ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(19)

pagal Reglamento (ES) 2021/241 19 straipsnio 3 dalies b punktą ir to reglamento V priedo 2.2 kriterijų, į ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo planą įtraukta daug viena kitą papildančių reformų ir investicijų su preliminariu įgyvendinimo tvarkaraščiu – iki 2026 m. rugpjūčio 31 d. Jos padeda spręsti visus ekonominius ir socialinius uždavinius, 2019 m. ir 2020 m. per Europos semestrą nustatytus Rumunijai skirtose Tarybos rekomendacijose, šalia jai skirtų rekomendacijų, kurios pateiktos iki ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo plano priėmimo datos, arba didelę šių uždavinių dalį. Visų pirma, siekiant pagerinti viešųjų finansų kokybę ir tvarumą, ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo plane sprendžiamas visiško mokesčių administravimo skaitmeninimo ir laipsniško pernelyg didelių mokesčių paskatų panaikinimo klausimas. Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo planas taip pat padeda užtikrinti valstybinės pensijų sistemos tvarumą ir teisingumą. Tikimasi, kad sveikatos priežiūros reformos kartu su investicijomis į skaitmeninimą pagerins sveikatos priežiūros prieinamumą, išlaidų efektyvumą ir atsparumą. Tikimasi, kad faktiniais duomenimis pagrįstas sprendimų priėmimas, ilgalaikis planavimas ir viešos konsultacijos, taip pat viešųjų pirkimų proceso gerinimo priemonės padės gerinti viešojo administravimo kokybę ir veiksmingumą ir dėl to būtų geriau įsisavinamos Sąjungos lėšos. Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo planu, kuriuo stiprinamas teisminių institucijų nepriklausomumas ir didinamas jų veiksmingumas, gerinamos galimybės kreiptis į teismą ir stiprinama kova su korupcija, siekiama spręsti reikšmingus klausimus, susijusius su teisinės valstybės principo laikymusi Rumunijoje, vadovaujantis atitinkama Europos Sąjungos Teisingumo Teismo praktika ir atsižvelgiant į rekomendacijas, pateiktas bendradarbiavimo ir tikrinimo mechanizmo ataskaitose, Valstybių prieš korupciją grupės (GRECO) ataskaitose, Venecijos komisijos nuomonėse ir teisinės valstybės principo taikymo ataskaitose. Į ilgalaikes konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas taip pat atsižvelgiama įgyvendinant pagrindines reformas, susijusias su minimaliojo darbo užmokesčio nustatymu ir minimaliomis įtrauktį užtikrinančiomis pajamomis, valstybės valdomų įmonių valdymo stiprinimu ir socialiniu dialogu. Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo planu taip pat sukuriama bendra, įtrauki ir kokybiška ikimokyklinio ugdymo ir priežiūros sistema, kartu investuojant į vaikų priežiūrą. Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo planu skatinamos tvarios ir skaitmeninės investicijos ir remiama mokslinių tyrimų ir plėtros veikla. Pagrindinės reformos ir investicijos siekiant mažinti priklausomybę nuo iškastinio kuro, sukurti valdžios debesiją ir įdiegti elektroninę tapatybės kortelę prisideda prie žaliosios ir skaitmeninės pertvarkų rėmimo;
(27)

