LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 81/1

EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES) 2016/424

2016 m. kovo 9 d.

dėl lynų kelio įrenginių, kuriuo panaikinama Direktyva 2000/9/EB

(Tekstas svarbus EEE)

EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 114 straipsnį,

atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,

teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,

atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),

laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (2),

kadangi:

(1) Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/9/EB (3) nustatytos taisyklės, taikomos lynų kelio įrenginiams, kurie projektuojami, montuojami ir eksploatuojami žmonėms vežti;

(2) Direktyva 2000/9/EB grindžiama naujojo požiūrio principais, įtvirtintais 1985 m. gegužės 7 d. Tarybos rezoliucijoje dėl naujojo požiūrio į techninį derinimą ir standartus (4). Taigi joje įtvirtinti tik esminiai lynų kelio įrenginiams taikomi reikalavimai, o technines specifikacijas priima Europos standartizacijos komitetas (toliau – CEN) ir Europos elektrotechnikos standartizacijos komitetas (toliau – Cenelec) pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1025/2012 (5). Taip nustačius atitiktį darniesiems standartams, kurių nuorodos numeriai skelbiami Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje, numatoma atitikties Direktyvos 2000/9/EB reikalavimams prielaida. Iš įgytos patirties matyti, kad tie svarbiausi principai tame sektoriuje pasitvirtino ir juos reikėtų palikti galioti ir net papildomai skatinti ateityje;

(3) iš patirties, įgytos įgyvendinant Direktyvą 2000/9/EB, paaiškėjo, kad reikia iš dalies keisti tam tikras jos nuostatas, siekiant jas patikslinti ir atnaujinti, tuo užtikrinant teisinį tikrumą, visų pirma taikymo srities ir posistemių atitikties vertinimo atžvilgiu;

(4) kadangi taikymo sritis, esminiai reikalavimai ir atitikties vertinimo procedūros visose valstybėse narėse turi būti vienodi, nesuteikiama beveik jokio lankstumo perkeliant naujojo požiūrio principais grindžiamą direktyvą į nacionalinę teisę. Siekiant supaprastinti reglamentavimo sistemą, Direktyva 2000/9/EB turėtų būti pakeista reglamentu, kuris yra tinkama teisinė priemonė, nes juo nustatomos aiškios ir išsamios taisyklės, kuriomis nesuteikiama galimybių valstybėms narėms jas skirtingai perkelti į nacionalinę teisę, taigi užtikrinamas vienodas reglamento įgyvendinimas visoje Sąjungoje;

(5) Europos Parlamento ir Tarybos sprendimu Nr. 768/2008/EB (6) nustatyti bendrieji principai ir orientacinės nuostatos, skirti visiems teisės aktams, kuriais derinamos prekybos gaminiais sąlygos, kad tuos teisės aktus peržiūrint arba išdėstant naujomis redakcijomis tai būtų daroma nuosekliai. Todėl Direktyva 2000/9/EB turėtų būti pritaikyta prie to sprendimo;

(6) Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 765/2008 (7) nustatytos atitikties vertinimo įstaigų akreditavimo taisyklės, numatyta gaminių rinkos priežiūros ir gaminių iš trečiųjų šalių tikrinimo sistema ir nustatyti bendrieji žymėjimo CE ženklu principai;

(7) šio reglamento taikymo sritis turėtų atspindėti Direktyvos 2000/9/EB taikymo sritį. Šis reglamentas turėtų būti taikomas lynų kelio įrenginiams, suprojektuotiems žmonėms vežti ir naudojamiems visų pirma aukštikalnių kurortuose, miesto transporto infrastruktūroje arba sporto infrastruktūroje. Lynų kelio įrenginiai daugiausia yra keltuvų sistemos, kaip antai funikulieriai, kabamieji keltuvai (kabamieji lynų keliai, kabinų keltuvai, krėsliniai keltuvai) ir vilktuvai. Trauka lynais ir keleivių vežimo funkcija yra pagrindiniai kriterijai nustatant, ar lynų kelio įrenginiui taikomas šis reglamentas;

(8) visas šis reglamentas turėtų būti taikomas naujiems lynų kelio įrenginiams, lynų kelio įrenginių pakeitimams, kuriems reikalingas naujas leidimas, ir apima posistemius bei saugos komponentus, kurie yra nauji Sąjungos rinkoje, kai jie yra joje pateikiami; t. y. jie yra arba nauji Sąjungoje įsisteigusio gamintojo pagaminti posistemiai ir saugos komponentai, arba iš trečiosios šalies importuoti tiek nauji, tiek naudoti posistemiai ir saugos komponentai. Šis reglamentas netaikomas Sąjungos teritorijoje įrengtų lynų kelio įrenginių perkėlimui ar į tokius įrenginius įmontuotų posistemių ar saugos komponentų perkėlimui, išskyrus tuos atvejus, kai dėl tokio perkėlimo reikia atlikti didelį lynų kelio įrenginio pakeitimą;

(9) sukurti naujų tipų lynų kelio įrenginiai, skirti ir žmonėms vežti, ir laisvalaikio veiklai. Tokiems įrenginiams turėtų būti taikomas šis reglamentas;

(10) kai kurių lynų kelio įrenginių tikslinga neįtraukti į šio reglamento taikymo sritį, nes jie reglamentuojami kitais konkrečiais derinamaisiais Sąjungos teisės aktais arba jie gali būti tinkamai reglamentuojami nacionaliniu lygmeniu;

(11) liftams, įskaitant lynu tempiamus liftus, kurie juda vertikaliai arba nuožulniai ir nuolat kelia į konkrečius pastatų ir statinių aukštus bei neeksploatuojami tarp lynų kelio stočių, taikomi konkretūs Sąjungos teisės aktai ir jie neturėtų būti įtraukti į šio reglamento taikymo sritį. Lynų kelio įrenginiai, kuriems taikomas šis reglamentas, nėra įtraukti į Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/33/ES (8) taikymo sritį;

(12) šis reglamentas neturėtų būti taikomas lynų kelio įrenginiams, kuriuos valstybės narės priskiria istorinio, kultūrinio pobūdžio ar paveldo įrenginių kategorijai, kurie pradėti eksploatuoti anksčiau nei 1986 m. sausio 1 d. ir kurie vis dar yra eksploatuojami, jei jų projektas ar konstrukcija nebuvo žymiai pakeisti. Šis neįtraukimas taip pat taikomas posistemiams ir saugos komponentams, kurie suprojektuoti būtent tokiems lynų kelio įrenginiams. Valstybės narės turėtų užtikrinti aukšto žmonių sveikatos ir saugos bei turto apsaugos lygį, kiek tai susiję su tokiais lynų kelio įrenginiais, prireikus nacionalinės teisės aktų pagalba;

(13) siekiant užtikrinti teisinį tikrumą, nuostata dėl lynu tempiamų keltų neįtraukimo į taikymo sritį turėtų būti taikoma visiems lynu tempiamiems įrenginiams, kuriais naudotojai arba vežtuvai gabenami vandeniu, kaip antai lynu tempiamiems vandens slidžių tempimo įrenginiams;

(14) siekiant, kad naudojantis lynų kelio įrenginiais ir jų infrastruktūra, posistemiais ir saugos komponentais būtų užtikrinta aukšto lygio žmonių sveikatos ir saugos bei turto apsauga, būtina nustatyti lynų kelio įrenginių projektavimo ir montavimo taisykles;

(15) valstybės narės turėtų užtikrinti lynų kelio įrenginių saugą juos montuojant, pradedant naudoti ir eksploatuojant;

(16) šiuo reglamentu neturėtų būti daromas poveikis valstybių narių teisei nustatyti reikalavimus, kuriuos jos laiko būtinais, dėl žemės naudojimo ir regioninio planavimo bei kad būtų užtikrinta aplinkos apsauga, taip pat lynų kelio įrenginius naudojančių žmonių, visų pirma darbuotojų ir įrenginį eksploatuojančių darbuotojų, sveikata ir sauga;

(17) šiuo reglamentu neturėtų būti daromas poveikis valstybių narių teisei nustatyti tinkamas leidimų dėl planuojamų lynų kelio įrenginių išdavimo procedūras ir lynų kelio įrenginių patikrinimo procedūras, taikomas prieš pradedant juos naudoti ir juos stebint eksploatavimo metu;

(18) šiuo reglamentu turėtų būti atsižvelgiama į tai, kad lynų kelio įrenginių sauga vienodai priklauso nuo aplinkinių sąlygų, nuo tiekiamų pramoninių gaminių kokybės ir nuo to, kaip jie surenkami, įrengiami vietoje ir stebimi eksploatavimo metu. Didelių avarijų priežastis gali būti susijusios su parinkta vieta, pačia transporto sistema, statiniais arba tuo, kaip sistema eksploatuojama ir prižiūrima;

(19) nors šis reglamentas netaikomas dabar veikiantiems lynų kelio įrenginiams, juo turėtų būti nustatyta bendra sistema, skirta užtikrinti, kad tokie valstybių narių teritorijoje esantys įrenginiai būtų eksploatuojami taip, kad būtų užtikrinta keleivių, įrenginį eksploatuojančių darbuotojų ir trečiųjų asmenų aukšto lygio apsauga;

(20) valstybės narės turėtų imtis būtinų priemonių, siekdamos užtikrinti, kad lynų kelio įrenginiai būtų pradedami naudoti tik tuo atveju, jeigu jie atitinka šį reglamentą ir nekelia pavojaus žmonių sveikatai ar saugai arba turtui juos tinkamai įrengus, prižiūrint ir eksploatuojant pagal jų numatytą paskirtį;

(21) valstybės narės turėtų nustatyti procedūras, pagal kurias leidžiama montuoti, keisti ir pradėti naudoti planuojamus lynų kelio įrenginius, siekdamos užtikrinti, kad lynų kelio įrenginys būtų saugiai sumontuotas ir surinktas numatytoje vietoje, atsižvelgiant į saugos analizę, kurios rezultatai pateikiami saugos ataskaitoje, ir visus atitinkamus norminius reikalavimus;

(22) planuojamų lynų kelio įrenginių saugos analizėje turėtų būti nurodyti komponentai, nuo kurių priklauso lynų kelio įrenginio sauga;

(23) atliekant planuojamų lynų kelio įrenginių saugos analizę turėtų būti atsižvelgta į lynų kelio įrenginių eksploatavimo apribojimus, tačiau nedarant poveikio laisvo prekių judėjimo principui, taikomam posistemiams ir saugos komponentams, arba pačių lynų kelio įrenginių saugai;

(24) taisyklių dėl leidimo pradėti naudoti lynų kelio įrenginius nustatymas yra valstybių narių kompetencija. Leidimą pradėti naudoti lynų kelio įrenginius suteikia kompetentingos institucijos ar įstaigos. Valstybių narių kompetencija taip pat priskiriama lynų kelio įrenginio eksploatavimo saugos stebėsena. Todėl valstybės narės turėtų nustatyti už lynų kelio įrenginį atsakingą asmenį, kuris atitinkamai atsakytų ir už planuojamo lynų kelio įrenginio saugos analizę;

(25) šiuo reglamentu siekiama užtikrinti lynų kelio įrenginių posistemių ir saugos komponentų vidaus rinkos veikimą. Posistemiams ir saugos komponentams, kurie atitinka šį reglamentą, turėtų būti taikomas laisvo prekių judėjimo principas;

(26) turėtų būti leidžiama į lynų kelio įrenginį įmontuoti posistemius ir saugos komponentus, jeigu juos naudojant sumontuojami lynų kelio įrenginiai, kurie atitinka šio reglamento nuostatas ir nekelia pavojaus žmonių sveikatai ar saugai arba turtui juos tinkamai įrengus, prižiūrint ir eksploatuojant pagal numatytą paskirtį;

(27) esminiai reikalavimai turėtų būti aiškinami ir taikomi taip, kad projektuojant ir gaminant būtų atsižvelgiama į projektavimo ir gamybos naujoves ir į techninius bei ekonominius aspektus, suderintus su griežtais sveikatos apsaugos ir saugos reikalavimais;

(28) ekonominės veiklos vykdytojai turėtų būti atsakingi už posistemių ir saugos komponentų atitiktį šio reglamento reikalavimams jų atitinkamo vaidmens tiekimo grandinėje atžvilgiu, kad būtų užtikrintas aukštas visuomenės interesų, kaip antai žmonių sveikata ir sauga bei turto apsauga, apsaugos lygis ir sąžininga konkurencija Sąjungos rinkoje;

(29) visi tiekimo ir platinimo grandinėje veikiantys ekonominės veiklos vykdytojai turėtų imtis tinkamų priemonių siekdami užtikrinti, kad visi jų rinkai tiekiami posistemiai ir saugos komponentai atitiktų šį reglamentą. Reikia aiškiai ir proporcingai paskirstyti pareigas, kurios atitiktų kiekvieno tiekimo ir platinimo grandinėje dalyvaujančio ekonominės veiklos vykdytojo vaidmenį;

(30) posistemių ar saugos komponentų gamintojas gerai išmano projektavimo ir gamybos procesą, todėl gali geriausiai atlikti atitikties vertinimo procedūrą. Todėl atitikties vertinimas turėtų išlikti tik posistemio ar saugos komponento gamintojo pareiga;

(31) tam, kad būtų pagerinti ekonominės veiklos vykdytojų ir nacionalinių rinkos priežiūros institucijų ryšiai, valstybės narės turėtų skatinti ekonominėsjus nurodyti ne tik pašto adresą, bet ir interneto svetainės adresą;

(32) būtina užtikrinti, kad į Sąjungos rinką iš trečiųjų šalių patenkantys posistemiai ir saugos komponentai atitiktų šio reglamento reikalavimus, visų pirma, kad gamintojai būtų atlikę tinkamas tų posistemių ir saugos komponentų atitikties vertinimo procedūras. Todėl turėtų būti priimta nuostata, kad importuotojai užtikrintų, jog rinkai jų pateikiami posistemiai arba saugos komponentai atitiktų šio reglamento reikalavimus ir kad jie neteiktų rinkai tokių reikalavimų neatitinkančių arba pavojų keliančių posistemių ir saugos komponentų. Taip pat turėtų būti priimta nuostata, kad importuotojai užtikrintų, jog buvo atliktos atitikties vertinimo procedūros, ir kad kompetentingos nacionalinės institucijos galėtų patikrinti posistemio ir saugos komponento žymėjimą ir gamintojo parengtus dokumentus;

(33) platintojas tiekia posistemį arba saugos komponentą rinkai po to, kai juos rinkai patiekia gamintojas ar importuotojas, todėl jis turėtų deramai pasirūpinti, kad tvarkydamas posistemį arba saugos komponentą nepadarytų neigiamo poveikio jų atitikčiai;

