kurioje, sprendžiant iš Bendrijos prekių ženklų registro: a) savininkas atitinkamą dieną turi savo būstinę ar gyvenamąją vietą; arba b) jeigu 1 dalies a punkto nuostatos netaikomos, savininkas atitinkamą dieną yra įsisteigęs. 2. Šio straipsnio 1 dalyje nenurodytais atvejais joje minima valstybė narė yra ta valstybė narė, kurioje yra įsikūrusi Tarnybos būstinė. 3. Jeigu Bendrijos prekių ženklų registre bendrasavininkiais nurodyti du ar daugiau asmenų, šio straipsnio 1 dalies nuostatos taikomos pirmuoju nurodytam bendrasavininkiui; jeigu taip nėra, nuostatos taikomos kitiems bendrasavininkiams ta eilės tvarka, kuria jie nurodyti. Jeigu 1 dalies nuostatos negali būti pritaikytos nė vienam iš bendrasavininkių, taikomos 2 dalies nuostatos. 17 straipsnis Perdavimas 1. Bendrijos prekių ženklas gali būti perduotas atskirai nuo bet kokio įmonės perdavimo visoms prekėms ar paslaugoms, kurioms jis buvo registruotas, arba jų daliai. 2. Visos įmonės perdavimas apima ir Bendrijos prekių ženklo perdavimą, išskyrus atvejus, kai sutinkamai su perdavimą reglamentuojančiais įstatymais yra priešingai nustatantis susitarimas arba kai aplinkybės akivaizdžiai rodo kitaip. Ši nuostata taikoma sutartiniam įsipareigojimui perduoti įmonę. 3. Neapribojant šio straipsnio 2 dalies nuostatų galiojimo, Bendrijos prekių ženklo perdavimas atliekamas raštu ir turi būti sutarties šalių pasirašytas, išskyrus atvejus, kai tai atliekama teismo sprendimu; priešingu atveju perdavimas laikomas negaliojančiu. 4. Kai iš perdavimo dokumentų aišku, kad perdavus Bendrijos prekių ženklą visuomenė gali būti klaidinama dėl prekių ar paslaugų, kurioms jis įregistruotas, kilmės, kokybės ar geografinės kilmės vietos, Tarnyba perdavimo neregistruoja, nebent teisių perėmėjas sutinka apriboti Bendrijos prekių ženklo registravimą prekėms ar paslaugoms, kurios neturėtų klaidinti. 5. Vienos iš šalių prašymu perdavimas pažymimas registre ir apie jį paskelbiama. 6. Kol registre nėra įrašo apie perdavimą, teisių perėmėjas negali remtis Bendrijos prekių ženklo registravimu suteikiamomis teisėmis. 7. Jeigu Tarnyba reikalauja laikytis terminų ir jau yra gavusi prašymą įregistruoti perdavimą, teisių perėmėjas gali pateikti jai atitinkamus pareiškimus. 8. Visi dokumentai, apie kuriuos 77 straipsnyje nurodytomis sąlygomis turi būti pranešta Bendrijos prekių ženklo savininkui, skiriami savininku registruotam asmeniui. 18 straipsnis Atstovo vardu įregistruoto prekių ženklo perdavimas Jeigu Bendrijos prekių ženklas be šio ženklo savininko leidimo yra įregistruotas savininko patikėtinio arba atstovo vardu, savininkas turi teisę reikalauti minėtą registraciją perrašyti jam, išskyrus atvejus, kai patikėtinis arba atstovas pateisina savo veiksmus. 19 straipsnis Daiktinės teisės 1. Kad ir kokia būtų įmonė, Bendrijos prekių ženklas gali būti suteikiamas kaip užtikrinimas arba gali būti daiktinių teisių dalyku. 2. Vienos iš šalių prašymu šio straipsnio 1 dalyje nurodytos teisės įrašomos į registrą ir paskelbiamos. 20 straipsnis Išieškojimai vykdymo procese 1. Bendrijos prekių ženklas gali būti išieškotas vykdymo metu. 2. 16 straipsnyje nurodyti teismai ir valstybių narių institucijos turi išimtinę kompetenciją Bendrijos prekių ženklo išieškojimo vykdymo metu procese. 3. Vienos iš šalių prašymu registre padaromas įrašas apie išieškojimą vykdymo metu ir apie tai paskelbiama. 21 straipsnis Bankroto arba panašūs procesai 1. Iki bendrų valstybėms narėms taisyklių bankroto klausimais įsigaliojimo vienintele valstybe nare, kurioje Bendrijos prekių ženklas gali būti įtraukiamas į bankroto ar panašius procesus, yra ta, kurioje tokie procesai pagal nacionalinę teisę arba šioje srityje taikomas konvencijas pradedami pirmiausia. 2. Jeigu Bendrijos prekių ženklas yra įtraukiamas į bankroto ar panašius procesus, kompetentingos nacionalinės institucijos prašymu Registre padaromas įrašas apie tai ir apie tai paskelbiama. 22 straipsnis Licencijavimas 1. Teisė naudotis Bendrijos prekių ženklu gali būti suteikiama visoms ar daliai prekių ar paslaugų, kurioms šis ženklas yra įregistruotas, taip pat visoje Bendrijoje arba jos dalyje. Licencija gali būti išimtinė arba neišimtinė. 2. Bendrijos prekių ženklo savininkas gali to prekių ženklo suteikiamas teises panaudoti prieš licenciatą, pažeidžiantį bet kurią licencinės sutarties nuostatą dėl jos trukmės, registracijos leidžiamos prekių ženklo naudojimo formos, prekių ar paslaugų, kurioms suteikta licencija, visumos, teritorijos, kurioje galima naudoti prekių ženklą, arba dėl licenciato gaminamų prekių ar teikiamų paslaugų kokybės. 3. Nepažeidžiant licencinės sutarties nuostatų, licenciatas tiktai gavęs savininko sutikimą gali pradėti teisminį procesą dėl teisių į Bendrijos prekių ženklą pažeidimo. Tačiau išimtinės licencijos savininkas gali tokį procesą pradėti, jeigu prekių ženklo savininkas, gavęs oficialų pranešimą, per atitinkamą laiką pats neiškelia bylos dėl teisių į prekių ženklą pažeidimo. 4. Norėdamas gauti atlyginimą už jam padarytą žalą, licenciatas turi teisę įstoti į Bendrijos prekių ženklo savininko pradėtą teisminį procesą dėl teisių pažeidimo. 5. Vienos iš šalių prašymu registre padaromas įrašas apie Bendrijos prekių ženklo licencijos suteikimą arba perdavimą ir apie tai paskelbiama. 23 straipsnis Galiojimas trečiosioms šalims 1. 17, 19 ir 22 straipsniuose nurodyti teisiniai veiksmai, susiję su Bendrijos prekių ženklu, visoms valstybėse narėse esančioms trečiosioms šalims įsigalioja tiktai juos įrašius į registrą. Nepaisant to, šie veiksmai iki jų įrašymo į registrą galioja trečiosioms šalims, kurios teises į prekių ženklą įgijo po tokio veiksmo atlikimo dienos, tačiau teisių įgijimo dieną žinojo apie tokį veiksmą. 2. Šio straipsnio 1 dalies nuostatos netaikomos asmeniui, kuris Bendrijos prekių ženklą arba su Bendrijos prekių ženklu susijusią teisę įgyja perdavus visą įmonę arba kitokiu universaliu perėmimo būdu. 3. 20 straipsnyje nurodytų teisinių veiksmų galiojimą trečiosioms šalims reglamentuoja pagal 16 straipsnį nustatytos valstybės narės įstatymai. 4. Iki bendrų valstybėms narėms taisyklių bankroto klausimais įsigaliojimo bankroto arba panašių procesų galiojimą trečiosioms šalims reglamentuoja tos valstybės narės, kurioje tokie procesai pagal nacionalinę teisę arba šioje srityje taikomas konvencijas pradedami pirmiausia. 24 straipsnis Paraiška Bendrijos prekių ženklui kaip nuosavybės objektui Paraiškoms Bendrijos prekių ženklams taikomos 16–23 straipsnių nuostatos. III DALIS PARAIŠKA BENDRIJOS PREKIŲ ŽENKLAMS 1 SKYRIUS PARAIŠKŲ PADAVIMAS IR JAS REGLAMENTUOJANČIOS NUOSTATOS 25 straipsnis Paraiškų padavimas 1. Paraiška Bendrijos prekių ženklui pareiškėjo nuožiūra paduodama: a) Tarnybai arba b) centrinei valstybės narės pramoninės nuosavybės tarnybai arba Beneliukso prekių ženklų tarnybai. Taip paduota paraiška turi tokią pat galią, kaip ir tą pačią dieną Tarnybai paduota paraiška. 2. Jeigu paraiška paduodama centrinei valstybės narės pramoninės nuosavybės tarnybai arba Beneliukso prekių ženklų tarnybai, ta tarnyba turi imtis visų reikiamų priemonių, kad per dvi savaites nuo paraiškos padavimo dienos paraiška būtų perduota Tarnybai. Ji gali imti iš pareiškėjo mokestį, kurio dydis neturi viršyti administracinių paraiškos priėmimo ir perdavimo Tarnybai išlaidų. 3. Šio straipsnio 2 dalyje minėtos paraiškos, kurios į Tarnybą patenka vėliau nei po vieno mėnesio nuo paraiškos padavimo dienos, laikomos atšauktomis. 4. Praėjus dešimčiai metų nuo šio reglamento įsigaliojimo Komisija parengia ataskaitą apie paraiškų Bendrijos prekių ženklams padavimo sistemos taikymą kartu su bet kokiais pasiūlymais pertvarkyti šią sistemą. 26 straipsnis Reikalavimai, kuriuos paraiškos turi atitikti 1. Paraiškoje Bendrijos prekių ženklui turi būti: a) prašymas įregistruoti Bendrijos prekių ženklą; b) pareiškėją identifikuojanti informacija; c) prekių ir paslaugų, kurioms prašoma įregistruoti ženklą, sąrašas; d) prekių ženklo vaizdas. 2. Už paraiškos Bendrijos prekių ženklui padavimą imamas paraiškos padavimo mokestis ir prireikus mokestis už vieną ar daugiau prekių arba paslaugų klasių. 3. Paraiška Bendrijos prekių ženklui turi atitikti 140 straipsnyje minimo Įgyvendinimo reglamento reikalavimus. 27 straipsnis Padavimo data Paraiškos Bendrijos prekių ženklui padavimo diena laikoma ta diena, kurią pareiškėjas Tarnybai arba, jeigu paraiška paduodama centrinei valstybės narės pramoninės nuosavybės tarnybai arba Beneliukso prekių ženklų tarnybai, pristato joms dokumentus su 26 straipsnio 1 dalyje nurodyta informacija, jeigu per vieną mėnesį nuo aukščiau paminėtų dokumentų padavimo sumokami paraiškos padavimo mokesčiai. 28 straipsnis Klasifikacija Prekės ir paslaugos, kurioms paduodama paraiška Bendrijos prekių ženklui, klasifikuojamos pagal Įgyvendinimo reglamente nurodytą klasifikavimo schemą. 2 SKYRIUS PRIORITETAS 29 straipsnis Teisė į prioritetą 1. Tinkamai padavęs paraišką prekių ženklui bet kurioje ar bet kuriai Paryžiaus konvencijai priklausančiai valstybei asmuo arba jo teisių perėmėjai, paduodami paraišką Bendrijos prekių ženklui tam pačiam prekių ženklui bei prekėms arba paslaugoms, kurios yra tapačios toms, kurioms buvo paduota paraiška, arba priskiriamos prie jų, šešis mėnesius nuo pirmosios paraiškos padavimo dienos turi teisę į prioritetą. 2. Kiekvienas paraiškos padavimas, kuris yra tolygus normaliam nacionaliniam paraiškos padavimui pagal nacionalinius valstybės, kurioje paduota paraiška, įstatymus arba dvišales ar daugiašales sutartis, pripažįstamas suteikiančiu teisę į prioritetą. 