KOMISIJOS NUOMONĖ

kaip nustatyta Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/88/EB dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų (Darbo laiko direktyva) 17 straipsnio 5 dalyje

Pereinamojo laikotarpio priemonių, taikomų Jungtinėje Karalystėje mokomąją praktiką atliekančių gydytojų darbo laikui, galiojimo pratęsimas

2009/C 245/01

1. Įžanga

Ši nuomonė pateikiama pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/88/EB dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų (toliau – Darbo laiko direktyva) (1) 17 straipsnio 5 dalį. Ji susijusi su pagal šį straipsnį pateiktu Jungtinės Karalystės pranešimu, kuriame informuota apie pageidavimą iki 2011 m. liepos 31 d. toliau taikyti pereinamojo laikotarpio priemones, susijusias su mokomąją praktiką atliekančių gydytojų darbo laiko ribomis.

1993 m. pirmosios Darbo laiko direktyvos nuostatos nebuvo taikomos mokomąją praktiką atliekantiems gydytojams. Tai buvo pakeista 2000 m. priėmus iš dalies keičiančią direktyvą, todėl dabar mokomąją praktiką atliekantiems gydytojams konsoliduotosios Darbo laiko direktyvos nuostatos taikomos kaip ir kitiems darbuotojams (2). Įprastinėmis sąlygomis pagal direktyvos 6 straipsnį vidutinis darbo laikas yra ne ilgesnis kaip 48 valandos per savaitę (3), įskaitant visus viršvalandžius. Tačiau pagal Darbo laiko direktyvos 17 straipsnio 5 dalį pereinamojo laikotarpio priemones leidžiama taikyti šioms mokomąją praktiką atliekančių gydytojų savaitinio darbo laiko riboms.

Atitinkamos 17 straipsnio 5 dalies pastraipos:

„… Taikant 6 straipsnį (vidutinis darbo laikas yra ne ilgesnis kaip 48 valandos per savaitę), nukrypti leidžiančias nuostatas (susijusias su mokomąją praktiką atliekančiais gydytojais) galima taikyti penkerių metų pereinamuoju laikotarpiu nuo 2004 m. rugpjūčio 1 d.

Valstybėms narėms prireikus gali būti suteikta dar iki dvejų metų (nuo 2009 m. rugpjūčio 1 d.) laiko atsižvelgti į darbo laiko nuostatų reikalavimų įvykdymo sunkumus, susijusius su jų įsipareigojimais sveikatos paslaugų ir medicininės priežiūros organizavimo ir teikimo srityje. Likus ne mažiau kaip šešiems mėnesiams iki pereinamojo laikotarpio pabaigos atitinkama valstybė narė apie tai praneša Komisijai, nurodydama priežastis, kad Komisija per tris mėnesius nuo tokio pranešimo ir atitinkamai pasikonsultavusi galėtų pareikšti savo nuomonę. Jei valstybė narė nesilaiko Komisijos nuomonės, ji savo sprendimą privalo pagrįsti. Valstybės narės pranešimas ir pagrindimas bei Komisijos nuomonė skelbiami Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ir siunčiami Europos Parlamentui.

Valstybės narės prireikus gali turėti papildomą laikotarpį iki vienerių metų atsižvelgti į ypatingus sunkumus vykdant [pirmesnėje] pastraipoje minėtus įsipareigojimus. Jos privalo laikytis toje pastraipoje nustatytos tvarkos.

Valstybės narės užtikrina, kad per pirmuosius trejus pereinamojo laikotarpio metus darbo valandos per savaitę jokiu būdu neviršys 58 valandų, per kitus dvejus metus – vidutiniškai 56 valandų, o per likusį laiką – vidutiniškai 52 valandų…

Taikant 16 straipsnio b punktą (atskaitos laikotarpis vidutiniam savaitiniam darbo laikui skaičiuoti), jei pamatinis laikotarpis ne ilgesnis kaip 12 mėnesių, leidžiančias nukrypti nuostatas galima taikyti (mokomąją praktiką atliekantiems gydytojams) per pirmąją pereinamojo laikotarpio dalį (2004–2007 m.) ir po to šešis mėnesius.“