EUROPOS CENTRINIO BANKO GAIRĖS

2010 m. lapkričio 11 d.

dėl Europos centrinių bankų sistemos apskaitos ir finansinės atskaitomybės teisinio pagrindo

(nauja redakcija)

(ECB/2010/20)

(2011/68/ES)

EUROPOS CENTRINIO BANKO VALDANČIOJI TARYBA,

atsižvelgdama į Europos centrinių bankų sistemos ir Europos centrinio banko statutą (toliau – ECBS statutas), ypač į jo 12 straipsnio 1 dalį, 14 straipsnio 3 dalį ir 26 straipsnio 4 dalį,

atsižvelgdama į Europos centrinio banko (ECB) bendrosios tarybos įnašą pagal ECBS statuto 46 straipsnio 2 dalies antrą ir trečią įtraukas,

kadangi:

PRIĖMĖ ŠIAS GAIRES:

I SKYRIUS

BENDROSIOS NUOSTATOS

1 straipsnis

Apibrėžtys

1. Šiose gairėse:

c)

2. Kitų techninių šiose Gairėse vartojamų terminų apibrėžtys pateikiamos II priede.

2 straipsnis

Taikymo sritis

1. Šios gairės taikomos ECB ir NCB Eurosistemos apskaitos ir finansinės atskaitomybės tikslais.

2. Šių gairių taikymo sritis apima tik ECBS statute nustatytą Eurosistemos apskaitos ir finansinės atskaitomybės režimą. Todėl jos netaikomos NCB nacionalinei atskaitomybei ir finansinėms ataskaitoms. Siekiant užtikrinti Eurosistemos ir nacionalinių režimų suderinamumą ir palyginamumą, rekomenduojama, kad NCB, sudarydami savo nacionalines ataskaitas ir finansinę atskaitomybę, kiek įmanoma labiau vadovautųsi šiose gairėse nustatytomis taisyklėmis.

3 straipsnis

Pagrindiniai apskaitos principai

Taikomi šie pagrindiniai apskaitos principai:

a) ekonominė realybė ir skaidrumas: apskaitos metodai ir finansinė atskaitomybė atspindi ekonominę realybę, yra skaidrūs ir atitinka kokybines suprantamumo, tinkamumo, patikimumo ir palyginamumo savybes. Sandoriai įtraukiami į apskaitą ir pateikiami atskaitomybėje atsižvelgiant ne tik į jų teisinę formą, bet ir į jų turinį bei ekonominę realybę;

b) apdairumas (atsargumas): turtas ir įsipareigojimai vertinami bei pajamos pripažįstamos apdairiai. Šiose gairėse tai reiškia, kad nerealizuotas prieaugis nėra pripažįstamas pajamomis ir parodomas pelno (nuostolio) sąskaitoje, o įrašomas tiesiai į perkainojimo sąskaitą, ir kad nerealizuotas nuostolis metų gale įrašomas į pelno (nuostolio) ataskaitą, jei jis viršija ankstesnį perkainojimo pelną, įrašytą atitinkamoje perkainojimo sąskaitoje. Paslėpti rezervai arba sąmoningai klaidingai rodomi duomenys balanse bei pelno (nuostolio) ataskaitoje yra nesuderinami su apdairumo (atsargumo) principu;

c) įvykiai po balanso: turtas ir įsipareigojimai tikslinami įvykiais, įvykusiais tarp metinio balanso sudarymo dienos ir dienos, kurią atitinkami organai patvirtina finansines ataskaitas, jeigu šie įvykiai turi įtakos turto arba įsipareigojimų būklei balanso sudarymo dieną. Jeigu įvykiai po balanso sudarymo dienos neturi įtakos turto ir įsipareigojimų būklei balanso sudarymo dieną, tačiau yra tokie svarbūs, kad jų neatskleidimas turėtų reikšmės finansinių ataskaitų naudotojams jas tinkamai įvertinti ir priimti sprendimus, turtas ir įsipareigojimai nėra tikslinami, bet minėtieji įvykiai yra atskleidžiami;

d) reikšmingumas: nukrypimai nuo apskaitos taisyklių, įskaitant ir turinčius reikšmės atskirų NCB ir ECB pelno (nuostolio) ataskaitų apskaičiavimui, galimi tik tuomet, jei šiuos nukrypimus galima pagrįstai laikyti nereikšmingais bendrame kontekste ir pateikiant atskaitingo subjekto finansines ataskaitas;

e) veiklos tęstinumas: apskaita tvarkoma vadovaujantis tuo, kad veikla ateityje nenutrūks;

f) kaupimo principas: pajamos ir išlaidos pripažįstamos tuo ataskaitiniu laikotarpiu, kuriuo jos buvo uždirbtos arba patirtos, o ne tada, kai jos buvo gautos arba sumokėtos;

g) nuoseklumas ir palyginamumas: balanso vertinimo ir pajamų pripažinimo kriterijai Eurosistemoje taikomi nuosekliai, vadovaujantis bendrumo ir tęstinumo principais, siekiant užtikrinti finansinės atskaitomybės duomenų palyginamumą.

4 straipsnis

Turto ir įsipareigojimų pripažinimas

Finansinis arba kitas turtas ir (arba) įsipareigojimas atsiskaitančio subjekto balanse pripažįstamas tik tada, jeigu jis atitinka visas šias sąlygas:

c)

5 straipsnis

Ekonominis ir pinigų (atsiskaitymų) metodai

1. Užsienio valiutų keitimo sandoriai, finansinės priemonės užsienio valiuta ir susijusios sukauptos sumos parodomos taikant ekonominį metodą. Šiam metodui įgyvendinti sukurti du skirtingi būdai:

2. Vertybinių popierių, įskaitant nuosavybės priemones, sandoriai užsienio valiuta ir toliau gali būti apskaitomi taikant pinigų (atsiskaitymų) metodą. Susijusios sukauptos palūkanos, įskaitant premijas arba nuolaidas, parodomos kiekvieną dieną nuo neatidėliotino atsiskaitymo datos.

3. Bet kokiems konkretiems eurais išreikštiems sandoriams, finansinėms priemonėms ir susijusioms sukauptoms sumoms parodyti NCB gali naudoti ekonominį arba pinigų (atsiskaitymų) metodą.

4. Išskyrus ketvirčio pabaigos ir metų pabaigos ataskaitų patikslinimus ir duomenis, atskleistus straipsniuose „Kitas turtas“ ir „Kiti įsipareigojimai“, kasdieninėje finansinėje atskaitomybėje pateiktos sumos Eurosistemos finansinės atskaitomybės tikslais rodo tik grynųjų pinigų judėjimą balanso straipsniuose.

II SKYRIUS

BALANSO STRUKTŪRA IR VERTINIMO TAISYKLĖS

6 straipsnis

Balanso struktūra

ECB ir NCB balansai Eurosistemos finansinės atskaitomybės tikslais sudaromi pagal IV priede išdėstytą struktūrą.

7 straipsnis

Balanso vertinimo taisyklės

1. Jeigu IV priede nenurodyta kitaip, balansas vertinamas einamaisiais rinkos kursais ir kainomis.

2. Auksas, užsienio valiutos priemonės, vertybiniai popieriai, išskyrus vertybinius popierius, klasifikuojamus kaip laikomus iki termino pabaigos, ir neapyvartinius vertybinius popierius, taip pat finansinės priemonės, balansiniai ir nebalansiniai, perkainojami pagal vidutinius rinkos kursus ir kainas ketvirčio perkainojimo dieną. Tai nekliudo atskaitingiems subjektams vidiniais tikslais savo portfelius perkainoti dažniau su sąlyga, kad ketvirčio bėgyje balansų straipsnius jie parodo tik sandorio verte.