3. Normalus nacionalinis paraiškos padavimas – tai bet koks paraiškos padavimas, kurio pakanka paraiškos padavimo datai nustatyti, neatsižvelgiant į paraiškos padavimo rezultatą. 4. Kiekviena vėlesnė paraiška prekių ženklui, buvusi ankstesnės pirmosios paraiškos toms pačioms prekėms ar paslaugoms subjektu ir paduota toje pačioje ar tai pačiai valstybei, siekiant nustatyti prioritetą, laikoma pirmąja paraiška, jeigu vėlesnės paraiškos padavimo dieną ankstesnė paraiška buvo atšaukta, nuo jos buvo atsisakyta arba ji buvo atmesta nesudarius visuomenei galimybių su ja susipažinti ir nepalikus jokių kitų teisių ir jeigu ja nebuvo pasinaudota kaip pagrindu prašyti suteikti teisę į prioritetą. Po to ankstesnė paraiška nebegali būti panaudota kaip pagrindas suteikti teisę į prioritetą. 5. Jeigu pirmą kartą paraiška buvo paduota valstybėje, kuri nėra Paryžiaus konvencijos narė, šio straipsnio 1–4 dalių nuostatos taikomos tiktai tiek, kiek ta valstybė, sprendžiant iš paskelbtų duomenų, pirmosios paraiškos padavimo Tarnybai pagrindu ir tolygiomis šiame reglamente numatytomis sąlygomis suteikia tokį pat poveikį turinčią teisę į prioritetą. 30 straipsnis Prašymas pripažinti prioritetą Pareiškėjas, norintis pasinaudoti ankstesnės paraiškos prioritetu, paduoda pareiškimą dėl prioriteto ir ankstesnės paraiškos kopiją. Jeigu ji parašyta ne viena iš Tarnybos kalbų, pareiškėjas pateikia ankstesnės paraiškos vertimą į vieną iš jos kalbų. 31 straipsnis Teisės į prioritetą veikimas Teisė į prioritetą reiškia, kad nustatant teisių pirmenybę prioriteto data yra laikoma Bendrijos prekių ženklo paraiškos padavimo data. 32 straipsnis Bendrijos ir nacionalinės paraiškos prekių ženklui lygiavertiškumas Paraiška Bendrijos prekių ženklui, kuriai buvo suteikta padavimo data, valstybėse narėse prilyginama įprastu būdu paduotai nacionalinei paraiškai, kur reikia – kartu su paraiškai Bendrijos prekių ženklui prašomu prioritetu. 3 SKYRIUS PARODOS PRIORITETAS 33 straipsnis Parodos prioritetas 1. Jeigu pareiškėjas Bendrijos prekių ženklui eksponavo pareikštu ženklu pažymėtas prekes ar paslaugas oficialioje arba oficialiai pripažintoje tarptautinėje parodoje, atitinkančioje 1928 m. lapkričio 22 d. Paryžiuje pasirašytos Konvencijos dėl tarptautinių parodų, paskutinį kartą pataisytos 1972 m. lapkričio 30 d., sąlygas, padavęs paraišką per šešis mėnesius nuo pirmojo pareikštu ženklu pažymėtų prekių ar paslaugų eksponavimo, ji gali prašyti nuo tos dienos suteikti 31 straipsnyje minimą teisę į prioritetą. 2. Pareiškėjas, norintis prašyti pripažinti prioritetą pagal šio straipsnio 1 dalį, privalo Įgyvendinimo reglamente nurodytomis sąlygomis pateikti pareikštu ženklu pažymėtų prekių ar paslaugų eksponavimo įrodymus. 3. Valstybėje narėje arba trečiojoje šalyje suteiktas parodos prioritetas nepratęsia 29 straipsnyje nurodyto prioriteto laikotarpio. 4 SKYRIUS PRAŠYMAS PRIPAŽINTI NACIONALINIO PREKIŲ ŽENKLO PIRMENYBĘ 34 straipsnis Prašymas pripažinti nacionalinio prekių ženklo pirmenybę 1. Ankstesnio prekių ženklo, įregistruoto valstybėje narėje, taip pat įregistruoto ir Beneliukso šalyse, arba įregistruoto pagal valstybėje narėje galiojančius tarptautinius susitarimus, savininkas, padavęs paraišką tapatų prekių ženklą įregistruoti kaip Bendrijos prekių ženklą tapačioms prekėms ar paslaugoms arba priskiriamoms prie tų prekių ar paslaugų, kurioms yra įregistruotas ankstesnis prekių ženklas, gali prašyti Bendrijos prekių ženklui pripažinti ankstesnio prekių ženklo pirmenybę toje valstybėje narėje, kurioje arba kuriai jis yra įregistruotas. 2. Pagal šį reglamentą pirmenybė reiškia vien tai, kad jeigu Bendrijos prekių ženklo savininkas atsisako nuo ankstesnio prekių ženklo arba leidžia pasibaigti jo galiojimo laikui, yra laikoma, jog jis ir toliau naudojasi tokiomis teisėmis, kokias būtų turėjęs, jeigu būtų išlikusi ankstesnio prekių ženklo registracija. 3. Bendrijos prekių ženklui prašoma pripažinti pirmenybė nustoja galioti, jeigu paskelbiama, kad ankstesnis prekių ženklas, kurio pirmenybę prašoma pripažinti, iki Bendrijos prekių ženklo įregistravimo buvo panaikintas, paskelbtas negaliojančiu arba nuo jo buvo atsisakyta. 35 straipsnis Prašymas pripažinti pirmenybę įregistravus Bendrijos prekių ženklą 1. Bendrijos prekių ženklo savininkas, kuris kartu yra ir ankstesnio tapataus prekių ženklo, įregistruoto valstybėje narėje, taip patįregistruoto ir Beneliukso šalyse, arba įregistruoto pagal valstybėje narėje galiojančius tarptautinius susitarimus, tapačioms prekėms ar paslaugoms, savininkas, gali prašyti ankstesnio prekių ženklo pirmenybę pripažinti valstybėje narėje, kurioje arba kuriai jis yra įregistruotas. 2. Taikomos 34 straipsnio 2 ir 3 dalys. IV DALIS REGISTRAVIMO PROCEDŪRA 1 SKYRIUS PARAIŠKŲ EKSPERTIZĖ 36 straipsnis Paraiškos padavimui keliamų reikalavimų nagrinėjimas 1. Tarnyba patikrina, ar: a) paraiška Bendrijos prekių ženklui atitinka 27 straipsnyje nurodytus padavimo datos suteikimui keliamus reikalavimus; b) paraiška Bendrijos prekių ženklui atitinka Įgyvendinimo reglamente įtvirtintas nuostatas; c) jeigu reikia, per nurodytą laiką buvo sumokėti mokesčiai už prekių ir paslaugų klases. 2. Jeigu paraiška Bendrijos prekių ženklui neatitinka šio straipsnio 1 dalyje nurodytų reikalavimų, Tarnyba pareikalauja, kad pareiškėjas per nurodytą laiką pašalintų trūkumus arba sumokėtų trūkstamus mokesčius. 3. Jeigu per šį laiką nepašalinami šio straipsnio 1 dalies a punkte nurodyti trūkumai arba nesumokėti mokesčiai, tokia paraiška nenagrinėjama kaip paraiška Bendrijos prekių ženklui. Jeigu pareiškėjas įvykdo Tarnybos reikalavimus, ji suteikia paraiškai tokią paraiškos padavimo datą, kurią buvo pašalinti trūkumai arba sumokėti mokesčiai. 4. Jeigu per nurodytą laiką nepašalinami šio straipsnio 1 dalies b punkte nurodyti trūkumai, Tarnyba paraišką atmeta. 5. Jeigu per nurodytą laiką nesumokami šio straipsnio 1 dalies c punkte paminėti mokesčiai, paraiška laikoma atšaukta, nebent būtų aišku, kokioms prekių ar paslaugų klasėms skirta sumokėtoji pinigų suma. 6. Jeigu nesilaikoma prašymui pripažinti prioritetą keliamų reikalavimų, paraiška netenka teisės į prašomą pripažinti prioritetą. 7. Jeigu nesilaikoma prašymui nacionaliniam prekių ženklui suteikti pirmenybę keliamų reikalavimų, paraiška netenka šios teisės. 37 straipsnis Reikalavimų pripažinti savininko teises nagrinėjimas 1. Kai, atsižvelgiant į 5 straipsnį, pareiškėjas negali būti Bendrijos prekių ženklo savininku, paraiška atmetama. 2. Paraiška negali būti atmesta iki pareiškėjui bus sudaryta galimybė atšaukti paraišką arba pateikti savo pastabas. 38 straipsnis Absoliučių atmetimo pagrindų nagrinėjimas 1. Jeigu pagal 7 straipsnį negalima įregistruoti prekių ženklo kai kurioms arba visoms Bendrijos prekių ženklo paraiškoje nurodytoms prekėms ar paslaugoms, joms skirta paraiškos dalis atmetama. 2. Jeigu prekių ženkle yra neturintis skiriamojo požymio elementas ir jeigu tokio elemento įtraukimas į prekių ženklą gali sukelti abejonių dėl prekių ženklo apsaugos apimties, Tarnyba kaip šio prekių ženklų registravimo sąlygos gali pareikalauti, kad pareiškėjas atsisakytų nuo išimtinės teisės į tokį elementą. Apie bet kokį atsisakymą, priklausomai nuo situacijos, skelbiama kartu su paraiška Bendrijos prekių ženklui arba su pranešimu apie jo įregistravimą. 3. Paraiška neatmetama iki pareiškėjui bus sudaryta galimybė atšaukti ar pataisyti paraišką arba pateikti savo pastabas. 2 SKYRIUS PAIEŠKA 39 straipsnis Paieška 1. Suteikusi paraiškai dėl Bendrijos prekių ženklo padavimo datą ir nustačiusi, kad pareiškėjas atitinka visus 5 straipsnyje keliamus reikalavimus, Tarnyba parengia Bendrijos paieškos atskaitą, kurioje nurodo tuos pastebėtus ankstesnius Bendrijos prekių ženklus arba tas paraiškas Bendrijos prekių ženklams, kurios 8 straipsnio pagrindu gali būti panaudotos sukliudant pareikšto Bendrijos prekių ženklo įregistravimą. 2. Suteikusi paraiškai dėl Bendrijos prekių ženklo padavimo datą, Tarnyba iš karto vieną jos kopiją perduoda centrinei kiekvienos valstybės narės, kuri Tarnybai pranešė apie savo sprendimą atlikti paiešką savo prekių ženklų registre pagal paraiškas Bendrijos prekių ženklams, pramoninės nuosavybės tarnybai. 3. Kiekviena šio straipsnio 2 dalyje paminėta centrinė pramoninės nuosavybės tarnyba per tris mėnesius nuo paraiškos Bendrijos prekių ženklui gavimo dienos perduoda Tarnybai paieškos ataskaitą, kurioje arba nurodo joje pastebėtus ankstesnius nacionalinius prekių ženklus arba paraiškas prekių ženklams, kurios 8 straipsnio pagrindu gali būti panaudotos sukliudant pareikšto Bendrijos prekių ženklo įregistravimą, arba nurodo, kad atliekant paiešką tokių teisių nerasta. 4. Už kiekvieną šio straipsnio 3 dalyje paminėtą kiekvienos centrinės pramoninės nuosavybės tarnybos pateiktą paieškos ataskaitą Tarnyba moka jai tam tikrą pinigų sumą. Ši suma, kuri turi būti vienoda kiekvienai tarnybai, nustatoma Biudžeto komiteto sprendimu, kuris priimamas trijų ketvirtadalių valstybių narių atstovų balsų dauguma. 5. Tarnyba Bendrijos prekių ženklo pareiškėjui nedelsdama perduoda per šio straipsnio 3 dalyje nurodytą laiką gautas Bendrijos ir nacionalines paieškų ataskaitas. 6. Paskelbus apie paraišką Bendrijos prekių ženklui, – tai negali įvykti anksčiau nei praėjus ne mažiau kaip vienam mėnesiui nuo tos dienos, kai Tarnyba pareiškėjui perduoda paieškų ataskaitas, – Tarnyba bet kokio Bendrijos paieškos ataskaitoje nurodyto ankstesnio Bendrijos prekių ženklo ar paraiškos Bendrijos prekių ženklui savininkui praneša apie paraiškos Bendrijos prekių ženklui paskelbimą. 