Oficialusis leidinys L 045 , 19/02/1999 p. 0008 - 0025



Komisijos reglamentas (EB) Nr. 362/1999, 1999 m. vasario 18 d. įvedantis laikinąjį antidempingo muitą importuojamiems plieniniams lynams ir kabeliams, kurių kilmės šalys yra Kinijos Liaudies Respublika, Indija, Meksika, Pietų Afrika ir Ukraina, ir priimantis tam tikrų Vengrijos ir Lenkijos eksportuotojų siūlomus įsipareigojimus EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA, atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, atsižvelgdama į 1995 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 384/96 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių [1] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 905/98 [2], ypač į jo 7 ir 8 straipsnius, pasikonsultavusi su Patariamuoju komitetu, kadangi: A. PROCEDŪRA (1) 1998 m. gegužės 20 d. Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje [3] Komisija paskelbė pradedanti antidempingo procedūrą dėl plieninių lynų ir kabelių, kurių kilmės šalys yra Kinijos Liaudies Respublika (KLR), Indija, Korėjos Respublika (toliau – Korėja), Pietų Afrika ir Ukraina, importo į Bendriją. 1998 m. liepos 30 d. Komisija taip pat paskelbė pradedanti antidempingo procedūrą dėl tų pačių produktų, kurių kilmės šalys yra Vengrija, Meksika ir Lenkija, importo [4]. (2) Tyrimo procedūros buvo pradėtos pagal du skundus, kuriuos 1998 m. balandžio ir birželio mėnesiais pateikė Europos Sąjungos vielinių lynų pramonės (EWRIS) ryšių komitetas Bendrijos gamintojų, atstovaujančių didžiajai daliai Bendrijos plieninių lynų ir kabelių gamybos, vardu. Pasikonsultavus buvo nuspręsta, kad skunduose pateikti šių produktų dempingo ir dėl jo atsiradusios materialinės žalos įrodymai yra pakankamas pagrindas tyrimo procedūrai pradėti. Vėliau nuspręsta, kad būtų tikslinga sujungti abi tyrimo procedūras (žr. 6 konstatuojamąją dalį) ir taip ištirti ir dempingą, ir žalą. (3) Komisija oficialiai informavo skundą pateikusius Bendrijos gamintojus, žinomus susijusius gamintojus-eksportuotojus, importuotojus, tiekėjus ir vartotojus, susijusias asociacijas ir valstybių eksportuotojų atstovus. Suinteresuotosioms šalims buvo suteikta galimybė raštu pareikšti savo nuomonę ir prašyti jas išklausyti per laikotarpį, nustatytą pranešime apie tyrimo procedūrų pradėjimą. Galimybė būti išklausytoms buvo suteikta visoms šalims, pareiškusioms tokį norą. (4) Komisija nusiuntė klausimynus visoms žinomoms suinteresuotosioms šalims. Atsižvelgusi į didelį Bendrijos gamintojų, pateikusių skundą, skaičių ir laikotarpį, nustatytą Reglamento (EB) Nr. 384/96 (toliau – pagrindinis reglamentas) 6 straipsnio 9 dalyje, Komisija nusprendė tirti žalą, atrinkdama tyrimui skundą pateikusius Bendrijos gamintojus pagal pagrindinio reglamento 17 straipsnį. Komisija gavo atsakymus iš 21 gamintojo-eksportuotojo suinteresuotosiose valstybėse, trijų importuotojų ir trijų tiekėjų iš tiekėjų pramonės. Iš vartotojų pramonės atsakymų negauta. (5) Komisija paprašė pateikti visą, jos nuomone, reikalingą informaciją, kuri leistų preliminariai nustatyti dempingą, žalą ir Bendrijos interesus, patikrino ją ir surengė patikrinimo apsilankymus šių bendrovių patalpose: A. Skundą pateikusių Bendrijos gamintojų a) Danijoje Randers Rebslageri b) Prancūzijoje Trefileurope c) Vokietijoje BTS Drahtseile GmbH d) Italijoje Redaelli Tecnacordati SpA e) Ispanijoje Trenzas y Cables SL f) Jungtinėje Karalystėje Bridon International Limited B. Gamintojų eksportuotojų a) Vengrijoje "Drótáru és Drótkötél Ipari és Kereskedelmi Rt, Miskolc" b) Indijoje "Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd" (Kalkuta) "Mohatta & Heckel" (Mumbajus) c) Korėjoje Kiswire Ltd (Seulas ir Pusanas) Manho Rope & Wire Ltd (Pusanas) Chung Woo Rope Co., Ltd (Pusanas) Chun Kee Steel and Wire Rope Co., Ltd (Suncheonas) d) Meksikoje "Aceros Camesa SA de CV" (Meksikas) "Cablesa SA de CV" (Queretaro) Pastarosios atžvilgiu buvo atliktas tyrimas ir nustatyta, kad tiriamuoju laikotarpiu ji neeksportavo