(34) pateikdamas posistemį arba saugos komponentą rinkai kiekvienas importuotojas ant posistemio arba saugos komponento turėtų nurodyti savo pavadinimą (vardą, pavardę), registruotą prekybinį pavadinimą arba registruotą prekių ženklą ir pašto adresą, kuriuo būtų galima į jį kreiptis, taip pat interneto svetainės adresą, jei toks yra. Reikėtų numatyti išimtis tais atvejais, kai to negalima padaryti dėl posistemio ar saugos komponento dydžio ar pobūdžio. Tai apima ir atvejus, kai importuotojas turėtų atidaryti pakuotę, kad galėtų ant posistemio ar saugos komponento nurodyti savo pavadinimą (vardą, pavardę) ir adresą;

(35) ekonominės veiklos vykdytojas, pateikiantis posistemį arba saugos komponentą rinkai savo vardu ar naudodamas savo prekių ženklą arba pakeičiantis posistemį arba saugos komponentą taip, kad gali pasikeisti jo atitiktis šio reglamento reikalavimams, turėtų būti laikomas gamintoju ir jam turėtų tekti gamintojo pareigos;

(36) platintojai ir importuotojai yra glaudžiai susiję su rinka, todėl jie turėtų būti įtraukti į kompetentingų nacionalinių institucijų atliekamas rinkos priežiūros užduotis ir būti pasirengę aktyviai jose dalyvauti teikdami toms institucijoms visą būtiną informaciją apie atitinkamus posistemius arba saugos komponentus;

(37) posistemio arba saugos komponento atsekamumo visoje tiekimo grandinėje užtikrinimas padeda padaryti rinkos priežiūrą paprastesne ir veiksmingesne. Veiksminga atsekamumo sistema palengvina rinkos priežiūros institucijų užduotį atsekti ekonominės veiklos vykdytojus, patiekusius rinkai reikalavimų neatitinkančius posistemius arba saugos komponentus. Saugant pagal šį reglamentą reikalaujamą informaciją, skirtą identifikuoti kitus ekonominės veiklos vykdytojus, neturėtų būti reikalaujama, kad ekonominės veiklos vykdytojai atnaujintų tokią informaciją apie kitus ekonominės veiklos vykdytojus, kurie jiems tiekė posistemį ar saugos komponentą arba kuriems jie tiekė posistemį ar saugos komponentą;

(38) šiame reglamente turėtų būti nustatyti tik esminiai reikalavimai. Kad būtų lengviau vertinti atitiktį tiems reikalavimams, būtina numatyti lynų kelio įrenginių, posistemių ir saugos komponentų, atitinkančių darniuosius standartus, kurie priimami pagal Reglamentą (ES) Nr. 1025/2012, kad būtų nustatytos išsamios techninės tų reikalavimų specifikacijos, visų pirma susijusios su lynų kelio įrenginių projektavimu, montavimu ir eksploatavimu, atitikties prielaidą;

(39) Reglamente (ES) Nr. 1025/2012 numatyta prieštaravimo darniesiems standartams procedūra, kuri taikoma, kai tie standartai nevisiškai atitinka šio reglamento reikalavimus;

(40) kad ekonominės veiklos vykdytojai galėtų įrodyti, jog rinkai tiekiami posistemiai ir saugos komponentai atitinka esminius reikalavimus, o kompetentingos institucijos galėtų užtikrinti jų atitiktį esminiams reikalavimams, būtina numatyti atitikties vertinimo procedūras. Sprendime Nr. 768/2008/EB nustatyti atitikties vertinimo procedūrų moduliai, apimantys procedūras nuo nuosaikiausios iki griežčiausios proporcingai galimam susijusio pavojaus ir reikalaujamos saugos lygiui. Siekiant užtikrinti, kad visuose sektoriuose procedūros būtų taikomos nuosekliai, ir siekiant išvengti ad hoc variantų, atitikties vertinimo procedūros turėtų būti pasirinktos iš tų modulių;

(41) posistemių ir saugos komponentų gamintojai turėtų parengti ES atitikties deklaraciją ir joje pateikti pagal šį reglamentą reikalaujamą informaciją apie posistemio arba saugos komponento atitiktį šio reglamento ir kitų susijusių derinamųjų Sąjungos teisės aktų reikalavimams. ES atitikties deklaracija turėtų būti pateikiama su posistemiu arba saugos komponentu;

(42) kad būtų užtikrinta veiksminga prieiga prie informacijos rinkos priežiūros tikslais, informacija, kurios reikalaujama, kad būtų galima nustatyti visus posistemiui arba saugos komponentui taikytinus Sąjungos aktus, turėtų būti pateikiama bendroje ES atitikties deklaracijoje. Siekiant sumažinti administracinę naštą ekonominės veiklos vykdytojams, ta bendra ES atitikties deklaracija gali būti byla, sudaryta iš atitinkamų atskirų atitikties deklaracijų;

(43) CE ženklas, kuriuo nurodoma posistemio arba saugos komponento atitiktis, yra matomas viso proceso, apimančio atitikties vertinimą plačiąja prasme, rezultatas. Bendrieji ženklinimo CE ženklu principai ir jo ryšys su kitais ženklais yra nustatyti Reglamente (EB) Nr. 765/2008. Šiame reglamente turėtų būti nustatytos žymėjimo CE ženklu taisyklės;

(44) siekiant veiksmingai apsaugoti keleivius, įrenginį eksploatuojančius darbuotojus ir trečiuosius asmenis būtina patikrinti posistemių ir saugos komponentų atitiktį esminiams šiame reglamente nustatytiems reikalavimams;

(45) pagal šiame reglamente nustatytas atitikties vertinimo procedūras reikalaujama, kad vertinant atitiktį dalyvautų atitikties vertinimo įstaigos, apie kurias valstybės narės yra pranešusios Komisijai;

(46) patirtis rodo, kad Direktyvoje 2000/9/EB nustatyti kriterijai, kuriuos atitikties vertinimo įstaigos turi atitikti, kad apie jas būtų pranešta Komisijai, nėra pakankami tam, kad visoje Sąjungoje būtų užtikrintas vienodai aukštas notifikuotųjų įstaigų teikiamų paslaugų lygis. Vis dėlto labai svarbu, kad visos notifikuotosios įstaigos savo funkcijas vykdytų vienodai gerai ir sąžiningos konkurencijos sąlygomis. Todėl atitikties vertinimo įstaigoms, kurios nori, kad apie jas būtų pranešta, kad galėtų teikti atitikties vertinimo paslaugas, reikia nustatyti privalomus reikalavimus;

(47) siekiant užtikrinti nuoseklų atitikties vertinimo kokybės lygį, taip pat reikia nustatyti reikalavimus notifikuojančiosioms institucijoms ir kitoms įstaigoms, dalyvaujančioms vertinant ir pranešant apie notifikuotąsias įstaigas bei vykdant jų veiklos stebėseną;

(48) jei atitikties vertinimo įstaiga įrodo atitinkanti darniuosiuose standartuose nustatytus kriterijus, turėtų būti laikoma, kad ji atitinka šiame reglamente nustatytus atitinkamus reikalavimus;

(49) šiame reglamente nustatytą sistemą turėtų papildyti akreditacijos sistema, numatyta Reglamente (EB) Nr. 765/2008. Kadangi akreditacija yra labai svarbi atitikties vertinimo įstaigų kompetencijos tikrinimo priemonė, ją reikėtų taikyti ir pranešimo tikslais;

(50) Reglamente (EB) Nr. 765/2008 numatytą skaidrią akreditaciją, kuria užtikrinamas būtinas pasitikėjimo atitikties sertifikatais lygis, nacionalinės institucijos visoje Sąjungoje turėtų laikyti pageidautinu atitikties vertinimo įstaigų techninės kompetencijos įrodymo būdu. Vis dėlto nacionalinės institucijos gali manyti turinčios tinkamų priemonių, kad galėtų pačios atlikti tą vertinimą. Tokiais atvejais, siekdamos užtikrinti tinkamą kitų nacionalinių institucijų atlikto vertinimo patikimumo lygį, jos turėtų Komisijai ir kitoms valstybėms narėms pateikti reikiamus patvirtinamuosius dokumentus, įrodančius įvertintų atitikties vertinimo įstaigų atitiktį atitinkamiems norminiams reikalavimams;

(51) dažnai atitikties vertinimo įstaigos dalį savo veiklos, susijusios su atitikties vertinimu, paveda atlikti subrangovams arba joms pavaldžioms įstaigoms. Siekiant užtikrinti reikalaujamą Sąjungos rinkai pateiktinų posistemių ir saugos komponentų apsaugos lygį, labai svarbu, kad subrangovai ir pavaldžiosios įstaigos atitiktų tuos pačius atitikties vertinimo užduočių atlikimo reikalavimus, kurie yra taikomi notifikuotosioms įstaigoms. Todėl svarbu, kad vertinant įstaigų, apie kurias turi būti pranešta, kompetenciją bei veiklos rezultatus ir atliekant jau notifikuotų įstaigų stebėseną taip pat būtų vertinama ir stebima subrangovų bei pavaldžiųjų įstaigų veikla;

(52) būtina pasirūpinti, kad pranešimo procedūra būtų veiksmingesnė ir skaidresnė ir visų pirma pritaikyti ją prie naujų technologijų, kad ją būtų galima atlikti internetu;

(53) notifikuotosios įstaigos gali teikti paslaugas visoje Sąjungoje, todėl tikslinga suteikti kitoms valstybėms narėms ir Komisijai galimybę pareikšti prieštaravimų dėl notifikuotosios įstaigos. Todėl svarbu nustatyti laikotarpį, per kurį būtų galima išnagrinėti visus abejonių ar susirūpinimą dėl atitikties vertinimo įstaigų kompetencijos keliančius klausimus prieš šioms įstaigoms pradedant veikti kaip notifikuotosioms įstaigoms;

(54) dėl konkurencingumo labai svarbu, kad notifikuotosios įstaigos atitikties vertinimo procedūras taikytų taip, kad ekonominės veiklos vykdytojams neatsirastų nereikalingos naštos. Dėl tos pačios priežasties ir siekiant užtikrinti vienodas sąlygas visiems ekonominės veiklos vykdytojams reikia užtikrinti, kad atitikties vertinimo procedūros būtų taikomos techniškai nuosekliai. Geriausias būdas tai pasiekti – notifikuotosioms įstaigoms tinkamai koordinuoti tarpusavio veiksmus ir bendradarbiauti;

(55) suinteresuotosios šalys turėtų turėti teisę apskųsti notifikuotosios įstaigos atlikto atitikties vertinimo rezultatą. Dėl tos priežasties svarbu užtikrinti, kad būtų nustatyta notifikuotųjų įstaigų priimtų sprendimų apskundimo procedūra;

(56) siekiant užtikrinti teisinį tikrumą būtina patikslinti, kad posistemiams ir saugos komponentams, kuriems taikomas šis reglamentas, taikomos Reglamente (EB) Nr. 765/2008 numatytos taisyklės dėl į Sąjungos rinką įvežamų gaminių Sąjungos rinkos priežiūros ir kontrolės. Šiuo reglamentu neturėtų būti užkirstas kelias valstybėms narėms rinktis kompetentingas institucijas toms užduotims atlikti;

(57) Direktyvoje 2000/9/EB jau numatyta apsaugos procedūra, kuri yra būtina, kad būtų galima užginčyti posistemio ar saugos komponento atitiktį. Kad būtų padidintas skaidrumas ir sutrumpintas dokumentų nagrinėjimo laikas, būtina patobulinti galiojančią apsaugos procedūrą, kad ji taptų efektyvesnė ir būtų pasiremta valstybių narių turimomis ekspertinėmis žiniomis;

(58) esamą sistemą reikėtų papildyti procedūra, pagal kurią suinteresuotosios šalys būtų informuojamos apie priemones, kurių ketinama imtis dėl posistemių ir saugos komponentų, keliančių pavojų žmonių sveikatai ar saugai arba turtui. Be to, ji turėtų sudaryti sąlygas rinkos priežiūros institucijoms, bendradarbiaujant su atitinkamais ekonominės veiklos vykdytojais, imtis veiksmų tokių posistemių ir saugos komponentų atžvilgiu ankstesniame etape;

(59) kai valstybės narės ir Komisija susitaria dėl valstybės narės taikomos priemonės pagrįstumo, Komisija neturėtų imtis papildomų veiksmų, išskyrus atvejus, kai gaminys reikalavimų neatitinka dėl darniojo standarto trūkumų;

(60) siekiant užtikrinti vienodas šio reglamento įgyvendinimo sąlygas, Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai. Tais įgaliojimais turėtų būti naudojamasi laikantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 182/2011 (9);

(61) patariamoji procedūra turėtų būti naudojama priimti įgyvendinimo aktus, kuriuose notifikuojančiosios valstybės narės prašoma imtis būtinų taisomųjų priemonių notifikuotųjų įstaigų, kurios neatitinka arba nebeatitinka pranešimo apie jas reikalavimų, atžvilgiu;

(62) nagrinėjimo procedūra turėtų būti taikoma priimant įgyvendinimo aktus dėl reikalavimus atitinkančių posistemių ir saugos komponentų, kurie kelia pavojų žmonių sveikatai ar saugai arba turtui;

(63) Komisija turėtų priimti nedelsiant taikytinus įgyvendinimo aktus, kai tinkamai pagrįstais atvejais, susijusiais su reikalavimus atitinkančiais posistemiais ar saugos komponentais, kurie kelia pavojų žmonių sveikatai ar saugai, yra priežasčių, dėl kurių privaloma skubėti;

(64) pagal nusistovėjusią praktiką, pagal šį reglamentą įsteigtas komitetas gali vaidinti naudingą vaidmenį nagrinėjant šio reglamento taikymo klausimus, kuriuos, remiantis jo darbo taisyklėmis, gali iškelti jo pirmininkas arba valstybės narės atstovas;

(65) kai nagrinėjami kiti su šiuo reglamentu susiję klausimai nei jo įgyvendinimas ar pažeidimas, t. y. Komisijos ekspertų grupėje, Europos Parlamentas, laikydamasis esamos praktikos, turėtų gauti visapusišką informaciją ir dokumentus bei, kai taikoma, kvietimą dalyvauti tokiuose posėdžiuose;

(66) Komisija, naudodamasi teise priimti įgyvendinimo aktus ir atsižvelgdama į jų specifinį pobūdį, turėtų, netaikydama Reglamento (ES) Nr. 182/2011, nustatyti, ar valstybių narių priemonės, priimtos reikalavimų neatitinkančių posistemių ar saugos komponentų atžvilgiu, yra pateisinamos ar ne;

(67) būtina numatyti pagrįstą pereinamojo laikotarpio tvarką, pagal kurią nereikalaujant atitikties tolesniems reikalavimams, kurie taikomi gaminiams, būtų galima rinkai tiekti posistemius ir saugos komponentus, kurie rinkai jau pateikti pagal Direktyvą 2000/9/EB;

(68) reikia numatyti pereinamojo laikotarpio tvarką, pagal kurią būtų galima pradėti naudoti pagal Direktyvą 2000/9/EB jau įrengtus lynų kelio įrenginius;

(69) valstybės narės turėtų nustatyti sankcijų, taikomų už šio reglamento ir pagal šį reglamentą priimtų nacionalinės teisės aktų pažeidimus, taisykles ir užtikrinti tų taisyklių vykdymą. Numatytos sankcijos turėtų būti veiksmingos, proporcingos ir atgrasomos. Nustatant sankcijas atsižvelgiama į pažeidimo sunkumą, trukmę ir, jei taikoma, jo tyčinį pobūdį. Be to, nustatant sankcijas turėtų būti atsižvelgiama į tai, ar atitinkamas ekonominės veiklos vykdytojas yra anksčiau padaręs panašų šio reglamento pažeidimą;

(70) kadangi šio reglamento tikslo, t. y. užtikrinti, kad lynų kelio įrenginiai atitiktų reikalavimus, kuriais nustatoma aukšto lygio žmonių sveikata ir sauga bei turto apsauga, kartu užtikrinant posistemių ir saugos komponentų vidaus rinkos veikimą, valstybės narės negali deramai pasiekti, o dėl jo masto ir poveikio to tikslo būtų geriau siekti Sąjungos lygiu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti;

(71) todėl Direktyva 2000/9/EB turėtų būti panaikinta,

PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:

I SKYRIUS

BENDROSIOS NUOSTATOS

1 straipsnis

Dalykas

Šiuo reglamentu nustatomos taisyklės dėl lynų kelio įrenginių posistemių ir saugos komponentų tiekimo rinkai ir laisvo judėjimo. Jame taip pat pateikiamos taisyklės dėl naujų lynų kelio įrenginių projektavimo, montavimo ir naudojimo pradžios.