3. Neskiriami aukso kainos ir valiutos perkainojimo skirtumai, tačiau bendras aukso perkainojimo skirtumas apskaitomas remiantis nustatyto aukso svorio vieneto kaina eurais, apskaičiuota pagal euro ir JAV dolerio keitimo kursą ketvirčio perkainojimo dieną. Užsienio valiutos kursas, įskaitant balansinius ir nebalansinius sandorius, atskirai perkainojamas kiekvienai užsienio valiutai. Taikant šį straipsnį, turimos SST, įskaitant paskirtąsias individualias užsienio valiutos pozicijas, kurios sudaro SST krepšelį, laikomos viena pozicija. Vertybiniai popieriai atskirai perkainojami pagal kiekvieną kodą, t. y. tą patį ISIN numerį/rūšį. Pinigų politikos tikslais laikomi vertybiniai popieriai arba vertybiniai popieriai, įtraukti į straipsnius „Kitas finansinis turtas“ arba „Kita“, laikomi atskira pozicija.

4. Perkainojimo įrašai kito ketvirčio pabaigoje anuliuojami, išskyrus nerealizuotus nuostolius, kurie metų pabaigoje įtraukiami į pelno (nuostolio) ataskaitą; ketvirčio eigoje visi sandoriai ataskaitose parodomi sandorio kainomis ir kursais.

5. Vertybiniai popieriai, klasifikuojami kaip laikomi iki išpirkimo termino, laikomi atskira pozicija, vertinami amortizacijos sąnaudomis ir atsižvelgiant į vertės sumažėjimą. Tokia pat tvarka taikoma neapyvartiniams vertybiniams popieriams. Vertybiniai popieriai, klasifikuojami kaip laikomi iki išpirkimo termino, gali būti parduoti terminui nepasibaigus esant bet kuriai iš šių aplinkybių:

c)

8 straipsnis

Grįžtamieji sandoriai

1. Grįžtamasis sandoris, sudarytas pagal atpirkimo sandorį, apskaitoje parodomas kaip gautas įkeitimu užtikrintas kitos sandorio šalies indėlis balanso įsipareigojimų dalyje, o straipsnis, kuris buvo pateiktas kaip įkaitas, ir toliau lieka balanso turto dalyje. Parduotus vertybinius popierius, kurie pagal atpirkimo sandorius turi būti atpirkti atgal, atpirkti turintis atskaitingas subjektas ir toliau laiko turtu, priklausančiu tam pačiam portfeliui, iš kurio jie buvo parduoti.

2. Grįžtamasis sandoris, sudarytas pagal atpirkimo investavimo sutartį, apskaitant paskolos sumą parodomas balanso turto dalyje kaip banko suteikta įkeitimu užtikrinta paskola. Pagal atpirkimo investavimo sandorius įsigyti vertybiniai popieriai nėra perkainojami, o lėšas skolinantis atskaitingas subjektas dėl to susidarančio pelno arba nuostolio negali įtraukti į pelno (nuostolio) ataskaitą.

3. Vertybinių popierių skolinimo sandorių atveju vertybiniai popieriai išlieka skolintojo balanse. Šie sandoriai apskaitomi tokia pat tvarka, kaip ir atpirkimo operacijos. Tačiau, jeigu vertybiniai popieriai, kuriuos pasiskolina atskaitingas subjektas, veikiantis kaip gavėjas, metų pabaigoje nėra laikomi jo pasaugos sąskaitoje, gavėjas sudaro atidėjinius nuostoliams, jeigu nuo skolinimo sandorio sudarymo dienos užtikrinamųjų vertybinių popierių rinkos vertė padidėjo. Gavėjas parodo įsipareigojimą už vertybinių popierių grąžinimą, jeigu per tą laiką vertybiniai popieriai buvo parduoti.

4. Įkeitimu užtikrinti aukso sandoriai laikomi atpirkimo sandoriais. Su šiais įkeitimu užtikrintais sandoriais susiję aukso srautai finansinėse ataskaitose neparodomi, o skirtumas tarp neatidėliotinos ir išankstinės sandorio kainų į apskaitą įtraukiamas taikant kaupimo principą.

5. Grįžtamieji sandoriai, įskaitant vertybinių popierių skolinimo sandorius, sudaryti pagal automatizuotą vertybinių popierių skolinimo programą, balanse apskaitomi tik tada, jeigu įkaitas pateikiamas grynaisiais pinigais, esančiais atitinkamo NCB arba ECB sąskaitoje.

9 straipsnis

Kotiruojamos nuosavybės priemonės

1. Šis straipsnis taikomas kotiruojamų nuosavybės priemonių, tai yra, nuosavybės akcijų arba nuosavybės fondų, apskaitai, nepriklausomai nuo to, ar sandoriai sudaryti tiesiogiai paties atskaitingojo subjekto, ar per jo tarpininkus, išskyrus veiklą dėl pensijų fondų, dalyvavimo teises, investavimą į dukterines ar kontroliuojamas bendroves.

2. Nuosavybės priemonės užsienio valiuta ir parodytos straipsnyje „Kitas turtas“ neįtraukiamos į bendrąją valiutos poziciją, bet įskaičiuojamos į atskirą valiutos poziciją. Susijęs užsienio valiutos pelnas ir nuostolis gali būti apskaičiuojamas taikant grynojo vidutinio kurso metodą arba vidutinio kurso metodą.

3. Nuosavybės portfeliai perkainojami pagal 7 straipsnio 2 dalį. Perkainojimas atliekamas atskirai pagal kiekvieną priemonę. Nuosavybės fondų kainos perkainojamos taikant grynąjį metodą, o ne pagal atskiras akcijas. Negalima atlikti skirtingų nuosavybės akcijų arba skirtingų nuosavybės fondų tarpusavio užskaitos.

4. Sandoriai balanse parodomi sandorio kaina.

5. Tarpininkams sumokėti komisiniai gali būti apskaitomi kaip sandorio išlaidos, įtraukiamos į įgyto turto kainą, arba kaip išlaidos pelno (nuostolio) ataskaitoje.

6. Nupirktų dividendų suma įtraukiama į nuosavybės priemonės įsigijimo kainą. Iki dividendų gavimo nupirktų dividendų suma gali būti parodoma kaip atskiras straipsnis.

7. Su dividendais susijusios sukauptos sumos nėra įtraukiamos į apskaitą periodo pabaigoje, kadangi jos jau yra atspindėtos nuosavybės priemonių rinkos kainoje, išskyrus priemones, kurių kaina nurodyta be teisės gauti dividendus.

8. Teisių į nuosavybės priemones suteikimas parodomas kaip atskiras turtas, jas suteikus. Įsigijimo kaina apskaičiuojama atsižvelgiant į esamą vidutinę nuosavybės kainą, naujų įsigijimų iš anksto nustatytą kainą ir proporciją tarp esamų ir naujų nuosavybės priemonių. Galima alternatyva: teisės kainą galima nustatyti atsižvelgiant į šios teisės vertę rinkoje, esamą vidutinę nuosavybės priemonės kainą ir nuosavybės priemonės rinkos kainą iki teisės į šią priemonę suteikimo.

