Oficialusis leidinys L 339 , 24/12/2003 p. 0003 - 0013



Tarybos Reglamentas (EB) Nr. 2229/2003 2003 m. gruodžio 22 d. nustatantis galutinius antidempingo muitus ir galutinai surenkantis laikinuosius muitus, nustatytus Rusijoje pagaminto silicio importui EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, atsižvelgdama į 1995 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 384/96 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių [1] (toliau – pagrindinis reglamentas), ypač į jo 9 straipsnį, atsižvelgdama į pasiūlymą, kurį pateikė Komisija, pasikonsultavusi su Patariamuoju komitetu, kadangi: 1. Tvarka 1.1. Laikinosios priemonės (1) Reglamentu (EB) Nr. 1235/2003 [2] (toliau – laikinasis reglamentas) Komisija nustatė laikinųjų antidempingo priemonių, taikomų silicio, kurio kilmės šalis yra Rusija, importui. Šios priemonės buvo išreikštos kaip ad valorem muitas, kurio dydis yra 24,0–25,2 %. (2) Prisimenama, kad dempingo ir žalos tyrimo laikotarpis apėmė laikotarpį nuo 2001 m. spalio 1 d. iki 2002 m. rugsėjo 30 d. (toliau – tiriamasis laikotarpis arba TL). Tendencijų analizė, atlikta tiriant dempingą ir žalą, apėmė laikotarpį nuo 1998 m. sausio 1 d. iki TL pabaigos (toliau – nagrinėjamas laikotarpis). 1.2. Kitos galiojančios priemonės (3) Šiuo metu taikomas 49 % ad valorem muitas silicio, kurio kilmės šalis yra Kinijos Liaudies Respublika (toliau – Kinija), importui [3]. Šiuo metu atliekamas šių priemonių peržiūrėjimas [4] pagal pagrindinio reglamento 11 straipsnio 2 dalį. 1.3. Paskesnė procedūra (4) Nustačius laikinuosius antidempingo muitus, šalims buvo atskleisti faktai ir aplinkybės, kurių pagrindu buvo priimtas laikinasis reglamentas. Kai kurios šalys raštu pateikė pastabų. Visoms suinteresuotosioms šalims, kurios to pageidavo, buvo suteikta galimybė pateikti savo nuomonę Komisijai. (5) Visoms šalims buvo pranešta apie svarbiausius faktus ir aplinkybes, kurių pagrindu buvo ketinama rekomenduoti taikyti galutinius antidempingo muitus ir galutinai surinkti sumas, garantuotas taikant laikinuosius muitus. Joms taip pat buvo skirtas laikotarpis, per kurį jos galėjo padaryti pareiškimų, atskleidus šiuos duomenis. (6) Suinteresuotųjų šalių žodžiu ir raštu pateiktos pastabos buvo apsvarstytos; tam tikrais atvejais buvo atlikti galutinių išvadų atitinkami pakeitimai. (7) Komisija toliau siekė kaupti visą informaciją, kuri jos manymu buvo būtina jos galutinėms išvadoms pateikti. (8) Pažymėtina, kad, pradėjus taikyti laikinąsias priemones, be patikrinamųjų apsilankymų laikinojo reglamento 7 konstatuojamojoje dalyje išvardytų bendrovių patalpose, buvo surengti apsilankymai šių Bendrijos vartotojų patalpose: - "GE Bayer Silicones", Leverkuzenas, Vokietija, - "Raffinera Metalli Capra SpA", Brescia, Italija, - "Vedani Carlo Metalli SpA", Milanas, Italija. 2. Nagrinėjamas produktas ir panašus produktas 2.1. Nagrinėjamas produktas 2.1.1. Eksportuojančiųjų gamintojų pateiktos pastabos (9) Laikinojo reglamento 9 konstatuojamojoje dalyje nagrinėjamas produktas apibrėžtas kaip silicis, šiuo metu klasifikuotinas KN 28046900 subpozicijoje. Kai kurie eksportuotojai abejojo, ar šios bylos nagrinėjimo sritis turėtų apimti silicio dulkes, kurios yra silicio šalutinis produktas, gaunamas filtravimo proceso metu, gaminant silicį. (10) Reikia pažymėti, kad silicio dulkės neatitinka nagrinėjamojo produkto apibrėžimo, kuris pateiktas laikinojo reglamento 9 ir 10 konstatuojamosiose dalyse, nes jos yra tik silicio gamybos miltelių pavidalo šalutinis produktas, naudojamas kaip betono priedas. Todėl patvirtinama, kad šis produktas, klasifikuojamas KNex28112200 subpozicijoje, neįeina į šios bylos nagrinėjimo sritį. (11) Nagrinėjamojo produkto apibrėžimu suabejojo vienas Rusijos eksportuojantysis gamintojas, kuris teigė, kad faktiškai egzistuoja du skirtingi silicio tipai, klasifikuojami šioje KN subpozicijoje: vienas skirtas metalurgijos pramonės, kitas – chemijos pramonės vartotojams. Siekdamas pagrįsti šį teiginį, tas Rusijos gamintojas teigė, kad šių dviejų rūšių, kurias naudoja skirtingi galutiniai vartotojai, cheminė sudėtis gerokai skiriasi, atsižvelgiant į mikroelementų kiekį; jis taip pat teigė, kad egzistuoja dvi skirtingos vartotojų grupės, kurios tarpusavyje nekonkuruoja, taip pat kad tarp šių dviejų rūšių nėra žymaus sukeičiamumo. (12) Tyrimas parodė, kad gaminamas skirtingų rūšių silicis, ir kad silicio, kuriuo buvo prekiaujama ES rinkoje tiriamuoju laikotarpiu (tiek pagaminto Bendrijos pramonės įmonėse, tiek importuotojo iš Rusijos), daugiau kaip 95 % masės sudarė silicis. Silicio rūšis pirmiausia nustatoma, atsižvelgiant į silicio procentinę dalį, o paskui – atsižvelgiant į kitų elementų, ypač geležies ir kalcio, kiekį. Specializuotiesiems vartotojams, ypač chemijos pramonės įmonėms, kitų mikroelementų procentinė dalis yra lemiamas veiksnys, nuo kurio priklauso, ar silicis tinka numatytai paskirčiai. Įprasta, kad specializuotiesiems vartotojams silicis gaminamas pagal konkrečius reikalavimus ir įsigyjamas tik po to, kai atskiras vartotojas baigia ilgą patikrinimų procesą. Tačiau nors mikroelementų kiekis yra svarbus veiksnys chemijos pramonės vartotojams, jo neužtenka, kad būtų galima daryti išvadą, jog tai atskiras produktas, lyginant su metalurgijos pramonėje naudojamu siliciu. (13) Taip pat buvo pateikta įrodymų, liudijančių, kad aukštos kokybės medžiaga buvo parduodama ne vien chemijos pramonės vartotojams, bei kad chemijos pramonės vartotojai taip pat įsigijo tam tikrus kiekius žemesnės kokybės, vadinamojo metalurginio, silicio. Taip pat visuotinai pripažįstama, kad žemesnius kokybės reikalavimus taikantys vartotojai, visų pirma antrinės metalurgijos pramonės vartotojai, gali naudoti aukštos kokybės silicį. Jiems lemiamas veiksnys yra kaina, nes jie nenori mokėti daugiau už silicį, kurio kokybė yra aukštesnė, nei jiems reikia. 