2 straipsnis

Taikymo sritis

1. Šis reglamentas taikomas naujiems lynų kelio įrenginiams, kurie skirti žmonėms vežti, lynų kelio įrenginių pakeitimams, kuriems reikalingas naujas leidimas, ir lynų kelio įrenginių posistemiams ir saugos komponentams.

2. Šis reglamentas netaikomas:

a) liftams, kuriems taikoma Direktyva 2014/33/ES;

b) lynų kelio įrenginiams, kuriuos valstybės narės priskiria istorinio, kultūrinio pobūdžio ar paveldo įrenginių kategorijai, kurie pradėti naudoti anksčiau nei 1986 m. sausio 1 d. ir kurie vis dar yra eksploatuojami, jei jų projektas ar konstrukcija nebuvo žymiai pakeisti, įskaitant jiems specialiai suprojektuotus posistemius ir saugos komponentus;

c) žemės ūkio ar miškininkystės tikslais naudojamiems įrenginiams;

d) kalnų nameliams bei trobelėms pasiekti skirtiems lynų kelio įrenginiams, kurie numatyti vežti tik prekes ir konkrečiai nurodytus asmenis;

e) stacionariajai arba kilnojamajai įrangai, kuri skirta tik laisvalaikiui ir pramogoms, o ne žmonėms vežti;

f) kasybos įrenginiams arba kitiems stacionariesiems pramoniniais tikslais naudojamiems įrenginiams;

g) įrenginiams, kuriais naudotojai arba jų vežtuvai gabenami vandeniu.

3 straipsnis

Terminų apibrėžtys

Šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys:

1) lynų kelio įrenginys– visa stacionarioji sistema, kurią sudaro infrastruktūra ir posistemiai, kuri yra suprojektuota, sumontuota, surinkta ir naudojama žmonėms vežti traukiant išilgai trasos įrengtais lynais;

2) posistemis– I priede išvardyta sistema arba jų deriniai, skirti įmontuoti į lynų kelio įrenginį;

3) infrastruktūra– stočių statiniai arba specialiai kiekvienam lynų kelio įrenginiui suprojektuoti ir numatytoje vietoje sumontuoti trasos statiniai, kuriais atsižvelgiama į sistemos išdėstymą ir sistemos duomenis ir kurie yra būtini lynų kelio įrenginiui sumontuoti ir eksploatuoti, įskaitant pamatus;

4) saugos komponentas– bet koks įrangos komponentas ar bet koks įtaisas, kuris yra skirtas montuoti į posistemį arba lynų kelio įrenginį saugai užtikrinti ir kuriam sugedus kiltų pavojus keleivių, įrenginį eksploatuojančių darbuotojų arba trečiųjų asmenų saugai arba sveikatai;

5) techniniai naudojimo reikalavimai– visos projektavimui ir montavimui poveikį darančios ir saugiam lynų kelio įrenginio eksploatavimui būtinos techninės nuostatos ir priemonės;

6) techniniai priežiūros reikalavimai– visos projektavimui ir montavimui poveikį darančios ir priežiūrai vykdyti būtinos techninės nuostatos ir priemonės, skirtos užtikrinti, kad lynų kelio įrenginys būtų eksploatuojamas saugiai;

7) kabamasis lynų kelias– lynų kelio įrenginys, kuriame vežtuvai pakabinti ant vieno arba daugiau lynų ir lynu ar lynais traukiami;

8) vilktuvas– lynų kelio įrenginys, kuriuo tinkamą įrangą turintys keleiviai tempiami išilgai įrengto tako;

9) funikulierius– lynų kelio įrenginys, kuriame vežtuvai traukiami vienu ar daugiau lynų ant bėgių, kurie gali būti patiesti ant žemės arba palaikomi stacionarių statinių;

10) tiekimas rinkai– posistemio arba saugos komponento, skirtų platinti ar naudoti Sąjungos rinkoje, tiekimas vykdant komercinę veiklą už atlygį arba be jo;

11) pateikimas rinkai– posistemio arba saugos komponento tiekimas Sąjungos rinkai pirmą kartą;

12) naudojimo pradžia– pirmasis lynų kelio įrenginio eksploatavimas, nurodant tikslą – vežti žmones;

13) gamintojas– fizinis arba juridinis asmuo, kuris gamina posistemį ar saugos komponentą arba kuris užsako tokį posistemį ar saugos komponentą suprojektuoti ar pagaminti ir parduoda tą posistemį ar saugos komponentą savo vardu arba naudodamas savo prekių ženklą, arba sumontuoja jį į lynų kelio įrenginį;

14) įgaliotasis atstovas– Sąjungoje įsisteigęs fizinis arba juridinis asmuo, kuris yra gavęs gamintojo rašytinį įgaliojimą veikti jo vardu ir atlikti nurodytas užduotis;

15) importuotojas– Sąjungoje įsisteigęs fizinis arba juridinis asmuo, kuris Sąjungos rinkai pateikia posistemį arba saugos komponentą iš trečiosios šalies;

16) platintojas– tiekimo grandinėje veikiantis fizinis arba juridinis asmuo, kuris tiekia posistemį arba saugos komponentą rinkai ir nėra nei gamintojas, nei importuotojas;

17) ekonominės veiklos vykdytojai– posistemio arba saugos komponento gamintojas, įgaliotasis atstovas, importuotojas ir platintojas;

18) techninė specifikacija– dokumentas, kuriame nustatyti techniniai reikalavimai, kuriuos turi atitikti lynų kelio įrenginys, infrastruktūra, posistemis arba saugos komponentas;

19) darnusis standartas– darnusis standartas, kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. 1025/2012 2 straipsnio 1 punkto c papunktyje;

20) akreditavimas– akreditavimas, kaip apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 765/2008 2 straipsnio 10 punkte;

21) nacionalinė akreditacijos įstaiga– nacionalinė akreditacijos įstaiga, kaip apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 765/2008 2 straipsnio 11 punkte;

22) atitikties vertinimas– procesas, kuriuo nustatoma, ar posistemis ar saugos komponentas atitinka šiame reglamente nustatytus esminius reikalavimus;

23) atitikties vertinimo įstaiga– įstaiga, vykdanti atitikties vertinimo veiklą, susijusią su posistemiu ar saugos komponentu, įskaitant kalibravimą, bandymus, sertifikavimą ir tikrinimą;

24) atšaukimas– bet kokia priemonė, kuria siekiama, kad būtų grąžintas posistemis arba saugos komponentas, jau pateiktas už lynų kelio įrenginį atsakingam asmeniui;

25) pašalinimas– bet kokia priemonė, kuria siekiama užkirsti kelią posistemio arba saugos komponento tiekimui rinkai tiekimo grandinėje;

26) derinamieji Sąjungos teisės aktai– Sąjungos teisės aktai, kuriais suderinamos gaminių pardavimo sąlygos;

27) CE ženklas– ženklas, kuriuo gamintojas nurodo, kad posistemis arba saugos komponentas atitinka derinamųjų Sąjungos teisės aktų dėl žymėjimo šiuo ženklu reikalavimus.

4 straipsnis

Posistemių ir saugos komponentų tiekimas rinkai

Posistemiai ir saugos komponentai tiekiami rinkai tik jei jie atitinka šio reglamento reikalavimus.

5 straipsnis

Lynų kelio įrenginių naudojimo pradžia

1. Valstybės narės pagal 9 straipsnį imasi visų tinkamų priemonių, siekdamos nustatyti procedūras, kuriomis būtų užtikrinama, kad lynų kelio įrenginiai būtų pradedami naudoti tik jei jie atitinka šio reglamento reikalavimus ir nekelia pavojaus asmenų sveikatai ar saugai arba turtui juos tinkamai įrengus, prižiūrint ir eksploatuojant pagal jų numatytą paskirtį.

2. Valstybės narės pagal 9 straipsnį imasi visų tinkamų priemonių, siekdamos nustatyti procedūras, kuriomis būtų užtikrinama, kad posistemiai ir saugos komponentai būtų montuojami į lynų kelio įrenginius tik jeigu juos naudojant sumontuojami lynų kelio įrenginiai, atitinkantys šį reglamentą ir nekeliantys pavojaus žmonių sveikatai ar saugai arba turtui juos tinkamai įrengus, prižiūrint ir eksploatuojant pagal jų numatytą paskirtį.

3. Jei lynų kelio įrenginiai atitinka darniuosius standartus arba tam tikras jų dalis, kurių nuorodos buvo paskelbtos Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje, daroma prielaida, kad jie atitinka II priede įtvirtintus esminius reikalavimus, kuriuos apima tie standartai ar jų dalys.

4. Šiuo reglamentu nedaromas poveikis valstybių narių teisei nustatyti tokius reikalavimus, kuriuos jos laiko būtinais siekiant užtikrinti aptariamus lynų kelio įrenginius naudojančių žmonių, visų pirma darbuotojų, apsaugą su sąlyga, kad šiais reikalavimais nebūtų numatomas lynų kelio įrenginių pakeitimas šiame reglamente nenumatytu būdu.

6 straipsnis

Esminiai reikalavimai

Lynų kelio įrenginiai ir jų infrastruktūra, posistemiai ir saugos komponentai turi atitikti jiems taikomus esminius reikalavimus, kurie nustatyti II priede.

7 straipsnis

Laisvas posistemių ir saugos komponentų judėjimas

Valstybės narės nedraudžia, neriboja ir netrukdo tiekti rinkai posistemius ir saugos komponentus, kurie atitinka šį reglamentą.

8 straipsnis

Planuojamų lynų kelio įrenginių saugos analizė ir saugos ataskaita

1. Valstybės narės pagal nacionalinę teisę nustatytas už lynų kelio įrenginį atsakingas asmuo atlieka planuojamo lynų kelio įrenginio saugos analizę arba užsako atlikti tokią saugos analizę.

2. Kiekvienam lynų kelio įrenginiui reikalaujamoje atlikti saugos analizėje:

a) atsižvelgiama į visus numatytus eksploatavimo režimus;

b) taikomas pripažintas arba nustatytas metodas;

c) atsižvelgiama į šiuolaikinę technologiją bei atitinkamo lynų kelio įrenginio sudėtingumo lygį;

d) užtikrinama, kad projektuojant ir konfigūruojant lynų kelio įrenginį būtų atsižvelgiama į vietos aplinką bei pačias nepalankiausias situacijas, kad būtų užtikrintos priimtinos saugos sąlygos;

e) aptariami visi lynų kelio įrenginio saugos aspektai ir jo išorės veiksniai tą įrenginį projektuojant, montuojant ir pradedant naudoti;

f) remiantis ankstesne patirtimi, įvertinami pavojaus veiksniai, galintys atsirasti eksploatuojant lynų kelio įrenginį.

3. Saugos analizė taip pat taikoma saugos įtaisams ir jų poveikiui, kurį jie daro lynų kelio įrenginiui ir susijusiems posistemiams, dėl kurių jie veikia, kad saugos įtaisai:

a) galėtų suveikti nustačius pirmuosius sutrikimo ar gedimo požymius ir liktų saugą garantuojančios būklės, būtų išlaikytas mažesnio pajėgumo darbo režimas arba patikimumas;

b) būtų dubliuojami ir stebimi arba

c) būtų tokie, kad būtų galima įvertinti jų gedimo tikimybę, ir jų poveikiu būtų galima užtikrinti tokį patį standartinį saugos lygį kaip saugos įtaisais, kurie atitinka a ir b punktuose nustatytus kriterijus.

4. Saugos analizė naudojama siekiant sudaryti pavojaus veiksnių bei pavojingų padėčių aprašą, rekomenduoti priemones, kurių ketinama imtis siekiant pašalinti tokio pavojaus veiksnius, ir nustatyti posistemių ir saugos komponentų, kurie turi būti įmontuoti į lynų kelio įrenginį, sąrašą.

5. Saugos analizės rezultatas įtraukiamas į saugos ataskaitą.

9 straipsnis

Lynų kelio įrenginių leidimų išdavimas

1. Kiekviena valstybė narė nustato procedūras, pagal kurias išduodamas leidimas montuoti jos teritorijoje esančius lynų kelio įrenginius ir pradėti juos naudoti.

2. Valstybės narės pagal nacionalinę teisę nustatytas už lynų kelio įrenginį atsakingas asmuo pateikia institucijai ar įstaigai, atsakingai už lynų kelio įrenginio leidimo išdavimą, 8 straipsnyje nurodytą saugos ataskaitą, ES atitikties deklaraciją ir kitus dokumentus, susijusius su posistemių ir saugos komponentų atitiktimi, taip pat dokumentus, susijusius su lynų kelio įrenginio charakteristikomis. Lynų kelio įrenginio dokumentuose taip pat nurodomos būtinos sąlygos, įskaitant eksploatavimo apribojimus, ir išsami informacija apie lynų kelio įrenginio aptarnavimą, techninės būklės tikrinimą, reguliavimą ir priežiūrą. Tų dokumentų kopija laikoma lynų kelio įrenginyje.

3. Tuo atveju, kai svarbios sumontuotų lynų kelio įrenginių techninės charakteristikos, posistemiai arba saugos komponentai keičiami taip, kad pakeistam įrenginiui pradėti naudoti atitinkama valstybė narė turi išduoti naują leidimą, tokie pakeitimai ir jų padariniai lynų kelio įrenginiui turi atitikti esminius II priede nustatytus reikalavimus.

4. Dėl priežasčių, susijusių su aspektais, kurie reglamentuojami šiuo reglamentu, valstybės narės netaiko 1 dalyje nurodytų procedūrų siekdamos uždrausti, apriboti arba sudaryti kliūčių montuoti ir pradėti naudoti šio reglamento nuostatas atitinkančius lynų kelio įrenginius, nekeliančius pavojaus žmonių sveikatai ar saugai arba turtui juos tinkamai įrengus pagal jų numatytą paskirtį.