10 straipsnis

Vertybinių popierių palūkanų normos rizikos valdymas išvestinėmis finansinėmis priemonėmis

1. Vertybinių popierių palūkanų normos rizikos valdymas išvestine finansine priemone atliekamas sukuriant tokią išvestinę finansinę priemonę, kad jos tikrosios vertės pokytis kompensuotų valdomos rizikos vertybinių popierių tikėtiną tikrosios vertės pokytį, atsirandantį dėl besikeičiančių palūkanų normų.

2. Priemonės su valdoma rizika ir rizikos valdymo priemonės yra pripažįstamos ir traktuojamos pagal šiose gairėse nustatytas bendrąsias nuostatas, vertinimo taisykles, pajamų pripažinimo ir konkrečioms priemonėms taikomus reikalavimus.

3. Nukrypstant nuo 3 straipsnio b punkto, 7 straipsnio 3 dalies, 13 straipsnio 1 ir 2 dalių, 14 straipsnio 1 dalies b punkto, 14 straipsnio 2 dalies d punkto ir 15 straipsnio 2 dalies, vertinant valdomos rizikos vertybinius popierius ir riziką valdančias išvestines finansines priemones alternatyviai gali būti taikomos šios nuotatos:

c)

4. Kai rizikos valdymo apskaita nutraukiama, nuo nutraukimo dienos atskaitingojo subjekto apskaitoje esantys vertybiniai popieriai ir išvestinės priemonės pagal šių gairių bendrąsias taisykles vertinami kaip atskiros priemonės.

5. 3 dalyje nurodytos alternatyvios taisyklės gali būti taikomos tik jei yra tenkinamos visos šios sąlygos:

6. Valdant vertybinių popierių grupės riziką, taikomos šios nuostatos: vertybiniai popieriai su panašia palūkanų norma gali būti apibendrinti ir jų grupės rizika gali būti valdoma, tik tada, jei jie tenkina visas šias sąlygas:

c)

11 straipsnis

Sintetinės priemonės

1. Priemonės, sujungtos tam, kad būtų sudaryta sintetinė priemonė, pripažįstamos ir jų apskaita tvarkoma atskirai nuo kitų priemonių, laikantis šiose gairėse nustatytų bendrųjų nuostatų, vertinimo taisyklių, pajamų pripažinimo ir konkrečioms priemonėms taikomų reikalavimų.

2. Nukrypstant nuo 3 straipsnio b punkto, 7 straipsnio 3 dalies, 13 straipsnio 1 dalies ir 15 straipsnio 2 dalies, sintetinių priemonių vertinimui gali būti taikomos šios alternatyvios taisyklės:

c)

3. Jei viena iš sujungtų priemonių baigia galioti, yra parduodama, baigiasi jos trukmė arba ja pasinaudojama, atskaitingas subjektas toliau nebetaiko 2 dalyje nurodytų alternatyvių taisyklių ir bet koks neamortizuotas vertės prieaugis, kredituotas pelno (nuostolio) ataskaitoje ankstesniais metais, nedelsiant anuliuojamas.

4. 2 dalyje nurodytos alternatyvios taisyklės gali būti taikomos tik jei yra tenkinamos visos šios sąlygos:

c)

yra oficialūs dokumentai, leidžiantys patikrinti, kad yra tenkinamos a, b ir c punktuose nustatytos sąlygos.

12 straipsnis

Banknotai

1. ECBS statuto 49 straipsniui įgyvendinti, NCB turimi kitų valstybių narių, kurių valiuta yra euro, banknotai apskaitomi ne kaip apyvartoje esantys banknotai, bet kaip vidiniai Eurosistemos likučiai. Kitų valstybių narių, kurių valiuta yra euro, banknotų tvarkymo procedūra yra tokia:

NCB, gaunantis kito NCB išleistus euro zonos nacionalinės valiutos vienetais išreikštus banknotus, kiekvieną dieną informuoja emisijos NCB apie keitimui pateiktų banknotų vertę, išskyrus jeigu konkrečios dienos apimtis yra maža. Emisijos NCB išduoda atitinkamą mokėjimą gaunančiam NCB per TARGET2 sistemą; ir

2. NCB balansų straipsnio „banknotai apyvartoje“ sumą sudaro trys sudedamosios dalys:

c)

III SKYRIUS

PAJAMŲ PRIPAŽINIMAS

13 straipsnis

Pajamų pripažinimas

1. Pajamų pripažinimui taikomos šios taisyklės:

c)

metų pabaigoje nuostoliai dėl vertės sumažėjimo įtraukiami į pelno (nuostolio) ataskaitą ir neanuliuojami paskesniais metais, nebent vertės sumažėjimas sumažėja ir šis sumažėjimas gali būti susietas su stebimu įvykiu, kuris įvyko po to, kai vertės sumažėjimas buvo apskaitytas pirmą kartą.

2. Išleistų į apyvartą ir įsigytų vertybinių popierių premija arba nuolaida apskaičiuojama ir apskaitoje parodoma kaip palūkanų pajamų dalis bei amortizuojama per likusį laikotarpį iki vertybinių popierių išpirkimo taikant tiesinį–linijinį metodą arba vidaus grąžos (internal rate of return, IRR) metodą. IRR metodas yra privalomas diskontinių vertybinių popierių atžvilgiu, kai nuo šių vertybinių popierių įsigijimo iki jų išpirkimo yra daugiau nei vieneri metai.

3. Sukauptos sumos, susijusios su finansiniu turtu ir įsipareigojimais, pvz. mokėtinos palūkanos ir amortizuotos premijos ir (arba) nuolaidos užsienio valiuta, apskaičiuojamos ir parodomos ataskaitose kiekvieną dieną, remiantis naujausiais turimais kursais. Sukauptos sumos, susijusios su finansiniu turtu ir įsipareigojimais eurais, apskaičiuojamos ir parodomos ataskaitose ne rečiau kaip kas ketvirtį. Sukauptos sumos kituose straipsniuose apskaičiuojamos ir parodomos ataskaitose ne rečiau kaip kartą per metus.

4. Nepriklausomai nuo sukauptų sumų apskaičiavimo dažnumo, tačiau atsižvelgiant į išimtis, nustatytas 5 straipsnio 4 dalyje, atskaitingi subjektai per ketvirtį duomenis teikia sandorio verte.

5. Sukauptos sumos užsienio valiuta perskaičiuojamos valiutų kursu įrašymo dieną ir turi įtakos valiutos pozicijai.

6. Paprastai per metus sukauptų sumų apskaičiavimui galima taikyti vietos praktiką (t. y. galima skaičiuoti iki ketvirčio paskutinės darbo dienos arba paskutinės kalendorinės dienos). Tačiau metų pabaigoje privaloma diena, iki kurios suskaičiuojamos sukauptos sumos, yra gruodžio 31 d.

7. Realizuotos užsienio valiutos pajamos ir išlaidos gali susidaryti pagal valiutos išlaidas, dėl kurių pasikeičia atskiros valiutos pozicija.