2.1.2. Vartotojų pateiktos pastabos (14) Keli vartotojai taip pat suabejojo nagrinėjamo produkto laikinuoju nustatymu. Pateiktos pastabos, ypač metalurgijos pramonės vartotojų, buvo labai panašios į gautąsias iš eksportuojančiųjų gamintojų. Visi metalurgijos pramonės vartotojai tvirtino, kad egzistuoja trys skirtingi produkto tipai, t. y. chemijos pramonei skirtas silicis ir standartinės bei žemos kokybės silicis, skirtas metalurgijos pramonės vartotojams. Tačiau visi gamintojai pritarė, kad savo gamybos tikslais jie gali naudoti bet kurią iš šių rūšių, nors pirmenybę teikia žemos kokybės siliciui, nes jo kaina palankesnė. Šias pastabas pakartojo metalurgijos pramonės vartotojų organizacija. (15) Nagrinėjamo produkto klausimu savo pastabų pateikė vienas chemijos pramonės vartotojas. Jis pranešė, kad jo naudojamas silicis paruošiamas pagal užsakymą, remiantis jo pateiktomis specifikacijomis, ir kad silicio mikroelementai jam yra pats svarbiausias veiksnys. 2.1.3. Bendrijos pramonės pateiktos pastabos (16) Bendrijos pramonė pritarė laikinajai nuostatai, tariančiai, kad visų rūšių silicis, kuris atitinka laikinojo reglamento 9 ir 10 straipsniuose pateiktą apibrėžimą, yra nagrinėjamasis produktas. Ji taip pat pabrėžė, kad dauguma pateiktų argumentų susiję ne su nagrinėjamuoju, o su panašiu produktu, ir kad eksportuojantieji gamintojai painioja šiuos du klausimus. 2.1.4. Išvada dėl nagrinėjamojo produkto (17) Silicis gaminamas kelių rūšių, pirmiausia atsižvelgiant į geležies kiekį, tada į kalcio kiekį ir galiausiai į kitų mikroelementų kiekį. ES ir Rusijoje naudojamas iš esmės tas pats gamybos procesas, t. y. skliautinės elektrinės krosnys. (18) ES rinkoje egzistuoja dvi pagrindinės vartotojų grupės: chemijos pramonės vartotojai, gaminantys daugiausiai siloksanus, ir metalurgijos pramonės vartotojai – aliuminio gamintojai. Metalurgijos pramonės vartotojus galima suskirstyti į pirminio aliuminio gamintojus ir antrinio (perdirbto) aliuminio gamintojus. Tačiau viso sunaudojamo silicio bent 95 % masės sudaro silicis; paprastai silicio masė sudaro 98 ar 99 %. (19) Pagal geležies, kalcio ir silicio masės procentinę dalį išskiriamos trys silicio rūšys: aukštos kokybės, standartinės kokybės ir žemos kokybės silicis. Nagrinėjant šias rūšis buvo nustatyta, kad egzistuoja tam tikrų dalinių sutapimų, atsižvelgiant į tai, kaip skirtingos vartotojų grupės naudoja šį produktą. Visuotinai pripažinta, kad nėra fizinių, cheminių ar techninių savybių, dėl kurių antrinio aliuminio gamintojai negalėtų naudoti bet kurios rūšies silicio, o pirminio aliuminio gamintojai – standartinės ar aukštos kokybės silicio. Pakeičiamumo laipsnis skirtingomis kryptimis skiriasi, nors buvo pateikta duomenų, liudijančių, kad chemijos pramonės vartotojai yra pasiruošę naudoti standartinės ar žemos kokybės silicį. Skirtingų rūšių kaina yra lemiamas veiksnys, nuo kurio paprastai priklauso kiekvienos vartotojų grupės pasirinkimas. (20) Kaip minėta pirmiau, tyrimas parodė, kad, nežiūrint į visus skirtumus, susijusius su kitų cheminių elementų kiekiu, visos silicio rūšys turi vienodas pagrindines fizines, chemines ir technines savybes. Nors silicis gali būti naudojamas skirtingoms galutinėms paskirtims, nustatyta, kad egzistuoja įvairių rūšių ir įvairių paskirčių didesnio ar mažesnio laipsnio pakeičiamumas. (21) Taigi, laikinojo reglamento 9 ir 10 konstatuojamosiose dalyse pateiktos išvados yra galutinai patvirtintos. 2.2. Panašus produktas (22) Atlikus analizę, nustatyta, kad pareiškimas dėl laikinojo reglamento 14 konstatuojamojoje dalyje nurodyto produkto kontrolės numerio (PKN) buvo susijęs su Rusijoje pagaminto silicio ir pagamintojo Bendrijoje kainų palyginimu ir atitinkamu žalos pašalinimo laipsniu. Kainos, kokybės ir panaudojimo skirtumai nebūtinai leidžia daryti išvadą, kad produktai nėra panašūs. Nagrinėjant šį klausimą, svarbu nustatyti, ar nagrinėjamų rūšių produktai turi vienodas pagrindines fizines ir chemines savybes ir gali būti naudojami vienodais pagrindiniais tikslais. Į pirmiau minėtus skirtumus bus atsižvelgiama, atliekant eksporto kainos ir įprastos vertės palyginimą bei nustatant, pavyzdžiui, kainos numušimo ar žalos pašalinimo laipsnį. (23) Vienas Rusijos eksportuojantysis gamintojas pateikė nuorodą į antidempingo priemones, kurios šiuo matu taikomos silicio importui iš Kinijos (žr. 3 konstatuojamąją dalį). Konkrečiai, jis pateikė nuorodą į Tarybos reglamento (EB) Nr. 2496/97 55 konstatuojamąją dalį, kurioje sakoma, kad "iš Rusijos ir Ukrainos importuojamo silicio metalo kokybė nepalyginama su Europos ir Kinijos silicio metalo kokybe". (24) Atsakant į šį argumentą, visų pirma reikia pabrėžti, kad šis teiginys buvo suformuluotas daugiau kaip prieš dešimt metų atlikto tyrimo metu, o dabartinis tyrimas šio teiginio nepatvirtino. Be to, minėto reglamento 55 konstatuojamojoje dalyje nagrinėjamas vien tik priežastinio ryšio klausimas. Iš šios formuluotės aišku, kad nagrinėjamasis produktas, taip pat panašusis produktas, gautas iš visų šaltinių – Kinijos, Rusijos, ES ar panašios šalies, t. y. Norvegijos, yra silicis. Šis silicis sudaro vieną panašųjį produktą, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 1 straipsnio 4 dalyje. Be to, ta apimtimi, kuria galima nustatyti skirtingose šalyse esančių gamintojų kokybės skirtumų, į šiuos skirtumus galima tinkamai atsižvelgti, taikant suderinimus. Taip pat pažymima, kad buvo užfiksuota įvairių iš Rusijos į Bendriją eksportuotų rūšių kokybinių skirtumų. (25) Remiantis tuo, kas išdėstyta pirmiau, taip pat tyrimo išvadomis, patvirtinama, kad Rusijoje pagamintas ir vidaus rinkoje parduodamas silicis, taip pat eksportuojamasis į Bendriją, panašios šalies vidaus rinkoje parduodamas silicis ir Bendrijos pramonės įmonių Bendrijoje pagamintas ir parduodamas silicis turi vienodas pagrindines fizines ir chemines savybes. Todėl daroma išvada, kad visos silicio rūšys sudaro vieną produktų šeimą ir pripažįstamos panašiais produktais, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 1 straipsnio 4 dalyje. 