labai svarbu dėti daugiau pastangų, kad būtų pasiekti nacionaliniame energetikos ir klimato srities veiksmų plane nustatyti atsinaujinančiųjų išteklių energijos tikslai. Nors Švedijoje bendrojo vidaus energijos suvartojimo dalis, kurią sudaro atsinaujinančiųjų išteklių energija, yra didžiausia Sąjungoje (51,1 % 2020 m.), ji yra viena iš valstybių narių, kuriose vienam asmeniui tenka didžiausias energijos suvartojimas. Be to, didelę Švedijos išmetamo šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio dalį lemia transporto, ypač kelių transporto, sektorius. Šis sektorius tebėra labai priklausomas nuo naftos, kuri sudaro 17,7 % viso energijos rūšių derinio. Be to, 2021 m. toliau didėjo elektros energijos ir tinklo pajėgumų suvaržymai, ypač Švedijos pietuose, o tai ribojo komercinės veiklos plėtrą ir vietą. Šią problemą dar labiau apsunkina nepakankami perdavimo tarp šiaurės ir pietų pajėgumai. Norint iki 2040 m. pasiekti nacionalinį tikslą, kad 100 % elektros energijos būtų gaminama iš atsinaujinančiųjų išteklių, ir ne vėliau kaip 2045 m. pasiekti nulinį grynąjį išmetamo anglies dioksido kiekį, reikia papildomų investicijų į atsinaujinančiųjų išteklių energiją, tinklų ir tinklo pajėgumus ir šalies regionų tarpusavio jungtis. Toliau paprastinant leidimų išdavimo procedūras būtų palengvinta atsinaujinančiųjų išteklių energijos, visų pirma vėjo energijos, pajėgumų diegimo našta. Be to, siekiant sumažinti išmetamą anglies dioksido kiekį ir energijos kainas vartotojams ir įmonėms, labai svarbu mažinti energijos suvartojimą didinant energijos vartojimo efektyvumą. Didinant investicijas į atsinaujinančiuosius energijos išteklius ir elektrifikavimą, šalinant infrastruktūros kliūtis, didinant energijos vartojimo efektyvumą ir mažinant iškastinio kuro vartojimą transporto sektoriuje, bus prisidedama prie bendros priklausomybės nuo iškastinio kuro, taip pat ir iš Rusijos, mažinimo. Iškastinio kuro dalis (2,6 % dujų, 3,2 % anglių ir 17,7 % naftos 2020 m.) Švedijos energijos rūšių derinyje yra gerokai mažesnė už Sąjungos vidurkį (24,4 % dujų, 10,8 % anglių ir 32,7 % naftos 2020 m.). Tačiau yra galimybių dar labiau sumažinti Švedijos priklausomybę nuo Rusijos iškastinio kuro. Tai ypač pasakytina apie naftą (2020 m. 20 % perdirbtos naftos ir 8 % visos žalios naftos importuota iš Rusijos) ir dujas (2020 m. 13 % visų dujų importuota iš Rusijos). Priklausomybė nuo Rusijos dujų ir naftos yra didelė, tačiau ji yra mažesnė nei Sąjungos vidurkis – 44 % dujų, 23 % žalios naftos ir 35 % perdirbtos naftos importuojama iš Rusijos (19). Be to, vykdant jungčių su kaimyninėmis šalimis projektus būtų galima padidinti Švedijos energijos tiekimo saugumą ir gebėjimą prisitaikyti prie regioninių skirtumų, atsižvelgiant į pastarojo meto geopolitinius įvykius. Pažymėtina, jog norint, kad Švedija pasiektų 55 % tikslo priemonių rinkinio tikslus, reikės toliau didinti užmojus, susijusius su išmetamo šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio mažinimu ir atsinaujinančiųjų išteklių energijos ir energijos vartojimo efektyvumo didinimu;
7)

pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir SESV pridėto Protokolo Nr. 22 dėl Danijos pozicijos 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvauja priimant šią rekomendaciją ir ji nėra jai privaloma ar taikoma. Kadangi ši rekomendacija grindžiama Šengeno acquis, Danija, remdamasi to protokolo 4 straipsniu, per šešis mėnesius po to, kai Taryba nusprendžia dėl šios rekomendacijos, turi nuspręsti, ar ją įgyvendins;
2.