14 straipsnis

Sandorių kaina

1. Sandorių kainai nustatyti taikomos šios bendrosios taisyklės:

c)

2. Vertybiniams popieriams taikomos šios specialios taisyklės:

sandoriai apskaitoje parodomi sandorio kaina ir į finansines sąskaitas įrašomi „švaria“ kaina (be palūkanų);

c)

skaičiuojant vertybinio popieriaus vidutinę įsigijimo kainą: i) nauja svertinė vidutinė kaina apskaičiuojama prie praėjusios dienos pozicijos pridėjus visus dienos pirkimus pagal jų įsigijimo kainą, po to apskaitoje parodomi tos pačios dienos pardavimai arba ii) vidutinė kaina tikslinama paeiliui pagal kiekvieną per dieną įvykusį vertybinių popierių pirkimo ir pardavimo sandorį.

3. Auksui ir užsienio valiutai taikomos šios specialios taisyklės:

c)

ilgosios pozicijos atveju, nustatant naujus svertinius atskiros valiutos grynosios pozicijos vidutinį kursą ir vidutinę aukso kainą, prie praėjusios dienos atitinkamos valiutos ar aukso grynųjų pozicijų pridedami per dieną atliktos tos pačios valiutos ir aukso grynosios įplaukos tos dienos jų vidutine įplaukų verte. Grynųjų išlaidų atveju, realizuotos pajamos arba išlaidos apskaičiuojamos atsižvelgiant į praėjusios dienos atitinkamos valiutos arba aukso grynosios pozicijos vidutinį kursą arba kainą ir šis vidutinis kursas arba kaina išlieka nepakitę. Dėl vidutinių dienos pirkimų ir pardavimų kursų arba aukso kainų skirtumų taip pat gaunamos realizuotos pajamos arba išlaidos. Jeigu užsienio valiutos arba aukso grynoji pozicija yra neigiama, pirmiau minėtas metodas taikomas atvirkštine tvarka, todėl įsipareigojimų grynosios pozicijos vidutinį kursą arba kainą įtakoja grynosios išlaidos, o grynosios įplaukos sumažina atitinkamą poziciją tuo metu taikomu svertiniu vidutiniu kursu ir (arba) aukso kaina ir tampa realizuotais prieaugiais ar nuostoliais;

IV SKYRIUS

NEBALANSINIŲ PRIEMONIŲ APSKAITOS TAISYKLĖS

15 straipsnis

Bendrosios taisyklės

1. Išankstiniai užsienio valiutos keitimo sandoriai, valiutos apsikeitimo sandorių išankstinės dalys ir kitos valiutos priemonės, pagal kurias viena valiuta keičiama į kitą tam tikrą ateities dieną, įtraukiami į grynąsias užsienio valiutos pozicijas tikslu apskaičiuoti vidutinius įsigijimo kaštus ir su operacijomis užsienio valiuta susijusias pajamas ir išlaidas.

2. Palūkanų normų apsikeitimo sandoriai, būsimieji sandoriai, palūkanų normos išankstiniai sandoriai, kitos palūkanų normos priemonės ir pasirinkimo sandoriai apskaitomi ir perkainojami atskirai pagal kiekvieną priemonę. Šios priemonės apskaitomos atskirai nuo balansinių straipsnių.

3. Iš nebalansinių priemonių gautos pajamos ir išlaidos apskaitoje pripažįstamos ir traktuojamos panašiai kaip ir balansinės priemonės.

16 straipsnis

Išankstiniai užsienio valiutos keitimo sandoriai

1. Pagal išankstinius sandorius nupirkta ir parduota valiuta pripažįstama nebalansinėse sąskaitose nuo sandorio sudarymo dienos iki atsiskaitymo dienos taikant išankstinio sandorio neatidėliotiną kursą. Pagal pardavimo sandorius realizuoti prieaugiai ir nuostoliai apskaičiuojami taikant valiutos grynosios pozicijos vidutinį kursą sandorio dieną laikantis kasdienės pirkimų ir pardavimų tarpusavio užskaitymo procedūros.

2. Neatidėliotino ir išankstinio kursų skirtumas traktuojamas kaip kaupimo pagrindu gautinos arba mokėtinos palūkanos.

3. Atsiskaitymo dieną įrašai nebalansinėse sąskaitose anuliuojami.

4. Valiutos pozicijai daro poveikį išankstiniai sandoriai nuo sandorio sudarymo dienos, taikant neatidėliotiną kursą.

5. Valiutos pozicijos pagal išankstinius sandorius vertinamos bendrai su tos pačios valiutos neatidėliotina pozicija, tarpusavyje padengiant visus skirtumus, galinčius susidaryti šioje tos pačios valiutos pozicijoje. Grynasis nuostolio likutis, kai jis yra didesnis už ankstesnį perkainojimo sąskaitoje parodomą nerealizuotą prieaugį, debetuojamas į pelno (nuostolio) ataskaitą. Grynasis pelno likutis kredituojamas į perkainojimo sąskaitą.

17 straipsnis

Valiutų apsikeitimo sandoriai

1. Išankstiniai ir neatidėliotini pirkimai ir pardavimai pripažįstami balansinėse sąskaitose atitinkamą atsiskaitymo dieną.

2. Išankstiniai ir neatidėliotini pirkimai ir pardavimai pripažįstami nebalansinėse sąskaitose nuo sandorio sudarymo dienos iki atsiskaitymo dienos, taikant neatidėliotiną sandorių kursą.

3. Pardavimo sandoriai pripažįstami sandorio neatidėliotinu kursu. Todėl pajamos arba išlaidos iš šių sandorių nesusidaro.

4. Neatidėliotino ir išankstinio kurso skirtumas traktuojamas kaip mokėtinos arba gautinos palūkanos, kurios kaupiamos tolygiai ir pirkimų, ir pardavimų atvejais.

5. Atsiskaitymo dieną įrašai nebalansinėse sąskaitose anuliuojami.

6. Užsienio valiutos pozicija keičiasi tik dėl sukauptų sumų užsienio valiuta.

7. Išankstinė pozicija vertinama bendrai su susijusia neatidėliotina pozicija.

18 straipsnis

Ateities sandoriai

1. Ateities sandoriai apskaitomi nebalansinėse sąskaitose sandorio sudarymo dieną.

2. Pinigais sumokėta pirminė marža apskaitoje parodoma kaip atskiras turtas. Vertybiniais popieriais pateikta pirminė marža balanse neparodoma.

3. Kasdieniai kintamosios maržos vertės pokyčiai parodomi pelno (nuostolio) ataskaitoje ir daro poveikį valiutos pozicijai. Ta pati tvarka taikoma atviros pozicijos uždarymo dieną, nepriklausomai nuo to, ar įvyksta pateikimas pagal šį sandorį. Jei pateikimas įvyksta, pirkimas arba pardavimas apskaitoje parodomas taikant rinkos kainą.

4. Atlygiai už sandorius parodomi pelno (nuostolio) ataskaitoje.

19 straipsnis

Palūkanų normų apsikeitimo sandoriai

1. Palūkanų normų apsikeitimo sandoriai parodomi nebalansinėse sąskaitose sandorio sudarymo dieną.

2. Einamuoju laikotarpiu gautos arba sumokėtos palūkanos parodomos vadovaujantis kaupimo principu. Mokėjimai gali būti atliekami palūkanų normos apsikeitimo sandorio būdu, taikant grynąją vertę, bet duomenys apie sukauptas palūkanų pajamas ir išlaidas turi būti pateikiami bruto verte.