5. Valstybės narės netaiko 1 dalyje nurodytų procedūrų siekdamos uždrausti ar apriboti laisvą šį reglamentą atitinkančių posistemių ir saugos komponentų judėjimą arba sudaryti kliūčių tokiam judėjimui.

10 straipsnis

Lynų kelio įrenginių eksploatavimas

1. Valstybės narės užtikrina, kad lynų kelio įrenginys būtų toliau eksploatuojamas tik tokiu atveju, jei jis atitinka saugos ataskaitoje nustatytas sąlygas.

2. Kai valstybė narė nustato, kad pagal jo numatytą paskirtį naudojamas lynų kelio įrenginys, kuriam išduotas leidimas, gali kelti pavojų žmonių sveikatai ar saugai arba turtui, ji imasi visų atitinkamų priemonių, kad būtų apribotos lynų kelio įrenginio eksploatavimo sąlygos arba tą įrenginį eksploatuoti būtų uždrausta.

II SKYRIUS

EKONOMINĖS VEIKLOS VYKDYTOJŲ PAREIGOS

11 straipsnis

Gamintojų pareigos

1. Pateikdami posistemius arba saugos komponentus rinkai arba įmontuodami juos į lynų kelio įrenginį, gamintojai užtikrina, kad jie būtų suprojektuoti ir pagaminti laikantis II priede nustatytų esminių reikalavimų.

2. Posistemių arba saugos komponentų gamintojai parengia VIII priede nurodytus techninius dokumentus (toliau – techniniai dokumentai) ir atlieka 18 straipsnyje nurodytą atitinkamą atitikties vertinimo procedūrą arba pasirūpina, kad tokia procedūra būtų atlikta.

Kai atlikus pirmoje pastraipoje nurodytą procedūrą nustatoma, kad posistemis arba saugos komponentas atitinka taikytinus reikalavimus, gamintojai parengia ES atitikties deklaraciją ir pažymi jį CE ženklu.

3. Gamintojai saugo techninius dokumentus ir ES atitikties deklaraciją 30 metų po posistemio arba saugos komponento pateikimo rinkai dienos.

4. Gamintojai užtikrina, kad būtų nustatytos reikiamos procedūros, jog būtų išlaikoma serijinės produkcijos atitiktis šiam reglamentui. Tinkamai atsižvelgiama į posistemio arba saugos komponento projekto arba charakteristikų pakeitimus ir darniųjų standartų ar kitų techninių specifikacijų, kuriais remiantis deklaruojama posistemio arba saugos komponento atitiktis, pakeitimus.

Kai to reikia atsižvelgiant į posistemio arba saugos komponento keliamą pavojų, gamintojai, siekdami apsaugoti keleivių, įrenginį eksploatuojančių darbuotojų ir trečiųjų šalių sveikatą ir užtikrinti jų saugą, tiria rinkai patiektų posistemių arba saugos komponentų bandinius, nagrinėja skundus ir, jei būtina, registruoja skundus ir informaciją apie reikalavimų neatitinkančius posistemius ir saugos komponentus ir atšauktus posistemes ir saugos komponentus, taip pat informuoja platintojus apie bet kurią tokią stebėseną.

5. Gamintojai užtikrina, kad ant posistemių arba saugos komponentų, kuriuos jie pateikė rinkai, būtų nurodytas tipo, partijos ar serijos numeris arba kita informacija, leidžianti nustatyti jų tapatybę.

Kai dėl posistemio ar saugos komponento dydžio ar pobūdžio to neįmanoma padaryti, gamintojai užtikrina, kad reikalaujama informacija būtų nurodyta ant pakuotės arba posistemio ar saugos komponento lydimajame dokumente.

6. Gamintojai ant posistemio ar saugos komponento arba, kai to neįmanoma padaryti, ant jo pakuotės arba posistemio ar saugos komponento lydimajame dokumente nurodo savo pavadinimą (vardą, pavardę), registruotą prekybinį pavadinimą arba registruotą prekių ženklą ir pašto adresą, kuriuo su jais galima susisiekti. Adrese nurodomas vienintelis kontaktinis centras susisiekti su gamintoju. Kontaktiniai duomenys pateikiami naudotojams bei rinkos priežiūros institucijoms lengvai suprantama kalba. Kai gamintojas nurodo interneto svetainės adresą, jis užtikrina, kad toje svetainėje pateikiama informacija būtų prieinama ir atnaujinama.

7. Gamintojai užtikrina, kad prie posistemio arba saugos komponento būtų pridėta naudotojams lengvai suprantama atitinkamos valstybės narės nustatyta kalba pateikta ES atitikties deklaracijos kopija, instrukcijos ir saugos informacija. Tokios instrukcijos ir saugos informacija turi būti aiškios, suprantamos ir nesudėtingos.

Vis dėlto, kai didelis kiekis posistemių ar saugos komponentų pateikiamas vienam ekonominės veiklos vykdytojui arba naudotojui, prie atitinkamos partijos ar siuntos gali būti pridėta bendra ES atitikties deklaracijos kopija.

8. Gamintojai, manantys arba turintys pagrindo manyti, kad posistemis arba saugos komponentas, kurį jie pateikė rinkai, neatitinka šio reglamento, nedelsdami imasi taisomųjų priemonių, būtinų, kad būtų galima užtikrinti to posistemio arba saugos komponento atitiktį, posistemį arba saugos komponentą pašalinti arba atšaukti, jei tikslinga. Be to, jei posistemis arba saugos komponentas kelia pavojų, gamintojai nedelsdami apie tai informuoja valstybių narių, kuriose jie patiekė rinkai tokį posistemį arba saugos komponentą, kompetentingas nacionalines institucijas, pateikdami išsamią informaciją, visų pirma apie neatitiktį ir visas taisomąsias priemones, kurių buvo imtasi.

9. Jei kompetentinga nacionalinė institucija pateikia pagrįstą prašymą, gamintojai tai institucijai lengvai suprantama kalba pateikia visą informaciją ir dokumentus, būtinus įrodyti, kad posistemis arba saugos komponentas atitinka šį reglamentą. Ta informacija ir dokumentai gali būti pateikiami popierine arba elektronine forma. Tos institucijos prašymu jie bendradarbiauja su ja dėl visų veiksmų, kurių imamasi siekiant pašalinti posistemių arba saugos komponentų, kuriuos jie pateikė rinkai, keliamą pavojų.

12 straipsnis

Įgaliotieji atstovai

1. Gamintojas gali rašytiniu įgaliojimu paskirti įgaliotąjį atstovą.

Įgaliotasis atstovas negali būti įgaliojamas vykdyti 11 straipsnio 1 dalyje nustatytų pareigų ir pareigos rengti techninius dokumentus.

2. Įgaliotasis atstovas atlieka gamintojo įgaliojime nustatytas užduotis. Įgaliojimu įgaliotajam atstovui leidžiama atlikti bent šiuos veiksmus:

a) saugoti ES atitikties deklaraciją ir techninius dokumentus 30 metų po posistemio ar saugos komponento pateikimo rinkai dienos, kad nacionalinės rinkos priežiūros institucijos galėtų juos patikrinti;

b) gavus kompetentingos nacionalinės institucijos pagrįstą prašymą, pateikti tai institucijai visą informaciją ir dokumentus, būtinus posistemio arba saugos komponento atitikčiai įrodyti;

c) kompetentingų nacionalinių institucijų prašymu bendradarbiauti su jomis dėl visų veiksmų, kurių imamasi siekiant pašalinti posistemių arba saugos komponentų, dėl kurių įgaliotajam atstovui suteikti įgaliojimai, keliamą pavojų.

13 straipsnis

Importuotojų pareigos

1. Importuotojai rinkai pateikia tik reikalavimus atitinkančius posistemius arba saugos komponentus.

2. Prieš pateikdami posistemį arba saugos komponentą rinkai importuotojai užtikrina, kad gamintojas būtų atlikęs tinkamą 18 straipsnyje nurodytą atitikties vertinimo procedūrą. Jie užtikrina, kad gamintojas būtų parengęs techninius dokumentus, jog posistemio arba saugos komponentas būtų pažymėtas CE ženklu, kad prie jo būtų pridėta ES atitikties deklaracijos kopija, instrukcijos ir pateikta saugos informacija ir, jei taikoma, kiti reikalaujami dokumentai ir jog gamintojas būtų įvykdęs 11 straipsnio 5 ir 6 dalyse nustatytus reikalavimus.

Kai importuotojas mano ar turi pagrindo manyti, kad posistemis arba saugos komponentas neatitinka II priede įtvirtintų taikytinų esminių reikalavimų, jis nepateikia posistemio arba saugos komponento rinkai, kol nėra užtikrinama jų atitiktis. Be to, jei posistemis arba saugos komponentas kelia pavojų, importuotojas apie tai informuoja gamintoją ir rinkos priežiūros institucijas.

3. Importuotojai ant posistemio ar saugos komponento arba, kai to neįmanoma padaryti, ant jo pakuotės arba prie posistemio ar saugos komponento lydimajame dokumente nurodo savo pavadinimą (vardą, pavardę), registruotą prekybinį pavadinimą arba registruotą prekių ženklą ir pašto adresą, kuriuo su jais galima susisiekti. Kontaktiniai duomenys pateikiami naudotojams bei rinkos priežiūros institucijoms lengvai suprantama kalba.

Kai importuotojas nurodo interneto svetainės adresą, jis užtikrina, kad toje svetainėje pateikiama informacija būtų prieinama ir atnaujinama.

4. Importuotojai užtikrina, kad prie posistemio arba saugos komponento būtų pridėtos instrukcijos ir informacija apie saugą, pateiktos naudotojams lengvai suprantama, atitinkamos valstybės narės nustatyta kalba.

5. Kai atsakomybė už posistemį arba saugos komponentą tenka importuotojams, jie užtikrina, kad sandėliavimo ir transportavimo sąlygos nepablogintų posistemio arba saugos komponento atitikties II priede įtvirtintiems taikytiniems esminiams reikalavimams.

6. Kai to reikia atsižvelgiant į posistemio arba saugos komponento keliamą pavojų, importuotojai, siekdami apsaugoti keleivių, įrenginį eksploatuojančių darbuotojų ir trečiųjų šalių sveikatą ir užtikrinti jų saugą, atlieka rinkai tiekiamų posistemių arba saugos komponentų bandinius, nagrinėja ir, jei būtina, registruoja skundus ir informaciją apie reikalavimų neatitinkančius posistemius ir saugos komponentus ir atšauktus tokius posistemes ir saugos komponentus, taip pat informuoja platintojus apie tokią stebėseną.

7. Importuotojai, manantys arba turintys pagrindo manyti, kad posistemis arba saugos komponentas, kurį jie pateikė rinkai, neatitinka šio reglamento, nedelsdami imasi taisomųjų priemonių, būtinų, kad būtų galima užtikrinti to posistemio arba saugos komponento atitiktį, posistemį arba saugos komponentą pašalinti arba atšaukti, jei tikslinga. Be to, jei posistemis arba saugos komponentas kelia pavojų, importuotojai nedelsdami apie tai praneša valstybių narių, kuriose jie tiekė rinkai tokį posistemį arba saugos komponentą, kompetentingoms nacionalinėms institucijoms, pateikdami išsamią informaciją, visų pirma apie neatitiktį ir visas taisomąsias priemones, kurių buvo imtasi.

8. Importuotojai 30 metų po posistemio arba saugos komponento pateikimo rinkai dienos saugo ES atitikties deklaracijos kopiją, kad rinkos priežiūros institucijos galėtų ją patikrinti, ir užtikrina, kad tų institucijų prašymu joms galėtų būti pateikti techniniai dokumentai.

9. Jei kompetentinga nacionalinė institucija pateikia pagrįstą prašymą, importuotojai tai institucijai lengvai suprantama kalba pateikia visą informaciją ir dokumentus, būtinus posistemio arba saugos komponento atitikčiai įrodyti. Ta informacija ir dokumentai gali būti pateikiami popierine arba elektronine forma. Tos institucijos prašymu jie bendradarbiauja su ja dėl visų veiksmų, kurių imamasi siekiant pašalinti posistemių arba saugos komponentų, kuriuos jie pateikė rinkai, keliamą pavojų.

14 straipsnis

Platintojų pareigos

1. Tiekdami rinkai posistemį arba saugos komponentą platintojai veikia deramai laikydamiesi šio reglamento reikalavimų.

2. Prieš tiekdami posistemį arba saugos komponentą rinkai platintojai patikrina, ar posistemis arba saugos komponentas pažymėtas CE ženklu, ar prie jo pridėta naudotojams lengvai suprantama atitinkamos valstybės narės nustatyta kalba pateikta ES atitikties deklaracijos kopija, instrukcijos ir saugos informacija ir, jei taikoma, kiti reikalaujami dokumentai ir ar gamintojas ir importuotojas įvykdė atitinkamai 11 straipsnio 5 ir 6 dalyse ir 13 straipsnio 3 dalyje nustatytus reikalavimus.

Kai platintojas mano ar turi pagrindo manyti, kad posistemis arba saugos komponentas neatitinka II priede įtvirtintų taikytinų esminių reikalavimų, jis netiekia posistemio arba saugos komponento rinkai, kol nėra užtikrinama jų atitiktis. Be to, jei posistemis arba saugos komponentas kelia pavojų, platintojas apie tai informuoja gamintoją ar importuotoją ir rinkos priežiūros institucijas.

3. Kai atsakomybė už posistemį arba saugos komponentą tenka platintojams, jie užtikrina, kad sandėliavimo ir transportavimo sąlygos nepablogintų posistemio arba saugos komponento atitikčiai II priede įtvirtintiems taikytiniems esminiams reikalavimams.

4. Platintojai, manantys arba turintys pagrindo manyti, kad jų rinkai patiektas posistemis arba saugos komponentas neatitinka šio reglamento, užtikrina, kad būtų imtasi taisomųjų priemonių, būtinų užtikrinti to posistemio arba saugos komponento atitiktį, posistemį arba saugos komponentą pašalinti arba atšaukti, jei tikslinga. Be to, jei posistemis arba saugos komponentas kelia pavojų, platintojai nedelsdami apie tai praneša valstybių narių, kuriose jie tiekė rinkai tokį posistemį arba saugos komponentą, kompetentingoms nacionalinėms institucijoms, pateikdami išsamią informaciją, visų pirma apie neatitiktį ir visas taisomąsias priemones, kurių buvo imtasi.

5. Jei kompetentinga nacionalinė institucija pateikia pagrįstą prašymą, platintojai tai institucijai pateikia visą informaciją ir dokumentus, būtinus posistemio arba saugos komponento atitikčiai įrodyti. Ta informacija ir dokumentai gali būti pateikiami popierine arba elektronine forma. Tos institucijos prašymu jie bendradarbiauja su ja dėl visų veiksmų, kurių imamasi siekiant pašalinti posistemių arba saugos komponentų, kuriuos jie tiekė rinkai, keliamą pavojų.