2 punktas pakeičiamas taip: „Kalbant apie epidemiologinę padėtį, turėtų būti taikomi šie kriterijai: — suminis 14 dienų praneštų COVID-19 atvejų rodiklis, t. y. bendras praneštų naujų COVID-19 atvejų skaičius 100 000 gyventojų per pastarąsias 14 dienų; — naujų atvejų tendencija per tą patį laikotarpį, palyginti su ankstesnėmis 14 dienų, turi būti stabili arba atvejų skaičius turi mažėti; — atliktų testų rodiklis, t. y. per pastarąsias septynias dienas atliktų COVID-19 infekcijos testų skaičius 100 000 gyventojų; — teigiamų testavimo rezultatų rodiklis, t. y. teigiamų testų rezultatų, palyginti su visų per pastarąsias septynias dienas atliktų COVID-19 infekcijos testų rezultatais, procentinė dalis; — šalyje esančio viruso pobūdis, visų pirma, ar nustatyta susirūpinimą keliančių viruso atmainų. Pačias susirūpinimą keliančias viruso atmainas įvertina Europos ligų prevencijos ir kontrolės centras (ECDC), remdamasis pagrindinėmis viruso savybėmis: užkrečiamumu, pavojingumu ir gebėjimu nereaguoti į imuninį atsaką. Tam, kad trečiosios šalys būtų įtrauktos į I priedą, jos turėtų atitikti šias ribas: suminis 14 dienų praneštų COVID-19 atvejų rodiklis – ne didesnis negu 25, atliktų testų rodiklis – didesnis negu 300, o teigiamų testavimo rezultatų rodiklis – ne didesnis kaip 4 proc. Be to, gali būti atsižvelgiama į bendrą atsaką į COVID-19, visų pirma į turimą informaciją apie tokius aspektus kaip stebėjimas, kontaktų atsekimas, viruso plitimo valdymas, gydymas ir duomenų teikimas, taip pat turimos informacijos bei duomenų šaltinių patikimumas ir prireikus visų Tarptautinių sveikatos priežiūros taisyklių (TSPT) aspektų bendras vidutinis rodiklis. Europos ligų prevencijos ir kontrolės centras (ECDC), remdamasis turima informacija, turėtų teikti duomenis apie atliktų testų rodiklį ir teigiamų testavimo rezultatų rodiklį. Šie duomenys galėtų būti papildyti ES delegacijų pateikta informacija, jei tokios turima, taip pat remiantis prie 2020 m. birželio 11 d. Komunikato pridėtu kontroliniu sąrašu.“.
(19)

Čekija yra viena iš šalių, kurią galėtų ypač paveikti technologiniai pokyčiai ir kuriai reikia didelių investicijų į šią sritį. Skaitmeninę transformaciją, be kita ko, pramonės ir paslaugų sektoriuose, reikia remti tikslinėmis investicijomis į pažangius sprendimus ir įgūdžius. Fiksuotojo plačiajuosčio ryšio visiškos aprėpties tikslas pasiektas, bet judrusis plačiajuostis ryšys tebėra palyginti brangus. Vėlavimas plėtoti infrastruktūrą galėtų ypač paveikti pažeidžiamas grupes ir struktūriškai silpnus regionus, kuriems kyla didesnė rizika būti izoliuotiems. Be to, tai galėtų turėti neigiamų pasekmių epidemijos stebėsenai ir kontrolei. Siekiant patenkinti junglumo poreikius, reikia investuoti į itin didelio pralaidumo tinklus, fiksuotojo ir judriojo ryšio tinklus ir atitinkamas su paklausa susijusias priemones. Norint tai pasiekti itin svarbu laiku paskirstyti 5G spektrą nuspėjamomis investicijoms palankiomis sąlygomis. Itin spartaus plačiajuosčio ryšio paslaugų diegimą stabdo maža paklausa, kurią lemia įvairūs veiksniai, pavyzdžiui, paslaugos kaina ir gyventojų perkamoji galia, amžius ir išsilavinimas. Valdžios institucijos pasiryžusios plėtoti ir integruoti naujas skaitmenines technologijas, tačiau tam trukdo nekintamas žemas įgūdžių lygis. Čekijos valdžios institucijos yra pasiryžusios skatinti dirbtiniu intelektu grindžiamus sprendimus, tačiau nepaisant Vyriausybės pastangų šioje srityje Čekija vis dar atsilieka nuo labiausiai pažengusių ES valstybių narių šios srities mokslinių tyrimų ir patentų veiklos srityje;
(14)