7. Praėjus penkeriems metams nuo tos dienos, kai pradėjo dirbti paraiškų padavimui skirta Tarnyba, Komisija turi pateikti Tarybai šiame straipsnyje aptartos paieškos sistemos veikimo ataskaitą, kurioje turi nurodyti pagal šio straipsnio 4 dalį valstybėms narėms išmokėtas išmokas ir prireikus – atitinkamus pasiūlymus dėl šio reglamento pakeitimų, kuriais, atsižvelgiant į paieškos būdų pokyčius, siekiama paieškos sistemą praturtinti sukaupta patirtimi. 3 SKYRIUS PARAIŠKOS SKELBIMAS 40 straipsnis Paraiškos skelbimas 1. Jeigu paraiškai dėl Bendrijos prekių ženklo keliami reikalavimai yra patenkinti ir pasibaigė 39 straipsnio 6 dalyje nurodytas laikotarpis, skelbiama pagal 37 ir 38 straipsnius neatmesta paraiškos dalis. 2. Jeigu paskelbus paraišką ji atmetama 37 ir 38 straipsnių pagrindu, sprendimas atmesti paraišką paskelbiamas tik tapęs galutiniu. 4 SKYRIUS TREČIŲJŲ ŠALIŲ PASTABOS IR PROTESTAS 41 straipsnis Trečiųjų šalių pastabos 1. Paskelbus paraišką Bendrijos prekių ženklui, kiekvienas fizinis arba juridinis asmuo ir kiekviena gamintojams, paslaugų teikėjams, prekybininkams ar vartotojams atstovaujanti grupė ar institucija gali pateikti Tarnybai savo rašytines pastabas, jose konkrečiai nurodydami, dėl kurių 7 straipsnyje paminėtų pagrindų prekių ženklas negali būti įregistruotas ex officio. Jie nėra Tarnybos procedūrų šalys. 2. Apie šio straipsnio 1 dalyje nurodytas pastabas pranešama pareiškėjui, kuris gali pateikti savo komentarą apie jas. 42 straipsnis Protestas 1. Per tris mėnesius nuo paraiškos Bendrijos prekių ženklui paskelbimo dienos, remdamiesi tuo, kad 8 straipsnio pagrindu prekių ženklas negali būti įregistruotas,šie asmenys gali paduoti protestą dėl prekių ženklo įregistravimo: a) 8 straipsnio 2 dalyje nurodyti ankstesnių prekių ženklų savininkai, o dėl 8 straipsnio 1 ir 5 dalyse nurodytų priežasčių – ir tokių prekių ženklų savininkų leidimą turintys licenciatai; b) 8 straipsnio 3 dalyje nurodytų prekių ženklų savininkai; c) 8 straipsnio 4 dalyje nurodytų ankstesnių ženklų ar žymenų savininkai ir asmenys, nacionalinių įstatymų pagrindu galintys naudotis tokiomis teisėmis. 2. Šio straipsnio 1 dalyje nurodytomis sąlygomis protestą prieš prekių ženklo registravimą taip pat galima paduoti, jeigu pagal 44 straipsnio 2 dalies antrąjį sakinį paskelbiama apie pakeistą paraišką. 3. Protestas privalo būti paduotas raštu ir turi būti nurodomi jo pagrindai. Jis nelaikomas tinkamai paduotu, kol nesumokami mokesčiai už protesto padavimą. Per Tarnybos nustatytą laiką protestą pareiškęs asmuo savo teiginiams paremti gali pateikti faktus, įrodymus ir argumentus. 43 straipsnis Protesto nagrinėjimas 1. Nagrinėdama protestą, Tarnyba tiek kartų, kiek reikia, pasiūlo šalims per jos nustatytą laiką pateikti atsiliepimus į kitų šalių arba jos pačios pastabas. 2. Pareiškėjo prašymu padavęs protestą ankstesnio Bendrijos prekių ženklo savininkas turi pateikti įrodymus, kad penkerius metus iki paraiškos Bendrijos prekių ženklui paskelbimo ankstesnis Bendrijos prekių ženklas Bendrijoje iš tikrųjų buvo naudojamas žymint prekes ar paslaugas, kurioms jis įregistruotas, ir kurias savininkas mini pagrįsdamas protestą, arba kad buvo rimtų priežasčių ženklo nenaudoti, jeigu tą dieną ankstesnis Bendrijos prekių ženklas yra buvęs registruotas ne mažiau kaip penkerius metus. Nepateikus tai patvirtinančių įrodymų, protestas atmetamas. Jeigu ankstesnis Bendrijos prekių ženklas buvo naudojamas žymint tiktai dalį prekių ar paslaugų, kurioms jis yra įregistruotas, nagrinėjant protestą prekių ženklas laikomas įregistruotu tiktai tai prekių ar paslaugų daliai. 3. Šio straipsnio 2 dalies nuostatos taikomos 8 straipsnio 2 dalies a punkte nurodytiems ankstesniems nacionaliniams prekių ženklams naudojimą valstybėje narėje, kurioje ankstesnis nacionalinis prekių ženklas yra saugomas, pakeičiant naudojimu Bendrijoje. 4. Jeigu Tarnyba mano, kad tai yra tinkama, ji gali pasiūlyti šalims draugiškai susitarti. 5. Jeigu nagrinėjant protestą nustatoma, kad negalima įregistruoti prekių ženklo daliai ar visoms paraiškoje Bendrijos prekių ženklui nurodytoms prekėms ar paslaugoms, paraiška atmetama toms prekėms ar paslaugoms. Priešingu atveju protestas atmetamas. 6. Sprendimas dėl paraiškos atmetimo paskelbiamas tuomet, kai tampa galutinis. 5 SKYRIUS PARAIŠKOS ATŠAUKIMAS, APRIBOJIMAS IR PAKEITIMAS 44 straipsnis Paraiškos atšaukimas, apribojimas ir pakeitimas 1. Pareiškėjas gali bet kada atšaukti savo paraišką Bendrijos prekių ženklui arba apriboti joje nurodytų prekių ar paslaugų sąrašą. Jeigu paraiška jau paskelbta, turi būti skelbiama apie jos atšaukimą arba apribojimą. 2. Visais kitais atvejais pareiškėjo prašymu Bendrijos prekių ženklo paraiška gali būti pakeista tiktai pataisant pareiškėjo pavardę ir adresą, formulavimo arba dauginimo klaidas arba akivaizdžias klaidas, jeigu dėl tokių pataisymų iš esmės nepasikeičia prekių ženklas ir nėra išplečiamas prekių ar paslaugų sąrašas. Jeigu pakeitimai turi įtakos prekių ženklo vaizdui arba prekių ar paslaugų sąrašui ir yra daromi paraišką jau paskelbus, skelbiama pakeista prekių ženklo paraiška. 6 SKYRIUS ĮREGISTRAVIMAS 45 straipsnis Įregistravimas Kai paraiška atitinka šio reglamento reikalavimus ir jei per 42 straipsnio 1 dalyje nurodytą laiką nepaduodamas protestas arba galutiniu sprendimu protestas atmetamas, prekių ženklas registruojamas kaip Bendrijos prekių ženklas, jeigu per nurodytą laiką sumokamas registravimo mokestis. Per šį laiką mokesčio nesumokėjus, paraiška laikoma atšaukta. V DALIS BENDRIJOS PREKIŲ ŽENKLŲ REGISTRACIJOS GALIOJIMO TRUKMĖ, JOS PRATĘSIMAS AR PAKEITIMAS 46 straipsnis Registracijos galiojimo trukmė Bendrijos prekių ženklai registruojami dešimčiai metų nuo paraiškos padavimo dienos. Vadovaujantis 47 straipsniu, registracijos galiojimas toliau gali būti pratęstas kitiems dešimties metų laikotarpiams. 47 straipsnis Registracijos galiojimo pratęsimas 1. Prekių ženklo savininko arba bet kurio jo įgalioto asmens prašymu Bendrijos prekių ženklo registracija pratęsiama, jeigu už tai sumokami mokesčiai. 2. Tarnyba iš anksto, likus pakankamai laiko, Bendrijos prekių ženklo savininkui ir bet kuriam turinčiam registruotas teises į jį asmeniui praneša apie registracijos galiojimo pabaigą. Tarnyba neneša atsakomybės už tokios informacijos nepateikimą. 3. Prašymas pratęsti galiojimo laiką turi būti paduotas per šešių mėnesių laikotarpį, kuris pasibaigia paskutinę to mėnesio, kurį nutrūksta apsaugos galiojimas, dieną. Per šį laikotarpį turi būti sumokėti ir mokesčiai. To neatlikus, galima paduoti prašymą ir mokesčius sumokėti per kitą šešių mėnesių laikotarpį, kuris prasideda po pirmajame sakinyje nurodytos dienos, jeigu per šį vėlesnį laikotarpį sumokamas ir papildomas mokestis. 4. Jeigu prašymas paduodamas arba mokesčiai sumokami tiktai už prekių ar paslaugų, kurioms Bendrijos prekių ženklas yra įregistruotas, dalį, registracijos galiojimas pratęsiamas tiktai toms prekėms ar paslaugoms. 5. Galiojimo pratęsimas įsigalioja kitą dieną po esamos registracijos galiojimo pabaigos. Pratęsimas įregistruojamas. 48 straipsnis Pakeitimas 1. Per įregistravimo laiką arba pratęsus registracijos galiojimą nedaroma jokių registre įrašyto Bendrijos prekių ženklo pakeitimų. 2. Nepaisant to, jeigu Bendrijos prekių ženkle yra nurodyta savininko vardas arba adresas, jo prašymu gali būti registruojami bet kokie pakeitimai, iš esmės nekeičiantys pradiniu pavidalu įregistruoto prekių ženklo tapatumo. 3. Skelbiant apie pakeitimo įregistravimą paskelbiamas pakeisto ženklo vaizdas. Trečiosios šalys, kurių teisėms pakeitimas gali turėti įtakos, per tris mėnesius nuo paskelbimo gali užginčyti pakeitimo įregistravimą. VI DALIS ATSISAKYMAS NUO TEISINĖS APSAUGOS, PANAIKINIMAS IR NEGALIOJIMAS 1 SKYRIUS ATSISAKYMAS NUO TEISINĖS APSAUGOS 49 straipsnis Atsisakymas nuo teisinės apsaugos 1. Galima atsisakyti nuo Bendrijos prekių ženklo apsaugos kai kurioms arba visoms prekėms ar paslaugoms, kurioms jis buvo įregistruotas. 2. Apie atsisakymą nuo teisinės apsaugos prekių ženklo savininkas Tarnybai praneša raštu. Atsisakymas neturi galios iki jo įrašymo į registrą. 3. Apie atsisakymą nuo teisinės apsaugos į registrą įrašoma tiktai turint jame nurodyto teisių savininko sutikimą. Jeigu buvo įregistruota licencija, apie atsisakymą nuo teisinės apsaugos įrašoma tiktai prekių ženklo savininkui įrodžius, jog jis yra licenciatui pranešęs apie savo ketinimą atsisakyti nuo teisinės apsaugos. Šis įrašas padaromas pasibaigus Įgyvendinimo reglamente nurodytam laikui. 2 SKYRIUS PANAIKINIMO PAGRINDAI 50 straipsnis Panaikinimo pagrindai 1. Bendrijos prekių ženklo savininko teisės paskelbiamos panaikintomis padavus Tarnybai prašymą arba priešieškinį teisių pažeidimo byloje: a) jeigu penkerius metus iš eilės prekių ženklas Bendrijoje iš tikrųjų nebuvo naudojamas žymėti prekėms arba paslaugoms, kurioms jis buvo įregistruotas, ir nėra rimtų priežasčių jo nenaudoti; tačiau niekas negali reikalauti panaikinti savininko teises į Bendrijos prekių ženklą, jeigu laikotarpiu tarp penkerių metų laikotarpio pabaigos ir prašymo ar priešieškinio padavimo buvo pradėta arba vėl imta iš tikrųjų naudoti prekių ženklą; į naudojimo pradėjimą arba atnaujinimą neatsižvelgiama, jei tai įvyko per tris mėnesius iki prašymo arba priešieškinio padavimo dienos, prasidėjusius ne anksčiau kaip pasibaigus penkerių metų trukmės nenaudojimo laikui, jeigu buvo pasiruošimas naudojimo pradėjimui arba atnaujinimui prasidėjo tik po to, kai savininkas sužinojo, kad gali būti paduotas prašymas arba priešieškinis; b) jeigu dėl savininko veiksmų arba neveikimo prekių ženklas tapo bendriniu pavadinimu produktų ar paslaugų, kurioms jis buvo įregistruotas, versle; c) jeigu dėl to, kad savininkas naudojo ženklą arba su savininko sutikimu jis buvo naudojamas žymėti toms prekėms arba paslaugoms, kurioms jis buvo įregistruotas, prekių ženklas gali suklaidinti visuomenę, ypač dėl tų prekių ar paslaugų kilmės, kokybės ar geografinės kilmės vietos; d) jeigu prekių ženklo savininkas nebeatitinka 5 straipsnyje nurodytų reikalavimų. 