3. Kiekvienas palūkanų normų apsikeitimo sandoris perkainojamas ir, jei reikia, perskaičiuojamas į eurus valiutos neatidėliotinu kursu. Rekomenduojama, kad nerealizuoti nuostoliai, metų pabaigoje įtraukti į pelno (nuostolio) ataskaitą, būtų amortizuoti paskesniais metais, kad išankstinių palūkanų normų apsikeitimo sandorių atveju amortizacija prasidėtų nuo sandorio įvertinimo dienos ir kad amortizavimas būtų tiesinis. Nerealizuotas perkainojimo prieaugis kredituojamas į perkainojimo sąskaitą.

4. Atlygiai parodomi pelno (nuostolio) ataskaitoje.

20 straipsnis

Išankstiniai palūkanų normų sandoriai

1. Išankstiniai palūkanų normų sandoriai parodomi nebalansinėje apskaitoje sandorio sudarymo dieną.

2. Vienos sandorio šalies kitai šaliai atsiskaitymo dieną mokamas kompensacinis mokėjimas, kuris įrašomas į pajamų ir išlaidų ataskaitas atsiskaitymo dieną. Šiems mokėjimams netaikomas kaupimo principas.

3. Jei išankstiniai palūkanų normų sandoriai sudaromi užsienio valiuta, kompensacinis mokėjimas daro įtaką šios valiutos pozicijai. Kompensacinio mokėjimo suma perskaičiuojama į eurus neatidėliotinu kursu atsiskaitymo dieną.

4. Visi išankstiniai palūkanų normų sandoriai turi būti vertinami individualiai ir, jei reikia, perskaičiuojami į eurus valiutos neatidėliotinu kursu. Metų pabaigoje nerealizuoti nuostoliai parodomi pelno (nuostolio) ataskaitoje ir jie negali būti kompensuojami paskesniais metais nerealizuotu prieaugiu, nebent priemonė baigiasi. Nerealizuotas perkainojimo prieaugis kredituojamas į perkainojimo sąskaitą.

5. Atlygiai parodomi pajamų ir išlaidų sąskaitose.

21 straipsnis

Išankstiniai vertybinių popierių sandoriai

Išankstiniai vertybinių popierių sandoriai apskaitoje parodomi dviem būdais.

c)

vertybinių popierių pardavimo pagal išankstinius sandorius rezultatas parodomas tų finansinių metų apskaitoje, kuriais įsipareigojimas buvo prisiimtas. Šis rezultatas yra lygus skirtumui tarp pradinės išankstinės kainos ir balanso pozicijos vidutinės kainos, arba nebalansinėje apskaitoje parodytų pirkimų įsipareigojimų vidutinės kainos, jei pardavimo metu balanso pozicija per maža.

c)

ketvirčio pabaigoje vertybinio popieriaus perkainojimas atliekamas tos vertybinio popieriaus grynosios pozicijos, kurią sudaro balansinė šių vertybinių popierių pozicija ir nebalansinėse sąskaitose parodyti to paties vertybinio popieriaus pardavimai. Perkainojimo suma lygi skirtumui tarp šios grynos pozicijos vertės perkainojimo kaina ir jos vertės apskaičiuotos taikant balansinės pozicijos vidutinę kainą. Pagal išankstinius sandorius nupirkti vertybiniai popieriai ketvirčio pabaigoje perkainojami taikant 7 straipsnio nuostatas. Perkainojimo rezultatas yra lygus pirkimų įsipareigojimo vertės neatidėliotina kaina ir jo vertės vidutine kaina skirtumui;

22 straipsnis

Pasirinkimo sandoriai

1. Pasirinkimo sandoriai pripažįstami nebalansinėse sąskaitose nuo sandorio sudarymo dienos iki pasinaudojimo arba pasibaigimo dienos iš anksto nustatyta pagrindinės priemonės kaina.

2. Premijos užsienio valiuta perskaičiuojamos į eurus sutarties arba atsiskaitymo dienos keitimo kursu. Sumokėta premija pripažįstama atskiru turtu, o gauta premija pripažįstama atskiru įsipareigojimu.

3. Jeigu pasinaudojama pasirinkimo galimybe, pagrindinė priemonė parodoma balanse iš anksto nustatyta kaina, pridėjus arba atėmus pradinę premijos vertę. Pradinė pasirinkimo sandorio premijos suma patikslinama atsižvelgiant į nerealizuotus nuostolius, metų pabaigoje įtrauktus į pelno (nuostolio) ataskaitą.

4. Jeigu nepasinaudojama pasirinkimo galimybe, pasirinkimo sandorio premijos suma, patikslinta pagal praėjusių metų nerealizuotus nuostolius, įtraukiama į pelno (nuostolio) ataskaitą, perskaičiavus galutinės dienos keitimo kursu.

5. Valiutos pozicijai poveikį daro kasdienis ateities tipo pasirinkimo sandorių kintamosios maržos vertės pokytis, metų pabaigos pasirinkimo sandorio premijos nurašymai, pagrindinis pardavimas vykdymo dieną arba, pasibaigimo dieną – pasirinkimo sandorio premija. Kasdienis kintamosios maržos vertės pokytis įtraukiamas į pelno (nuostolio) ataskaitą.

6. Kiekvienas pasirinkimo sandoris perkainojamas atskirai. Nerealizuoti nuostoliai, įtraukti į pelno (nuostolio) ataskaitą, nekompensuojami paskesniais metais susidariusiu nerealizuotu prieaugiu. Nerealizuotas perkainojimo prieaugis kredituojamas į perkainojimo sąskaitą. Nerealizuotų nuostolių viename pasirinkimo sandoryje ir nerealizuotų prieaugių kitame pasirinkimo sandoryje tarpusavio užskaitymas neleidžiamas.

7. Taikant 6 dalį, rinkos vertės yra oficialiai kotiruojamos kainos, kai tokias kainas galima gauti iš biržos, prekybos agento, tarpininko ar panašaus subjekto. Kai oficialiai kotiruojamų kainų nėra, rinkos vertė nustatoma naudojant vertinimo metodą. Toks vertinimo metodas laikui bėgant naudojamas nuosekliai ir yra įmanoma parodyti, kad jis teikia patikimus kainų įvertinimus, kurie būtų gaunami realiuose rinkos sandoriuose.

8. Atlygiai parodomi pelno (nuostolio) ataskaitoje.

V SKYRIUS

ATASKAITŲ TEIKIMO REIKALAVIMAI

23 straipsnis

Ataskaitų formos

1. NCB teikia duomenis ECB Eurosistemos finansinės atskaitomybės tikslais vadovaudamiesi šiomis gairėmis.

2. Eurosistemos ataskaitų formos apima visus IV priede nurodytus balanso straipsnius. IV priede taip pat nurodomas straipsnių, kurie turi būti įtraukiami į skirtingas balanso ataskaitas, turinys.

3. Kitų skelbiamų finansinių ataskaitų formos atitinka visus šiuos priedus:

a) V priedas: pasibaigus ketvirčiui skelbiama Eurosistemos konsoliduota savaitės finansinė ataskaita;

b) VI priedas: ketvirčio metu skelbiama Eurosistemos konsoliduota savaitės finansinė ataskaita;

c) VII priedas: konsoliduotas Eurosistemos metinis balansas.