Iš esamų modelių PSO rekomenduoja naudoti greituosius antigenų testus, kurie atitinka minimalius veiksmingumo, t. y. ≥ 80 % jautrio ir ≥ 97 % specifiškumo, reikalavimus ir visų pirma turėtų būti naudojami tada, kai AT-PGR tyrimų prieinamumas laikinai yra ribotas arba kai dėl pernelyg ilgo laiko nuo tyrimo atlikimo iki rezultatų gavimo jie tampa kliniškai nenaudingi. Naudojant greituosius antigenų testus asmenų patikros tikslais galima greitai nustatyti asmenis, su kuriais yra susijusi didžiausia infekcijos plitimo rizika, ypač didelio infekcijos plitimo bendruomenėje sąlygomis. Be to, greituosius antigenų testus pagal gamintojo instrukcijas per pirmąsias 5–7 dienas nuo simptomų pasireiškimo, kai virusinis krūvis yra didžiausias, turėtų atlikti specialiai parengti darbuotojai;
(20)

turėtų būti skatinamas darbuotojų judumas į tuos sektorius, kuriuose juntamas didelis darbuotojų trūkumas, įskaitant sveikatos ir informacinių ir ryšių technologijų (IRT) sektorius, technines ir specializuotas profesijas. Tai bus susiję su dideliais darbuotojų perkvalifikavimo ir jų kvalifikacijos kėlimo poreikiais, taip pat reikės didinti švietimo ir mokymo programose dalyvaujančių suaugusiųjų skaičių, be kita ko, pasinaudojant sutrumpintų darbo valandų teikiamomis galimybėmis. Baiminamasi, kad dabartinės mokymo paskatų programos nepasiekia tų, kuriems jos duotų didžiausios naudos, pavyzdžiui, žemos kvalifikacijos, vyresnio amžiaus darbuotojų ir migrantų kilmės asmenų. Didžiausia kliūtis – prastos kalbų žinios, ypač dvikalbėje Briuselio darbo rinkoje. Bendruomenės imasi veiksmų dalyvavimui gamtos mokslų, technologijų, inžinerijos ir matematikos studijose didinti, tačiau esama galimybių parengti išsamesnes strategijas, kad būtų patenkinti būsimi darbo rinkos poreikiai. Bendras skaitmeninių įgūdžių lygis yra geras, tačiau toliau negerėja. Jaunuolių, ypač turinčių žemą išsilavinimą, skaitmeniniai įgūdžiai prastesni už Sąjungos vidurkį ir pastaraisiais metais blogėjo. Kad būtų užtikrinta prieiga prie nuotolinio mokymosi, visus studentus būtina aprūpinti tinkama įranga ir interneto prieiga, be to, užtikrinti reikiamą mokytojų parengimą ir mentorystės schemas. Tai būtina ir siekiant užtikrinti, kad dabartinė nelygybė švietimo sistemoje dėl COVID-19 krizės nedidėtų;
(13)

reaguodama į COVID-19 pandemiją ir laikydamasi suderinto Sąjungos požiūrio, Suomija ėmėsi savalaikių biudžeto priemonių, kad padidintų savo sveikatos sistemos pajėgumą, suvaldytų pandemiją ir suteiktų pagalbą labiausiai nukentėjusiems asmenims ir sektoriams. Pagal 2020 m. stabilumo programą tos biudžeto priemonės sudarė 1,7 % BVP. Į priemones įtrauktos neatidėliotinosios išlaidos, skirtos sveikatos apsaugai ir viešajai tvarkai užtikrinti, ir įmonių bei darbuotojų rėmimo priemonės. Be to, Suomija paskelbė apie priemones, kurios, nors ir nedaro tiesioginio poveikio biudžetui, padės teikti likvidumo paramą įmonėms; 2020 m. stabilumo programoje įvertinta, kad jos sudarys 5 % BVP. Šias priemones sudaro, be kita ko, paskolų garantijos įmonėms, daugiausia skirtos mažosioms ir vidutinėms įmonėms (MVĮ), taip pat, siekiant užtikrinti tiekimo saugumą, specialios garantijų sistemos, skirtos įmonei „Finnair“ ir laivybos įmonėms. Be to, Suomija patvirtino ir kitas likvidumo didinimo priemones, nenurodytas 2020 m. stabilumo programoje, įskaitant įmonių pelno mokesčių atidėjimą. Šios papildomos priemonės apytikriai sudaro 15 % BVP. Apskritai priemonės, kurių ėmėsi Suomija, atitinka 2020 m. kovo 13 d. Komisijos komunikate išdėstytas gaires. Visiškas neatidėliotinų priemonių ir fiskalinių paramos priemonių įgyvendinimas, o vėliau, kai leis ekonominės sąlygos, fiskalinės politikos perorientavimas siekiant užtikrinti apdairią vidutinės trukmės laikotarpio fiskalinę būklę padės išsaugoti fiskalinį tvarumą vidutinės trukmės laikotarpiu;
(7)