2. Jeigu yra pagrindas panaikinti teises tiktai į tam tikras prekes ar paslaugas, kurioms Bendrijos prekių ženklas yra įregistruotas, paskelbiama apie savininko teisių panaikinimą tiktai į tokias prekes ar paslaugas. 3 SKYRIUS NEGALIOJIMO PAGRINDAI 51 straipsnis Absoliutūs negaliojimo pagrindai 1. Padavus prašymą Tarnybai arba priešieškinį teisių pažeidimo byloje, Bendrijos prekių ženklo įregistravimas paskelbiamas negaliojančiu: a) jeigu Bendrijos prekių ženklas buvo įregistruotas nesilaikant 5 arba 7 straipsnių reikalavimų; b) jeigu pareiškėjas, paduodamas paraišką prekių ženklui, buvo nesąžiningas. 2. Jeigu Bendrijos prekių ženklas buvo įregistruotas pažeidžiant 7 straipsnio 1 dalies b, c arba d punktų reikalavimus, įregistravimo vis dėlto negalima paskelbti negaliojančiu, kai ženklas, naudojamas po įregistravimo, įgyja skiriamąjį požymį toms prekėms ar paslaugoms, kurioms jis buvo įregistruotas. 3. Jeigu negaliojimo pagrindai yra tiktai tam tikroms prekėms ar paslaugoms, kurioms Bendrijos prekių ženklas yra įregistruotas, prekių ženklas paskelbiamas negaliojančiu tiktai šioms prekėms ar paslaugoms. 52 straipsnis Santykiniai negaliojimo pagrindai 1. Padavus prašymą Tarnybai arba priešieškinį teisių pažeidimo byloje, Bendrijos prekių ženklo įregistravimas paskelbiamas negaliojančiu: a) jeigu yra 8 straipsnio 2 dalyje minėtas ankstesnis prekių ženklas ir tenkinamos to straipsnio 1 arba 5 dalyje keliamos sąlygos; b) jeigu yra 8 straipsnio 3 dalyje nurodytas prekių ženklas ir tenkinamos toje dalyje keliamos sąlygos; c) jeigu yra 8 straipsnio 4 dalyje nurodytos ankstesnės teisės ir tenkinamos toje dalyje keliamos sąlygos. 2. Bendrijos prekių ženklas taip pat gali būti paskelbiamas negaliojančiu padavus prašymą Tarnybai arba priešieškinį teisių pažeidimo byloje, jeigu tokio prekių ženklo naudojimas gali būti uždraustas vadovaujantis nacionaliniais įstatymais, reglamentuojančiais bet kokių ankstesnių teisių naudojimą, ypač prie tokių teisių priskiriamos: a) teisė į vardą; b) teisė į asmens atvaizdą; c) autoriaus teisė; d) pramoninės nuosavybės teisė. 3. Bendrijos prekių ženklas negali būti paskelbtas negaliojančiu, jeigu šio straipsnio 1 arba 2 dalyje nurodytų teisių savininkas prieš paduodant prašymą pripažinti negaliojančiu arba priešieškinį aiškiai sutinka su Bendrijos prekių ženklo įregistravimu. 4. Jeigu vienos iš šio straipsnio 1 ar 2 dalyje nurodytų teisių savininkas buvo anksčiau padavęs prašymą Bendrijos prekių ženklą paskelbti negaliojančiu arba teisių pažeidimo byloje padavęs priešieškinį, jis negali paduoti naujo prašymo pripažinti negaliojančiu arba paduoti priešieškinio, remdamasis kitomis minėtomis teisėmis, kuriomis galėjo pasiremti pagrįsdamas savo pirmąjį pareiškimą ar priešieškinį. 5. Taikomos 51 straipsnio 3 dalies nuostatos. 53 straipsnis Apribojimai dėl neprieštaravimo pasekmės 1. Jeigu Bendrijos prekių ženklo savininkas, nors apie tai ir žinodamas, penkerius metus iš eilės neprieštaravo dėl vėlesnio prekių ženklo naudojimo Bendrijoje, jis netenka teisės, remdamasis ankstesniu ženklu, prašyti paskelbti vėlesnio prekių ženklo įregistravimą negaliojančiu arba paduoti protestą prieš prekių ar paslaugų, kurioms vėlesnis prekių ženklas buvo naudojamas, žymėjimą juo, išskyrus atvejus, kai paraiška registruoti vėlesnį Bendrijos prekių ženklą buvo paduota nesąžiningai. 2. Jeigu 8 straipsnio 2 dalyje nurodyto ankstesnio nacionalinio prekių ženklo arba kito 8 straipsnio 4 dalyje minimo ankstesnio prekių ženklo savininkas, nors apie tai ir žinodamas, penkerius metus iš eilės neprieštaravo dėl vėlesnio Bendrijos prekių ženklo naudojimo valstybėje narėje, kurioje ankstesnis prekių ženklas ar kitas ankstesnis žymuo buvo teisiškai apsaugoti, jis netenka teisės, remdamasis ankstesniu prekių ženklu ar kitokiu ankstesniu žymeniu, prašyti paskelbti vėlesnio prekių ženklo įregistravimą negaliojančiu arba paduoti protestą prieš prekių ir paslaugų, kuriomis vėlesnis prekių žeklas buvo naudojamas, žymėjimą juo, išskyrus atvejus, kai paraiška registruoti vėlesnį Bendrijos prekių ženklą buvo paduota nesąžiningai. 3. Šio straipsnio 1 ir 2 dalyse nurodytais atvejais vėlesnio Bendrijos prekių ženklo savininkas neturi teisės protestuoti prieš naudojimąsi iš anksčiau turima teise, net jeigu pasinaudoti šia teise prieš vėlesnį Bendrijos prekių ženklą jau negalima. 4 SKYRIUS PANAIKINIMO IR NEGALIOJIMO PASEKMĖS 54 straipsnis Panaikinimo ir negaliojimo pasekmės 1. Laikoma, kad Bendrijos prekių ženklas nuo prašymo panaikinti arba priešieškinio padavimo dienos neturėjo tokios šiame reglamente nurodytos savo galios dalies, kokia buvo panaikintos jo savininko teisės. Vienos iš šalių prašymu sprendime gali būti nurodyta ta ankstesnė data, kurią atsirado viena iš panaikinimo priežasčių. 2. Laikoma, kad Bendrijos prekių ženklas nuo pat pradžios neturėjo tokios šiame reglamente nurodytos savo galios dalies, kokia prekių ženklas buvo paskelbtas negaliojančiu. 3. Išskyrus nacionalinių įstatymų nuostatas, susijusias arba su reikalavimais atlyginti dėl prekių ženklo savininko aplaidumo ar nesąžiningumo padarytus nuostolius, arba su neteisėtu praturtėjimu, retroaktyvus panaikinimo ar paskelbimo negaliojančiu veikimas neturi įtakos: a) jokiems dėl teisių pažeidimų priimtiems sprendimams, įgijusiems galutinio sprendimo galią ir priverstinai įvykdytiems iki sprendimo panaikinti arba paskelbti negaliojančiu priėmimo; b) bet kokiai sutarčiai, sudarytai iki sprendimo panaikinti arba paskelbti negaliojančiu priėmimo, jeigu iki tokio sprendimo ji buvo įvykdyta; nepaisant to, atsižvelgiant į aplinkybes, remiantis teisingumu galima reikalauti grąžinti pagal atitinkamą sutartį sumokėtų sumų dalį. 5 SKYRIUS TARNYBOS PROCEDŪROS, SUSIJUSIOS SU PANAIKINIMU IR PASKELBIMU NEGALIOJANČIU 55 straipsnis Prašymas panaikinti arba paskelbti negaliojančiu 1. Prašymą panaikinti Bendrijos prekių ženklo savininko teises arba paskelbti prekių ženklą negaliojančiu Tarnybai gali paduoti: a) jeigu taikytini 50 ir 51 straipsniai, kiekvienas juridinis ar fizinis asmuo arba kiekviena grupė ar organizacija, įsteigti, kad atstovautų gamintojų, paslaugų teikėjų, prekybininkų ar vartotojų interesus, kurie pagal jų veiklą reglamentuojančius įstatymus gali būti ieškovai ir atsakovai teisme; b) jeigu taikytina 52 straipsnio 1 dalis – 42 straipsnio 1 dalyje nurodyti asmenys; c) jeigu taikytina 52 straipsnio 2 dalis – toje nuostatoje nurodyti ankstesnių teisių savininkai arba asmenys, pagal valstybės narės įstatymus galintys naudotis šiomis teisėmis. 2. Prašymas turi būti motyvuotas ir pateikiamas raštu. Iki mokesčio sumokėjimo jis laikomas nepaduotu. 3. Prašymas panaikinti arba paskelbti negaliojančiu nepriimamas, jeigu ieškinys dėl tokio pat dalyko ir tokiu pat pagrindu, dalyvaujant toms pačioms šalims, buvo išnagrinėtas valstybės narės teisme ir įgijo galutinio sprendimo galią. 56 straipsnis Prašymo nagrinėjimas 1. Nagrinėdama prašymą panaikinti teises arba paskelbti negaliojančiu, Tarnyba tiek kartų, kiek reikia, pasiūlo šalims per savo nustatytą laiką pateikti atsiliepimus į kitų šalių arba jos pastabas. 2. Bendrijos prekių ženklo savininko prašymu procedūros dėl prekių ženklo paskelbimo negaliojančiu šalimi esantis ankstesnio Bendrijos prekių ženklo savininkas turi pateikti įrodymus, kad penkerius metus iki prašymo paskelbti prekių ženklą negaliojančiu padavimo dienos ankstesnis Bendrijos prekių ženklas iš tikrųjų buvo naudojamas Bendrijoje žymint prekes ar paslaugas, kurioms jis įregistruotas, ir kad tuo savininkas pateisina savo prašymo padavimą, arba kad buvo rimtų priežasčių nenaudoti ženklo, jeigu tą dieną ankstesnis Bendrijos prekių ženklas buvo įregistruotas kaip nenaudojamas ir jeigu jis yra išbuvęs registruotas ne mažiau kaip penkerius metus. Jeigu Bendrijos prekių ženklo paraiškos paskelbimo dieną ankstesnis Bendrijos prekių ženklas yra išbuvęs registruotas ne mažiau kaip penkerius metus, ankstesnio Bendrijos prekių ženklo savininkas turi pateikti įrodymus, kad, be kita ko, tą dieną buvo patenkinti visi 43 straipsnio 2 dalyje nurodyti reikalavimai. Nepateikus tai patvirtinančių įrodymų, prašymas paskelbti prekių ženklą negaliojančiu atmetamas. Jeigu ankstesnis Bendrijos prekių ženklas buvo naudojamas žymėti tik daliai prekių ar paslaugų, kurioms jis buvo įregistruotas, nagrinėjant prašymą paskelbti prekių ženklą negaliojančiu prekių ženklas laikomas įregistruotu tiktai tai prekių ar paslaugų daliai. 3. Šio straipsnio 2 dalies nuostatos taikomos 8 straipsnio 2 dalies a punkte nurodytiems ankstesniems nacionaliniams prekių ženklams naudojimą valstybėje narėje, kurioje ankstesnis nacionalinis prekių ženklas yra saugomas, pakeičiant naudojimu Bendrijoje. 4. Jeigu Tarnyba mano, kad tai yra tinkama, ji gali pasiūlyti šalims draugiškai susitarti. 5. Kai nagrinėjant prašymą panaikinti teises arba paskelbti negaliojančiu nustatoma, kad prekių ženklas neturėjo būti įregistruotas kai kurioms arba visoms prekėms ar paslaugoms, kurioms jis yra įregistruotas, Bendrijos prekių ženklo savininko teisės panaikinamos arba ženklas paskelbiamas negaliojančiu toms prekėms ar paslaugoms. Priešingu atveju prašymas panaikinti savininko teises arba pripažinti prekių ženklą negaliojančiu atmetamas. 