svarstomo produkto ir todėl jai antidempingo procedūra netaikoma. e) Lenkijoje "Drumet SA" (Vloclavekas) "Linodrut" grupė [5] f) Pietų Afrikoje "Haggie Rand Limited" (Klivlendas) C. Susijusių importuotojų Bendrijoje a)Indijoje: | "Usha Martin Europe Limited" (Jungtinė Karalystė) | "Usha Martin Scandinavia" (Danija) | c)Korėjoje | "Kiswire Europe BV" (Nyderlandai) | f)Pietų Afrikoje | "Haggie Rand Europe" (Belgija) | "Le Lis" (Belgija) | (6) Abiejų procedūrų atveju dempingo tyrimas apėmė laikotarpį nuo 1997 m. sausio 1 d. iki 1998 m. kovo 31 d. (toliau – tiriamasis laikotarpis arba TL). Žalos tyrimas apėmė laikotarpį nuo 1994 m. sausio 1 d. iki 1998 m. kovo 31 d. (toliau – "svarstomas laikotarpis"). B. SVARSTOMAS PRODUKTAS IR PANAŠUS PRODUKTAS 1. Svarstomas produktas (7) Svarstomas produktas yra plieniniai lynai ir kabeliai, įskaitant uždaros konstrukcijos lynus, išskyrus nerūdijančio plieno lynus ir kabelius, kurių didžiausias išorinis skerspjūvis yra daugiau kaip 3 mm (remiantis pramonine terminologija, toliau – plieniniai vieliniai lynai arba PVL). Jie šiuo metu klasifikuojami taikant KN kodus 73121082, 73121084, 73121086, 73121088 ir 73121099. PVL sudaro trys pagrindinės dalys: į juostas supinta plieninė viela, apie šerdį apvyniota juosta ir pati šerdis. Šių sudedamųjų dalių konstrukciją lemia fiziniai reikalavimai, kurie priklauso nuo PVL paskirties. Tam tikrais atvejais viena juosta gali būti panaudota kaip PVL. Plieninė viela gali turėti įvairių savybių, gali skirtis jos tempimo stiprumo jėga ir skersmuo. Plieninė viela gali būti galvanizuota, t. y. padengta cinku, arba blizgi. Juostai sudaryti stipriai susukamos kelios vielos, išgaunant įvairius geometrinius piešinius arba darinius, pavyzdžiui, "standard", "seal", "filler" ir "warrington". Kiekvieno PVL savybes lemia plieninės vielos kiekis, dydis, kokybė ir tam tikra konstrukcija. Paprastai juostos sudedamos kartu ir apvyniojamos apie šerdį, kuri gali būti pagaminta iš pluošto (natūralaus arba sintetinio), plieno arba iš jų abiejų. PVL gali būti kitokių specifikacijų, pavyzdžiui, gali skirtis vielų ir juostų išdėstymo kryptis, PVL gali būti iš anksto suformuoti arba turėti kitokių ypatingų savybių, pavyzdžiui, gali būti presuoti, suformuoti iš kelių PVL arba atsparūs sukimuisi. Paprastai jų skerspjūvis būna apskritas, tačiau gali būti ir stačiakampio formos. PVL gali būti atitinkamo ilgio arba turėti pritaisytus tvirtinimo elementus (kablius, žiedus) ir gali būti padengti plastmase. PVL naudojami įvairiai: bendriesiems tikslams, žuvininkystės, jūrų ir laivybos, naftos ir dujų, kasybos, miškininkystės, oro transporto, civilinės inžinerijos, statybos ir liftų gamybos sektoriuose. Laikoma, kad šie produktai yra tas pats produktas, neatsižvelgiant į tai, kad jie skirtingai naudojami ir šiek tiek skiriasi jų fizinės savybės. 2. Panašus produktas (8) Nors kai kurie gamintojai-eksportuotojai teigė, kad svarstomi produktai iš įvairių valstybių eksportuotojų nebuvo visiškai panašūs, Komisija nustatė, kad įvairių rūšių PVL iš esmės nesiskiria pagrindinėmis fizinėmis ir techninėmis savybėmis (žr. pirmiau pateiktą aprašymą). Ištyrus PVL taikymą ir naudojimą, nustatyta, kad nors esama labai įvairių vartotojų pramonės šakų, visų PVL naudojimo paskirtis yra tokia pati. Nustatyta, kad Vengrijoje, Indijoje, Korėjoje, Meksikoje, Lenkijoje ir Pietų Afrikoje pagaminti ir vidaus rinkoje parduodami PVL, taip pat PVL, kuriuos gamina ir parduoda Bendrijos pramonės įmonės, turi tokias pačias fizines ir technines savybes kaip PVL, eksportuojami į Bendriją iš suinteresuotųjų valstybių, ir jų paskirtis yra tokia pati. Be to, nustatyta, kad į Bendriją iš suinteresuotųjų valstybių importuoti visų rūšių PVL ir Bendrijoje pagaminti PVL tarpusavyje pakeičiami. Todėl buvo padaryta išvada, kad visi PVL yra panašūs produktai, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 1 straipsnio 4 dalyje. C. DEMPINGAS 1. Normalioji vertė a) Bendrasis metodas (KLR, Vengrija, Indija, Korėja, Meksika, Lenkija, Pietų Afrika ir Ukraina) (9) Siekiant apibrėžti normaliąją vertę pirmiausia buvo nustatyta, ar tyrimo procedūroje dalyvaujančių šalių kiekvieno bendradarbiaujančio gamintojo eksportuotojo svarstomo produkto bendra pardavimų apimtis buvo tipiška pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 2 dalį, t. y. ar jų pardavimai sudarė daugiau negu 5 % į Bendriją eksportuoto svarstomo produkto pardavimų. Tada buvo ištirta, ar bendra kiekvienos rūšies produktų pardavimų apimtis vidaus rinkoje sudarė 5 % tokios pačios rūšies produktų, eksportuotų į Bendriją, pardavimų, ar buvo didesnė. Ištirta, ar įprastomis prekybos sąlygomis buvo parduota pakankamai produktų, atitinkančių 5 % normą pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 4 dalį. Jeigu kiekvienos rūšies produkto pardavimų vidaus rinkoje kaina, didesne už vieneto kainą, apimtis buvo mažiausiai 80 % pardavimų, normalioji vertė buvo nustatyta pagal vidutines svertines kainas, faktiškai sumokėtas už visus vidaus pardavimus. Jeigu parduodant kiekvienos rūšies produktus pelningų sandorių buvo mažiau negu 80 % pardavimų, tačiau ne mažiau kaip 10 % pardavimų, normalioji vertė buvo nustatyta pagal vidutines svertines kainas, faktiškai sumokėtas už likusius pelningus vidaus pardavimus. (10) Jeigu tam tikros rūšies produktų vidaus pardavimai buvo mažesni negu 5 %, į Bendriją eksportuotų produktų apimties arba pelningi vidaus pardavimai sudarė mažiau negu 10 %, buvo laikoma, kad šių rūšių produktų vidaus pardavimai nepakankami pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 2 dalies ir 4 dalies apibrėžimus, todėl į juos nebuvo atsižvelgta. Tokiais atvejais normalioji vertė nustatyta pagal kainų, kurias įprastinėmis prekybos sąlygomis moka kiti suinteresuotosios valstybės gamintojai per tipiškus atitinkamos rūšies produkto vidaus pardavimus, svertinį vidurkį pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 1 dalį. (11) Jeigu kiekvienos rūšies produktai buvo parduoti nepakankamais kiekiais arba kiti suinteresuotosios valstybės gamintojai nepardavė vidaus rinkoje tipiško šių produktų kiekio, normalioji vertė buvo nustatyta pagal atitinkamo eksportuoto produkto gamybos sąnaudas, patirtas gamintojo eksportuotojo, pridėjus pagrįstas produkto pardavimo, bendrąsias bei administracines sąnaudas ir pagrįstą pelną pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 3 ir 6 dalis. Produkto pardavimo, bendrosios ir administracinės sąnaudos nustatytos pagal tipiškus vidaus pardavimus ir tipiškų pardavimų įprastomis prekybos sąlygomis pelno normą. b) Naudojimasis turima informacija (Indija ir Lenkija) (12) Vienas Indijos ir vienas Lenkijos gamintojas-eksportuotojas nesuteikė reikiamos informacijos apie normaliąją vertę, ypač nepakako informacijos apie gamybos sąnaudas. Tokiomis sąlygomis pagal pagrindinio reglamento 18 straipsnio 1 ir 5 dalis, tų bendrovių normalioji vertė buvo nustatyta remiantis turimais faktais. Buvo preliminariai nuspręsta, kad tinkamiausias pagrindas bus informacija apie kito bendradarbiaujančio gamintojo- eksportuotojo suinteresuotojoje valstybėje normaliąją vertę. c) Analogiška šalis ne rinkos ekonomikos valstybėms (KLR ir Ukraina) (13) Kadangi KLR ir Ukraina laikomos ne rinkos ekonomikos valstybėmis, pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalį, normalioji vertė turėjo būti nustatyta atsižvelgiant į trečiąją rinkos ekonomikos valstybę. Skundo pateikėjas pasiūlė Norvegiją, paminėtą pranešime apie tyrimo procedūrų pradėjimą. Per tame pranešime nustatytą laiką vienas Kinijos gamintojas eksportuotojas išreiškė savo nepritarimą šiam pasiūlymui ir kaip kitą variantą pasiūlė Indiją. Vienas Ukrainos gamintojas taip pat išreiškė savo nepritarimą ir pasiūlė Turkiją. Atlikus tyrimą paaiškėjo, kad Norvegija nėra tinkama analogiška šalis, nes ji turi tik vieną gamintoją ir mažai importuoja, todėl konkurencija šioje rinkoje labai nedidelė; be to, labai maža jos vidaus rinka. Buvo