15 straipsnis

Atvejai, kai gamintojų pareigos taikomos importuotojams ir platintojams

Taikant šį reglamentą importuotojas arba platintojas laikomas gamintoju ir jam taikomos 11 straipsnyje nustatytos gamintojo pareigos, kai jis posistemį arba saugos komponentą pateikia rinkai savo vardu ar naudodamas savo prekių ženklą arba taip pakeičia rinkai jau pateiktą posistemį arba saugos komponentą, kad gali pasikeisti jo atitiktis šio reglamento reikalavimams.

16 straipsnis

Ekonominės veiklos vykdytojų identifikavimas

Rinkos priežiūros institucijų prašymu ekonominės veiklos vykdytojai identifikuoja:

a) kiekvieną ekonominės veiklos vykdytoją, kuris jiems tiekė posistemį arba saugos komponentą;

b) kiekvieną ekonominės veiklos vykdytoją ir kiekvieną už lynų kelio įrenginį atsakingą asmenį, kuriam jie tiekė posistemį arba saugos komponentą.

Ekonominės veiklos vykdytojai pirmoje pastraipoje nurodytą informaciją turi gebėti pateikti 30 metų po to, kai jiems buvo patiektas posistemis arba saugos komponentas, ir 30 metų po to, kai jie tiekė posistemį arba saugos komponentą.

III SKYRIUS

POSISTEMIŲ IR SAUGOS KOMPONENTŲ ATITIKTIS

17 straipsnis

Posistemių ir saugos komponentų atitikties prielaida

Jei posistemiai ir saugos komponentai atitinka darniuosius standartus arba tam tikras jų dalis, kurių nuorodos buvo paskelbtos Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje, laikoma, kad jie atitinka II priede nustatytus esminius reikalavimus, kuriuos apima tie standartai ar jų dalys.

18 straipsnis

Atitikties vertinimo procedūros

1. Prieš pateikdamas posistemį arba saugos komponentą rinkai gamintojas atlieka posistemio arba saugos komponento atitikties vertinimo procedūrą pagal 2 dalį.

2. Posistemių ir saugos komponentų atitiktis įvertinama atliekant bet kurią iš toliau nurodytų gamintojo pasirinktų atitikties vertinimo procedūrų:

a) ES tipo tyrimą (B modulis. Gamybos tipas), nustatytą III priede, kartu su viena iš toliau nurodytų procedūrų: i) gamybos proceso kokybės užtikrinimu pagrįsta atitikties tipui vertinimo procedūra (D modulis), nustatyta IV priede; ii) posistemio arba saugos komponento patikra pagrįsta atitikties tipui vertinimo procedūra (F modulis), nustatyta V priede;

b) vieneto patikra pagrįstą atitikties vertinimo procedūrą (G modulis), nustatytą VI priede;

c) visišku kokybės užtikrinimu ir projekto tyrimu pagrįstą atitikties vertinimo procedūrą (H1 modulis), nustatytą VII priede.

3. Su atitikties vertinimo procedūromis susiję įrašai ir korespondencija rengiami oficialiąja valstybės narės, kurioje įsisteigusi 2 dalyje nurodytas procedūras atliekanti notifikuotoji įstaiga, kalba arba tai įstaigai priimtina kalba.

19 straipsnis

ES atitikties deklaracija

1. Posistemio arba saugos komponento ES atitikties deklaracijoje nurodoma, kad įrodyta, jog įvykdyti II priede nustatyti esminiai reikalavimai.

2. ES atitikties deklaracija parengiama pagal IX priede nustatytą pavyzdinę struktūrą, joje pateikiama atitinkamuose III–VII prieduose nustatytuose moduliuose nurodyta informacija ir ji nuolat atnaujinama. Ji pridedama prie posistemio arba saugos komponento ir išverčiama į valstybės narės, kurioje posistemis arba saugos komponentas pateikiamas ar tiekiamas rinkai, reikalaujamą kalbą ar kalbas.

3. Jei posistemiui arba saugos komponentui taikomi keli Sąjungos aktai, pagal kuriuos reikalaujama ES atitikties deklaracijos, parengiama visiems tokiems Sąjungos aktams bendra ES atitikties deklaracija. Toje deklaracijoje nurodomi atitinkami Sąjungos aktai ir jų paskelbimo nuorodos.

4. Parengęs ES atitikties deklaraciją gamintojas prisiima atsakomybę dėl posistemio arba saugos komponento atitikties šiame reglamente nustatytiems reikalavimams.

20 straipsnis

Bendrieji žymėjimo CE ženklu principai

Žymėjimui CE ženklu taikomi bendrieji principai, nustatyti Reglamento (EB) Nr. 765/2008 30 straipsnyje.

21 straipsnis

Žymėjimo CE ženklu taisyklės ir sąlygos

1. Posistemis arba saugos komponentas arba jų duomenų plokštelė žymimi CE ženklu taip, kad jis būtų matomas, įskaitomas ir neištrinamas. Jeigu taip žymėti neįmanoma arba negalima dėl posistemio ar saugos komponento pobūdžio, juo žymima pakuotė ir lydimieji dokumentai.

2. Posistemis arba saugos komponentas CE ženklu pažymimas prieš jį pateikiant rinkai.

3. Po CE ženklo nurodomas atliekant gamybos kontrolę dalyvaujančios notifikuotosios įstaigos identifikavimo numeris. Notifikuotosios įstaigos identifikavimo numeriu pažymi pati įstaiga arba pagal jos nurodymus tai padaro gamintojas ar jo įgaliotasis atstovas.

4. Po CE ženklo ir 3 dalyje nurodyto identifikavimo numerio gali būti nurodomas bet koks kitas ženklas, žymintis konkretų pavojų ar naudojimo atvejį.

5. Valstybės narės tobulina esamas priemones siekdamos užtikrinti, kad būtų teisingai taikoma žymėjimą CE ženklu reglamentuojanti tvarka, o netinkamo to žymėjimo naudojimo atveju imamasi atitinkamų veiksmų.

IV SKYRIUS

PRANEŠIMAS APIE ATITIKTIES VERTINIMO ĮSTAIGAS

22 straipsnis

Pranešimas

Valstybės narės Komisijai ir kitoms valstybėms narėms praneša apie įstaigas, įgaliotas pagal šį reglamentą atlikti trečiosios šalies atitikties vertinimo užduotis.

23 straipsnis

Notifikuojančiosios institucijos

1. Valstybės narės paskiria notifikuojančiąją instituciją, kuri atsako už procedūrų, būtinų atitikties vertinimo įstaigoms įvertinti ir apie jas pranešti bei notifikuotųjų įstaigų stebėsenai, įskaitant 28 straipsnio laikymąsi, nustatymą ir taikymą.

2. Valstybės narės gali nuspręsti, kad 1 dalyje nurodytą vertinimą ir stebėseną vykdytų nacionalinė akreditacijos įstaiga, kaip apibrėžta Reglamente (EB) Nr. 765/2008 ir jo laikantis.

3. Kai notifikuojančioji institucija paveda arba kitaip patiki atlikti šio straipsnio 1 dalyje nurodytus vertinimą, notifikavimą ar stebėseną įstaigai, kuri nėra Vyriausybinis subjektas, ta įstaiga turi būti juridinis asmuo ir mutatis mutandis atitikti 24 straipsnyje nustatytus reikalavimus. Be to, ji turi būti apsidraudusi su savo vykdoma veikla susijusią atsakomybę.

4. Notifikuojančioji institucija prisiima visą atsakomybę už užduotis, kurias atlieka 3 dalyje nurodyta įstaiga.

24 straipsnis

Notifikuojančiosioms institucijoms taikomi reikalavimai

1. Notifikuojančioji institucija turi būti įsteigta taip, kad nekiltų jos ir atitikties vertinimo įstaigų interesų konflikto.

2. Notifikuojančiosios institucijos organizacinė struktūra turi būti tokia ir institucija turi veikti taip, kad jos veikla būtų objektyvi ir nešališka.

3. Notifikuojančiosios institucijos organizacinė struktūra turi būti tokia, kad kiekvieną sprendimą dėl pranešimo apie atitikties vertinimo įstaigą priimtų kiti nei vertinimą atlikę kompetentingi asmenys.

4. Notifikuojančioji institucija neturi siūlyti arba vykdyti jokios veiklos, kurią vykdo atitikties vertinimo įstaigos, taip pat neturi teikti konsultavimo paslaugų komerciniu arba konkurenciniu pagrindu.

5. Notifikuojančioji institucija turi saugoti informacijos, kurią gauna, konfidencialumą.

6. Notifikuojančioje institucijoje turi būti pakankamai kompetentingų darbuotojų, galinčių tinkamai atlikti jos užduotis.

25 straipsnis

Notifikuojančiųjų institucijų pareiga informuoti

Valstybės narės informuoja Komisiją apie savo taikomas atitikties vertinimo įstaigų vertinimo bei pranešimo apie jas ir notifikuotųjų įstaigų stebėsenos procedūras, taip pat apie susijusius pasikeitimus.

Komisija tą informaciją skelbia viešai.

26 straipsnis

Notifikuotosioms įstaigoms taikomi reikalavimai

1. Pranešimo tikslais atitikties vertinimo įstaigos turi atitikti 2–11 dalyse nustatytus reikalavimus.

2. Atitikties vertinimo įstaiga turi būti įsteigta pagal valstybės narės nacionalinę teisę ir turi turėti teisinį subjektiškumą.

3. Atitikties vertinimo įstaiga yra trečiosios šalies įstaiga, nepriklausoma nuo jos vertinamos organizacijos ar posistemio arba saugos komponento.

Įstaiga, priklausanti verslo asociacijai arba profesinei federacijai, atstovaujančiai įmonėms, susijusioms su jos vertinamų posistemių arba saugos komponentų projektavimu, gamyba, tiekimu, surinkimu, naudojimu ar priežiūra, gali būti laikoma tokia įstaiga, jeigu įrodoma, kad ji yra nepriklausoma ir nėra jokio interesų konflikto.

4. Atitikties vertinimo įstaiga, jos aukščiausiojo lygio vadovai ir už atitikties vertinimo užduočių atlikimą atsakingi darbuotojai negali būti jų vertinamų posistemių arba saugos komponentų projektuotojai, gamintojai, tiekėjai, montuotojai, pirkėjai, savininkai, naudotojai ar prižiūrėtojai arba tų šalių atstovai. Tai netrukdo atitikties vertinimo įstaigai naudoti įvertintų posistemių arba saugos komponentų, kurie yra būtini jos veiklai atlikti, arba tokius posistemius arba saugos komponentus naudoti asmeniniais tikslais.

Atitikties vertinimo įstaiga, jos aukščiausiojo lygio vadovai ir už atitikties vertinimo užduočių atlikimą atsakingi darbuotojai tiesiogiai nedalyvauja projektuojant, gaminant ar montuojant, parduodant, įrengiant, naudojant ar prižiūrint šiuos posistemius arba saugos komponentus, taip pat negali atstovauti toje veikloje dalyvaujančioms šalims. Jie nesiima jokios veiklos, kuri jiems trukdytų nepriklausomai ir sąžiningai priimti sprendimus, susijusius su atitikties vertinimo veikla, dėl kurios apie juos pranešta. Tai visų pirma taikoma konsultavimo paslaugoms.

Atitikties vertinimo įstaigos užtikrina, kad joms pavaldžių įstaigų ar subrangovų veikla nedarytų poveikio jų atitikties vertinimo veiklos konfidencialumui, objektyvumui ir nešališkumui.

5. Atitikties vertinimo įstaigos ir jų darbuotojai atitikties vertinimo veiklą vykdo laikydamiesi griežčiausių profesinio sąžiningumo reikalavimų, turi reikiamą konkrečios srities techninę kompetenciją ir jiems nedaromas joks spaudimas ir neteikiamos jokios paskatos, visų pirma finansinės, kurie galėtų paveikti jų sprendimą ar jų atitikties vertinimo veiklos rezultatus, ypač jei tai susiję su tos veiklos rezultatais suinteresuotais asmenimis ar asmenų grupėmis.

6. Atitikties vertinimo įstaiga yra pajėgi atlikti visas atitikties vertinimo užduotis, kurios jai yra pavestos pagal III–VII priedus ir kurioms atlikti apie ją yra pranešta, neatsižvelgiant į tai, ar tas užduotis atlieka pati atitikties vertinimo įstaiga, ar jos yra atliekamos įstaigos vardu ir atsakomybe.

Visais atvejais kiekvienai atitikties vertinimo procedūrai ir kiekvienai posistemių arba saugos komponentų rūšiai ar kategorijai, kurios atžvilgiu yra pranešta apie atitikties vertinimo įstaigą, atitikties vertinimo įstaiga turi turėti reikalingų:

a) darbuotojų, turinčių techninių žinių ir pakankamos bei tinkamos patirties atitikties vertinimo užduotims atlikti;

b) procedūrų, pagal kurias atliekama atitikties vertinimo veikla, aprašymų, taip užtikrinant skaidrumą ir galimybę tas procedūras atkurti. Ji turi taikyti tinkamą politiką ir procedūras, kuriomis užtikrinamas užduočių, kurias ji atlieka kaip notifikuotoji įstaiga, ir kitos veiklos atskyrimas;

c) procedūrų, pagal kurias ji galėtų vykdyti savo veiklą tinkamai atsižvelgdama į įmonės dydį, jos veiklos sektorių ir struktūrą, atitinkamo posistemio arba saugos komponento technologijos sudėtingumo lygį ir į tai, ar gamybos procesas yra masinis, ar serijinis.

Atitikties vertinimo įstaiga turi turėti priemones, būtinas su atitikties vertinimo veikla susijusioms techninėms ir administracinėms užduotims tinkamai atlikti, ir galimybę naudotis visa reikiama įranga ar įrenginiais.

7. Už atitikties vertinimo užduočių vykdymą atsakingi darbuotojai:

a) turi turėti tinkamą techninį ir profesinį parengimą, apimantį visą atitinkamų rūšių atitikties vertinimo veiklą, dėl kurios yra pranešta atitikties vertinimo įstaigai;

b) turi pakankamai gerai išmanyti savo atliekamų vertinimų reikalavimus ir turi turėti reikiamus įgaliojimus tiems vertinimams atlikti;

c) turi turėti reikiamų žinių ir išmanyti II priede įtvirtintus esminius reikalavimus, taikytinus darniuosius standartus, susijusias derinamųjų Sąjungos teisės aktų ir nacionalinės teisės aktų nuostatas;

d) turi turėti gebėjimų rengti pažymėjimus, įrašus ir ataskaitas, kuriais patvirtinama, kad vertinimas atliktas.

8. Užtikrinamas atitikties vertinimo įstaigų, jų aukščiausiojo lygio vadovų ir darbuotojų, atsakingų už atitikties vertinimo užduočių atlikimą, nešališkumas.

Atitikties vertinimo įstaigos aukščiausiojo lygio vadovų ir darbuotojų, atsakingų už atitikties vertinimo užduočių atlikimą, atlyginimas neturi priklausyti nuo atliktų vertinimų skaičiaus arba nuo jų rezultatų.