6. Sprendimas dėl Bendrijos prekių ženklo savininko teisių panaikinimo arba dėl ženklo paskelbimo negaliojančiu įrašomas į registrą tuomet, kai tampa galutinis. VII DALIS APELIACIJOS 57 straipsnis Sprendimai, kuriems galima apeliacija 1. Apeliacija gali būti paduodama dėl ekspertų, Protestų skyrių, Prekių ženklų administravimo ir Teisinio skyriaus bei Panaikinimo skyriaus sprendimų. Ji turi suspenduojantį poveikį. 2. Paduoti apeliaciją dėl sprendimo, kuriuo nagrinėjimas vienos iš šalių atžvilgiu nėra baigiamas, galima tiktai kartu su galutiniu sprendimu, išskyrus atvejus, kai tokiame sprendime yra numatyta atskiros apeliacijos galimybė. 58 straipsnis Asmenys, turintys teisę paduoti apeliaciją ir būti apeliacinės procedūros šalimis Paduoti apeliaciją gali bet kuri klausimo nagrinėjime dalyvavusi šalis, kuriai priimtas sprendimas turi neigiamą reikšmę. Kiekviena klausimo nagrinėjime dalyvavusi šalis turi neatimamą teisę būti apeliacinio nagrinėjimo šalimi. 59 straipsnis Apeliacijos terminai ir jos forma Pranešimas apie apeliaciją Tarnybai turi būti paduodamas raštu per du mėnesius nuo pranešimo apie sprendimą, dėl kurio buvo paduota apeliacija, dienos. Prašymas laikomas paduotu tik po to, kai sumokamas apeliacijos mokestis. Per keturis mėnesius nuo pranešimo apie sprendimą dienos turi būti paduodamas rašytinis prašymas, kuriame nurodomi apeliacijos pagrindai. 60 straipsnis Tarpinis tikrinimas 1. Jeigu tas skyrius, kurio sprendimas ginčijamas, mano, kad apeliacija turi būti priimta ir yra tinkamai pagrįsta, jis pataiso savosprendimą. Ši nuostata netaikoma, kai kita procedūroje dalyvaujanti šalis prieštarauja apeliantui. 2. Jeigu per vieną mėnesį nuo dokumento, nurodančio pagrindus, gavimo dienos sprendimas nepataisomas, apeliacija nedelsiant ir neaptarinėjant jos pagrįstumo perduodama Apeliacinei tarybai. 61 straipsnis Apeliacijų nagrinėjimas 1. Jeigu apeliacija yra priimtina, Apeliacinė taryba patikrina jos leistinumą. 2. Nagrinėdama apeliaciją, Apeliacinė taryba tiek kartų, kiek reikia, pasiūlo šalims per savo nustatytą laiką pateikti atsiliepimus į kitų šalių arba jos pačios pastabas. 62 straipsnis Sprendimai dėl apeliacijų 1. Išnagrinėjusi apeliacijos leistinumą, Apeliacinė taryba priima sprendimą dėl apeliacijos. Apeliacinė taryba gali arba pasinaudoti kokiais nors skyriaus, atsakingo už sprendimą, kuriam pateikta apeliacija, kompetencijai priklausančiais įgaliojimais, arba perduoti bylą tam skyriui nagrinėti toliau. 2. Jeigu Apeliacinė taryba perduoda bylą nagrinėti toliau tam skyriui, kurio sprendimas buvo apskųstas, šis skyrius privalo vadovautis Apeliacinės tarybos ratio decidendi tol, kol nepasikeičia faktai. 3. Apeliacinės tarybos sprendimai įsigalioja tiktai kai pasibaigia 63 straipsnio 5 dalyje nurodytas laikotarpis arba, jeigu per tą laiką buvo paduotas skundas Teisingumo Teismui, nuo tokio ieškinio atmetimo dienos. 63 straipsnis Skundai Teisingumo Teismui 1. Teisingumo Teismui galima skųsti Apeliacinės tarybos sprendimus dėl apeliacijų. 2. Skundą galima pateikti dėl kompetencijos stokos, dėl esminio procedūrinio reikalavimo pažeidimo, dėl Sutarties, šio reglamento arba bet kurios su jos taikymu susijusios teisės normos pažeidimo ar piktnaudžiavimo įgaliojimais. 3. Teisingumo Teismas turi teisę panaikinti arba pakeisti ginčijamą sprendimą. 4. Byloje gali dalyvauti bet kuri Apeliacinėje taryboje vykusios procedūros šalis, kuriai jos sprendimas turėjo neigiamų padarinių. 5. Skundas Teisingumo Teisme gali būti paduotas per du mėnesius nuo pranešimo apie Apeliacinės tarybos priimtą sprendimą dienos. 6. Reikalaujama, kad Tarnyba imtųsi Teisingumo Teismo sprendimams vykdyti būtinų priemonių. VIII DALIS BENDRIJOS KOLEKTYVINIAI ŽENKLAI 64 straipsnis Bendrijos kolektyviniai ženklai 1. Bendrijos kolektyvinis ženklas yra Bendrijos prekių ženklas, kurio paraiškoje buvo nurodyta, kad jis yra toks, ir dėl kurio galima ženklo savininke esančios asociacijos narių prekes arba paslaugas atskirti nuo kitoms įmonėms priklausančių prekių arba paslaugų. Bendrijos kolektyvinių ženklų paraiškas gali paduoti gamintojų, paslaugų teikėjų ar prekybininkų asociacijos, kurios pagal jų veiklą reglamentuojančius įstatymus gali savo vardu turėti visų rūšių teises ir pareigas, sudaryti sutartis arba atlikti kitus teisinius veiksmus, būti ieškovu ir atsakovu teisme, taip pat ir kiti juridiniai asmenys, kurių veiklą reglamentuoja viešoji teisė. 2. Nukrypstant nuo 7 straipsnio 1 dalies c punkto, pagal šio straipsnio 1 dalį Bendrijos kolektyviniais ženklais gali būti žymenys arba nuorodos, kuriais prekyboje galima nurodyti geografinę prekių ar paslaugų kilmės vietą. Kolektyvinis ženklas nesuteikia jo savininkui teisės uždrausti trečiosioms šalims be jo sutikimo prekyboje naudoti tokius ženklus arba nuorodas, jeigu jie naudojami laikantis sąžiningos pramoninės ir komercinės veiklos praktikos; konkrečiai kalbant, tokiu ženklu negalima pasinaudoti prieš trečiąją šalį, turinčią teisę vartoti geografinį pavadinimą. 3. Šis reglamentas galioja Bendrijos kolektyviniams ženklams tiek, kiek 62–75 straipsnių nuostatos nenustato kitaip. 65 straipsnis Prekių ženklo naudojimą reglamentuojančios taisyklės 1. Pareiškėjas Bendrijos kolektyviniam ženklui privalo per nurodytą laiką pateikti jo naudojimą reglamentuojančias taisykles. 2. Naudojimą reglamentuojančiose taisyklėse nurodomi asmenys, kuriems leidžiama naudoti ženklą, narystės asociacijoje sąlygos ir, jei jos yra, ženklo naudojimo sąlygos kartu su sankcijomis. 64 straipsnio 2 dalyje minimos prekių ženklo naudojimo taisyklės privalo leisti kiekvienam asmeniui, kurio prekės arba paslaugos yra kilusios iš aptariamos geografinės vietovės, tapti asociacijos, kuri yra ženklo savininkė, nariu. 66 straipsnis Atsisakymas registruoti paraišką 1. Be 36 ir 38 straipsniuose nurodytų paraiškos Bendrijos prekių ženklui atmetimo pagrindų, paraiška Bendrijos kolektyviniam ženklui gali būti atmetama, jeigu ji neatitinka 64 arba 65 straipsnio reikalavimų arba jeigu naudojimo taisyklės prieštarauja viešajai tvarkai ar pripažintiems moralės principams. 2. Paraiška Bendrijos kolektyviniam ženklui taip pat atmetama tada, kai dėl jo pobūdžio ar reikšmės gali būti suklaidinta visuomenė ir ypač jeigu atrodo, kad jis gali būti palaikytas kuo nors kitu nei kolektyviniu ženklu. 3. Paraiška neatmetama, jeigu pareiškėjas, vykdydamas šio straipsnio 1 ir 2 dalių reikalavimus, iš dalies pakeičia naudojimą reglamentuojančias taisykles. 67 straipsnis Trečiųjų šalių pastabos Be 41 straipsnyje nurodytų atvejų, kiekvienas tame straipsnyje minimas asmuo, grupė arba institucija gali paduoti Tarnybai rašytines pastabas, paremtas konkrečiais pagrindais, dėl kurių pagal 66 straipsnį turėtų būti atsisakyta registruoti Bendrijos kolektyvinį ženklą. 68 straipsnis Ženklų naudojimas Kiekvienas asmuo, turintis teisę naudoti Bendrijos kolektyvinį ženklą, privalo jį naudoti taip, kaip yra reikalaujama šiame reglamente, jeigu yra tenkinamos ir kitos šiame reglamente Bendrijos prekių ženklų naudojimui keliamos sąlygos. 69 straipsnis Ženklo naudojimą reglamentuojančių taisyklių pataisos 1. Bendrijos kolektyvinio ženklo savininkas privalo pranešti Tarnybai apie visas jo naudojimą reglamentuojančių taisyklių pataisas. 2. Pataisa nenurodoma registre, jeigu pataisytos taisyklės neatitinka 65 straipsnyje keliamų reikalavimų arba jeigu jose yra vienas iš 66 straipsnyje nurodytų atsisakymo registruoti paraišką pagrindų. 3. 67 straipsnio nuostatos taikomos pataisytoms ženklo naudojimą reglamentuojančioms taisyklėms. 4. Pagal šį reglamentą ženklo naudojimą reglamentuojančios pataisytos taisyklės įsigalioja tiktai nuo pataisos įrašymo į registrą datos. 70 straipsnis Asmenys, turintys teisę iškelti bylą dėl teisių pažeidimo 1. 22 straipsnio 3 ir 4 dalių nuostatos, kuriose kalbama apie licenciatų teises, taikomos kiekvienam asmeniui, turinčiam teisę naudoti Bendrijos kolektyvinį ženklą. 2. Bendrijos kolektyvinio ženklo savininkas asmenų, turinčių teisę naudoti ženklą, vardu turi teisę reikalauti kompensacijos, jeigu šie asmenys dėl neteisėto ženklo naudojimo patyrė nuostolių. 71 straipsnis Panaikinimo pagrindai Be 50 straipsnyje nurodytų panaikinimo pagrindų, Bendrijos kolektyvinio ženklo savininko teisės panaikinamos gavus prašymą Tarnyboje arba padavus priešieškinį teisių pažeidimo byloje, jeigu: a) savininkas nesiima reikiamų priemonių neleisti ženklo naudoti tokiu būdu, kuris nesuderinamas su jo naudojimo sąlygomis, jeigu šios egzistuoja ir yra nurodytos naudojimą reglamentuojančiose taisyklėse, kur reikia, su registre nurodytomis pataisomis; b) dėl savininko naudojimosi ženklu būdo visuomenė buvo pradėta klaidinti taip, kaip nurodyta 66 straipsnio 2 dalyje; c) ženklo naudojimą reglamentuojančių taisyklių pataisos registre buvo įrašytos nesilaikant 69 straipsnio 2 dalies reikalavimų, išskyrus atvejus, kai, ženklo savininkui vėl iš dalies pakeitus ženklo naudojimą reglamentuojančias taisykles, šie reikalavimai yra įvykdomi. 72 straipsnis Paskelbimo negaliojančiu pagrindai Be 51 ir 52 straipsniuose nurodytų paskelbimo negaliojančiu pagrindų, Bendrijos kolektyvinis ženklas paskelbiamas negaliojančiu gavus prašymą Tarnyboje arba padavus priešieškinį teisių pažeidimo byloje, jeigu jis įregistruotas nesilaikant 66 straipsnio reikalavimų, išskyrus atvejus, kai, ženklo savininkui iš dalies pakeitus ženklo naudojimą reglamentuojančias taisykles, šie reikalavimai yra įvykdomi. IX DALIS PROCEDŪRA 1 SKYRIUS BENDROSIOS NUOSTATOS 73 straipsnis Sprendimus pagrindžiančių motyvų nurodymas Tarnybos sprendimuose nurodomi juos pagrindžiantys motyvai. Sprendimai grindžiami tiktai tokiais motyvais ar įrodymais, apie kuriuos šalys galėjo pateikti savo atsiliepimus. 