atliktas tyrimas siekiant nustatyti, ar normaliąją vertę galima taikyti Jungtinėse Valstijose, kur konkurencingoje rinkoje siūlomas didelis produktų asortimentas. Bendradarbiauti sutiko tik viena iš bendrovių, į kurias buvo kreiptasi Jungtinėse Valstijose. Tačiau atliekant tyrimą nustatyta, kad bendradarbiavimo su šiuo gamintoju mastas buvo nepakankamas tam, kad Komisija galėtų tinkamai patikrinti Jungtinių Valstijų rinkoje mokamų kainų už kiekvienos rūšies produktą lygį ir tų produktų gamybos sąnaudas. Kartu Komisija svarstė, ar galima būtų pasirinkti Tailandą arba Turkiją. Buvo kreiptasi į kelias bendroves, tačiau jos atsisakė bendradarbiauti, nors Komisija dėjo dideles pastangas. Tokiomis sąlygomis buvo nuspręsta naudotis viena iš rinkos ekonomikos valstybių, dalyvaujančių tyrime. Vadovaujantis pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalimi, nuspręsta, kad tinkamiausia analogiška šalis yra Indija. Visų pirma, Indijos vidaus rinka yra didžiausia, joje konkuruoja daug vietos gamintojų; antra, svarstomo produkto vidaus pardavimai Indijoje yra tipiškiausi, palyginti su Kinijos ir Ukrainos eksportu į Bendriją. Dėl šių priežasčių Kinijos ir Ukrainos eksporto į Bendriją normalioji vertė buvo nustatyta pagal kainas, kurias faktiškai sumokėjo ar turėjo mokėti nepriklausomi pirkėjai Indijos rinkoje. 2. Eksporto kaina a) Bendrasis metodas (14) Vadovaujantis pagrindinio reglamento 2 straipsnio 8 dalimi tais atvejais, kai į Bendriją eksportuoti produktai buvo parduodami tiesiogiai nepriklausomiems pirkėjams, eksporto kainos nustatytos pagal kainas, kurias tie pirkėjai faktiškai sumokėjo arba turėjo mokėti. (15) Vadovaujantis pagrindinio reglamento 2 straipsnio 9 dalimi, eksporto kainos Indijoje, Korėjoje ir Pietų Afrikoje apskaičiuotos pagal kainas, už kurias importuoti produktai buvo pirmą kartą perparduoti nepriklausomiems pirkėjams Bendrijoje. Kainos pakoreguotos atsižvelgiant į visas išlaidas, patirtas tarp importavimo ir perpardavimo, taip pat pagrįstą pardavimo, bendrųjų ir administracinių išlaidų bei pelno skirtumą. Pelnas nustatytas remiantis informacija apie pelną, kurią pateikė bendradarbiaujantys nesusiję svarstomo produkto importuotojai Bendrijoje, jeigu tokia informacija buvo laikoma patikima ir tipiška. b) Individualus režimas (KLR) (16) Keturi Kinijos gamintojai eksportuotojai paprašė individualaus režimo, t. y. nustatyti atskiras eksporto kainas ir kiekvienam jų apskaičiuoti dempingo skirtumą. Komisija patikrino, ar tos keturios bendrovės faktiškai ir juridiškai yra nepriklausomos nuo Kinijos valstybės tokiu mastu, kurį galima būtų palyginti su nepriklausomybės mastu, esančiu rinkos ekonomikos valstybėse. Tuo tikslu bendrovėms buvo užduoti detalūs klausimai apie nuosavybę, valdymą, kontrolę ir komercinės bei verslo politikos nustatymą. Tos keturios bendrovės nesugebėjo įrodyti Komisijai, kad yra pakankamai nepriklausomos nuo Kinijos valdžios institucijų. Ypač tai rodo tas dalykas, kad bendrovių kapitalas priklauso valstybei, kuriai priklauso ir gamybos įranga. Trys bendrovės nepateikė savo įstatų kopijų, išskyrus vieną bendrovę, iš kurios taisyklių matyti, kad įgaliojimus priimti sprendimus, susijusius su visomis pagrindinėmis operacijomis, turi valstybė. Todėl buvo neįmanoma nustatyti, ar tos bendrovės veikia nepriklausomai nuo Kinijos valdžios institucijų, ar jos pačios gali nustatyti atlyginimus, gamybos apimtį, kainas ir ypač produktų kiekius, skirtus parduoti vidaus rinkoje arba eksportuoti. Todėl nuspręsta, kad toms keturioms bendrovėms netikslinga taikyti individualų režimą. 