siekiant Danijoje skatinti tvarų ir integracinį augimą, labai svarbu užtikrinti darbo jėgos pasiūlą demografinių ir technologinių pokyčių laikais, taip pat spręsti darbuotojų, ypač kvalifikuotų darbuotojų ir IRT specialistų, trūkumo problemą. Panašu, kad teigiamą poveikį kvalifikuotų darbuotojų pasiūlai padarytų reformos ir investicijos, kuriomis didinamas profesinio rengimo ir mokymo programų patrauklumas ir dalyvavimas jose. Šią problemą spręsti galėtų padėti ir nuolatinės investicijos į suaugusiųjų mokymąsi bei mokymąsi visą gyvenimą ir į skaitmeninius įgūdžius. Be to, būtų naudinga sutelkti dėmesį į marginalizuotų ir palankių sąlygų neturinčių grupių geresnį integravimą į darbo rinką. Tai visų pirma susiję su žemą išsilavinimą turinčiu jaunimu, migrantų kilmės asmenimis, sumažėjusio darbingumo asmenimis ir neįgaliaisiais. Be to, problemų tebekelia ir migrantų kilmės vaikų mokymosi rezultatai;
(16)

tarptautinis Lietuvos pasiekiamumas geležinkelių, kelių, jūrų ir oro transportu vis dar yra ribotas, taigi šaliai reikia labiau integruotis į Europos transporto sistemą. Užtikrinus geresnį susisiekimą padidėtų ekonomikos našumas ir pagerėtų sąlygos jai pasinaudoti visais vidaus rinkos teikiamais pranašumais. Transporto sektoriaus rezultatai, susiję su TEN-T kelių ir geležinkelių tinklu, investicijomis į mokslinius tyrimus ir inovacijas transporto sektoriuje, tvarumo apsektais ir kelių eismo sauga, gerokai prastesni nei Sąjungos vidurkis. Geležinkelių transporto srautai daugiausia nukreipti rytų–vakarų kryptimis, o šiaurės–pietų ašis tebėra nepakankamai išvystyta. Todėl norint plėtoti darnų, klimato kaitai atsparų, pažangų, saugų ir įvairiarūšiam vežimui pritaikytą TEN-T tinklą ir užtikrinti jo pasiekiamumą, taip pat norint skatinti darnų judumą mieste, reikia didelių investicijų. Be to, per pastaruosius penkerius metus labai išaugo kelių transporto išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekis. Siekiant užtikrinti elektros energijos tiekimo saugumą visame Baltijos šalių regione, labai svarbu Lietuvos elektros sistemą sinchronizuoti su kontinentinės Europos tinklu;
(9)

Latvijos mokestinės pajamos, kaip bendrojo vidaus produkto dalis, yra mažos, palyginti su Sąjungos vidurkiu, ir tam tikru mastu riboja galimybes teikti viešąsias paslaugas, visų pirma sveikatos priežiūros, ir užtikrinti socialinę įtrauktį. Kapitalas ir nekilnojamasis turtas yra santykinai per mažai apmokestinti, o įšaldžius žemės ir nekilnojamojo turto mokesčiams apskaičiuoti naudojamas vertes pajamos iš jų dar labiau sumažės. Kartu darbo jėgos mokesčių našta, tenkanti mažai uždirbantiems asmenims, nors ir buvo sumažinta, išlieka didelė, palyginti su Sąjungos vidurkiu. Remiantis įvairiais įverčiais, per pastaruosius kelerius metus šešėlinės ekonomikos dalis sumažėjo. Nepaisant to, nedeklaruojamos ekonominės veiklos dalis Latvijoje didesnė nei kitose Baltijos šalyse. Visų pirma didelę šešėlinės ekonomikos dalį sudaro nedeklaruojami atlyginimai (atlyginimai vokeliuose), ypač statybos sektoriuje;
(9)