74 straipsnis Faktų nagrinėjimas Tarnybos iniciatyva 1. Procedūrų metu Tarnyba faktus nagrinėja savo iniciatyva; tačiau procedūros dėl atsisakymo registruoti paraiškas santykinių pagrindų atveju Tarnyba nagrinėja tiktai šalių nurodytus faktus, įrodymus bei argumentus bei siekiamą reikalavimų patenkinimo būdą. 2. Tarnyba gali neatsižvelgti į faktus ar įrodymus, kurie nebuvo pateikti laiku. 75 straipsnis Žodinis procesas 1. Jeigu Tarnyba laiko, kad tikslingas žodinis procesas, žodžiu nagrinėjama Tarnybos reikalavimu arba kurios nors nagrinėjime dalyvaujančios šalies prašymu. 2. Žodinis nagrinėjimas pas ekspertus, Protestų skyriuje ir Prekių ženklų administravimo ir Teisiniame skyriuje yra uždaras. 3. Žodinis nagrinėjimas Anuliavimo skyriuje ir Apeliacinėje taryboje, taip pat ir sprendimo paskelbimas, yra vieši, jeigu tas skyrius, kuriame vyksta nagrinėjimas, nenusprendžia, kad dėl viešo posėdžio gali atsirasti didelių ir nepateisinamų sunkumų, ypač vienai iš byloje dalyvaujančių šalių. 76 straipsnis Įrodymų pateikimas 1. Kiekviename Tarnybos nagrinėjime įrodymų pateikimo ir gavimo priemonės yra: a) šalių paaiškinimai; b) prašymai pateikti informaciją; c) dokumentų ir įrodymų pateikimas; d) liudytojų parodymai; e) ekspertų nuomonės; f) pareiškimai, padaryti raštu prisiekus ar iškilmingai patvirtinus, arba turintys panašią galią pagal tos valstybės, kurioje pareiškimas padaromas, įstatymus. 2. Atitinkamas byloje dalyvaujantis skyrius gali paskirti vieną savo atstovą pateiktiems įrodymams tirti. 3. Jeigu Tarnyba mano, kad šalis, liudytojas ar ekspertas privalo duoti parodymus žodžiu, ji išsiunčia tokiam asmeniui šaukimą atvykti. 4. Šalims pranešama, kad liudytojas arba ekspertas duoda parodymus Tarnyboje. Jos turi teisę dalyvauti liudytojui ar ekspertui duodant parodymus ir užduoti jiems klausimus. 77 straipsnis Pranešimas Vadovaudamasi nusistovėjusia praktika, Tarnyba suinteresuotoms šalims praneša apie sprendimus, šaukimus ir apie kiekvieną pranešimą ar kitokį informacijos pateikimą, nuo kurių pradedamas skaičiuoti terminas arba apie kuriuos šiems suinteresuotiems asmenims turi būti pranešta vadovaujantis kitomis šio reglamento arba Įgyvendinimo reglamento nuostatomis, arba apie kuriuos pranešti nurodė Tarnybos pirmininkas. 78 straipsnis Restitutio in integrum 1. Pareiškėjo Bendrijos prekių ženklui ar savininko arba kitos Tarnybos nagrinėjamo šalies, kuri, nors ir, atsižvelgdama į aplinkybes, ėmėsi visų reikalingų priemonių, neįstengė laikytis Tarnybos nustatytų terminų ir kuri padavė dėl to prašymą, teisės atkuriamos, jeigu dėl minimo termino nesilaikymo atsirado tiesioginių šio reglamento nuostatų sąlygojamų padarinių, susijusių su kokių nors teisių į atlyginimą ar atlyginimo praradimu. 2. Prašymas turi būti paduotas raštu per du mėnesius nuo termino nesilaikymo priežasties pašalinimo dienos. Per šį laiką turi būti baigtas neatliktas veiksmas. Prašymas priimamas tiktai vienus metus nuo tos dienos, kai sueina nesilaikytas terminas. Nepadavus prašymo pratęsti registracijos galiojimą arba nesumokėjus mokesčio už registracijos galiojimo pratęsimą, vienų metų laikotarpis, minimas 47 straipsnio 3 dalies trečiajame sakinyje, sutrumpinamas šešiais mėnesiais. 3. Prašyme turi būti nurodyti jo padavimo pagrindai ir jį pagrindžiantys faktai. Prašymas laikomas nepaduotu, kol nesumokamas mokestis už teisių atkūrimą. 4. Sprendimą dėl pareiškimo priima skyrius, kompetentingas priimti sprendimą dėl neatliktų veiksmų. 5. Šio straipsnio nuostatos netaikomos šio straipsnio 2 dalyje, 29 straipsnio 1 dalyje ir 42 straipsnio 1 dalyje minimiems terminams. 6. Jeigu pareiškėjo Bendrijos prekių ženklui ar savininko teisės yra atkuriamos, jis negali vis-a-vis pasinaudoti šiomis teisėmis prieš trečiąją šalį, kuri per laiką nuo teisių į paraišką arba į Bendrijos prekių ženklą netekimo iki paskelbimo apie šių teisių atkūrimą gera valia išleido į rinką prekes arba suteikė paslaugas, pažymėtas žymeniu, tapačiu Bendrijos prekių ženklui arba panašiu į jį. 7. Trečioji šalis, galinti pasinaudoti šio straipsnio 6 dalies nuostatomis, per du mėnesius nuo paskelbimo apie šių teisių atkūrimą gali trečiosios šalies teisėmis iškelti bylą dėl sprendimo atkurti Bendrijos prekių ženklo pareiškėjo ar savininko teises. 8. Niekas šiame straipsnyje neapriboja valstybės narės teisės atlikti restitutio in integrum šiame reglamente numatytiems terminams ir valstybės institucijų teisės šių terminų laikytis. 79 straipsnis Nuoroda į bendruosius principus Jeigu šiame reglamente, Įgyvendinimo reglamente, mokesčių taisyklėse arba Apeliacinės tarybos darbo tvarkos taisyklėse nėra procedūrinių nuostatų, Tarnyba atsižvelgia į valstybėse narėse visuotinai pripažintus proceso teisės principus. 80 straipsnis Finansinių įsipareigojimų galiojimo pabaiga 1. Tarnybos teisės į mokesčio sumokėjimą galiojimas pasibaigia praėjus ketveriems metams nuo tų kalendorinių metų, kuriais turėjo būti sumokėtas mokestis, pabaigos. 2. Teisės reikalauti, kad Tarnyba grąžintų mokesčius arba sumokėtų mokesčių dydį viršijančias pinigų sumas, galiojimas pasibaigia praėjus ketveriems metams nuo tų kalendorinių metų, kuriais šios teisės atsirado, pabaigos. 3. Šio straipsnio 1 ir 2 dalyse nustatytas laikotarpis 1 dalyje nurodytu atveju pertraukiamas, kai paduodamas prašymas sumokėti mokesčius, o 2 dalyje nurodytu atveju – raštu pareiškus pagrįstas pretenzijas. Po pertraukimo jis vėl nedelsiant prasideda ir pasibaigia ne vėliau kaip praėjus šešeriems metams nuo tų metų, kuriais jis prasidėjo, pabaigos, išskyrus atvejus, kai tuo metu jau būna prasidėjęs teismo procesas dėl teisių įgyvendinimo; tokiu atveju šis laikotarpis pasibaigia ne anksčiau kaip po vienų metų nuo to momento, kai sprendimas tampa galutiniu. 2 SKYRIUS IŠLAIDOS 81 straipsnis Išlaidos 1. Pralaimėjusi protesto, panaikinimo, paskelbimo negaliojančiu arba apeliacijos bylos šalis atlygina kitos šalies sumokėtus mokesčius ir, neatsižvelgiant į tai, nepažeidžiant 115 straipsnio 6 dalies, padengia visas kitas dėl bylos turėtas išlaidas, taip pat kelionės išlaidas, dienpinigius ir patikėtinio, konsultanto ar advokato bei atlyginimą; kiekvienos išlaidų kategorijos dydžio ribos nustatomos vadovaujantis Įgyvendinimo reglamente nurodytais reikalavimais. 2. Tačiau jeigu kiekviena šalis laimi vienais, tačiau pralaimi kitais klausimais, arba jeigu to reikalauja teisingumas, Protestų skyrius, Anuliavimo skyrius arba Apeliacinė taryba priima sprendimą išlaidas paskirstyti skirtingai. 3. Šalis, kuri nutraukia bylos nagrinėjimą, atsiimdama paraišką Bendrijos prekių ženklui, protestą, prašymą panaikinti teises, prašymą paskelbti negaliojančiu ar apeliaciją, arba nepratęsia Bendrijos prekių ženklo registracijos galiojimo, arba atsisako nuo teisinės Bendrijos prekių ženklo apsaugos, turi atlyginti kitos pusės sumokėtus mokesčius ir jos patirtas išlaidas taip, kaip nurodyta šio straipsnio 1 ir 2 dalyse. 4. Jeigu byloje sprendimas nepriimamas, išlaidų paskirstymo klausimas sprendžiamas Protestų skyriaus, Anuliavimo skyriaus arba Apeliacinės tarybos nuožiūra. 5. Jeigu šalys Protestų skyriuje, Anuliavimo skyriuje arba Apeliacinėje taryboje dėl išlaidų atlyginimo susitaria kitaip negu nurodyta ankstesnėse šio straipsnio dalyse, klausimą sprendžiantis skyrius į tai atsižvelgia. 6. Protestų skyriaus, Anuliavimo skyriaus arba Apeliacinės tarybos raštinė paprašyta nustato pagal šio straipsnio pirmesnes dalis reikalingas sumokėti išlaidų atlyginimo sumas. Per nurodytą laiką padavus prašymą, taip nustatyta suma Protestų skyriaus, Anuliavimo skyriaus arba Apeliacinės tarybos sprendimu gali būti iš naujo įvertinta. 82 straipsnis Atlyginamų išlaidų dydį nustatančių sprendimų priverstinis vykdymas 1. Kiekvienas galutinis atlyginamų išlaidų dydį nustatantis Tarnybos sprendimas yra privalomas vykdyti. 2. Priverstinį sprendimo vykdymą valstybėje narėje reglamentuoja joje galiojančios civilinio proceso taisyklės. Prie sprendimo pridedamas potvarkis dėl jo priverstinio vykdymo, kuriame nereikalaujama jokių kitų formalumų, išskyrus priimto sprendimo autentiškumo patvirtinimą nacionalinėje įstaigoje, kurią tuo tikslu paskiria ir apie kurią Tarnybai bei Teisingumo Teismui praneša kiekvienos valstybės narės Vyriausybė. 3. Atlikus šiuos formalumus dėl suinteresuotos šalies prašymo, ta šalis gali pereiti prie priverstinio vykdymo nacionalinių įstatymų nustatyta tvarka, tiesiogiai perduodama šį klausimą kompetentingai institucijai 4. Priverstinis sprendimo vykdymas gali būti sustabdytas tiktai Teisingumo Teismo sprendimu. Tačiau tokios valstybės teismai yra teismingi spręsti skundus dėl neteisingo priverstinio sprendimų vykdymo. 3 SKYRIUS VISUOMENĖS IR OFICIALIŲ VALSTYBĖS NARĖS INSTITUCIJŲ INFORMAVIMAS 83 straipsnis Bendrijos prekių ženklų registras Tarnyba veda registrą, kuris yra žinomas kaip Bendrijos prekių ženklų registras; ji pateikia jame informaciją, kurią užregistruoti arba įrašyti numato šis reglamentas arba Įgyvendinimo reglamentas. Visuomenė gali susipažinti su registre esančia medžiaga. 84 straipsnis Susipažinimas su bylomis 1. Be pareiškėjo sutikimo negalima susipažinti su dar neskelbtų paraiškų Bendrijos prekių ženklams bylomis. 