3. Palyginimas (17) Siekiant užtikrinti tinkamą palyginimą, buvo padaryta išlyga koregavimo būdu, atsižvelgiant į skirtumus, numatytus pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalyje: netiesioginiai mokesčiai, gabenimo, draudimo, krovimo, pagalbinės išlaidos, pakavimas, kreditas, išlaidos po pardavimo ir komisiniai. (18) Trys Korėjos bendrovės, viena Vengrijos bendrovė ir viena Indijos bendrovė paprašė padaryti išlygą dėl importo mokesčių. Jos buvo padarytos Vengrijos bendrovei ir Korėjos bendrovėms, išskyrus bendrovę, nesugebėjusią įrodyti, kad tarp importuotų žaliavų, panaudotų gaminant svarstomą produktą, parduodamą vidaus rinkoje, egzistuoja tiesioginis ryšys; buvo padarytos ir prašomos išlygos dėl importo mokesčių. Išlyga nebuvo padaryta Indijos bendrovei, nesugebėjusiai įrodyti, kad kai kurios žaliavos, daugiausia cinkas, buvo importuotos sumokėjus muitus ir panaudotos svarstomam produktui, parduodamam vidaus rinkoje, gaminti. (19) Viena Pietų Afrikos bendrovė ir viena Lenkijos bendrovė pateikė prašymą dėl koregavimo atsižvelgiant į prekybos lygio skirtumus. Pietų Afrikos bendrovė pateikė prašymą tuo pagrindu, kad vidaus rinkoje produktai buvo parduodami tiesiai nepriklausomiems pirkėjams arba per filialus, o eksportuojami stambiems platintojams, kurie juos perparduodavo. Ji teigė, kad filialų, per kuriuos buvo parduodami produktai, funkcijos buvo platesnės, o mokamos kainos – didesnės už kainas, kuriomis produktai parduodami tiesiai iš gamyklos. Šis prašymas nebuvo patenkintas, nes bendrovė nesugebėjo įrodyti, kad vidaus rinkoje parduodant produktus nepriklausomiems pirkėjams ir parduodant juos per filialus kainos nuolatos skyrėsi. (20) Viena Lenkijos bendrovė teigė, kad produktai buvo eksportuojami į Bendriją platintojams ir didmenininkams, kurie pirko juos dideliais kiekiais, o vidaus rinkoje produktai buvo parduodami platintojams ir galutiniams vartotojams, pirkusiems juos mažais kiekiais. Tačiau bendrovė neįrodė, kad pateiktų įvairių kategorijų pirkėjų vykdomos funkcijos skyrėsi ir kad valstybės eksportuotojos vidaus rinkoje įvairiuose prekybos lygiuose kainos nuolatos ir gerokai skyrėsi. Taigi koregavimas yra nepagrįstas. (21) Viena Indijos bendrovė pateikė prašymą, kad Komisija, skaičiuodama kredito išlaidas, remtųsi faktine mokėjimo data, o ne mokėjimo sąlygomis, nurodytomis sąskaitoje-faktūroje. Šis prašymas buvo atmestas nusprendus, kad faktinė mokėjimo data nėra veiksnys, į kurį reikėtų atsižvelgti skaičiuojant mokamas kainas, o turi būti atsižvelgta į sąskaitoje faktūroje nurodytas mokėjimo sąlygas. (22) Pietų Afrikos bendrovė pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies j punktą paprašė padaryti išlygą dėl valiutos konvertavimo tuo pagrindu, kad per TL Pietų Afrikos rando kursas Europos valiutų atžvilgiu pakilo ir todėl eksporto kainos turėtų būti pakoreguotos. Šis prašymas buvo atmestas, nes valiutų keitimo kursų svyravimai nebuvo ilgalaikiai. (23) Minėta Lenkijos bendrovė paprašė pakoreguoti jos normaliąją vertę tuo pagrindu, kad daugiausiai produktų vidaus rinkoje ji pardavė iš atsargų, todėl patyrė išlaidų finansuodama tas atsargas, o produktus eksportui gamino pagal užsakymą. Tokio koregavimo ji prašė pagal 2 straipsnio 10 dalies k punktą. Tačiau bendrovė neįrodė, kad finansavimo išlaidų skirtumas turėjo įtakos kainų palyginamumui ir nepateikė įrodymų, kad dėl to pirkėjai nuolatos mokėjo skirtingas kainas vidaus rinkoje, todėl prašymas negalėjo būti tenkinamas. 4. Dempingo skirtumai a) Metodika (24) Vadovaujantis pagrindinio reglamento 2 straipsnio 11 dalimi, kiekvienos rūšies produkto svertinis normaliosios kainos vidurkis palygintas su to paties prekybos lygio svertiniu eksporto kainos ex-works vidurkiu. Palyginus nustatyta, kad dempingas taikomas visose suinteresuotosiose valstybėse, išskyrus Korėją. (25) Nebendradarbiaujančioms suinteresuotosioms bendrovėms, neužpildžiusioms Komisijos klausimyno, nepranešusioms apie save arba nepateikusioms reikiamos informacijos tyrimo metu, dempingo skirtumas buvo nustatytas remiantis turimais faktais pagal pagrindinio reglamento 18 straipsnio 1 dalį. Siekiant nustatyti bendradarbiavimo lygį atliekamame tyrime, Eurostato duomenys palyginti su informacija apie eksporto į Bendriją apimtį, kurią pateikė bendradarbiaujantys gamintojai eksportuotojai. Nustatyta, kad visų šalių, kurių atžvilgiu