3. Dempingas 3.1. Įprasta vertė (26) Kadangi nebuvo pateikta pastabų, tariama, kad laikinojo reglamento 15–18 konstatuojamosios dalys dėl rinkos ekonomikos traktavimo yra patvirtintos. (27) Visi eksportuojantieji gamintojai pateikė pastabų, teigdami, kad reikia iš dalies pakeisti nuostatą dėl laikinojo etapo metu naudojamos elektros energijos kainos. Jie pabrėžė, kad jų pagrindinis elektros tiekėjas yra bendrovė, kurios akcijų didžioji dalis priklauso privatiems akcininkams, ir kad jos žemą kainą galima paaiškinti didžiausio pasaulyje vandens elektrinių komplekso egzistavimu, remiantis natūraliu lyginamuoju privalumu. Šis klausimas buvo toliau tiriamas, bet kadangi paaiškėjo, kad elektros kainos Rusijoje yra reguliuojamos ir kad to elektros tiekėjo nustatyta kaina buvo labai maža, net ir palyginti su kitų tiekėjų, tiekiančių vandens jėgainių pagamintą energiją panašioje šalyje, t. y. Norvegijoje, taip pat Kanadoje, buvo nuspręsta atmesti šį teiginį ir patvirtinti laikinąjį sprendimą taikyti elektros energijos kainą, nustatytą kito Rusijos elektros energijos tiekėjo. Nustatyta, kad ta kaina buvo suderinama su žemiausia reprezentatyvių elektros energijos gamintojų nustatyta kaina, kurią galima rasti Bendrijoje. (28) Kadangi nebuvo pateikta daugiau jokių pastabų, tariama, kad laikinojo reglamento 19–26 konstatuojamosios dalys dėl įprastos vertės nustatymo yra patvirtintos. 3.2. Eksporto kaina (29) Visi eksportuojantieji gamintojai įrodinėjo, kad už Rusijos ribų esančios bendrovės, kurios dalyvauja parduodant nagrinėjamąjį produktą į EB, yra susijusiosios šalys, ir kad turi būti tariama, kad šios įmonės sudaro vieną ūkinį vienetą su Rusijoje esančiomis bendrovėmis. Taip pat jie teigė, kad dėl šios priežasties turėtų būti naudojama ta eksporto kaina, kurią tos susijusiosios bendrovės nustatė pirmajam nepriklausomam ES klientui. (30) Apie Bendrijoje (Jungtinėje Karalystėje) esantį importuotoją nebuvo pateikta jokių įrodymų, liudijančių, kad jis buvo susijęs su eksportuojančiuoju gamintoju. Todėl teiginys buvo atmestas, o laikinoji tvarka, pagal kurią eksporto kaina nustatoma remiantis pardavimo tam importuotojui kaina, palikta galioti. (31) Pradėjus taikyti laikinąją priemonę, buvo surengtas patikrinimas Šveicarijoje esančio importuotojo bendrovėje, kurio metu nustatyta, kad ši bendrovė tikrai buvo susijusi su eksportuojančiuoju gamintoju. Todėl, nustatant šio importuotojo sudarytų pardavimo sandorių eksporto kainą, buvo remiamasi ta kaina, kurią tas importuotojas nustatė pirmajam nesusijusiam klientui Bendrijoje. (32) Kalbant apie Britų Virdžinijos salose esantį importuotoją, pirmiausia reikia pažymėti, kad, pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 8 dalį, naudojama eksporto kaina – tai "faktiškai sumokėta ar mokėtina kaina, parduodant eksportuoti iš eksporto šalies į Bendriją". Kitaip sakant, kai sandoris dėl eksporto į Bendriją sudaromas dalyvaujant tarpininkams, remiamasi ne kaina, už kurią galiausiai parduodama Bendrijos klientui (ir kuri dažnai nėra žinoma eksportuojančiajam gamintojui), o kaina, už kurią produktas "palieka" eksporto šalį. Vietoje šios kainos gali reikėti taikyti paskesnio perpardavimo kainas, ypač kai šalys yra susijusios. Bendrovė "Rusal" pateikė naujos informacijos, kuri, jos manymu, įrodė šių santykių egzistavimą. Tačiau manoma, kad šių santykių egzistavimas nebuvo parodytas įtikinamu ir nedviprasmišku būdu. Faktiškai bendrovė "Rusal" ir Britų Virdžinijos salose veikianti įmonė neturi tiesioginių pajinių ryšių, o struktūros yra sudėtingos ir neskaidrios. Remiantis bendrovės pateikta informacija, šie santykiai – tai netiesioginių pajinių ryšių rezultatas, tačiau apie tai nebuvo pateikta jokių patikrinamų dokumentų. Be to, remiantis bendrovės "Rusal" pateikta informacija, Britų Virdžinijos salose esanti įmonė neužsiima jokia ekonomine veikla, susijusia su eksportuojamųjų produktų pardavimu ar platinimu, o yra tik "pašto dėžutės" įmonė. Kitaip sakant, tai nėra tikrasis pardavimas, tarpininkaujant trečiajai šaliai. Britų Virdžinijos salose esanti įmonė veikiau yra neaiškiais apskaitos tikslais naudojamas adresatas. Nebuvo jokio būdo patikrinti šios Britų Virdžinijos salose esančios įmonės tikrąjį vaidmenį arba pakankamai užtikrintai sekti atsiskaitymų srautus. Todėl buvo nuspręsta taikyti laikinąją tvarką ir eksporto kainą nustatyti, remiantis pardavimo kaina Britų Virdžinijos salose esančiai įmonei. 