2. Kiekvienas asmuo, galintis įrodyti, kad pareiškėjas Bendrijos prekių ženklui yra pareiškęs, jog įregistravus prekių ženklą registracijos suteikiamos teisės bus panaudotos prieš jį, gali susipažinti su bylomis iki tos paraiškos paskelbimo ir be pareiškėjo sutikimo. 3. Po to, kai paraiška Bendrijos prekių ženklui paskelbiama, padavus prašymą galima susipažinti su paraiškos ir pagal ją įregistruoto prekių ženklo bylomis. 4. Tačiau jeigu su bylomis susipažįstama šio straipsnio 2 arba 3 dalyse nurodytomis sąlygomis, vadovaujantis Įgyvendinimo reglamentu galima neleisti susipažinti su tam tikrais jose esančiais dokumentais. 85 straipsnis Periodiniai leidiniai Tarnyba periodiškai leidžia: a) Bendrijos prekių ženklų biuletenį, kuriame paskelbia įrašus į Bendrijos prekių ženklų registrą ir kitokią informaciją, numatytą skelbti šiuo reglamentu arba Įgyvendinimo reglamentu; b) Oficialųjį leidinį, kuriame skelbiami pranešimai ir Tarnybos pirmininko pateikta bendro pobūdžio informacija, taip pat bet kuri kita šiam reglamentui arba jo įgyvendinimui svarbi informacija. 86 straipsnis Administracinis bendradarbiavimas Jeigu šiame reglamente arba nacionaliniuose įstatymuose nenumatyta kitaip, Tarnyba ir valstybių narių teismai arba institucijos paprašyti padeda vieni kitiems, suteikdami informaciją arba leisdami susipažinti su bylomis. Jeigu Tarnyba leidžia susipažinti su bylomis teismams, prokuroro priežiūros įstaigoms arba centrinėms pramoninės nuosavybės žinyboms, tokiam susipažinimui 84 straipsnyje nustatyti reikalavimai netaikomi. 87 straipsnis Keitimasis leidiniais 1. Tarnyba ir valstybių narių centrinės pramoninės nuosavybės žinybos paprašytos nemokamai siunčia viena kitai jų pačių naudojimui vieną arba daugiau atitinkamų savo leidinių egzempliorių. 2. Tarnyba gali sudaryti sutartis dėl keitimosi arba aprūpinimo leidiniais. 4 SKYRIUS ATSTOVAVIMAS 88 straipsnis Bendrieji atstovavimo principai 1. Pagal šio straipsnio 2 dalies nuostatas niekas nėra verčiamas būti atstovaujamas Tarnyboje. 2. Neapribojant 3 dalies antrojo sakinio teisinės galios, fiziniai arba juridiniai asmenys, kurie Bendrijoje neturi savo gyvenamosios ar pagrindinio verslo vietos arba neturi faktiškų ir veikiančių pramoninių ir komercinių steiginių, sutinkamai su 89 straipsnio 1 dalimi privalo būti atstovaujami Tarnyboje atliekant visus šiame reglamente nurodytus veiksmus, išskyrus paraiškos Bendrijos prekių ženklui padavimą; Įgyvendinimo reglamente gali būti numatytos ir kitokios išimtys. 3. Fiziniai arba juridiniai asmenys, kurie Bendrijoje turi savo gyvenamąją arba pagrindinio verslo vietą, arba faktiškus ir veikiančius pramoninius ir komercinius steiginius, gali būti atstovaujami Tarnyboje darbuotojo, kuris privalo pateikti prie bylos pridedamą pasirašytą įgaliojimą, išsamiau apibūdintą Įgyvendinimo reglamente. Juridinio asmens darbuotojas, kuriam taikomos šios straipsnio dalies nuostatos, gali atstovauti ir kitiems juridiniams asmenims, palaikantiems ekonominius ryšius su pirmuoju juridiniu asmeniu, net jeigu tie kiti juridiniai asmenys Bendrijoje nei turi savo gyvenamąją ar pagrindinę verslo vietą, nei turi faktiškų ir veikiančių pramoninių ir komercinių steiginių. 89 straipsnis Profesionalūs atstovai 1. Atstovauti fiziniams arba juridiniams asmenims Tarnyboje gali tiktai: a) praktikuojantys teisininkai, kurių kvalifikacija pripažįstama vienoje iš valstybių narių ir kurie turi savo verslo vietą Bendrijoje, – tiek, kiek jie turi teisę būti atstovais prekių ženklų klausimais tokioje valstybėje; arba b) profesionalūs atstovai, kurių vardai yra tuo tikslu Tarnybos sudarytuose sąrašuose. Tarnyboje atstovaujantys asmenys privalo pateikti prie bylos pridedamą pasirašytą įgaliojimą, išsamiau apibūdintą Įgyvendinimo reglamente. 2. Į profesionalių atstovų sąrašą gali būti įtrauktas kiekvienas fizinis asmuo, atitinkantis tokius reikalavimus: a) jis privalo būti vienos iš valstybių narių pilietis; b) jo verslo vieta ar darbo vieta privalo būti Bendrijoje; c) jis privalo turėti teisę atstovauti fiziniams arba juridiniams asmenims prekių ženklų klausimais tos valstybės narės centrinėje pramoninės nuosavybės žinyboje, kurioje jis turi savo verslo ar darbo vietą. Jeigu toje valstybėje šios teisės suteikimui nėra būtina turėti specialią profesinę kvalifikaciją, asmenys, pareiškusieji norą būti įtraukti į sąrašą asmenų, galinčių atlikti su prekių ženklais susijusius veiksmus tokios valstybės centrinėje pramoninės nuosavybės žinyboje, privalo būti tuo nuolat vertęsi ne mažiau kaip penkerius metus. Tačiau tiems asmenims, kurių profesinis pasirengimas atstovauti fiziniams arba juridiniams asmenims prekių ženklų klausimais vienos iš valstybių narių centrinėje pramoninės nuosavybės žinyboje yra oficialiai pripažįstamas pagal tokios valstybės taisykles, reikalavimas būti dirbusiam pagal profesiją netaikomas. 3. Į sąrašą įtraukiama, jeigu yra paduotas prašymas ir pateiktas tos valstybės narės centrinės pramoninės nuosavybės žinybos išduotas pažymėjimas, kuriame nurodyta, kad yra tenkinamos šio straipsnio 2 dalyje nurodytos sąlygos. 4. Tarnybos pirmininkas gali padaryti išimtis: a) šio straipsnio 2 dalies c punkto antrajame sakinyje išdėstytam reikalavimui, jeigu kandidatas pateikia įrodymų, kad jis reikalaujamą kvalifikaciją yra įgijęs kitu būdu; b) esant ypatingoms aplinkybėms – šio straipsnio 2 dalies a punkte išdėstytam reikalavimui. 5. Aplinkybės, kurioms esant asmuo gali būti išbrauktas iš profesionalių atstovų sąrašo, nurodytos Įgyvendinimo reglamente. X DALIS SU BENDRIJOS PREKIŲ ŽENKLAIS SUSIJUSIŲ TEISINIŲ GINČŲ TEISMINGUMAS IR PROCESAS 1 SKYRIUS KONVENCIJOS DĖL PRIPAŽINIMO BEI VYKDYMO TAIKYMAS 90 straipsnis Konvencijos dėl pripažinimo ir vykdymo taikymas 1. Jeigu šiame reglamente nenurodyta kitaip, byloms dėl Bendrijos prekių ženklų ir dėl paraiškų Bendrijos prekių ženklams, taip pat Bendrijos prekių ženklais ir nacionaliniais prekių ženklais grindžiamoms tuo pat metu ar vėlesnių laiku keliamoms byloms taikoma 1968 m. rugsėjo 27 d. Briuselyje pasirašyta Konvencija dėl teismų sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo, iš dalies pakeista Konvencijomis dėl į Europos bendriją stojančių valstybių prisijungimo prie šios Konvencijos (toliau – Konvencija ir Prisijungimo konvencijos, vadinamos Konvencija dėl pripažinimo ir vykdymo). 2. Bylų, susijusių su 92 straipsnyje nurodytais ieškiniais ir pretenzijomis, atveju: a) netaikomi Konvencijos dėl pripažinimo ir vykdymo 2, 4 straipsniai, 5 straipsnio 1, 3, 4 bei 5 dalys ir 24 straipsnis; b) šios Konvencijos 17 ir 18 straipsniai taikomi atsižvelgiant į šio reglamento 93 straipsnio 4 dalyje nurodytus apribojimus; c) šios Konvencijos II dalies nuostatos, taikomos valstybėse narėse gyvenantiems asmenims, taikomos ir tokiems asmenims, kurie negyvena nė vienoje iš valstybių narių, tačiau yra įsisteigę joje. 2 SKYRIUS GINČAI DĖL BENDRIJOS PREKIŲ ŽENKLŲ PAŽEIDIMO IR GALIOJIMO 91 straipsnis Bendrijos prekių ženklų teismai 1. Valstybės narės šiame reglamente jiems numatytoms funkcijoms vykdyti paskiria kaip galima mažiau jos teritorijoje esančių pirmosios ir antrosios instancijų nacionalinių bendrosios kompetencijos ir specializuotų teismų (toliau – Bendrijos prekių ženklų teismai). 2. Kiekviena valstybė narė per trejus metus nuo šio reglamento įsigaliojimo perduoda Komisijai Bendrijos prekių ženklų teismų sąrašą, kuriame nurodo jų pavadinimus ir teritorinį teismingumą. 3. Apie kiekvieną po šio straipsnio 2 dalyje nurodyto sąrašo perdavimo padarytą teismų skaičiaus, pavadinimo ar teritorinio teismingumo pasikeitimą valstybė narė nedelsdama praneša Komisijai. 4. Šio straipsnio 2 ir 3 dalyse nurodytą informaciją Komisija perduoda valstybėms narėms ir paskelbia Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje. 5. Iki valstybė narė perduoda šio straipsnio 2 dalyje nurodytą sąrašą, visos pagal 92 straipsnyje nurodytus ieškinius iškeltos bylos, kurios pagal 93 straipsnį yra teismingos tos valstybės teismams, sprendžiamos tame konkrečios valstybės teisme, kuriam byla ratione loci ir ratione materiae būtų teisminga tuo atveju, jei byla būtų keliama dėl toje valstybėje registruoto nacionalinio prekių ženklo. 92 straipsnis Teismingumas teisių pažeidimo ir galiojimo atvejais Išskirtinai Bendrijos prekių ženklų teismams teismingos: a) visos teisių pažeidimo bylos ir, jeigu tai leidžia nacionaliniai įstatymai, gresiančio teisių į Bendrijos prekių ženklus pažeidimo bylos; b) jeigu tai leidžia nacionaliniai įstatymai, bylos dėl pripažinimo, jog teisių pažeidimo nebuvo; c) visos bylos, iškeltos dėl 9 straipsnio 3 dalies antrajame sakinyje nurodytų veiksmų; d) priešieškiniai dėl Bendrijos prekių ženklo panaikinimo arba jų paskelbimo negaliojančiais 96 straipsnyje nurodytomis sąlygomis. 93 straipsnis Tarptautinis teismingumas 1. Jeigu kitaip nenurodyta šiame reglamente, o taip pat ir bet kurioje pagal 90 straipsnį taikomos Konvencijos dėl pripažinimo ir vykdymo nuostatoje, 92 straipsnyje nurodytos bylos ir pretenzijos keliamos tos valstybės narės, kurioje gyvena atsakovas, teismuose arba, jeigu jis negyvena nė vienoje valstybėje narėje, tos valstybės, kurioje jis yra įsisteigęs, teismuose. 2. Jeigu atsakovas negyvena ir nėra įsisteigęs jokioje valstybėje narėje, tokios bylos keliamos valstybės narės, kurioje gyvena ieškovas, teismuose arba, jeigu jis negyvena nė vienoje valstybėje narėje, tos valstybės, kurioje jis įsisteigęs, teismuose. 3. Jeigu nei atsakovas, nei ieškovas neturi tokios gyvenamosios vietos ar nėra taip įsisteigęs, tokios bylos nagrinėjamos valstybės narės, kurioje yra Tarnybos būstinė, teismuose. 