9. Atitikties vertinimo įstaigos apsidraudžia atsakomybės draudimu, išskyrus atvejus, kai atsakomybę pagal nacionalinės teisės aktus prisiima valstybė arba kai pati valstybė narė tiesiogiai atsako už atitikties vertinimą.

10. Atitikties vertinimo įstaigos darbuotojai laikosi profesinės paslapties reikalavimo, taikomo visai informacijai, kurią jie gauna atlikdami savo užduotis pagal III–VII priedus arba bet kurią nacionalinės teisės aktų nuostatą, kuria jis įgyvendinamas, išskyrus atvejus, susijusius su valstybės narės, kurioje vykdoma veikla, kompetentingomis institucijomis. Turi būti saugomos nuosavybės teisės.

11. Atitikties vertinimo įstaigos dalyvauja atitinkamoje standartizacijos veikloje ir notifikuotųjų įstaigų koordinavimo grupės, įsteigtos pagal šį reglamentą, veikloje arba užtikrina, kad jų darbuotojai, atsakingi už atitikties vertinimo užduočių atlikimą, būtų informuoti apie tą veiklą, bei tos grupės priimtus administracinius sprendimus ir parengtus dokumentus jos taiko kaip bendrąsias gaires.

27 straipsnis

Notifikuotųjų įstaigų atitikties prielaida

Kai atitikties vertinimo įstaiga įrodo, kad atitinka kriterijus, nustatytus atitinkamuose darniuosiuose standartuose arba jų dalyse, kurių nuorodos paskelbtos Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje, laikoma, kad ji atitinka 26 straipsnyje įtvirtintus reikalavimus tiek, kiek taikytini darnieji standartai apima tuos reikalavimus.

28 straipsnis

Notifikuotųjų įstaigų pavaldžiosios įstaigos ir subranga

1. Kai notifikuotoji įstaiga konkrečias užduotis, susijusias su atitikties vertinimu, paveda atlikti subrangovui arba pavaldžiajai įstaigai, ji užtikrina, kad subrangovas ar pavaldžioji įstaiga atitiktų 26 straipsnyje nustatytus reikalavimus, ir apie tai praneša notifikuojančiajai institucijai.

2. Notifikuotosios įstaigos prisiima visą atsakomybę už subrangovų ar pavaldžiųjų įstaigų atliekamas užduotis, neatsižvelgiant į tai, kur jie yra įsisteigę.

3. Pavesti darbą subrangovui arba pavaldžiajai įstaigai galima tik gavus kliento sutikimą.

4. Notifikuotosios įstaigos saugo atitinkamus dokumentus, susijusius su subrangovo ar pavaldžiosios įstaigos kvalifikacijos vertinimu ir jų pagal III–VII priedus atliktu darbu, kad notifikuojančioji institucija galėtų juos patikrinti.

29 straipsnis

Pranešimo paraiška

1. Atitikties vertinimo įstaiga pranešimo paraišką pateikia valstybės narės, kurioje ji yra įsisteigusi, notifikuojančiajai institucijai.

2. Prie pranešimo paraiškos pridedamas atitikties vertinimo veiklos, atitikties vertinimo modulio arba modulių ir posistemio (-ių) ir (arba) saugos komponento (-ų), kuriuos vertinti ta įstaiga teigia turinti kompetencijos, aprašymas, taip pat nacionalinės akreditacijos įstaigos išduotas akreditacijos pažymėjimas, jeigu jis yra, kuriuo patvirtinama, kad atitikties vertinimo įstaiga atitinka 26 straipsnyje nustatytus reikalavimus.

3. Jeigu tam tikra atitikties vertinimo įstaiga negali pateikti akreditacijos pažymėjimo, ji notifikuojančiajai institucijai pateikia visus patvirtinamuosius dokumentus, būtinus jos atitikčiai 26 straipsnyje nustatytiems reikalavimams patikrinti, patvirtinti ir reguliariai stebėti.

30 straipsnis

Pranešimo procedūra

1. Notifikuojančiosios institucijos gali pranešti tik apie tas atitikties vertinimo įstaigas, kurios atitinka 26 straipsnyje nustatytus reikalavimus.

2. Jos pranešimus Komisijai ir kitoms valstybėms narėms siunčia naudodamosi Komisijos parengta ir prižiūrima elektroninio pranešimo priemone.

3. Pranešime pateikiama išsami informacija apie atitikties vertinimo veiklą, atitikties vertinimo modulį ar modulius, atitinkamą posistemį (-ius) ir (arba) saugos komponentą (-us) ir atitinkamą kompetencijos atestaciją.

4. Kai pranešimas nėra grindžiamas akreditacijos pažymėjimu, nurodytu 29 straipsnio 2 dalyje, notifikuojančioji institucija Komisijai ir kitoms valstybėms narėms pateikia dokumentus, kuriais patvirtina atitikties vertinimo įstaigos kompetenciją ir tai, kad yra nustatyta tvarka, skirta užtikrinti, kad ta įstaiga būtų reguliariai stebima ir toliau atitiktų 26 straipsnyje nustatytus reikalavimus.

5. Atitinkama įstaiga gali vykdyti notifikuotosios įstaigos veiklą tuo atveju, jei per dvi savaites po pranešimo, kai yra pateikiamas akreditacijos pažymėjimas, arba per du mėnesius po pranešimo, kai akreditacijos pažymėjimas nepateikiamas, Komisija ar kitos valstybės narės nepareiškia prieštaravimų.

Tik tokia įstaiga šiame reglamente laikoma notifikuotąja įstaiga.

6. Notifikuojančioji institucija Komisijai ir kitoms valstybėms narėms praneša apie visus vėlesnius atitinkamus pranešimo pakeitimus.

31 straipsnis

Notifikuotųjų įstaigų identifikaciniai numeriai ir sąrašai

1. Komisija notifikuotajai įstaigai suteikia identifikacinį numerį.

Komisija suteikia tik vieną tokį numerį net ir tuo atveju, kai apie įstaigą yra pranešta pagal kelis Sąjungos aktus.

2. Komisija viešai paskelbia pagal šį reglamentą notifikuotų įstaigų sąrašą ir nurodo joms suteiktus identifikacinius numerius ir veiklą, kuriai atlikti apie jas yra pranešta.

Komisija užtikrina, kad tas sąrašas būtų nuolat atnaujinamas.

32 straipsnis

Pranešimų pakeitimai

1. Kai notifikuojančioji institucija išsiaiškina arba jai yra pranešama, kad notifikuotoji įstaiga nebeatitinka 26 straipsnyje nustatytų reikalavimų arba kad ji nevykdo savo pareigų, notifikuojančioji institucija atitinkamai apriboja, laikinai sustabdo arba panaikina pranešimo galiojimą, atsižvelgdama į tų reikalavimų nesilaikymo arba tų pareigų nevykdymo rimtumą. Apie tai ji nedelsdama informuoja Komisiją ir kitas valstybes nares.

2. Kai pranešimo galiojimas apribojamas, laikinai sustabdomas ar panaikinamas, arba kai notifikuotoji įstaiga nutraukia savo veiklą, notifikuojančioji valstybė narė imasi tinkamų priemonių, būtinų užtikrinti, kad tos įstaigos bylos būtų perduotos tvarkyti kitai notifikuotajai įstaigai arba saugomos, kad su jomis galėtų susipažinti prašymą pateikusios atsakingos notifikuojančiosios institucijos ir rinkos priežiūros institucijos.

33 straipsnis

Notifikuotųjų įstaigų kompetencijos užginčijimas

1. Komisija nagrinėja visus atvejus, kai jai kyla abejonių arba kai jai pranešama apie abejones dėl notifikuotosios įstaigos kompetencijos arba dėl to, ar notifikuotoji įstaiga ir toliau atitinka jai nustatytus reikalavimus ir vykdo jai pavestas pareigas.

2. Komisijos prašymu notifikuojančioji valstybė narė pateikia jai visą informaciją, susijusią su pranešimo pagrindu arba atitinkamos notifikuotosios įstaigos kompetencijos patvirtinimu.

3. Komisija užtikrina, kad visa neskelbtina informacija, gauta atliekant tyrimą, būtų tvarkoma konfidencialiai.

4. Kai Komisija nustato, kad notifikuotoji įstaiga neatitinka arba nebeatitinka jai taikomų pranešimo reikalavimų, ji priima įgyvendinimo aktą, kuriuo notifikuojančiosios valstybės narės prašoma imtis būtinų taisomųjų priemonių, įskaitant, jei būtina, pranešimo galiojimo panaikinimą.

Tas įgyvendinimo aktas priimamas laikantis 44 straipsnio 2 dalyje nurodytos patariamosios procedūros.

34 straipsnis

Notifikuotųjų įstaigų veiklos pareigos

1. Notifikuotosios įstaigos atlieka atitikties vertinimą pagal III–VII prieduose numatytas atitikties vertinimo procedūras.

2. Atitikties vertinimai atliekami laikantis proporcingumo principo, stengiantis išvengti nereikalingos naštos ekonominės veiklos vykdytojams.

Atitikties vertinimo įstaigos savo veiklą atlieka tinkamai atsižvelgdamos į įmonės dydį, jos veiklos sektorių ir jos struktūrą, atitinkamo posistemio arba saugos komponento technologijos sudėtingumo lygį ir į tai, ar gamybos procesas yra masinis, ar serijinis.

Jos veikia pakankamai griežtai ir užtikrina tokį apsaugos lygį, kuris būtinas užtikrinti posistemio arba saugos komponento atitiktį šiam reglamentui.

3. Kai notifikuotoji įstaiga nustato, kad gamintojas neįvykdė II priede arba atitinkamuose darniuosiuose standartuose ar kitose techninėse specifikacijose nustatytų esminių reikalavimų, ji reikalauja, kad tas gamintojas imtųsi tinkamų taisomųjų priemonių, ir neišduoda atitikties sertifikato arba nepriima patvirtinimo sprendimo.

4. Jei po sertifikato išdavimo arba sprendimo patvirtinimo notifikuotoji įstaiga, vykdydama atitikties stebėseną, nustato, kad posistemis arba saugos komponentas nebeatitinka reikalavimų, ji reikalauja, kad gamintojas imtųsi tinkamų taisomųjų priemonių, ir prireikus laikinai sustabdo arba panaikina sertifikato arba patvirtinimo sprendimo galiojimą.

5. Kai taisomųjų priemonių nesiimama arba jos nedaro reikiamo poveikio, notifikuotoji įstaiga prireikus apriboja, laikinai sustabdo arba panaikina sertifikatų arba patvirtinimo sprendimų galiojimą.

35 straipsnis

Notifikuotųjų įstaigų sprendimų apskundimas

Notifikuotosios įstaigos užtikrina, kad būtų nustatyta jų priimtų sprendimų apskundimo procedūra.

36 straipsnis

Notifikuotųjų įstaigų pareiga informuoti

1. Notifikuotosios įstaigos informuoja notifikuojančiąją instituciją apie:

a) kiekvieną atsisakymą išduoti sertifikatą arba priimti patvirtinimo sprendimą, sertifikato arba patvirtinimo sprendimo galiojimo apribojimą, laikiną sustabdymą ar panaikinimą;

b) bet kokias aplinkybes, turinčias įtakos pranešimo taikymo sričiai ar sąlygoms;

c) kiekvieną prašymą suteikti informacijos, kurį jos gavo iš rinkos priežiūros institucijų dėl atitikties vertinimo veiklos;

d) jei prašoma, atitikties vertinimo veiklą, vykdytą pranešime apie jas nurodytoje srityje, ir bet kokią kitą veiklą, įskaitant tarpvalstybinę veiklą ir subrangą.

2. Notifikuotosios įstaigos kitoms pagal šį reglamentą notifikuotoms įstaigoms, vykdančioms panašią tokių pačių posistemių arba saugos komponentų atitikties vertinimo veiklą, teikia svarbią informaciją dėl klausimų, susijusių su neigiamais ir, jei prašoma, teigiamais atitikties vertinimo rezultatais.

37 straipsnis

Patirties mainai

Komisija pasirūpina, kad būtų organizuojami valstybių narių nacionalinių institucijų, atsakingų už pranešimo politiką, patirties mainai.

38 straipsnis

Notifikuotųjų įstaigų veiklos koordinavimas

Komisija užtikrina deramą pagal šį reglamentą notifikuotų įstaigų veiklos koordinavimą ir bendradarbiavimą ir tai, kad šis koordinavimas bei bendradarbiavimas tinkamai vyktų lynų kelio įrenginių srityje koordinavimo sektoriaus notifikuotųjų įstaigų veiklos grupėje.

Notifikuotosios įstaigos tiesiogiai arba per paskirtus atstovus dalyvauja tos grupės darbe.

V SKYRIUS

SĄJUNGOS RINKOS PRIEŽIŪRA, Į SĄJUNGOS RINKĄ PATENKANČIŲ POSISTEMIŲ IR SAUGOS KOMPONENTŲ KONTROLĖ IR SĄJUNGOS APSAUGOS PROCEDŪRA

39 straipsnis

Sąjungos rinkos priežiūra ir į Sąjungos rinką patenkančių posistemių ir saugos komponentų kontrolė

Posistemiams ir saugos komponentams taikoma Reglamento (EB) Nr. 765/2008 15 straipsnio 3 dalis ir 16–29 straipsniai.

40 straipsnis

Pavojų keliančių posistemių arba saugos komponentų atveju taikoma nacionalinio lygmens procedūra

1. Kai vienos valstybės narės rinkos priežiūros institucijos turi pakankamų priežasčių manyti, kad posistemis arba saugos komponentas, kuriam taikomas šis reglamentas, kelia pavojų žmonių sveikatai ar saugai arba turtui, jos atlieka su atitinkamu posistemiu ar saugos komponentu susijusį vertinimą, apimantį visus atitinkamus šiame reglamente nustatytus reikalavimus. Atitinkami ekonominės veiklos vykdytojai prireikus tuo tikslu bendradarbiauja su rinkos priežiūros institucijomis.

Kai, atlikdamos pirmoje pastraipoje nurodytą vertinimą, rinkos priežiūros institucijos nustato, kad posistemis arba saugos komponentas neatitinka šiame reglamente nustatytų reikalavimų, jos nedelsdamos pareikalauja, kad atitinkamas ekonominės veiklos vykdytojas imtųsi visų tinkamų taisomųjų veiksmų, kad užtikrintų posistemio arba saugos komponento atitiktį tiems reikalavimams, pašalintų posistemį arba saugos komponentą iš rinkos arba juos atšauktų per pagrįstą laikotarpį, kurį jos nustato atsižvelgdamos į pavojaus pobūdį.

Rinkos priežiūros institucijos apie tai informuoja atitinkamą notifikuotąją įstaigą.

Šios dalies antroje pastraipoje nurodytoms priemonėms taikomas Reglamento (EB) Nr. 765/2008 21 straipsnis.