3.3. Palyginimas (33) Vienas eksportuojantysis gamintojas vėl reikalavo suderinti nuostatą dėl fizinių savybių, remiantis faktu, kad Rusijoje parduodamos silicio rūšies kokybė vidutiniškai yra aukštesnė, todėl tai susiję su didesnėmis gamybos sąnaudomis. Tačiau bendrovė negalėjo pateikti naujų įrodymų, patvirtinančių, kad egzistavo vidaus rinkoje parduodamų produkto rūšių ir eksportuojamųjų į Bendriją pastovūs kokybės skirtumai. Todėl nuspręsta toliau taikyti laikinąją tvarką ir nekeisti nuostatos dėl fizinių skirtumų. (34) Dvi bendrovės pakartojo savo reikalavimus suderinti nuostatas dėl kiekių ir prekybos lygio. Į reikalavimą suderinti kiekius nebuvo galimybės atsižvelgti, nes bendrovė negalėjo įrodyti, kad nuolaidos ir permokų grąžinimai buvo pritaikyti konkrečiai už įsigytus skirtingus kiekius, nes į šiuos kiekių skirtumus jau buvo atsižvelgta, pirminiame etape suderinus skirtingiems klientų tipams taikomą prekybos lygį. Kalbant apie papildomą prekybos lygio suderinimą, bendrovė negalėjo įrodyti, kad pirminiame etape atliktas suderinimas buvo nepakankamas, todėl papildomas suderinimas negalėjo būti atliktas. 3.4. Dempingo maržos (35) Kadangi nebuvo pateikta pastabų, tariama, kad laikinojo reglamento 29–30 konstatuojamosiose dalyse apibrėžta dempingo maržos nustatymo tvarka yra patvirtinta. (36) Galutinės dempingo maržos, išreikštos CIF importo kainos prie Bendrijos sienos procentine dalimi, yra šios: Bendrovė | Dempingo marža | Bratsko aliuminio gamykla ("RUSAL" grupė) | 23,6 % | SKU LLC, "Sual Kremny-Ural" ir ZAO "Kremny" ("SUAL" grupė) | 24,8 % | Rusija | 24,8 % | 4. Žala 4.1. Bendrijos pramonė (37) Kadangi dėl Bendrijos pramonės apibrėžimo pastabų negauta, tariama, kad laikinojo reglamento 33 ir 34 konstatuojamųjų dalių turinys ir laikinosios išvados yra patvirtintos. 4.2. Silicio vartojimas Bendrijoje (38) Kadangi negauta naujos informacijos apie vartojimą, laikinojo reglamento 35 ir 36 konstatuojamosiose dalyse pateiktos laikinosios išvados yra patvirtintos. 4.3. Silicio importas į Bendriją 4.3.1. Importo apimtis ir rinkos dalis (39) Kadangi negauta naujos informacijos apie silicio importą įBendriją ir importo rinkos dalį, tariama, kad laikinojo reglamento 37–43 konstatuojamosiose dalyse pateiktos laikinosios išvados yra patvirtintos. 4.3.2. Kainos numušimas ir kainos sumažėjimas (40) Buvo peržiūrėti kainos numušimo skaičiavimai, kad būtų atsižvelgta į prekybos lygio ir kokybės suderinimus. Suderinimai pritaikyti remiantis patikrinta informacija ir atitinka skirtumų rinkos vertės pagrįstus vertinimus. (41) Kainos numušimo galutinės maržos parodė, kad kainos numušimas sudarė 10,2 %. (42) Kainų numušimo lygio egzistavimas turi būti vertinamas atsižvelgiant į kainų sumažėjimo faktą. Per tiriamąjį laikotarpį kainos gerokai sumažėjo (– 16 %) ir nepadengė visų tiriamojo laikotarpio Bendrijos pramonės gamybos išlaidų. 4.4. Bendrijos pramonės ekonominė padėtis (43) Minėtieji du Rusijos eksportuojantieji gamintojai teigė, kad Bendrijos pramonė nepatyrė materialinės žalos, nes dauguma žalos rodiklių liudijo apie teigiamus pokyčius. Konkrečiai, eksportuojantieji gamintojai atkreipė dėmesį į tiriamuoju laikotarpiu padidėjusią gamybą, pajėgumus, pajėgumų panaudojimą, pardavimų apimtį Bendrijoje, rinkos dalį, atsargas, užimtumą bei darbo našumą. (44) Tačiau, kalbant apie žalos rodiklius, ir kaip pažymėta laikinojo reglamento 71 ir 72 konstatuojamosiose dalyse, gilesnis tyrimas parodė, kad Bendrijos pramonės pagrindiniai teigiami pokyčiai įvyko per laikotarpį nuo 1998 iki 2000 m. Nuo 2000 m. iki tiriamojo laikotarpio beveik visi rodikliai pagerėjo nežymiai, nepakito arba sumažėjo. Būtent šiuo laikotarpiu Bendrijos pramonės patirta materialinė žala yra ypač akivaizdi. (45) Reikia pažymėti, kad, kaip nurodyta laikinojo reglamento 72 konstatuojamojoje dalyje, santykinai geri Bendrijos pramonės rezultatai iki 2000 m. tiesiogiai sietini su Bendrijos pramonės priimtais sprendimais investuoti į papildomą Bendrijos gamybos infrastruktūrą. Per tą laikotarpį Bendrijos pramonės gamyba, gamybos pajėgumai, pardavimų apimtis, rinkos dalis, užimtumas ir darbo našumas iš tiesų išaugo. Buvo nustatytas 5 % pelningumas nuo bendros pardavimų apimties. (46) Vėliau dėl padidėjusio importo žemomis kainomis iš Rusijos, Bendrijos pramonės padėtis pradėjo blogėti. Gerokai sumažėjo rinkos dalies, pinigų srautų, investicijų ir investicijų grąžos rodikliai. (47) Be to, kitų žalos rodiklių tendencija, ypač Bendrijos pramonės pardavimo kainų pelningumo sumažėjimas tiriamuoju laikotarpiu, leido padaryti išvadą, kad Bendrijos pramonė patyrė materialinės žalos. 4.5. Išvada dėl žalos (48) Dėl šių priežasčių, taip pat kadangi nebuvo gauta jokios naujos informacijos, dėl kurios būtų būtina peržiūrėti išvadą, kad tiriamuoju laikotarpiu Bendrijos pramonė patyrė materialinės žalos, ypač atsižvelgiant į kainas ir pelningumą, Rusijos eksportuojančiųjų gamintojų argumentai atmetami. Tariama, kad laikinojo reglamento 71–73 konstatuojamosiose dalyse pateikti duomenys ir išvada yra patvirtinti. 5. Priežastinis ryšys (49) Vienas Rusijos eksportuojantysis gamintojas įrodinėjo, kad net ir nustačius padarytos materialinės žalos faktą, silicio importas iš Rusijos negalėtų būti šios žalos priežastis. Šis eksportuojantysis gamintojas tvirtino, kad Bendrijos pramonės patirtos žalos, jei tik ji buvo padaryta, tikrosios priežastys buvo susijusios su keliais kitais veiksniais. Jis nurodė šiuos Bendrijos pramonės patirtos žalos paaiškinimus: importas iš trečiųjų šalių, iš kurių įvežama daug daugiau nei iš Rusijos, pačios Bendrijos pramonės sau padaryta žala, Bendrijos pramonės eksporto veikla, pačios Bendrijos pramonės silicio importas, taip pat chemijos pramonei skirto silicio ir skirtojo metalurgijos pramonei rinkų skirtumai. Vienas Rusijos gamintojas taip pat teigė, kad tiriamuoju laikotarpiu Bendrijos pramonės ir Rusijos kainų skirtumas sudarė 16 %, ir kad toks didelis skirtumas rodo, jog Europos rinkoje nėra kainų konkurencijos tarp šių dviejų šaltinių tiekiamo silicio. 