VI SKYRIUS

SKELBIAMAS METINIS BALANSAS IR PELNO (NUOSTOLIO) ATASKAITA

24 straipsnis

Skelbiamas metinis balansas ir pelno (nuostolio) ataskaita

Rekomenduojama, kad NCB skelbiamus metinį balansą ir pelno (nuostolio) ataskaitą pritaikytų pagal VIII ir IX priedus.

VII SKYRIUS

KONSOLIDAVIMO TAISYKLĖS

25 straipsnis

Bendrosios konsolidavimo taisyklės

1. Eurosistemos konsoliduotame balanse įtraukiami visi ECB ir NCB balansų straipsniai.

2. Konsoliduojant finansines ataskaitas, laikomasi nuoseklumo principo. Visos Eurosistemos finansinės ataskaitos sudaromos panašiu principu, taikant tuos pačius konsolidavimo metodus ir procesus.

3. ECB parengia Eurosistemos konsoliduotą balansą, atsižvelgdamas į vienodų apskaitos principų ir metodų bei vienodų finansinių laikotarpių Eurosistemoje poreikį, konsolidavimo patikslinimus, atsirandančius dėl vidinių Eurosistemos operacijų ir pozicijų bei įvertindamas visus Eurosistemos struktūros pokyčius.

4. Konsolidavimo tikslais visi atskiri balanso straipsniai, išskyrus NCB ir ECB vidinius Eurosistemos likučius, agreguojami.

5. Vykdant konsolidavimą NCB ir ECB likučiai trečiosiose šalyse parodomi bendrąja verte.

6. Vidiniai Eurosistemos likučiai parodomi ECB ir NCB balansuose vadovaujantis IV priedu.

VIII SKYRIUS

BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS

26 straipsnis

Taisyklių kūrimas, taikymas ir aiškinimas

1. ECBS apskaitos ir piniginių pajamų komitetas (AMICO) per Vykdomąją valdybą informuoja Valdančiąją tarybą apie ECBS apskaitos ir finansinės atskaitomybės taisyklių kūrimą, taikymą ir įgyvendinimą.

2. Aiškinant šias gaires atsižvelgiama į parengiamąjį darbą, pagal Sąjungos teisę suderintus apskaitos principus ir į visuotinai pripažintus tarptautinius apskaitos standartus.

27 straipsnis

Pereinamosios taisyklės

1. NCB perkainoja visą finansinį turtą ir įsipareigojimus tą dieną, kurią jie tampa Eurosistemos nariais. Nerealizuotas prieaugis, atsiradęs prieš arba tą dieną, atskiriamas nuo bet kokio nerealizuoto vertės prieaugio, kuris gali atsirasti vėliau, ir lieka NCB. Rinkos kainos ir kursai, kuriuos NCB taiko pradiniame balanse dalyvavimo Eurosistemoje pradžioje, laikomi šių NCB turto ir įsipareigojimų vidutine kaina.

2. Rekomenduojama, kad nerealizuotas prieaugis, susidaręs prieš NCB narystę Eurosistemoje arba jos pradžioje, nebūtų laikomas skirstytinu pereinamojo laikotarpio metu ir kad jis būtų pripažintas realizuotinu ir (ar) skirstytinu tik tų sandorių, kurie įvyko po įstojimo į Eurosistemą, atžvilgiu.

3. Užsienio valiutos, aukso ir kainų prieaugiai ir nuostoliai, atsirandantys dėl turto pervedimo iš NCB į ECB, laikomi realizuotais.

4. Šis straipsnis nepažeidžia jokio pagal ECBS statuto 30 straipsnį priimto sprendimo.

28 straipsnis

Panaikinimas

Gairės ECB/2006/16 panaikinamos. Nuorodos į panaikintąsias gaires laikomos nuorodomis į šias gaires ir skaitomos vadovaujantis XI priede pateikta atitikties lentele.

29 straipsnis

Įsigaliojimas

Šios gairės įsigalioja nuo 2010 m. gruodžio 31 d.

30 straipsnis

Adresatai

Šios gairės taikomos visiems Eurosistemos centriniams bankams.

(1) OL L 348, 2006 12 11, p. 1.

(2) Žr. šio Oficialiojo leidinio p. 26. Sprendimas ECB/2010/29 buvo priimtas prieš paskelbiant Gaires ECB/2010/20.

(3) OL L 177, 2006 6 30, p. 1.

(1) Mėnesio duomenys įtraukiami į skelbiamus konsoliduotus statistinius duomenis, reikalaujamus iš ES pinigų finansinių institucijų (PFI). Be to, kaip PFI, centriniai bankai taip pat kas ketvirtį turi teikti detalesnę informaciją, nei nurodoma mėnesio duomenyse.

II PRIEDAS

ŽODYNĖLIS

— Amortizacija (amortisation): sistemingas premijos ir (arba) nuolaidos ar turto vertės sąskaitose mažinimas per tam tikrą laikotarpį.

— Ateities pasirinkimo sandoris (future-style option): kotiruojami ateities pasirinkimo sandoriai, kurių kintamoji marža apmokama ar gaunama kas dieną.

— Atidėjiniai (provisions): sumos, kurios atidedamos iki pelno ar nuostolio apskaičiavimo siekiant apsidrausti nuo bet kurių žinomų arba numatomų, įsipareigojimų ar rizikos, kurių kainos negalima tiksliai apskaičiuoti (žr. „Rezervai“). Atidėjinių ateities įsipareigojimams ir rizikoms negalima panaudoti turto vertei tikslinti.

— Atidėtas portfelis (earmarked portfolio): atidėtos investicijos, laikomos balanso turto pusėje kaip atitinkamos lėšos, susidedančios iš vertybinių popierių, nuosavybės priemonių, terminuotųjų indėlių ir einamųjų sąskaitų, dalyvavimo kapitale ir (ar) investicijų dukterinėse bendrovėse. Jis atitinka tokį pat straipsnį balanso įsipareigojimų pusėje, nepriklausomai nuo to, ar yra teisinių ar kitokių apribojimų.

— Atsiskaitymas (settlement): veiksmas, kuriuo įvykdomi įsipareigojimai pervesti lėšas arba turtą tarp dviejų ar daugiau šalių. Atliekant vidines Eurosistemos operacijas, atsiskaitymas reiškia grynųjų likučių, susijusių su Eurosistemos vidaus operacijomis, panaikinimą ir reikalauja turto pervedimo.

— Atsiskaitymo diena (settlement date): diena, kada atitinkama atsiskaitymo įstaiga savo apskaitoje užregistruoja galutinį ir neatšaukiamą vertės pervedimą. Gali būti atsiskaitoma nedelsiant (realiu laiku), tą pačią dieną (dienos pabaigoje) arba susitartą dieną po įsipareigojimų prisiėmimo dienos.

— Atvirkštinis pardavimo ir naujo pirkimo sandoris (atvirkštinis atpirkimo sandoris) (reverse sale and repurchase agreement (reverse repo)): sandoris, pagal kurį grynų pinigų turėtojas sutinka pirkti turtą ir tuo pačiu metu sutinka turtą perparduoti už sutartą kainą pareikalavus, arba po tam tikro termino, ar nenumatytų įvykių atveju. Kartais dėl atpirkimo sandorio susitariama per trečiąją šalį (trišalis atpirkimo sandoris).