kartu 2018–2019 m. Europos semestro cikle Komisija daug dėmesio skyrė valstybių narių investicijų poreikiams, susijusiems su energetika ir klimatu. Tai matyti iš 2019 m. Ispanijai skirtos ataskaitos (4) ir Komisijos rekomendacijos dėl Tarybos rekomendacijos Ispanijai (5), kurios pateiktos per Europos semestrą. Vertindama integruotų nacionalinių energetikos ir klimato srities veiksmų planų projektus, Komisija atsižvelgė į naujausias Europos semestro išvadas ir rekomendacijas. Komisijos rekomendacijomis papildomos naujausios per Europos semestrą pateiktos konkrečiai šaliai skirtos rekomendacijos. Valstybės narės taip pat turėtų užtikrinti, kad jų integruotuose nacionaliniuose energetikos ir klimato srities veiksmų planuose būtų atsižvelgta į naujausias per Europos semestrą pateiktas konkrečiai šaliai skirtas rekomendacijas;
(9)

kartu 2018–2019 m. Europos semestro cikle Komisija daug dėmesio skyrė valstybių narių investicijų poreikiams, susijusiems su energetika ir klimatu. Tai matyti iš 2019 m. Slovėnijai skirtos ataskaitos (4) ir Komisijos rekomendacijos dėl Tarybos rekomendacijos Slovėnijai (5), kurios pateiktos per Europos semestrą. Vertindama integruotų nacionalinių energetikos ir klimato srities veiksmų planų projektus, Komisija atsižvelgė į naujausias Europos semestro išvadas ir rekomendacijas. Komisijos rekomendacijomis papildomos naujausios per Europos semestrą pateiktos konkrečiai šaliai skirtos rekomendacijos. Valstybės narės taip pat turėtų užtikrinti, kad jų integruotuose nacionaliniuose energetikos ir klimato srities veiksmų planuose būtų atsižvelgta į naujausias per Europos semestrą pateiktas konkrečiai šaliai skirtas rekomendacijas;
4.

taikant tokius visapusiškus požiūrius, remti kalbinio sąmoningumo plėtojimą mokyklose ir profesinio rengimo ir mokymo įstaigose: a) aktyviai remiant ir pripažįstant besimokančių asmenų ir mokytojų judumą, be kita ko, išnaudojant atitinkamų Sąjungos finansavimo programų teikiamas galimybes; b) gerinant mokomųjų kalbų kompetenciją kaip tolesnio visų besimokančių asmenų, ypač iš migrantų, pabėgėlių arba mažiau galimybių turinčių šeimų, mokymosi ir pasiekimų mokykloje pagrindą; c) padedant besimokantiems asmenims plėsti savo kompetencijas mokomosiomis kalbomis, tuo tikslu padedant mokytojams atsižvelgti į konkrečios kalbos vartojimą savo mokomųjų dalykų srityse, įskaitant informuotumo apie įvairius kalbos registrus ir specialų žodyną didinimą; d) skatinant tęstinumą kalbų mokyme pereinant iš vieno mokyklos lygio į kitą; e) branginant besimokančių asmenų kalbų įvairovę ir naudojantis ja kaip mokymosi šaltiniu, be kita ko, į kalbų mokymo procesą įtraukiant tėvus, kitus prižiūrinčius asmenis ir platesnę vietos bendruomenę; f) nagrinėjant galimybes įvertinti ir patvirtinti kalbines kompetencijas, kurios nėra įtrauktos į mokymo programą, tačiau kurias mokiniai įgijo savaiminio mokymosi būdu (pavyzdžiui, besimokančių asmenų iš migrantų, pabėgėlių arba dvikalbių šeimų atveju) arba dalyvaujant kitos šalies, kurioje besimokantis asmuo anksčiau gyveno, formalioje mokyklų sistemoje, pavyzdžiui, plečiant kalbų, kurias būtų galima įtraukti į mokyklą baigiančių asmenų kvalifikaciją, spektrą; g) stiprinant Bendros Europos kalbų mokėjimo orientacinės sistemos naudojimą, visų pirma įkvepiant pokyčius kalbų mokymo programose, kalbų testuose ir vertinimo procese; h) užtikrinant paramą mokykloms siekiant apibrėžti savo požiūrį į kalbų mokymąsi, kartu laikantis nacionalinės teisės aktų ir padedant mokykloms aktyviai vertinti savo kalbų įvairovę ir ja naudotis; i) suteikiant galimybių mokykloms ir mokymo centrams stiprinti savo europinę perspektyvą, pavyzdžiui, toliau taikant Europos kalbų ženklą, plėtojant mokyklų ženklus su konkrečia europine perspektyva ir organizuojant nacionalinius renginius kalbų įvairovės tema;
(9)