5.1. Importas iš kitų trečiųjų šalių (50) Kaip pažymėta laikinojo reglamento 98 konstatuojamojoje dalyje, iš kai kurių trečiųjų šalių buvo importuojami daug didesni kiekiai nei iš Rusijos. Tačiau nuo 2000 m. iki tiriamojo laikotarpio, t. y. per laikotarpį, kurio metu Bendrijos pramonės ekonominė padėtis pablogėjo, importas iš visų tų šalių, išskyrus Kiniją, faktiškai sumažėjo. Be to, šio importo iš kitų šalių kainos visais atvejais buvo aukštesnės už importo iš Rusijos, o tais atvejais, kai jos numušė Bendrijos pramonės kainas, kainų skirtumas buvo labai nežymus. (51) Vienas Rusijos gamintojas teigė, kad Eurostato pateikta informacija negalima remtis, nes joje neatsižvelgiama į produkto mišinio skirtumus. Jis pažymėjo, kad esama reikšmingų kainos skirtumų tarp daugiausiai žemos kokybės silicio, kuris eksportuojamas iš Rusijos, ir aukštesnės kokybės silicio iš kitų trečiųjų šalių. Atliekant kainų palyginimą, jie siūlė remtis kainomis, kurias faktiškai sumokėjo iš skirtingų šaltinių gauto silicio vartotojai. (52) Šis gamintojas nepateikė jokių šį teiginį patvirtinančių įrodymų. Be to, dėl vartotojų pateiktų patikimų duomenų apie kainą, sumokėtą už silicį iš kitų trečiųjų šalių, trūkumo nebuvo galima atlikti kainų palyginimo. Šiomis aplinkybėmis Eurostato pateikta informacija yra geriausias šaltinis, nustatant iš trečiųjų šalių įvežto silicio kainą. Analizuojant turimą informaciją lygiagrečiai atliekamo tyrimo dėl priemonių, nukreiptų prieš Kiniją, metu išaiškėjo, kad vidutinė kainos numušimo riba, nustatyta lyginant atskirų rūšių kainas, atitiko nustatytąją palyginus Eurostato importo kainos vidurkį ir Bendrijos pramonės kainos vidurkį. (53) Be to, taip pat reikia pažymėti, kad, siekiant sąžiningai palyginti importo kainas, visais atvejais buvo remiamasi Eurostato duomenimis. Rusijos atveju, kai apie tiriamąjį laikotarpį buvo pateikta patikrintos informacijos, tikroji importo kaina buvo faktiškai šiek tiek žemesnė už užfiksuotąją Eurostato. 5.2. Bendrijos pramonės sau padaryta žala (54) Buvo teigiama, kad Bendrijos pramonės patirta žala visų pirma atsirado padidėjus išlaidoms, susijusioms su naujais gamybiniais pajėgumais ir pastangomis padidinti rinkos dalį. Buvo teigiama, kad Bendrijos pramonės vidutinės gamybos sąnaudos (VGS) yra didžiausios pasaulyje. Šis teiginys buvo grindžiamas Bendrijos pramonės ir šioje byloje dalyvaujančių Rusijos gamintojų patikrintų gamybos sąnaudų palyginimu su kitų trečiųjų šalių gamintojų paskelbtosiomis sąnaudomis. Tačiau sąnaudų elementai, įtraukti į paskelbtuosius skaičius, nebuvo aiškiai apibrėžti, todėl nebuvo įrodymų, patvirtinančių, kad šias VGS galima palyginti su tyrimo metu patikrintomis VGS. Dažniausiai išaiškėdavo, kad šie paskelbtieji skaičiai pagrįsti vien tik gamybos sąnaudomis, tačiau neapima kitų esminių sąnaudų elementų, tokių kaip SG & А. Be to įdomu pažymėti, kad Rusijos gamintojas nepateikė jokių atitinkamų paskelbtųjų duomenų apie Bendrijos gamintojus. Remiantis šiuo pagrindu, manoma, kad į šį teiginį negalima atsižvelgti, todėl Rusijos eksportuotojo teiginiai buvo atmesti. Patvirtinant šį požiūrį, buvo nustatyta, kad panašioje šalyje, t. y. Norvegijoje, patikrintosios VGS iš tiesų buvo aukštesnės, nei pateiktosios Rusijos gamintojo. Suderinus su visomis sąnaudomis, nustatyta, kad Norvegijos VGS atitinka Bendrijos VGS. (55) Nežiūrint į tai, net jei Bendrijos pramonės sąnaudos būtų palyginti didesnės, šis faktas savaime nepanaikintų ryšio tarp pigaus dempingo importo ir žalos, kurią patyrė Bendrijos pramonė. Kaip pažymėta laikinojo reglamento 83 konstatuojamojoje dalyje, jei nuo 2000 m. iki tiriamojo laikotarpio kainos nebūtų smukusios, Bendrijos pramonė būtų uždirbusi 1,7 % pelno, o ne patyrusi faktinį 2,1 % nuostolį. 5.3. Bendrijos pramonės eksportas (56) Buvo teigiama, kad Bendrijos pramonės eksporto pardavimų sumažėjimas galėjo turėti poveikio jų pardavimų Europos Sąjungoje pelningumui, tačiau nebuvo pateikta jokių šį teiginį patvirtinančių įrodymų. (57) Nuo 1998 m. iki tiriamojo laikotarpio bendra eksporto pardavimų apimtis sumažėjo vos 2,3 % nuo visų Bendrijos pramonės pardavimų per tiriamąjį laikotarpį. Todėl jų poveikis kainoms ir Bendrijos pramonės pelningumui ES rinkoje, jei tik tas poveikis buvo, galėjo būti nežymaus pobūdžio. Taip pat galima pagrįstai daryti prielaidą, kad eksporto sumažėjimas iš dalies susijęs su Bendrijos pramonės pagaminto silicio paklausa per tiriamąjį laikotarpį. 5.4. Bendrijos pramonės silicio importas (58) Vienas Rusijos gamintojas suabejojo laikinojo reglamento 85 konstatuojamojoje dalyje pateikta išvada, kad su Bendrijos pramone susijusios įmonės, perkančios silicį, sprendimus pirkti silicį priėmė savarankiškai, ir kad Bendrijos pramonė nedarė įtakos, priimant šiuos sprendimus. Siekiant pagrįsti šį teiginį, buvo tvirtinama, kad šioms susijusiosioms bendrovėms nebuvo leista pateikti nuomonės dėl šios bylos. Buvo teigiama, kad tai įrodo, jog tas įmones iš tiesų kontroliuoja Bendrijos pramonė. (59) Faktas, kad su Bendrijos pramone susijusios įmonės šioje byloje nepateikė pastabų, nepritariančių antidempingo priemonėms, nereiškia, kad jos nėra laisvos pasirinkti žaliavos tiekimo šaltinį, remiantis finansiniais motyvais. Kadangi šios įmonės silicį pirko iš Bendrijos pramonės, Rusijos, taip pat iš bet kurio kito joms priimtino šaltinio, laikinojo reglamento 85 konstatuojamojoje dalyje pateiktos išvados patvirtinamos. 