— Automatizuota vertybinių popierių skolinimo programa (automated security lending programme, ASLP): atpirkimo ir atpirkimo investavimo sandorius apimanti finansinė operacija, kai tam tikras įkaitas skolinamas naudojantis bendru įkaitų. Pajamos dėl šių abejų skolinimo ir skolinimosi operacijų gaunamos dėl skirtingų atpirkimo palūkanų, t. y. gautos maržos. Operaciją galima atlikti pagal pagrindinę programą, t. y. kuomet programą siūlantis bankas yra galutinė sandorio šalis, arba pagal tarpininko programą - kai programą siūlantis bankas yra tik tarpininkas, o galutinė sandorio šalis yra faktiškas vertybinių popierių skolinimo operacijas atliekanti įstaiga.

— Diskontuotas vertybinis popierius (discount security): vertybinis popierius, už kurį negaunamos palūkanų atkarpos išmokos ir kurio grąža gaunama padidėjus kapitalo vertei, nes šis turtas išleidžiamas į apyvartą arba perkamas su nuolaida lyginant su jo nominalia verte.

— Ekonominis metodas (economic approach): apskaitos metodas, pagal kurį sandoriai apskaitoje registruojami sandorio sudarymo dieną.

— Finansiniai įsipareigojimai (financial liability): institucijos teisinė prievolė pristatyti pinigus ar kitą finansinę priemonę kitai institucijai arba apsikeisti finansinėmis priemonėmis su kita institucija potencialiai nepalankiomis institucijai sąlygomis.

— Finansinis turtas (financial liability): bet koks turtas, jeigu tai: a) grynieji pinigai; b) sutartinė teisė gauti grynuosius pinigus arba kitą finansinę priemonę iš kitos institucijos; c) sutartinė teisė pasikeisti finansinėmis priemonėmis su kita institucija potencialiai palankiomis sąlygomis; arba d) kitos institucijos nuosavybės priemonė.

— Atvirkštinė operacija (reverse transaction): operacija, kuria atskaitingas subjektas perka (atpirkimo investavimo sandoris) ar parduoda (atpirkimo skolinimo sandoris) turtą pagal atpirkimo sandorį ar atlieka įkeitimu užtikrintas kredito operacijas.

— Įsipareigojimas (liability): dabartinė subjekto prievolė, atsiradusi dėl praeities įvykių, už kurią atsiskaičius, ji patiria išteklių nutekėjimą, tačiau tikisi iš to gauti ekonominę naudą ateityje.

— Iš anksto nustatyta kaina (strike price): pasirinkimo sandoryje nurodyta kaina, kurią taikant sutartis gali būti įvykdyta.

— Išankstiniai palūkanų normos sandoriai (forward rate agreement): susitarimas, pagal kurį dvi šalys susitaria tam tikrą dieną ateityje mokėti palūkanas už nustatyto termino menamą indėlį. Atsiskaitymo dieną viena susitarimo šalis sumoka kitai šaliai kompensaciją, kurios dydis priklauso nuo skirtumo tarp sutartyje numatytų palūkanų ir rinkos palūkanų atsiskaitymo dieną.

— Išankstinis užsienio valiutos keitimo sandoris (foreign exchange forward): susitarimas, pagal kurį subjektas įsipareigoja sutartą dieną ateityje (vėliau kaip antrą dieną po sandorio sudarymo dienos) su kita sandorio šalimi apsikeisti valiutomis (kurių viena, kaip įprasta – nacionalinė valiuta) pagal susitarime nustatytą valiutos keitimo kursą. Šis išankstinis valiutos keitimo kursas lygus pagrindiniam neatidėliotinam kursui, prie kurio pridedama ar atimama sutarta numatyta premija arba nuolaida.

— Išplėstinė pasaugos inventorizacijos (IPI) programa (Extended Custodial Inventory (ECI) programme): programa, kurią sudaro komercinio banko, kuriame Eurosistemos vardu saugomi eurų banknotai, valdoma saugykla už euro zonos ribų, skirta eurų banknotams tiekti ir gauti.

— Neatidėliotinas kursas (spot rate): kursas, pagal kurį atsiskaitoma už sandorį neatidėliotiną atsiskaitymo dieną. Išankstinių sandorių užsienio valiuta atveju neatidėliotinas kursas yra kursas, kurio atžvilgiu taikomi išankstiniai punktai, siekiant išvesti išankstinį kursą.

— Neatidėliotino atsiskaitymo diena (spot settlement date): diena, kurią atsiskaitoma pagal finansinės priemonės neatidėliotiną sandorį laikantis rinkoje nusistovėjusios tvarkos tokios finansinės priemonės atžvilgiu.

— Nerealizuotas prieaugis ar nuostolis (unrealised gains/losses): vertės prieaugis ar nuostolis, atsirandantis dėl turto perkainojimo palyginus su patikslinta įsigijimo verte.

— Nuolaida (discount): vertybinio popieriaus nominalios vertės ir jo kainos skirtumas, kai ši kaina mažesnė už nominalią.

— Nuosavybės priemonės (equity instruments): vertybiniai popieriai, už kuriuos gaunamas dividendas, t. y. įmonių akcijos ir vertybiniai popieriai, liudijantys apie investicijas į nuosavybės fondą.

— Nusavinimas (appropriation): vertybinių popierių, paskolų ar bet kokio turto, kurį atskaitingas subjektas gavo kaip įkaitą, nuosavybės paėmimo veikslas, kuriuo įvykdoma pirminė pretenzija.

— Palūkanų normų apsikeitimo sandoris (interest rate swap): sutartinė teisė apsikeisti pinigų srautais, atitinkančiais periodines palūkanų išmokas su sandorio šalimi viena arba, dviejų valiutų sandorių atveju – dvejomis skirtingomis valiutomis.

— Palūkanų normų ateities sandoris (interest rate future): biržoje prekiaujamas ateities sandoris, kuriuo sandorio dieną susitariama pirkti ar parduoti palūkanų normos priemonę (pvz., obligaciją) ateityje už sutartą kainą. Dažniausiai faktinis pirkimas ar pardavimas neįvyksta, ir sandorio galiojimas, kaip taisyklė, baigiasi iki sutarto termino.

— Pasirinkimo sandoris (option): sutartis, kuri turėtojui suteikia teisę, bet ne pareigą, pirkti ar parduoti konkretų kiekį tam tikrų akcijų, prekių, valiutos, indeksų ar skolų nurodyta kaina per nurodytą laikotarpį arba pasibaigimo dieną.

— Perkainojimo sąskaitos (revaluation accounts): balansinės sąskaitos, kuriose registruojami finansinio turto arba įsipareigojimų vertės skirtumai tarp patikslintos įsigijimo vertės ir šių finansinių straipsnių vertinimo laikotarpio pabaigos rinkos kainos (kai pastaroji didesnė už pirmąją – turto atveju; bei mažesnė – įsipareigojimų atveju). Jose parodomi kotiruojamų kainų ir (arba) rinkos keitimo kursų skirtumai.

— Pinigų (atsiskaitymų) metodas (cash/settlement approach): apskaitos metodas, pagal kurį apskaitos įvykiai registruojami apskaitoje atsiskaitymo dieną.

— Realizuotos pajamos ar išlaidos (realised gains/losses): pajamos ar išlaidos, susidarančios dėl skirtumo tarp balanso straipsnio pardavimo kainos ir jo patikslintos vertės.