kartu 2018–2019 m. Europos semestro cikle Komisija daug dėmesio skyrė valstybių narių investicijų poreikiams, susijusiems su energetika ir klimatu. Tai matyti iš 2019 m. Švedijai skirtos ataskaitos (4) ir Komisijos rekomendacijos dėl Tarybos rekomendacijos Švedijai (5), kurios pateiktos per Europos semestrą. Vertindama integruotų nacionalinių energetikos ir klimato srities veiksmų planų projektus, Komisija atsižvelgė į naujausias Europos semestro išvadas ir rekomendacijas. Komisijos rekomendacijomis papildomos naujausios per Europos semestrą pateiktos konkrečiai šaliai skirtos rekomendacijos. Valstybės narės taip pat turėtų užtikrinti, kad jų integruotuose nacionaliniuose energetikos ir klimato srities veiksmų planuose būtų atsižvelgta į naujausias per Europos semestrą pateiktas konkrečiai šaliai skirtas rekomendacijas;
(13)

investicijų per krizę smarkiai sumažėjo ir jos dar nepasiekė 2007 m. lygio. Nors 2017 m. investicijos augo, jų lygis, palyginti su kitomis Sąjungos šalimis, yra vis dar žemas. Privačiojo sektoriaus investicijų vykdyta labai nedaug, jas stabdo struktūriniai veiksniai. Tai, be kita ko, mažiau palanki verslo aplinka, finansiniai apribojimai, susiję su nepakankamai išvystytomis kapitalo rinkomis, sumažėjęs bankų skolinimas ir aukštos kvalifikacijos darbuotojų trūkumas, be kitų priežasčių, dėl protų nutekėjimo ir ribotų mokymosi visą gyvenimą galimybių. Nematerialusis turtas, kaip antai moksliniai tyrimai ir technologinė plėtra, inovacijos ir darbuotojų mokymas, yra labai svarbūs našumo ir ekonomikos augimo veiksniai, galintys padėti paaiškinti šalių našumo skirtumus. Tačiau investicijos į tokį turtą išlieka mažesnės nei Sąjungos vidurkis. Taip yra dėl to, kad Italijoje yra daug labai mažų įmonių, šalis nepakankamai specializuojasi žinioms imliuose sektoriuose, o skaitmeninimas ir skaitmeniniai įgūdžiai yra riboti. Kartu buvo sumažintos bendros viešosios išlaidos moksliniams tyrimams ir technologinei plėtrai. Mažųjų ir vidutinių įmonių finansavimas ir toliau labai priklauso nuo bankų sektoriaus, o skolinimas vis dar sumažėjęs nepaisant to, kad finansavimo išlaidos yra istoriškai žemo lygio. Be to, įvairiuose regionuose labai skiriasi investicijos į mokslinius tyrimus ir technologinę plėtrą, susidomėjimas naujausiomis politikos paskatomis, skirtomis novatoriškoms įmonėms, ir švietimo kokybė. Remiantis dabartiniu pagal iniciatyvas „Finansai augimui skatinti“ ir „Pramonė / Įmonės 4.0“ vykdomų įvairių pramonės priemonių rezultatų vertinimu, atrodo, kad būtų tikslinga sukurti ilgalaikę politikos sistemą siekiant palaikyti investicijas, kuriomis būtų galima sustiprinti įvairius inovacijas remiančius veiksnius, pvz., galimybes gauti kreditą, stiprią mokslinę bazę, aukštąjį mokslą ir tinkamus įgūdžius. Taip pat, atrodo, būtų tikslinga atsižvelgti į dabartinius regioninius pramonės ir švietimo sistemų skirtumus;