5.5. Chemijos pramonei skirto silicio ir skirtojo metalurgijos pramonei rinkų skirtumai (60) Buvo teigiama, kad problemos, su kuriomis nuo 2000 m. susiduria Bendrijos pramonė, susijusios su sumažėjusia chemijos pramonei tinkamos kokybės silicio paklausa dėl smukusios šių vartotojų pramonės gaminamų produktų paklausos. Buvo teigiama, kad Bendrijos pramonė didesnę santykinę dalį pagaminto silicio parduoda chemijos pramonės, o ne metalurgijos pramonės vartotojams, o Rusijos eksportuojantieji gamintojai daugiau silicio parduoda metalurgijos pramonės vartotojams. Taigi, kadangi Rusijos silicis chemijos pramonės rinkoje nekonkuruoja su pagamintuoju Bendrijoje, Rusijos importas negali būti problemų, su kuriomis susiduria Bendrijos pramonė, priežastis. (61) Toliau pateiktoje lentelėje parodytos Bendrijos pramonės silicio pardavimų jos chemijos pramonės klientams kainų ir apimčių tendencijos. Bendrijos pramonės pardavimai chemijos pramonės klientams Šaltinis: Bendrijos pramonė. | 1998 m. | 1999 m. | 2000 m. | 2001 m. | Tiriamasis laikotarpis | Tonos | 48907 | 59924 | 74880 | 74435 | 69652 | Indeksas | 100 | 123 | 153 | 152 | 142 | Tonos kaina eurais | 1488 | 1313 | 1287 | 1316 | 1301 | Indeksas | 100 | 88 | 86 | 88 | 87 | (62) Iš šios lentelės matyti, kad per nagrinėjamąjį laikotarpį silicio pardavimų chemijos pramonės vartotojams apimtis padidėjo 42 %, tačiau vidutinė kaina sumažėjo 13 %. Šie skaičiai palyginami su nagrinėjamojo laikotarpio duomenis, kai visų silicio pardavimų apimtis išaugo 57 %, o kainos sumažėjo 16 % (žr. laikinojo reglamento 8 ir 9 lenteles). (63) Per laikotarpį nuo 2000 m. iki tiriamojo laikotarpio, kai smarkiai smuko kainos ir pelningumas, pardavimai chemijos pramonės vartotojams sumažėjo maždaug penkiais tūkstančiais tonų (– 7 %), tačiau vidutinė kaina išaugo 14 eurų už toną (+ 1,1 %). Bendros pardavimų apimties palyginamieji skaičiai rodo, kad padidėjimas sudarė apie tris tūkstančius tonų (+ 2,1 %), o vidutinė kaina nusmuko 46 eurais už toną (– 3,7 %). (64) Taigi, nėra pagrindo manyti, kad Bendrijos pramonės patirta žala susijusi su sumažėjusia pardavimų apimtimi chemijos pramonės vartotojams. Faktiškai, atsižvelgiant į patirtos žalos pobūdį, teisingas yra priešingas teiginys. (65) Šiuo pagrindu atmetamas argumentas, kad tiriamuoju laikotarpiu patirtos žalos tikroji priežastis buvo Bendrijos pramonės pardavimų tendencija chemijos pramonės vartotojams. 5.6. Kainų konkurencija (66) Kalbant apie Bendrijoje pagaminto silicio ir importuotojo iš Rusijos kainų skirtumą, yra patvirtinta, kad tiriamuoju laikotarpiu šis skirtumas sudarė ne 16 %, kaip teigė Rusijos eksportuotojas, o vidutiniškai 11 % (žr. laikinojo reglamento 46 konstatuojamąją dalį). Šis skirtumas egzistavo, nors nuo 2001 m. iki tiriamojo laikotarpio Bendrijos pramonės kaina smuko 7 %. Tai aiškiai parodo poveikį, kurį Rusijos kainos turėjo Bendrijos pramonės kainoms. Teiginys, kad kainos numušimas yra toks didelis, kad negalėjo būti Bendrijos pramonei padarytos žalos priežastis, prieštarautų intuicijai. (67) Tyrimas parodė, kad Bendrijos pramonė ir Rusijos eksportuojantieji gamintojai parduoda didelius kiekius silicio tiems patiems vartotojams arba tame pačiame sektoriuje veikiantiems vartotojams. Taip pat aišku, kad šie vartotojai žemą Rusijos kainos lygį naudojo kaip svertą, derėdamiesi dėl kainų su Bendrijos pramone. 5.7. Išvada dėl priežastinio ryšio (68) Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, Rusijos eksportuojančiųjų gamintojų pateikti argumentai atmetami, o laikinojo reglamento 101 ir 102 konstatuojamosiose dalyse pateikti duomenys ir išvados patvirtinami. 6. Bendrijos interesas (69) Laikinai nustačius, kad priemonių taikymas neprieštarauja Bendrijos interesams, suinteresuotosios šalys buvo pakviestos bendradarbiauti, nagrinėjant bylą. Pastabas pateikė keturi vartotojai ir vartotojų asociacija, kurie bendradarbiavo bylos nagrinėjimo parengtinio etapo metu. Be to, savo pastabas dėl laikinųjų išvadų pateikė dar penki vartotojai ir viena vartotojų asociacija, kurie nebendradarbiavo bylos nagrinėjimo parengtinio etapo metu. Silicio importuotojai pastabų nepateikė. Trys Bendrijos tiekėjai, tiekiantys žaliavą Rusijos gamintojams, savo pastabas pateikė parengiamojo etapo metu. (70) Pastabos, kurios buvo pateiktos po laikinojo reglamento paskelbimo, buvo susijusios tik su poreikiu atskirti chemijos pramonės reikmėms naudojamą silicį nuo naudojamojo metalurgijos pramonės reikmėms, t. y. su klausimais dėl nagrinėjamojo produkto ir panašaus produkto. Vartotojai nepateikė pastabų dėl kurių nors priemonių poveikio jų sąnaudoms ar pelningumui, taip pat jie nesuteikė būtinos informacijos, kad būtų galima atlikti šį vertinimą. (71) Tačiau apsilankius vartotojų įmonėse, buvo nustatyta, kad nors tie vartotojai nepritaria priemonių taikymui, nes dėl to padidės jų sąnaudos, iš esmės jie sutinka su metodais, kuriais rėmėsi mūsų analizė. Tikėtina, kad priemonių taikymas turės poveikio vartotojams. Turima informacija liudija, kad dėl muitų metalurgijos vartotojų sąnaudos vienai gatavo produkto tonai padidės apie 11 eurų, t. y. 0,8 %. (72) Bendrijos žaliavų tiekėjai, nors ir pritarė teiginiui, kad priemonių taikymas gali turėti tam tikrų neigiamų padarinių jų apyvartai ir pelningumui, nepateikė jokių duomenų, kuriais remiantis būtų galima daryti išvadą, kad šie padariniai gali būti didesnis už numatomą naudą Bendrijos pramonei. (73) Taigi, nepateikta jokios naujos informacijos, iš kurios išplauktų išvada, kad galutinių priemonių pritaikymas prieštarautų Bendrijos interesams. Šiuo pagrindu patvirtinama laikinojo reglamento 118 konstatuojamojoje dalyje suformuluota išvada. 7. Galutinės priemonės (74) Atsižvelgiant į išvadas dėl dempingo, žalos, priežastinio ryšio ir Bendrijos interesų, manoma, kad yra tikslinga pradėti taikyti galutines antidempingo priemones, siekiant užkirsti kelią tolesnei žalai, kurią Bendrijos pramonė patiria dėl importo dempingo kaina iš Rusijos. 