atliekamas tyrimas, bendradarbiavimo lygis yra aukštas. Todėl Komisija nusprendė, kad nebendradarbiaujančioms bendrovėms tikslinga nustatyti didžiausią dempingo skirtumą iš dempingo skirtumų, nustatytų bendradarbiaujančiam gamintojui eksportuotojui suinteresuotojoje valstybėje, nes nebuvo pagrindo manyti, kad nebendradarbiaujantis gamintojas eksportuotojas pardavinėjo produktus dempingo sąlygomis didesne kaina negu mažiausia nustatyta kaina. Taip pat konstatuota, kad tokio požiūrio reikia laikytis ir siekiant pašalinti galimybę gauti atlyginimą už nebendradarbiavimą ir imtis apgavysčių. b) Dempingo skirtumų lygis (26) Laikinai nustatytas dempingo skirtumas, išreikštas procentiniu dydžiu, skaičiuojamu pagal CIF kainą Bendrijos pasienyje, yra: KLR: | 74,8 %. | (27) Vengrijoje "Drótáru és Drótkötél Ipari és Kereskedelmi Rt,": | 33,9 %, | Nebendradarbiaujantiems gamintojams eksportuotojams: | 33,9 %. | (28) Indijoje: "Usha Martin Industries &Usha Beltron Ltd": | 39,8 %, | "Mohatta & Heckel": | 40,2 %, | Nebendradarbiaujantiems gamintojams eksportuotojams: | 40,2 %. | (29) Korėjoje: "Kiswire Ltd": | 1,2 %, | "Manho Rope & Wire Ltd": | 0,1 %, | "Chung Woo Rope Co., Ltd": | 0,2 %, | "Chun Kee Steel and Wire Rope Co., Ltd": | 0,4 %. | Šie skirtumai yra de minimis. (30) Meksikoje: "Camesa SA de CV": | 95,6 %, | Nebendradarbiaujantiems gamintojams eksportuotojams: | 95,6 %. | (31) Lenkijoje: "Drumet SA": | 35,0 %, | "Linodrut" csoport: | 56,1 %, | Nebendradarbiaujantiems gamintojams eksportuotojams: | 56,1 %. | (32) Pietų Afrikoje: "Haggie Rand Limited": | 132 %, | Nebendradarbiaujantiems gamintojams eksportuotojams: | 132 %. | Ukrainoje | 54,8 %. | (33) D. BENRIJOS PRAMONĖ 1. Bendrijos gamyba (34) Keli gamintojai-eksportuotojai teigė, kad į Bendrijos pramonės apibrėžimą nereikėtų įtraukti vieno skundą pateikusio Bendrijos gamintojo pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 1 dalies a punktą ir 2 dalį, nes jis susijęs su importuotoju ir platinimo (prekybos) bendrovių, tiriamuoju laikotarpiu importavusių svarstomus produktus iš tiriamų šalių į Bendriją, tinklu. Reikia pažymėti, kad tas skundą pateikęs Bendrijos gamintojas tiriamuoju laikotarpiu pats nieko neimportavo. Ištyrusi importą iš grupei priklausančių prekybos bendrovių, Komisija nustatė, kad tas skundą pateikęs Bendrijos gamintojas iš tiesų priklausė bendrovių grupei, kurią sudarė importuotojas ir platinimo bendrovės, ir kad jie tiriamuoju laikotarpiu importavo PVL iš suinteresuotų valstybių. Buvo nustatyta, kad grupės struktūra nuo 1994 m. iki TL pasikeitė. Tačiau per visą tiriamąjį laikotarpį tas skundą pateikęs Bendrijos gamintojas, importuotojas ir platinimo bendrovės turėjo bendrų holdingo bendrovių ir todėl jie laikomi susijusiomis bendrovėmis. Komisija išnagrinėjo grupės struktūrą ir nustatė, kad negalima atmesti prielaidos, jog tiesiogiai arba per bendrą holdingo bendrovę susijusios bendrovės tam tikru mastu kontroliavo viena kitą. Komisija nustatė, kad iš tokių susijusių bendrovių dempingo sąlygomis importuotų produktų kiekis per TL sudarė 2 % Bendrijoje sunaudojamų produktų kiekio, 6 % bendro iš trečiųjų šalių importuotų produktų kiekio ir tik 11 % skundą pateikusio Bendrijos gamintojo produktų kiekio. Todėl pagrindinė šio Bendrijos gamintojo veikla buvo PVL gamyba. Komisija, išnagrinėjusi šio skundą pateikusio Bendrijos gamintojo elgesį Bendrijos rinkoje, nustatė, kad nors ir yra tikimybė, kad tokia kontrolė galėjo būti, tas skundą pateikęs Bendrijos gamintojas patyrė žalą dėl importo dempingo kaina kaip ir kiti skundą pateikę Bendrijos gamintojai, kurių elgesys tiriamas šios procedūros metu. Šiuo atžvilgiu reikia pažymėti, kad tos bendrovės komercinis elgesys Bendrijos rinkoje pernelyg nesiskyrė nuo kitų skundą pateikusių Bendrijos gamintojų elgesio. Nustatyta, kad tas skundą pateikęs Bendrijos gamintojas per TL turėjo nuolatos ir gerokai mažinti kainas dėl produktų, kilusių iš suinteresuotų valstybių, importo (nustatytas 