2. Kai rinkos priežiūros institucijos mano, kad neatitiktis neapsiriboja jų nacionaline teritorija, apie vertinimo rezultatus ir veiksmus, kurių jų nurodymu turi imtis ekonominės veiklos vykdytojas, jos informuoja Komisiją ir kitas valstybes nares.

3. Ekonominės veiklos vykdytojas užtikrina, kad būtų imtasi visų tinkamų taisomųjų veiksmų visų atitinkamų posistemių ir saugos komponentų, kuriuos jis tiekė rinkai visoje Sąjungoje, atžvilgiu.

4. Kai per 1 dalies antroje pastraipoje nurodytą laikotarpį atitinkamas ekonominės veiklos vykdytojas nesiima tinkamų taisomųjų veiksmų, rinkos priežiūros institucijos imasi visų tinkamų laikinųjų priemonių, kad būtų uždraustas arba apribotas posistemių arba saugos komponentų tiekimas jų nacionalinei rinkai, kad posistemis arba saugos komponentas būtų pašalintas iš tos rinkos arba atšauktas.

Rinkos priežiūros institucijos apie tas priemones nedelsdamos informuoja Komisiją ir kitas valstybes nares.

5. Teikiant 4 dalies antroje pastraipoje nurodytą informaciją į ją įtraukiami visi turimi duomenys, visų pirma nurodomi reikalavimų neatitinkančiam posistemiui arba saugos komponentui identifikuoti būtini duomenys, posistemio arba saugos komponento kilmė, tariamos neatitikties pobūdis ir susijęs pavojus, taikomų nacionalinių priemonių pobūdis ir trukmė, taip pat atitinkamo ekonominės veiklos vykdytojo pateikti argumentai. Visų pirma rinkos priežiūros institucijos nurodo, ar neatitiktis priskirtina vienai iš šių priežasčių:

a) posistemis arba saugos komponentas neatitinka reikalavimų, susijusių su žmonių sveikata ar sauga arba turto apsauga, arba

b) 17 straipsnyje nurodyti darnieji standartai, kuriais remiantis daryta atitikties prielaida, turi trūkumų.

6. Kitos nei pagal šį straipsnį procedūrą inicijavusios valstybės narės nedelsdamos praneša Komisijai ir kitoms valstybėms narėms apie visas priimtas priemones ir pateikia visą turimą papildomą informaciją, susijusią su atitinkamo posistemio arba saugos komponento neatitiktimi, ir, jei nesutinka su priimta nacionaline priemone, pareiškia prieštaravimų.

7. Jeigu per tris mėnesius nuo 4 dalies antroje pastraipoje nurodytos informacijos gavimo dienos nei valstybės narės, nei Komisija nepareiškia prieštaravimų dėl valstybės narės taikomos laikinosios priemonės, ta priemonė laikoma pagrįsta.

8. Valstybės narės užtikrina, kad atitinkamo posistemio arba saugos komponento atžvilgiu nedelsiant būtų imtasi tinkamų ribojamųjų priemonių, kaip antai kad posistemis arba saugos komponentas būtų pašalintas iš rinkos.

41 straipsnis

Sąjungos apsaugos procedūra

1. Jeigu, užbaigus 40 straipsnio 3 ir 4 dalyse nustatytą procedūrą, dėl priemonės, kurios ėmėsi kuri nors valstybė narė, yra pareiškiama prieštaravimų arba jeigu Komisija mano, kad nacionalinė priemonė prieštarauja Sąjungos teisės aktams, Komisija nedelsdama pradeda konsultacijas su valstybėmis narėmis ir atitinkamu ekonominės veiklos vykdytoju ar vykdytojais ir įvertina nacionalinę priemonę. Remdamasi to vertinimo rezultatais Komisija priima įgyvendinimo aktą, kuriuo nustato, ar nacionalinė priemonė yra pagrįsta, ar ne.

Komisija sprendimą skiria visoms valstybėms narėms ir nedelsdama jį perduoda valstybėms narėms ir atitinkamam ekonominės veiklos vykdytojui ar vykdytojams.

2. Kai nacionalinė priemonė laikoma pagrįsta, visos valstybės narės imasi priemonių, būtinų užtikrinti, kad reikalavimų neatitinkantis posistemis arba saugos komponentas būtų pašalintas iš jų rinkų, ir apie tai informuoja Komisiją. Jei nacionalinė priemonė laikoma nepagrįsta, atitinkama valstybė narė tą priemonę atšaukia.

3. Kai nacionalinė priemonė laikoma pagrįsta, o posistemio arba saugos komponento neatitiktis siejama su darniųjų standartų trūkumais, nurodytais šio reglamento 40 straipsnio 5 dalies b punkte, Komisija taiko Reglamento (ES) Nr. 1025/2012 11 straipsnyje numatytą procedūrą.

42 straipsnis

Reikalavimus atitinkantys posistemiai arba saugos komponentai, kurie kelia pavojų

1. Kai valstybė narė, atlikusi vertinimą pagal 40 straipsnio 1 dalį, nustato, kad šį reglamentą atitinkantis posistemis arba saugos komponentas vis dėlto kelia pavojų žmonių sveikatai ar saugai arba turtui, ji reikalauja, kad atitinkamas ekonominės veiklos vykdytojas imtųsi visų tinkamų priemonių siekdamas užtikrinti, kad rinkai pateiktas posistemis arba saugos komponentas nebekeltų to pavojaus, pašalintų posistemį arba saugos komponentą iš rinkos arba juos atšauktų per pagrįstą laikotarpį, kurį ji gali nustatyti atsižvelgdama į pavojaus pobūdį.

2. Ekonominės veiklos vykdytojas užtikrina, kad taisomųjų veiksmų būtų imtasi visų atitinkamų posistemių arba saugos komponentų, kuriuos jis tiekė rinkai visoje Sąjungoje, atžvilgiu.

3. Valstybė narė nedelsdama informuoja Komisiją ir kitas valstybes nares. Ta informacija apima visus turimus duomenis, visų pirma nurodomi atitinkamam posistemiui arba saugos komponentui identifikuoti būtini duomenys, posistemių arba saugos komponentų kilmė ir tiekimo grandinė, susijusio pavojaus pobūdis ir taikomų nacionalinių priemonių pobūdis ir trukmė.

4. Komisija nedelsdama pradeda konsultacijas su valstybėmis narėmis ir atitinkamu ekonominės veiklos vykdytoju ar vykdytojais ir įvertina taikomas nacionalines priemones. Remdamasi to vertinimo rezultatais, priimdama įgyvendinimo aktus, Komisija nusprendžia, ar nacionalinė priemonė yra pagrįsta, ar ne, ir kai tai būtina, pasiūlo atitinkamas priemones.

Šios dalies pirmoje pastraipoje nurodyti įgyvendinimo aktai priimami laikantis 44 straipsnio 3 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.

Dėl tinkamai pagrįstų priežasčių, dėl kurių privaloma skubėti ir kurios susijusios su žmonių sveikata ir sauga, Komisija priima nedelsiant taikytinus įgyvendinimo aktus laikydamasi 44 straipsnio 4 dalyje nurodytos procedūros.

5. Komisija sprendimą skiria visoms valstybėms narėms ir nedelsdama apie jį praneša joms ir atitinkamam ekonominės veiklos vykdytojui ar vykdytojams.

43 straipsnis

Oficialiai pripažinta neatitiktis

1. Nedarant poveikio 40 straipsniui, kai valstybė narė nustato vieną iš toliau nurodytų faktų, ji reikalauja, kad atitinkamas ekonominės veiklos vykdytojas pašalintų atitinkamą neatitiktį:

a) gaminys CE ženklu pažymėtas pažeidžiant Reglamento (EB) Nr. 765/2008 30 straipsnį arba šio reglamento 21 straipsnį;

b) gaminys nepažymėtas CE ženklu;

c) gaminys pažymėtas notifikuotosios įstaigos, kuri dalyvauja atliekant gamybos kontrolę, identifikaciniu numeriu pažeidžiant 21 straipsnį arba juo nepažymėtas;

d) su posistemiu arba saugos komponentu nepateikiama ES atitikties deklaracija;

e) neparengta ES atitikties deklaracija;

f) ES atitikties deklaracija parengta neteisingai;

g) techninių dokumentų nėra arba yra ne visi techniniai dokumentai;

h) 11 straipsnio 6 dalyje ir 13 straipsnio 3 dalyje nurodyta informacija nepateikta, neteisinga ar neišsami;

i) neįvykdytas bet kuris kitas 11 ar 13 straipsnyje numatytas administracinis reikalavimas.

2. Jeigu 1 dalyje nurodyta neatitiktis nepašalinama, atitinkama valstybė narė imasi visų tinkamų priemonių, kad būtų apribotas ar uždraustas posistemio arba saugos komponento tiekimas rinkai, arba užtikrinta, kad jis būtų atšauktas ar pašalintas iš rinkos.

VI SKYRIUS

KOMITETO PROCEDŪRA, PEREINAMOJO LAIKOTARPIO IR BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS

44 straipsnis

Komiteto procedūra

1. Komisijai padeda Lynų kelio įrenginių komitetas. Tas komitetas – tai komitetas, kaip nustatyta Reglamente (ES) Nr. 182/2011.

2. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 4 straipsnis.

3. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnis.

4. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 8 straipsnis kartu su jo 5 straipsniu.

5. Komisija konsultuojasi su komitetu visais klausimais, dėl kurių pagal Reglamentą (ES) Nr. 1025/2012 ar bet kurį kitą Sąjungos aktą privaloma konsultuotis su sektorių ekspertais.

Be to, komitetas gali nagrinėti bet kurį kitą su šio reglamento taikymu susijusį klausimą, kurį, remiantis jo darbo tvarkos taisyklėmis, gali iškelti jo pirmininkas arba valstybės narės atstovas.

45 straipsnis

Sankcijos

1. Valstybės narės nustato taisykles dėl sankcijų, taikytinų ekonominės veiklos vykdytojams už šio reglamento nuostatų ir pagal šį reglamentą priimtų nacionalinės teisės aktų nuostatų pažeidimą. Tokiose taisyklėse gali būti numatytos baudžiamosios sankcijos už rimtus pažeidimus.

Tos sankcijos turi būti veiksmingos, proporcingos ir atgrasomos ir gali būti sugriežtintos, jei atitinkamas ekonominės veiklos vykdytojas yra anksčiau padaręs panašų šio reglamento pažeidimą.

Valstybės narės praneša apie tas taisykles Komisijai ne vėliau kaip 2018 m. kovo 21 d. ir nedelsdamos praneša apie visus vėlesnius joms poveikio turinčius pakeitimus.

2. Valstybės narės imasi visų priemonių, būtinų siekiant užtikrinti, kad jų taisyklės dėl sankcijų, taikytinų ekonominės veiklos vykdytojams už šio reglamento nuostatų pažeidimus, būtų vykdomos.

46 straipsnis

Pereinamojo laikotarpio nuostatos

Valstybės narės nekliudo tiekti rinkai posistemių arba saugos komponentų, kuriems taikoma Direktyva 2000/9/EB, kurie atitinka tą direktyvą ir kurie pateikti rinkai anksčiau nei 2018 m. balandžio 21 d.

Valstybės narės nekliudo pradėti naudoti lynų kelio įrenginių, kuriems taikoma Direktyva 2000/9/EB, kurie atitinka tą direktyvą ir buvo sumontuoti anksčiau nei 2018 m. balandžio 21 d.

Pagal Direktyvą 2000/9/EB dėl saugos komponentų išduoti sertifikatai ir patvirtinimo sprendimai galioja pagal šį reglamentą.

47 straipsnis

Panaikinimas

Direktyva 2000/9/EB panaikinama nuo 2018 m. balandžio 21 d.

Nuorodos į panaikintą direktyvą laikomos nuorodomis į šį reglamentą ir skaitomos pagal X priede pateiktą atitikties lentelę.

48 straipsnis

Įsigaliojimas ir taikymas

1. Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

2. Šis reglamentas taikomas nuo 2018 m. balandžio 21 d., išskyrus:

a) 22–38 ir 44 straipsnius, kurie taikomi nuo 2016 m. spalio 21 d.;

b) 45 straipsnio 1 dalį, kuri taikoma nuo 2018 m. kovo 21 d.

Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse. Priimta Strasbūre 2016 m. kovo 9 d. Europos Parlamento vardu Pirmininkas M. SCHULZ Tarybos vardu Pirmininkė J.A. HENNIS-PLASSCHAERT

(1) OL C 451, 2014 12 16, p. 81.

(2) 2016 m. sausio 20 d. Europos Parlamento pozicija (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje) ir 2016 m. vasario 12 d. Tarybos sprendimas.

(3) 2000 m. kovo 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/9/EB dėl keleivinių lynų kelio įrenginių (OL L 106, 2000 5 3, p. 21).

(4) OL C 136, 1985 6 4, p. 1.

(5) 2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1025/2012 dėl Europos standartizacijos, kuriuo iš dalies keičiamos Tarybos direktyvos 89/686/EEB ir 93/15/EEB ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 94/9/EB, 94/25/EB, 95/16/EB, 97/23/EB, 98/34/EB, 2004/22/EB, 2007/23/EB, 2009/23/EB ir 2009/105/EB ir panaikinamas Tarybos sprendimas 87/95/EEB ir Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 1673/2006/EB (OL L 316, 2012 11 14, p. 12).

(6) 2008 m. liepos 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 768/2008/EB dėl bendrosios gaminių pardavimo sistemos ir panaikinantis Tarybos sprendimą 93/465/EEB (OL L 218, 2008 8 13, p. 82).

(7) 2008 m. liepos 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 765/2008, nustatantis su gaminių prekyba susijusius akreditavimo ir rinkos priežiūros reikalavimus ir panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 339/93 (OL L 218, 2008 8 13, p. 30).

(8) 2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/33/ES dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su liftais ir liftų saugos įtaisais, suderinimo (OL L 96, 2014 3 29, p. 251).

(9) 2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos Komisijos naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai (OL L 55, 2011 2 28, p. 13).

I PRIEDAS POSISTEMIAI Lynų kelio įrenginį sudaro infrastruktūra ir toliau išvardyti posistemiai: 1. Lynai ir jų jungtys. 2. Pavaros ir stabdžiai. 3. Mechaninė įranga: 3.1. Lyno tempimo įrenginys. 3.2. Stočių mašinos. 3.3. Lynų kelio statinių mechaninė įranga. 4. Vežtuvai: 4.1. Kabinos, krėslai arba vilktuvai. 4.2. Pakabos. 4.3. Važiuoklės. 4.4. Jungtys su lynu. 5. Elektrotechnikos įtaisai: 5.1. Kontrolės, valdymo ir saugos įtaisai. 5.2. Ryšių ir informacijos įranga. 5.3. Nuo žaibo apsauganti įranga. 6. Gelbėjimo įranga: 6.1. Stacionarioji gelbėjimo įranga. 6.2. Kilnojamoji gelbėjimo įranga.