7.1. Žalos pašalinimo lygis (75) Buvo pateikti keli pareiškimai dėl metodikos, kuri parengiamojo etapo metu buvo naudojama žalos pašalinimo lygiui apskaičiuoti. 7.1.1. PKN lentelė (76) Kaip pažymėta laikinojo reglamento 14 konstatuojamojoje dalyje, buvo teigiama, kad produktų kontrolės numerio (PKN) lentelėje, apibūdinančioje visus silicio tipus, nebuvo pateikta pakankamai duomenų apie skirtingų silicio tipų cheminę sudėtį, todėl nebuvo galima tinkamai palyginti skirtingas silicio rūšis. Todėl buvo siūloma iš dalies pakeisti PKN lentelę, kad būtų aiškiai apibūdinti iš Rusijos importuojami tipai, lyginant su tais, kuriuos parduoda Bendrijos pramonė. (77) Viena bendrovė įrodinėjo, kad reikia įtraukti papildomą rūšį, apibūdinančią silicį, kurio geležies masė sudaro daugiau kaip 0,8 %. Nors gali būti, kad silicis, kurio sudėtyje yra didesni geležies kiekiai, rinkoje kainuoja pigiau, nebuvo pateikta duomenų, liudijančių, kad egzistuoja aiškus rinkos skirtumas tarp silicio, kurio sudėtyje yra daugiau kaip 0,5 % geležies, ir to, kurio sudėtyje yra daugiau kaip 0,8 % geležies. Kadangi į bet kuriuos kainų skirtumus, kurie atsiranda dėl šių geležies kiekių skirtumų, bet kuriuo atveju galima atsižvelgti, suderinant kainą (kas ir buvo padaryta), šis teiginys atmetamas. (78) Kiti Rusijos eksportuojantieji gamintojai paprašė padaryti du PKN lentelės pakeitimus. Pirmiausia jie paprašė apibrėžti naują rūšį, kurios pagrindinis apibūdinantis veiksnys yra mikroelementai. Buvo teigiama, kad, neatlikus šio pakeitimo, metalurgijos pramonės vartotojams parduodamas silicis gali būti nepagrįstai lyginamas su parduodamuoju chemijos pramonės vartotojams. Jie taip pat prašė, kad silicis, kurio sudėtyje yra tiksliai 0,5 % geležies, būtų klasifikuojamas kaip žemos, o ne kaip standartinės kokybės, kaip šiuo metu naudojamoje PKN lentelėje. (79) Patenkinus pirmąjį prašymą, PKN lentelė nebūtų tapusi tikslesnė, tačiau kriterijai būtų menkai apibrėžti, todėl egzistuotų tam tikra rizika, nes suinteresuotosios šalys turėtų laisvės laipsnį priskirti pardavimus konkrečiam PKN. Ši laisvė pakenktų PKN teikiamos informacijos patikimumui, tuo pačiu ir galimam žalos pašalinimo lygio patikimumui. Taip pat nėra įrodymų, liudijančių, kad, išlaikius esamą PKN struktūrą, duomenys gali būti klaidingi ar mažiau tikslūs. Pavyzdžiui, jei pardavimų sumažintomis kainomis skaičiavimai būtų atliekami, atsižvelgiant vien tik į standartinės ir žemos kokybės silicį, būtų gautos maržų reikšmės, kurios keitėsi daugiausiai 0,2 %. (80) Dėl antrojo prašymo taip pat nepateikta jokių šį pakeitimą pagrindžiančių įrodymų. Faktiškai yra požymių, kad silicį, kurio sudėtyje yra 0,5 % geležies, vartotojai laiko standartinės kokybės siliciu. Taigi, buvo nuspręsta, kad PKN lentelės keisti nebūtina. 7.1.2. Pelno marža (81) Laikinai nustatyta, kad 6,5 % pelno marža nuo apyvartos gali būti vertinama kaip pakankamas mažiausias pelnas, kurį Bendrijos pramonė gali pagrįstai tikėtis uždirbti, nesant žalą darančio dempingo. Buvo teigiama, kad ši marža yra per didelė, ir kad apytiksliai 3 % marža būtų labiau tinkama. (82) Prašymas taikyti 3 % pelno maržą nepagrįstas faktais. 6,5 % pelnas iš tiesų yra suderinamas su Bendrijos pramonės pelnu, kurį ji uždirbdavo Bendrijos rinkoje vyraujant sąžiningoms rinkos sąlygoms, t. y. nuo 1998 iki 2000 m. Be to, atsižvelgiant į nustatytas dempingo maržas bei į Rusijos importo apimtį, tikėtina, kad tiriamuoju laikotarpiu Bendrijos pramonė būtų pasiekusi bent panašų pelno lygį. 7.1.3. Kokybės suderinimas (83) Vienas Rusijos gamintojas teigė, kad dėl gamybos proceso skirtumų vienoje iš jo gamyklų gaminamas silicis buvo žemesnės kokybės už gaminamąjį kitoje gamykloje. Todėl buvo teigiama, kad žemesnės kokybės silicis turėtų būti suderintas, kad būtų sudarytos sąžiningos konkurencinės sąlygos, lyginant su Bendrijos pramonės kainomis. Buvo prašoma suderinti, atsižvelgiant į dviejų gamyklų vidutinių gamybos sąnaudų skirtumą. (84) Sutinkama, kad iš tiesų egzistuoja šių dviejų gamyklų kokybės skirtumų. Tačiau, norint gauti suderinimą, reikia įrodyti, kad šie skirtumai turi poveikio kainoms, kurias galima pasiekti rinkoje, šiuo atveju ES. Todėl buvo atliktas skirtingų rūšių palyginimas, siekiant nustatyti, ar egzistuoja pastovus skirtumas tarp skirtingose gamyklose pagaminto silicio pasiektųjų pardavimo kainų. Atsižvelgiant į aukštos kokybės silicį, žemesnės kokybės gamykloje pagaminto silicio pardavimų neužfiksuota, todėl suderinimas nebuvo reikalingas. Atsižvelgiant į standartinės kokybės silicį, užfiksuotas aiškus kainų skirtumas, todėl atitinkamoje gamykloje pagaminto tos kokybės silicio pardavimams buvo pritaikytas 4 % suderinimas. Atsižvelgiant į žemos kokybės silicį, kainų skirtumų neužfiksuota, todėl suderinimas nebuvo pritaikytas. (85) Antrasis Rusijos gamintojas teigė, kad visas jo pagamintas silicis yra tokios žemos kokybės, kad negali būti tiesiogiai lyginamas net ir su Bendrijos pramonės pagaminto žemos kokybės silicio kainomis. (86) Šiuo atveju taip pat sutinkama, kad šio gamintojo gaminamo silicio sudėtyje esantis geležies kiekis yra didesnis už tą, kuris yra Bendrijos pramonės ir kito Rusijos gamintojo gaminamo silicio sudėtyje. Siekiant nustatyti kokybės poveikį (jei tik jis yra) kainoms, kurias šis gamintojas pasiekė ES rinkoje, buvo atliktas palyginimas su vidutinėmis kainomis, kurias pasiekė kitas Rusijos gamintojas; šį kartą palyginimas taip pat atliktas atskirų rūšių pagrindu. (87) Palyginimo rezultatai parodė, kad to Rusijos gamintojo žemos kokybės silicio kainoms turi būti taikomas suderinimas, kad jį būtų galima lyginti su Bendrijos pramonės gaminamo žemos kokybės silicio kainomis. 