4. Nepaisant šio straipsnio 1, 2 ir 3 dalių nuostatų: a) jeigu šalys susitaria, kad ginčas teismingas kitam Bendrijos prekių ženklų teismui, taikomas Konvencijos dėl pripažinimo ir vykdymo 17 straipsnis; b) jeigu atsakovas praneša apie ketinimą gintis kitame Bendrijos prekių ženklų teisme, taikomas tos Konvencijos 18 straipsnis. 5. 92 straipsnyje nurodytos bylos ir ieškiniai, išskyrus bylas dėl pripažinimo, kad Bendrijos prekių ženklo teisių pažeidimo nebuvo, taip pat gali būti keliamos tos valstybės narės, kurioje įvyko ar grėsė įvykti teisių pažeidimas arba kurioje 9 straipsnio 3 dalies antrajame sakinyje numatyta prasme buvo atlikti veiksmai, teismuose. 94 straipsnis Teismingumo apimtis 1. Bendrijos prekių ženklų teismams, kurių teismingumas grindžiamas 93 straipsnio 1–4 dalių reikalavimais, yra teismingos: - bet kurioje valstybėje narėje atlikti ar grėsę būti atlikti teisių pažeidimai, - 9 straipsnio 3 dalies antrajame sakinyje apibrėžti bet kurioje valstybėje narėje atlikti veiksmai. 2. Bendrijos prekių ženklų teismui, kurio teismingumas yra grindžiamas 93 straipsnio 5 dalies reikalavimais, yra teismingi tik tie veiksmai, kurie buvo atlikti ar grėsė būti atlikti toje valstybėje narėje, kurioje įsikūręs teismas. 95 straipsnis Galiojimo prezumpcija — Atsakovo argumentai dėl bylos esmės 1. Bendrijos prekių ženklų teismai Bendrijos prekių ženklą laiko galiojančiu, nebent atsakovas iškelia jo galiojimo klausimą, paduodamas priešieškinį dėl panaikinimo arba paskelbimo negaliojančia. 2. Bendrijos prekių ženklo galiojimo klausimas negali būti keliamas bylose dėl pripažinimo, kad teisių pažeidimo nebuvo. 3. 92 straipsnio a ir c punktuose nurodytose bylose pareiškimai, susiję su Bendrijos prekių ženklo panaikinimu arba paskelbimu negaliojančiu, paduoti ne kaip priešieškiniai, priimami tik tuo atveju, jei atsakovas nurodo, kad Bendrijos prekių ženklo savininko teises galima panaikinti dėl ženklo nenaudojimo arba kad Bendrijos prekių ženklą galima paskelbti negaliojančiu dėl atsakovo turimų ankstesnių teisių į jį. 96 straipsnis Priešieškinis 1. Priešieškinis dėl panaikinimo arba paskelbimo negaliojančiu gali būti paduodamas tik remiantis šiame reglamente nurodytais panaikinimo ar paskelbimo negaliojančiu pagrindais. 2. Bendrijos prekių ženklų teismas atmeta priešieškinį dėl panaikinimo arba paskelbimo negaliojančiu, jeigu tuo pačiu pagrindu, dėl to paties dalyko ir dalyvaujant toms pačioms šalims Tarnybos priimtas sprendimas jau yra tapęs galutiniu. 3. Jeigu priešieškinis yra pareiškiamas byloje, kurioje prekių ženklo savininkas jau nėra šalis, jam apie tai pranešama, ir jis gali nacionalinio įstatymo numatytomis sąlygomis įstoti į bylą šalies teisėmis. 4. Bendrijos prekių ženklų teismas, kuriam buvo pareikštas priešieškinis dėl Bendrijos prekių ženklo panaikinimo arba paskelbimo negaliojančiu, Tarnybai praneša priešieškinio padavimo datą. Tarnyba šį faktą įrašo Bendrijos prekių ženklų registre. 5. Taikomos 56 straipsnio 3–6 dalys. 6. Jeigu Bendrijos prekių ženklų teismas priešieškinio panaikinti Bendrijos prekių ženklą arba paskelbti jį negaliojančiu atžvilgiu yra priėmęs sprendimą, kuris tapo galutiniu, sprendimo kopija nusiunčiama Tarnybai. Kiekviena šalis gali paprašyti informacijos apie tokį persiuntimą. Vadovaudamasi Įgyvendinimo reglamentu, Tarnyba šį sprendimą įrašo Bendrijos prekių ženklų registre. 7. Priešieškinį dėl panaikinimo arba paskelbimo negaliojančiu nagrinėjantis Bendrijos prekių ženklų teismas teisių į Bendrijos prekių ženklą savininko prašymu ir išklausęs kitas šalis gali sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pasiūlyti atsakovui per Tarnybos nustatytą laiką prašymą panaikinti arba paskelbti negaliojančiu paduoti jai. Jei per šį laiką prašymas nepaduodamas, byla nagrinėjama toliau, o priešieškinis laikomas atšauktu. Taikoma 100 straipsnio 3 dalis. 97 straipsnis Taikoma teisė 1. Bendrijos prekių ženklų teismai taiko šio reglamento nuostatas. 2. Visais šio reglamento nereglamentuojamais klausimais Bendrijos prekių ženklų teismas taiko savo nacionalinę teisę, taip pat ir savo privatinės tarptautinės teisės normas. 3. Jeigu šiame reglamente nenurodyta kitaip, Bendrijos prekių ženklų teismas taiko tokias procesines teisės normas, kurios teismo buvimo vietos valstybėje narėje taikomos tokio pat pobūdžio byloms dėl nacionalinio prekių ženklo. 98 straipsnis Sankcijos 1. Jeigu Bendrijos prekių ženklų teismas nustato, kad atsakovas pažeidė arba galėjo pažeisti teises į Bendrijos prekių ženklą, jis, išskyrus atvejus, kai dėl ypatingų priežasčių galima nuspręsti kitaip, priima nutarimą uždrausti atsakovui toliau atlikti teises į Bendrijos prekių ženklą pažeidžiančius ar galinčius pažeisti veiksmus. Jis taip pat imasi savo nacionalinių įstatymų nustatytų priemonių, kurios užtikrina šio draudimo laikymąsi. 2. Visais kitais atvejais Bendrijos prekių ženklų teismas taiko tos valstybės narės, kurioje buvo arba galėjo būti atlikti teisių pažeidimo veiksmai, įstatymus, taip pat ir jos privatinės tarptautinės teisės normas. 99 straipsnis Laikinosios ir apsaugos priemonės 1. Valstybių narių teismams, kartu ir Bendrijos prekių ženklų teismams, galima paduoti prašymą Bendrijos prekių ženklui ar paraiškai dėl Bendrijos prekių ženklo pritaikyti tokias laikinąsias, tarp jų ir apsaugos, priemones, kokias pagal tos valstybės įstatymus galima taikyti nacionaliniams prekių ženklams, net jeigu šiame reglamente nustatyta, kad šio klausimo esmė yra teisminga kitos valstybės narės Bendrijos prekių ženklų teismui. 2. Bendrijos prekių ženklų teismas, kurio teismingumas pagrįstas 93 straipsnio 1, 2, 3 arba 4 dalių reikalavimais, turi teisę taikyti laikinąsias, tarp jų ir apsaugos, priemones, kurios, laikantis Konvencijos dėl pripažinimo ir vykdymo III dalyje nurodytų pripažinimui ir vykdymui privalomų procedūros reikalavimų, yra taikomos bet kurioje valstybėje narėje. Joks kitas teismas tokios teisės neturi. 100 straipsnis Ypatingos taisyklės dėl susijusių bylų 1. Bendrijos prekių ženklų teismas, nagrinėjantis 92 straipsnyje minėtą bylą, išskyrus bylą dėl pripažinimo, kad teisių pažeidimo nebuvo, jeigu nėra ypatingų priežasčių toliau ją nagrinėti, išklausęs šalis savo iniciatyva arba vienos iš jų prašymu gali sustabdyti bylos nagrinėjimą, jeigu kitame Bendrijos prekių ženklų teisme, remiantis priešieškiniu, jau yra iškeltas Bendrijos prekių ženklo galiojimo klausimas arba jeigu prašymas panaikinti arba pripažinti negaliojančiu jau yra paduotas Tarnybai. 2. Tarnyba, nagrinėdama prašymą panaikinti arba pripažinti negaliojančiu, jeigu nėra ypatingų priežasčių toliau nagrinėti bylą, išklausiusi šalis savo iniciatyva arba vienos iš jų prašymu gali sustabdyti jos nagrinėjimą, jeigu Bendrijos prekių ženklų teisme, remiantis priešieškiniu, jau yra iškeltas Bendrijos prekių ženklo galiojimo klausimas. Tačiau vienos iš Bendrijos prekių ženklų teisme nagrinėjamoje byloje dalyvaujančių šalių prašymu teismas, išklausęs kitas dalyvaujančias šalis, gali sustabdyti bylos nagrinėjimą. Tokiu atveju Tarnyba toliau nagrinėja bylą. 3. Jeigu Bendrijos prekių ženklų teismas sustabdo bylos nagrinėjimą, jis gali nurodyti sustabdymo laikotarpiu taikyti laikinąsias, tarp jų ir apsaugos, priemones. 101 straipsnis Antrosios instancijos Bendrijos prekių ženklų teismų teismingumas – Tolesnė apeliacija 1. Apeliacijos antrosios instancijos Bendrijos prekių ženklų teismams paduodamos dėl pirmosios instancijos Bendrijos prekių ženklų teismų sprendimų, priimtų nagrinėjant 92 straipsnyje nurodytas bylas bei ieškinius. 2. Apeliacijų antrosios instancijos Bendrijos prekių ženklų teismas pateikimo sąlygos nustatomos pagal teismo buvimo vietos valstybės narės nacionalinius įstatymus. 3. Antrosios instancijos Bendrijos prekių ženklų teismų priimtiems sprendimams taikomos nacionalinės tolesnes apeliacijas reglamentuojančios taisyklės. 3 SKYRIUS KITI GINČAI DĖL BENDRIJOS PREKIŲ ŽENKLŲ 102 straipsnis Papildomos nacionalinių teismų, kurie nėra Bendrijos prekių ženklų teismai, teismingumo nuostatos 1. Valstybėje narėje, kurios teismai turi teismingumą pagal 90 straipsnio 1 dalį, kitos bylos, nenurodytos 92 straipsnyje, yra teismingos tiems teismams, kuriems jos būtų teismingos ratione loci ir ratione materiae pagrindu, jeigu tai būtų toje valstybėje registruotų nacionalinių prekių ženklų bylos. 2. Bylas dėl Bendrijos prekių ženklo, išskyrus nurodytąsias 92 straipsnyje, kurios 90 straipsnio 1 dalies ir šio straipsnio 1 dalies pagrindu nėra teismingos jokiam teismui, gali nagrinėti valstybės narės, kurioje yra Tarnybos būstinė, teismas. 103 straipsnis Nacionalinio teismo pareiga Bendrijos prekių ženklų bylas, išskyrus nurodytąsias 92 straipsnyje, nagrinėjantis nacionalinis teismas prekių ženklą laiko galiojančiu. 4 SKYRIUS PEREINAMOJO LAIKOTARPIO NUOSTATA 104 straipsnis Pereinamojo laikotarpio nuostata dėl Konvencijos dėl pripažinimo ir vykdymo taikymo Bet kurioje valstybėje narėje galioja tiktai tas Konvencijos dėl pripažinimo ir vykdymo, kurios nuostatų reikalaujama laikytis pagal pirmesnius straipsnius, tekstas, kuris toje valstybėje galioja atitinkamu metu. XI DALIS POVEIKIS VALSTYBIŲ NARIŲ ĮSTATYMAMS 1 SKYRIUS CIVILINĖS BYLOS DĖL DAUGIAU NEI VIENO PREKIŲ ŽENKLO 105 straipsnis Vienu metu ir paeiliui nagrinėjamos civilinės bylos dėl Bendrijos ir nacionalinių prekių ženklų 1. Jeigu skirtingų valstybių narių teismuose tuo pačiu pagrindu ir tarp tų pačių šalių yra iškeltos teisių pažeidimo bylos, viena iš kurių yra iškelta dėl Bendrijos prekių ženklo, o kita – dėl nac