II PRIEDAS ESMINIAI REIKALAVIMAI 1. Tikslas Šiame priede nustatyti esminiai reikalavimai, įskaitant techninius priežiūros ir techninius naudojimo reikalavimus, taikomi projektuojant, montuojant ir pradedant naudoti lynų kelio įrenginius, ir kurie yra taikomi posistemiams ir saugos komponentams. 2. Bendrieji reikalavimai 2.1. Žmonių sauga Pagrindinis reikalavimas projektuojant, montuojant ir eksploatuojant lynų kelio įrenginius – keleivių, įrenginį eksploatuojančių darbuotojų ir trečiųjų asmenų sauga. 2.2. Saugos principai Visi lynų kelio įrenginiai turi būti projektuojami, eksploatuojami ir prižiūrimi pagal šiuos principus, kurie turi būti taikomi nurodyta tvarka: — pasitelkiant projektavimo ir konstrukcines savybes pašalinti arba, jei tai neįmanoma, sumažinti pavojų, — nustatyti ir įgyvendinti visas būtinas priemones, skirtas apsaugoti nuo pavojaus, kurio negalima pašalinti pasitelkiant projektavimo ir konstrukcines savybes, — apibrėžti ir nustatyti atsargumo priemones, kurių turėtų būti imtasi siekiant išvengti pavojaus, kurio nepavyko visiškai pašalinti taikant pirmoje ir antroje įtraukoje nurodytas nuostatas ir priemones. 2.3. Išorės veiksnių įvertinimas Lynų kelio įrenginiai turi būti suprojektuoti ir sumontuoti taip, kad atsižvelgiant į lynų kelio įrenginio tipą, vietovės, kurioje jis įrengtas, pobūdį ir fizines savybes, aplinką bei oro ir meteorologinius veiksnius, taip pat greta įrenginio ant žemės arba ore galinčius būti statinius ir kliūtis, juos būtų galima eksploatuoti saugiai. 2.4. Matmenys Lynų kelio įrenginys, posistemiai ir visi jų saugos komponentai turi būti suprojektuoti ir pagaminti, o jų matmenys apskaičiuoti taip, kad esant pakankamam saugos lygiui galėtų atlaikyti bet kokius iš anksto visomis numatomomis sąlygomis patiriamus įtempius, įskaitant tuos, kurie atsiranda įrenginio neeksploatuojant, bei visų pirma atsižvelgiant į išorės įtaką, dinaminį poveikį ir medžiagų nuovargį bei laikantis pripažintų technologijos taisyklių, ypač pasirenkant medžiagas. 2.5. Surinkimas 2.5.1. Lynų kelio įrenginys, posistemiai ir visi saugos komponentai turi būti suprojektuoti ir sumontuoti taip, kad būtų galima užtikrinti, jog juos būtų galima saugiai surinkti ir pradėti eksploatuoti. 2.5.2. Saugos komponentai turi būti suprojektuoti taip, kad dėl tam tikrų tų komponentų konstrukcinių savybių arba atitinkamo komponentų pažymėjimo juos surenkant nebūtų įmanoma suklysti. 2.6. Lynų kelio įrenginio vientisumas 2.6.1. Saugos komponentai turi būti suprojektuoti, sumontuoti ir juos turi būti galima naudoti taip, kad būtų galima užtikrinti, jog kiekvienu atveju būtų užtikrintas jų eksploatacinis vientisumas ir (arba) lynų kelio įrenginio sauga, kaip nustatyta 8 straipsnyje nurodytoje saugos analizėje, siekiant, kad jų gedimo tikimybė būtų labai maža, o patikimumo riba – tinkama. 2.6.2. Lynų kelio įrenginys turi būti suprojektuotas ir sumontuotas taip, kad būtų užtikrinta, jog jei įrenginiui veikiant sugestų kuris nors jo komponentas, kuris galėtų kelti pavojų saugai, būtų laiku pradėta taikyti atitinkama priemonė. 2.6.3. 2.6.1 ir 2.6.2 punktuose nurodytos apsaugos priemonės turi būti taikomos laikotarpiu tarp dviejų suplanuotų atitinkamo komponento patikrinimų. Suplanuoto saugos komponentų patikrinimo laikotarpis turi būti aiškiai nurodomas naudojimo instrukcijose. 2.6.4. Saugos komponentai, kurie į lynų kelio įrenginius įmontuojami kaip atsarginės dalys, turi atitikti esminius šio reglamento reikalavimus ir sąlygas, susijusias su sklandžia tų komponentų sąveika su kitomis lynų kelio įrenginių dalimis. 2.6.5. Turi būti imamasi priemonių, kuriomis siekiama užtikrinti, kad lynų kelio įrenginyje kilus gaisrui nekiltų pavojaus žmonių saugai. 2.6.6. Turi būti imamasi specialių priemonių siekiant apsaugoti lynų kelio įrenginius ir žmones nuo žaibo. 2.7. Saugos įtaisai 2.7.1. Bet koks lynų kelio įrenginio defektas, dėl kurio įrenginys galėtų sugesti taip, kad kiltų pavojus saugai, jei įmanoma, turi būti nustatomas, apie jį turi būti pranešama ir jis turi būti apdorojamas saugos įtaisu. Tai taip pat taikytina bet kokiam išorės poveikiui, kurį galima numatyti įprastomis sąlygomis ir kuris gali kelti pavojų saugai. 2.7.2. Lynų kelio įrenginį turi būti įmanoma bet kuriuo metu išjungti rankiniu būdu. 2.7.3. Jei lynų kelio įrenginį išjungė saugos įtaisas, jo neturi būti įmanoma vėl įjungti, jeigu nebuvo imtasi atitinkamų veiksmų. 2.8. Techniniai priežiūros reikalavimai Lynų kelio įrenginys turi būti suprojektuotas ir sumontuotas taip, kad būtų galima saugiai atlikti įprastą arba specialią techninę priežiūrą bei remonto darbus ir taikyti procedūras. 2.9. Neigiami veiksniai Lynų kelio įrenginys turi būti suprojektuotas ir sumontuotas taip, kad būtų užtikrinta, jog bet koks vidaus ar išorės neigiamas veiksnys – nuodingosios dujos, skleidžiamas triukšmas ar vibracija – neviršytų nustatytų ribų. 3. Infrastruktūros reikalavimai 3.1. Išdėstymas, greitis ir atstumas tarp vežtuvų 3.1.1. Lynų kelio įrenginys turi būti suprojektuotas taip, kad, atsižvelgiant į vietovės, kurioje jis sumontuotas, ir jos aplinkos pobūdį, oro ir meteorologines sąlygas, bet kokius greta įrenginio ant žemės arba ore galinčius būti statinius ir kliūtis, jis būtų eksploatuojamas saugiai ir jį eksploatuojant ar prižiūrint bet kokiomis sąlygomis, ar vykdant žmonių gelbėjimo operaciją nekiltų jokių trukdžių ar pavojaus. 3.1.2. Tarp vežtuvų, vilktuvų, važiuojamosios dalies, lynų ir kt. bei greta įrenginio ant žemės arba ore galinčių būti statinių ir kliūčių, atsižvelgiant į vertikalų, išilginį ir horizontalų lynų ir vežtuvų arba vilktuvų poslinkį pačiomis nepalankiausiomis eksploatavimo sąlygomis, kurias galima numatyti, turi būti išlaikomas pakankamas atstumas horizontalia ir vertikalia kryptimis. 3.1.3. Nustatant didžiausią atstumą tarp vežtuvų ir žemės turi būti atsižvelgiama į lynų kelio įrenginio pobūdį, vežtuvų tipą ir gelbėjimo veiksmus. Atvirųjų vagonų atveju taip pat turi būti atsižvelgiama į pavojų nukristi ir į psichologinius aspektus, susijusius su atstumu tarp vežtuvų ir žemės. 3.1.4. Turi būti pasirenkamas toks didžiausias vežtuvų arba vilktuvų greitis, mažiausias atstumas tarp jų ir tokie jų įsibėgėjimo bei stabdymo darbiniai parametrai, kad būtų užtikrinta žmonių sauga ir saugus lynų kelio įrenginio eksploatavimas. 3.2. Stotys ir trasos statiniai 3.2.1. Stotys ir trasos statiniai turi būti suprojektuoti, pastatyti ir įrengti taip, kad būtų užtikrintas stabilumas. Stotyse ir lynų kelio statiniuose turi būti užtikrintas saugus lynų, vežtuvų bei vilktuvų valdymas ir visomis eksploatavimo sąlygomis turi būti įmanoma saugiai atlikti jų priežiūrą. 3.2.2. Įėjimo į lynų kelio įrenginį ir išėjimo iš jo vietos turi būti suprojektuotos taip, kad būtų užtikrinta vežtuvų ir vilktuvų eismo bei žmonių sauga. Vežtuvai ir vilktuvai stotyse turi judėti nekeldami jokio pavojaus žmonėms, atsižvelgiant į jų galimą aktyvų poveikį judėjimui. 4. Lynams, pavaroms ir stabdžiams bei mechaninei ir elektros įrangai taikomi reikalavimai 4.1. Lynai ir jų atramos 4.1.1. Atsižvelgiant į naujausių technologijų plėtrą turi būti imamasi visų priemonių, kad: — nenutrūktų lynai ir jų tvirtinimo detalės, — būtų taikomos mažiausios ir didžiausios jiems nustatytos įtempio vertės, — būtų užtikrinta, jog lynai būtų patikimai pritvirtinti prie atramų ir nenukristų, — juos būtų galima stebėti. 4.1.2. Pavojaus, kad lynas gali nukristi, visiškai išvengti neįmanoma; turi būti imamasi priemonių, kuriomis siekiama užtikrinti, kad lynams nukritus jie galėtų būti surinkti ir lynų kelio įrenginys galėtų būtų išjungtas nesukeliant pavojaus žmonėms. 4.2. Mechaninė įranga 4.2.1. Pavaros Lynų kelio įrenginio pavarų sistemos darbiniai parametrai ir pajėgumas turi būti tinkami ir pritaikyti įvairioms eksploatavimo sistemoms ir režimams. 4.2.2. Avarinė pavara Lynų kelio įrenginys turi turėti avarinę pavarą, kurios aprūpinimas energija būtų nepriklausomas nuo pagrindinės pavaros sistemos. Tačiau avarinė pavara nebūtina, jei atlikus saugos analizę nustatyta, kad žmonės gali lengvai, sparčiai ir saugiai išeiti iš vežtuvų ir ypač iš vilktuvų, net jei avarinė pavara neįrengta. 4.2.3. Stabdymas 4.2.3.1. Ekstremaliosios situacijos atveju lynų kelio įrenginį ir (arba) vežtuvą turi būti galima bet kuriuo metu išjungti esant nepalankiam apkrovos ir skriemulių sukibimo koeficientui, kuris leistinas eksploatacijos metu. Stabdymo kelias turi būti toks trumpas, kaip būtina pagal lynų kelio įrenginio saugumo reikalavimus. 4.2.3.2. Stabdymo pagreičio vertės turi atitikti tam tikras ribas, kurios nustatytos taip, kad būtų užtikrinta tiek žmonių sauga, tiek priimtinas vežtuvų, lynų ir kitų lynų kelio įrenginio dalių veikimas. 4.2.3.3. Visi lynų kelio įrenginiai turi turėti dvi stabdymo sistemas arba daugiau; kiekviena jų turi būti pajėgi sustabdyti lynų kelio įrenginį ir turi būti suderinta taip, kad automatiškai pakeistų veikiančią sistemą, jeigu jos veiksmingumas tampa nepakankamas. Paskutinė lynų kelio įrenginio stabdymo sistema turi veikti kuo arčiau traukiamojo lyno. Šios nuostatos netaikomos vilktuvams. 4.2.3.4. Lynų kelio įrenginys turi turėti veiksmingą apkabos ir blokavimo mechanizmą, kuris apsaugotų nuo priešlaikinio įrenginio paleidimo. 4.3. Valdymo įtaisai Valdymo įtaisai turi būti suprojektuoti ir pagaminti taip, kad būtų saugūs ir patikimi, atlaikytų eksploatuojant atsirandančius įprastinius įtempius bei išorės veiksnių, kaip antai drėgnumo, ribinių temperatūrų ar elektromagnetinių trukdžių, poveikį ir kad net eksploatavimo klaidos atveju negalėtų sukelti pavojingų situacijų. 4.4. Ryšių įranga Turi būti įdiegtos tinkamos priemonės, kad įrenginį eksploatuojantys darbuotojai bet kada galėtų užmegzti ryšį vieni su kitais ir ekstremaliosios situacijos atveju informuoti keleivius. 5. Vežtuvai ir vilktuvai 5.1. Vežtuvai ir (arba) vilktuvai turi būti suprojektuoti ir įrengti taip, kad numatomomis eksploatavimo sąlygomis joks keleivis arba įrenginį eksploatuojantis darbuotojas negalėtų iš jų iškristi arba jiems negrėstų jokie kiti pavojai. 5.2. Vežtuvų ir vilktuvų tvirtinimo įtaisai turi būti išmatuoti ir pagaminti taip, kad esant pačioms nepalankiausioms sąlygoms jie: — nepažeistų lynų arba — neslystų, išskyrus jei slydimas nedaro didelio poveikio vežtuvo, vilktuvo arba įrenginio saugai. 5.3. Vežtuvų durys (vagonuose, kabinose) turi būti suprojektuotos ir pagamintos taip, kad jas būtų galima uždaryti ir užrakinti. Vežtuvų grindys ir sienos turi būti suprojektuotos ir pagamintos taip, kad atlaikytų bet kokiomis aplinkybėmis keleivių ir įrenginį eksploatuojančių darbuotojų sukuriamus įtempius ir apkrovas. 5.4. Jei dėl eksploatavimo saugos priežasčių operatorius privalo būti vežtuve, jame turi būti visa reikiama įranga, kad operatorius galėtų atlikti savo darbą. 5.5. Vežtuvai, vilktuvai ir ypač jų pakabos mechanizmai turi būti suprojektuoti ir įrengti taip, kad būtų užtikrinta pagal atitinkamas taisykles ir nurodymus juos prižiūrinčių darbuotojų sauga. 5.6. Vežtuvuose su atjungiamaisiais tvirtinimo įtaisais turi būti imamasi visų priemonių, kad prieš išvykstant neteisingai prie lyno prikabintas ir atvykstant neatkabintas vežtuvas būtų sustabdytas nesukeliant pavojaus keleiviams arba įrenginį eksploatuojantiems darbuotojams ir nenukristų. 5.7. Įrenginiuose, kurių vežtuvai juda stacionariu taku (kaip antai funikulieriai ir daugialyniai kabamieji lynų keliai), turi būti įrengtas automatinis stabdymo įtaisas, jei negalima pagrįstai atmesti galimybės, kad laikantysis lynas gali nutrūkti. 5.8. Kai kitomis priemonėmis vežtuvo nuslinkimo pavojaus visiškai pašalinti neįmanoma, vežtuve turi būti įrengiamas įtaisas, kuris apsaugotų, kad jis nenuslinktų, ir kuriuo jį būtų galima sustabdyti nesukeliant pavojaus žmonėms. 6. Keleiviams ir įrenginį eksploatuojantie