7.1.4. Prekybos lygio suderinimas (88) Rusijos gamintojai prašė pritaikyti kainos suderinimą, kad jų ES pardavimams būtų taikomi skirtingi prekybos lygiai. Buvo nustatyta, kad vienas Rusijos gamintojas visą savo pagamintą silicį parduoda tarpininkaujant prekybos įmonei, esančiai Britų Virdžinijos salose. Antrasis gamintojas parduoda tarpininkaujant susijusiai Šveicarijos prekybos įmonei, nesusijusiai ES prekybos įmonei ir tiesiogiai galutiniams vartotojams. Bendrijos pramonė beveik visą jos pagamintą silicį parduoda tiesiogiai galutiniams vartotojams. (89) Siekiant nustatyti, ar leistina taikyti prekybos lygio suderinimą, buvo atlikta to paties gamintojo tos pačios rūšies pardavimų skirtingais pardavimo kanalais analizė, kurios tikslas buvo nustatyti, ar egzistavo pastovus kainos skirtumas. Remiantis analizės rezultatais, prekybos lygio suderinimas buvo pritaikytas visiems pardavimams, tarpininkaujant nesusijusiai prekybos įmonei. 7.2. Galutinio muito forma ir lygis (90) Pagal pagrindinio reglamento 9 straipsnio 4 dalį, galutinės antidempingo priemonės turi būti taikomos dempingo ar žalos nustatytąsias maržas atitinkančiu lygiu, žiūrint, kurios žemesnės. Šios priemonės, kaip ir laikinosios priemonės, turi būti ad valorem muito pavidalo. 7.3. Laikinųjų muitų galutinis surinkimas (91) Manoma, kad, atsižvelgiant į nustatytų Rusijos eksportuojančiųjų gamintojų dempingo maržų dydį, taip pat į Bendrijos pramonei padarytos žalos laipsnį, būtina galutinai surinkti sumas, garantuotas taikant laikinuoju reglamentu, t. y. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1235/2003 nustatytus laikinuosius antidempingo muitus; galutinai surenkama nustatytų galutinių muitų suma. Kai galutiniai muitai yra aukštesni už laikinuosius muitus, galutinai surenkamos tik laikinųjų muitų lygiu garantuotosios sumos. (92) Bet kuris pareiškimas, prašantis taikyti šiuos atskiroms bendrovėms taikomus antidempingo muitų tarifus (pvz., pasikeitus subjekto pavadinimui arba įsteigus naujų gamybos ar pardavimo vienetų), adresuojamas Komisijai, kartu pateikiant visą svarbią informaciją, visų pirma apie bet kuriuos bendrovės veiklos, susijusios su gamyba, pardavimais vidaus rinkoje ir eksporto pardavimais, pasikeitimus, kurie susiję su, pvz., pavadinimo pakeitimu, arba atitinkamus gamybos ir pardavimo vienetų pasikeitimus. Tam tikrais atvejais, reglamentas bus iš dalies keičiamas, atnaujinant sąrašą bendrovių, kurios naudojasi atskirų muitų teikiama nauda. 7.4. Įsipareigojimai (93) Nustačius laikinųjų priemonių ir atskleidus galutines išvadas, vienas Rusijos eksportuojantysis gamintojas pasiūlė įsipareigojimą dėl kainos pagal pagrindinio reglamento 8 straipsnio 1 dalį. (94) Šis eksportuojantysis gamintojas gamina skirtingų rūšių produktus, kuriuos galima parduoti kartu. Todėl atsiranda galimas kryžminio kompensavimo pavojus, t. y. kad formaliai bus laikomasi visų įsipareigojimų dėl kainos, tačiau kitų produktų, išskyrus nagrinėjamąjį, kainos bus sumažintos, kai tie produktai bus parduodami kartu su nagrinėjamuoju. Todėl įsipareigojimas dėl minimalios kainos būtų lengvai apeinamas, o užtikrinti veiksmingą stebėjimą būtų labai sudėtinga. (95) Dėl šių priežasčių buvo padaryta išvada, kad esamos formos įsipareigojimai, pasiūlyti atskleidus galutines išvadas, negali būti priimti. Suinteresuotosios šalys buvo atitinkamai informuotos, o pasiūlyto įsipareigojimo trūkumai buvo išsamiai atskleisti suinteresuotiesiems eksportuotojams, PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ: 1 straipsnis 1. Šiuo dokumentu nustatomas galutis antidempingo muitas Rusijoje pagaminto KN 28046900 subpozicijoje klasifikuojamo silicio, kurio silicio masė sudaro mažiau kaip 99,99 %, importui. 2. Žemiau išvardytų bendrovių pagamintam produktui, kurio kilmės šalis yra Rusija, taikomas šis galutinio antidempingo muito tarifas: Bendrovės | Muito tarifas (%) | IBT papildomas kodas | Bratsko aliuminio gamykla, Bratskas, Irkutsko sritis, Rusija | 23,6 % | A464 | SKU LLC, "Sual–Kremny–Ural", Kamenskas, Uralo sritis, Rusija, ir ZAO "KREMNY", Irkutskas, Irkutsko sritis, Rusija | 22,7 % | A465 | Visos kitos įmonės | 23,6 % | A999 | 3. Jei nepasakyta kitaip, taikomos galiojančios nuostatos dėl muitų tarifų 2 straipsnis Galutinai surenkamos pagal Komisijos reglamentą (EB) Nr. 1235/2003 dėl Rusijoje pagaminto KN 28046900 subpozicijoje klasifikuojamo silicio, kurio silicio masė sudaro mažiau kaip 99,99 %, importo, garantuotos sumos. Šios sumos galutinai surenkamos, laikantis toliau pateiktų taisyklių. Antidempingo muitų galutinį tarifą viršijančios garantuotos sumos yra grąžinamos. Kai galutiniai muitai yra aukštesni už laikinuosius muitus, galutinai surenkamos tik laikinųjų muitų lygiu garantuotosios sumos. 3 straipsnis Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje. Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse. Priimta Briuselyje, 2003 m. gruodžio 22 d. Tarybos vardu Pirmininkas A. Matteoli [1] OL L 56, 1996 3 6, p. 1. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1972/2002 (OL L 305, 2002 11 7, p. 1). [2] OL L 173, 2003 7 11, p. 14. [3] 1997 m. gruodžio 11 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2496/97, nustatantis galutinius antidempingo muitus metalo, kurio kilmės šalis yra Kinijos Liaudies Respublika, importui (OL L 345, 1997 12 16, p. 1). [4] OL C 246, 2002 10 12, p. 9. --------------------------------------------------