— Rezervai (reserves): iš skirstomo pelno atidėta suma, kuria neketinama padengti balanso sudarymo dieną žinomų konkrečių įsipareigojimų, nenumatytų išlaidų ar turto vertės sumažėjimo.

— Rinkos kaina (market price): aukso, užsienio valiutos ar vertybinių popierių priemonių kaina, kuri dažniausiai nurodoma be sukauptų ar apmokėtų palūkanų, ir kuri skelbiama organizuotoje rinkoje (pvz., biržoje) ar neorganizuotoje rinkoje (pvz., oficialiai biržoje nekotiruojamų vertybinių popierių rinkoje).

— Sandorio išlaidos (transaction costs): su konkrečiu sandoriu susijusios išlaidos.

— Sandorio kaina (transaction price): sandorio metu tarp sandorio šalių sutarta kaina.

— Sintetinė priemonė (synthetic instrument): finansinė priemonė, dirbtinai sukurta derinant dvi ar daugiau priemonių, siekiant pakartoti kitos priemonės pinigų srautą ir vertinimo modelius. Paprastai tai daroma per finansinį tarpininką.

— Specialiosios skolinimosi teisės (SST) (Special Drawing Right (SDR)): palūkanas nešantis tarptautinis rezervų turtas, kurį 1969 m. sukūrė TVF kitam šalių narių rezervų turtui papildyti.

— Švari kaina (clean price): sandorio kaina be sumokėtos premijos ar nuolaidos ir sukauptų palūkanų, tačiau į kainą įskaitant su sandorio išlaidas, kurios yra kainos dalis.

— TARGET2: Transeuropinė automatizuota realaus laiko atskirųjų atsiskaitymų skubių pervedimų sistema, kaip nustatyta 2007 m. balandžio 26 d. Gairėse ECB/2007/2 dėl Transeuropinės automatizuotos realaus laiko atskirųjų atsiskaitymų skubių pervedimų sistemos (TARGET2) (1).

— Tarptautiniai apskaitos standartai (International Accounting Standards): Tarptautiniai apskaitos standartai (TAS, angl. IAS), Tarptautiniai finansinės atskaitomybės standartai ir susiję aiškinimai (angl. SIC-IFRIC interpretations), šių standartų ir susijusių aiškinimų vėlesni pakeitimai, Europos Sąjungos priimti būsimi standartai ir susiję aiškinimai.

— Tarptautinis vertybinių popierių identifikavimo numeris (International securities identification number, ISIN): numeris, kurį suteikia atitinkama kompetentinga išduodančioji institucija.

— Termino diena (maturity date): diena, kada sueina laikas ir reikia mokėti visą nominalią arba pagrindinę turto vertę jo turėtojui (savininkui).

— Tiesinis turto nuvertėjimo (amortizacijos) metodas (straight-line depreciation/amortisation): turto per tam tikrą laikotarpį nuvertėjimas (amortizacija), kuris apskaičiuojamas dalinant turto įsigijimo vertę (atėmus numatomą jo likutinę vertę) iš numatyto šio turto naudingo tarnavimo laiko pro rata temporis.

— Turtas (asset): atskaitingo subjekto ištekliai, kuriuos jis kontroliuoja dėl praeities įvykių ir iš kurių jis ateityje tikisi gauti ekonominės naudos.

— Užsienio valiutos pozicija (foreign currency holding): atitinkamos valiutos grynoji pozicija. Taikant šį terminą, specialiosios skolinimo teisės (SST) laikomos atskira valiuta; sandoriai, dėl kurių pasikeičia SST grynoji pozicija, yra SST išreikšti sandoriai arba sandoriai užsienio valiuta, pakartojančia SST krepšelio sudėtį (pagal atitinkamą krepšelio apibrėžimą ir indeksus).

— Valiutos kursas (exchange rate): vienos valiutos vertė perskaičiavimui į kitą.

— Valiutų apsikeitimo sandoris (foreign exchange swap): susitarimas, pagal kurį subjektas tuo pačiu metu neatidėliotinai nuperka arba parduoda vieną valiutą (trumpoji sandorio dalis) ir kartu įsipareigoja ateityje tą pačią valiutos sumą parduoti arba nupirkti (ilgoji sandorio dalis).

— Valiutų kurso mechanizmas II (exchange rate mechanism II (ERM II)), VKM II: valiutų kurso mechanizmo procedūros ekonominės ir pinigų sąjungos (EPS) trečiajame etape.

— Vertės sumažėjimas (impairment): atgautinos sumos sumažėjimas žemiau nei emisinė vertė.

— Vertybiniai popieriai, laikomi iki išpirkimo termino (held-to-maturity securities): vertybiniai popieriai su apibrėžtais arba galimais nustatyti mokėjimais ir apibrėžtu išpirkimo terminu, kuriuos atskaitingas subjektas ketina laikyti iki išpirkimo termino pabaigos.

— Vertybiniai popieriai, laikomi kaip atidėtas portfelis (securities held as an earmarked portfolio): atidėtos investicijos, laikomos kaip atitinkamos lėšos, susidedančios iš vertybinių popierių, nuosavybės priemonių, dalyvavimo kapitale ir (ar) investicijų dukterinėse bendrovėse, atitinkančios tokį patį straipsnį balanso įsipareigojimų pusėje, nepriklausomai nuo to, ar yra teisinių, statutinių ar kitokių apribojimų, pvz., pensijų fondai, pašalpų fondai, atidėjiniai, kapitalas, rezervai.

— Vertybinio popieriaus premija (premium): vertybinio popieriaus nominaliosios vertės ir jo kainos, kai kaina didesnė už nominaliąją vertę, skirtumas.

— Vertybinių popierių išankstiniai sandoriai (forward transactions in securities): biržoje oficialiai neregistruoti sandoriai, pagal kuriuos sandorio dieną susitariama pirkti ar parduoti sutartą palūkanų normos priemonę, paprastai obligaciją ar skolinį įsipareigojimą, ateityje už nustatytą kainą.

— Vidaus grąžos metodas (internal rate of return, IRR): diskonto norma, pagal kurią apskaičiuota vertybinio popieriaus buhalterinė vertė atitinka dabartinę būsimų pinigų srautų vertę.

— Vidurkinis kursas/vidurkinė kaina (average cost): slenkančio ar svertinio vidurkio metodas, pagal kurį kiekvieno įsigijimo vertė pridedama prie esamos buhalterinės vertės ir taip gaunama nauja svertinė vidurkinė kaina ir (arba) vidurkinis kursas.

— Vidutinė rinkos kaina (mid-market price): pirkimo ir pardavimo kainų, skelbiamų visuotinai pripažintose organizuotose rinkose ar rinkos tarpininkų, vidurkis, pagrįstas įprasto dydžio sandorių kotiruotėmis. Šis kainos vidurkis taikomas ketvirčio perkainojimui.

— Vidutinis rinkos kursas (mid-market rates): orientaciniai euro keitimo į užsienio valiutas kursai, kurie paprastai grindžiami įprastine suderinimo procedūra tarp centrinių bankų ECBS viduje ir už jos ribų, kurie dažniausiai nustatomi 14 val. 15 min. Centrinės Europos laiku ir kurie naudojami ketvirčio perkainojimui.

(1) OL L 237, 2007 9 8, p. 1.