75,8 % vidutinis svertinis kainų sumažinimas). Todėl buvo konstatuota, kad tas skundą pateikęs Bendrijos gamintojas negavo netinkamos naudos iš tokio importo ir nebuvo apsaugotas nuo neigiamo dempingo poveikio. Atsižvelgusi į tai, kas išdėstyta pirmiau, Komisija konstatavo, kad pagrindo neįtraukti to skundą pateikusio Bendrijos gamintojo į visą Bendrijos gamybą nėra. (35) Komisija nustatė, kad per tiriamąjį laikotarpį kai kurie skundą pateikę Bendrijos gamintojai pirko PVL iš įvairių šaltinių už Bendrijos ribų, įskaitant suinteresuotąsias valstybes. Tačiau toks importas sudarė tik nedidelę bendros produkcijos dalį (t. y. mažiau negu 1 % bendros skundą pateikusių Bendrijos gamintojų PVL produkcijos). Todėl Komisija nusprendė, kad tokie pirkimai buvo įprasta komercinė praktika, kurią gamintojai taikė savo produktų asortimentui papildyti, importuodami nedidelį produktų kiekį. Toks importas jiems buvo būtinas, kad galėtų siūlyti visą produktų asortimentą ir gebėti konkuruoti Bendrijos rinkoje. (36) Remdamasi tuo, kas išdėstyta pirmiau, Komisija nusprendė, kad Bendrijos gamybą sudaro visos bendrovės, tyrimo metu gaminančios PVL (toliau šios bendrovės – Bendrijos gamintojai). 2. Bendrijos pramonė (37) Keli smulkūs gamintojai, palaikę skundą, neatsakė į klausimus Bendrijos pateiktuose klausimynuose. Pagal 4 straipsnio 1 dalį, Bendrijos pramonė apibrėžiama kaip kiti bendradarbiaujantys gamintojai. (38) Remiantis šiuo pagrindu Bendrijos pramonę sudarė 20 kitų skundą pateikusių Bendrijos gamintojų: "Bremer Drahtseilerei Lüling GmbH" (Vokietija), "Bridon International Limited" (Jungtinė Karalystė), "BTS Drahtseile GmbH" (Vokietija), "Cables Y Alambres Especiales Sa" (Ispanija), "Casar Drahtseilwerk Saar GmbH" (Vokietija), "Cordoaria Oliveira SA" (Portugalija), "Drahtseilerei Gustav Kocks GmbH" (Vokietija), "Holding Ficadi" (Prancūzija), "Iscar Funi Metalliche" (Italija), "D. Koronakis SA" (Graikija), "Metalcalvi Wire Ropes" (Italija), "Midland Wire Cordage Co., Ltd" (Jungtinė Karalystė), "Randers Rebslageri" (Danija), "Redaelli Tecnacordati SpA" (Italija), "Trefileurope" (Prancūzija), "Trenzas Y Cables SL" (Ispanija), "Vereinigte Drahtseilwerke GmbH" (Vokietija), "Voest-Alpine Austria Draht GmbH" (Austrija), "Vornbäumen-Stahlseile GmbH" ir "Wadra GmbH" (abi iš Vokietijos). (39) Remiantis skaičiavimais, Bendrijos pramonei teko 97 % visos Bendrijos gamybos apimties, taigi tai sudarė didžiąją Bendrijos gamybos apimties dalį pagal pagrindinio reglamento 5 straipsnio 4 dalį. E. ŽALA 1. Įžanginės pastabos (40) Kaip nurodyta pirmiau, Komisija, siekdama nustatyti žalą, išnagrinėjo informaciją, susijusią su svarstomu laikotarpiu. Tačiau reikia pažymėti, kad Komisija, nustatydama žalos rodiklius svarstomu laikotarpiu ir siekdama palyginti skirtingais metais patirtą žalą, naudojosi duomenimis, susijusiais su visu 15 mėnesių tiriamuoju laikotarpiu (1997 metais ir 1998 m. trimis mėnesiais), paskui juos esktrapoliavo 12 mėnesių TL. 2. Informacijos apie žalą rinkimas (41) Komisija paprašė Bendrijos pramonės pateikti ir gavo informaciją apie produkciją, pajėgumus, pajėgumų panaudojimą, pardavimus, atsargas ir užimtumą (bendrąją informaciją). Atsižvelgusi į didelį gamintojų, sudarančių Bendrijos pramonę, skaičių ir vadovaudamasi pagrindinio reglamento 17 straipsniu, Komisija išvadoms dėl kitų žalos rodiklių (kainų, pelningumo, gamybos sąnaudų ir investicijų) padaryti atrinko Bendrijos pramonės bendroves (atrankinė informacija). (42) Bendrovės atrinktos atsižvelgiant į jų geografinę vietą ir dydį pagal gamybos apimtį. Buvo atrinktos ir didelės, ir mažos bendrovės. Be to, reikia pažymėti, kad Komisija atrinko šešis gamintojus iš šešių valstybių narių. Atrinktoms bendrovėms teko 61 % Bendrijos pramonės svarstomo produkto gamybos per TL. 3. Bendrijos suvartojimas (43) Suvartojimas Bendrijoje nustatytas remiantis atsakymais, pateiktais klausimynuose (apie Bendrijos pramonės parduotų produktų apimtį), Eurostato informacija (apie importo apimtį) ir skundu (apie Bendrijos gamintojų, nepateikusių skundų, parduotų produktų apimtį). Remiantis tuo, kas išvardyta pirmiau, suvartojimas Bendrijoje nedaug padidėjo – nuo 141000 tonų 1994 m. iki 147500 tonų per TL, iš viso 5 %. Reikia pažymėti, kad nuo 1994 m. iki 1995 m. suvartojimas padidėjo (7 %), o nuo 1995 m. iki 1996 m. sumažėjo (7 %). Suvartojimas nedaug padidėjo 1997 m., palyginti su 1996 m. 4. Importas į Bendriją iš suinteresuotųjų valstybių a) Importas iš Korėjos (44) Kadangi nustatyta, kad dempingo skirtumai, nustatyti PVL importui iš Korėjos, yra de minimis, šiame žalos tyrime importo iš Korėjos poveikis nebuvo vertinamas. b) Importas iš Meksikos (45) Skundo pateikėjai teigė, kad Eurostato duomenyse apie importą iš Meksikos nurodytas importo kiekis buvo gerokai mažesnis už faktinį importo kiekį svarstomu laikotarpiu. Buvo nurodyta priežastis – PVL importuoti kaip plieninės vielos, neteisingai priskyrus jiems du KN kodus. Komisija kreipėsi į atitinkamos valstybės narės muitinės pareigūnus ir jie, atlikę tyrimą, patvirtino, kad PVL buvo importuoti su skundo pateikėjų nurodytais KN kodais. Atsižvelgusi į pirmiau minėtus rezultatus Komisija nusprendė įtraukti turimus Eurostato statistinius duomenis apie tuos du KN kodus, su kuriais PVL buvo importuoti iš Meksikos. c) Kumuliacija (46) Komisija ištyrė, ar PVL, kilusių iš KLR, Vengrijos, Indijos, Meksikos, Lenkijos, Pietų Afrikos ir Ukrainos, importas turėtų būti vertinamas bendrai pagal pagrindinio reglamento 3 straipsnio 4 dalį. (47) Šiuo atžvilgiu vienas iš gamintojų eksportuotojų nesutiko, kad iš Vengrijos kilusių produktų importas būtų vertinamas bendrai, tvirtindamas, kad iš Vengrijos kilusių produktų importo raidos pagal apimtį negalima lyginti su importo iš suinteresuotųjų valstybių raida. Komisija išnagrinėjo tuos argumentus ir nustatė, kad importo iš Vengrijos kiekis visada buvo didelis: jis išaugo nuo 1407 tonų 1994 m. iki 2121 tonų per TL. Reikia pažymėti, kad importo iš pavienių valstybių raida dar nėra pagrindas nevertinti jo bendrai. Taigi nustatyta, kad importo iš Vengrijos raida atitinka visų suinteresuotųjų valstybių importo tendencijas. Todėl Komisija padarė išvadą, kad importas iš Vengrijos turėtų būti vertinamas bendrai. (48) Kitas gamintojas-eksportuotojas teigė, kad importas iš Meksikos yra de minimis ir todėl Meksikos atžvilgiu tyrimas neturėtų būti atliekamas ir bet kokiu atveju iš Meksikos kilusių produktų importas neturėtų būti vertinamas kartu su importu iš kitų suinteresuotųjų valstybių. Komisija nusprendė, kad importas iš Meksikos yra daugiau negu de minimis (žr. pirmiau nurodytą importą iš Meksikos), nes per TL jis sudarė 3 % Bendrijos suvartojimo. (49) Kaip nurodyta pirmiau, dempingo skirtumai, nustatyti visoms suinteresuotosioms valstybėms, buvo nuo 34 iki 132 %, taigi viršijo de minimis lygį. Importo apimtis iš suinteresuotųjų valstybių buvo lyginama tiek absoliučiai, tiek santykinai. Be to, importo apimtis iš septynių suinteresuotųjų valstybių negalėjo būti laikoma nereikšminga. (50) Ištyrus konkurencijos sąlygas nustatyta, kad iš suinteresuotųjų valstybių importuoti PVL buvo panašūs visomis pagrindinėmis fizinėmis ir techninėmis savybėmis. Be to, šių rūšių PVL ir kitų rūšių PVL, importuoti iš suinteresuotųjų valstybių ir pagaminti Bendrijoje, buvo tarpusavyje pakeičiami, ir tais PVL tuo pačiu laikotarpiu buvo prekiaujama Bendrijoje per galimus palyginti prekybos kanalus panašiomis komercinėmis sąlygomis. Todėl buvo nuspręsta, kad importuoti PVL konkuravo ir vieni su kitais, ir su Bendrijoje pagamintais PVL. (51) Atsižvelgusi į tai, kas išdėstyta pirmiau, Komisija nusprendė, kad buvo patenkinti visi pagrindinio reglamento 3 straipsnio 4 dalyje išdėstyti kriterijai, t. y. dempingo skirtumas, nustatytas kiekvienai valstybei eksportuotojai, buvo didesnis negu de minimis, importo iš kiekvienos valstybės kiekis nebuvo nereikšmingas, o importuotų produktų ir panašių Bendrijos produktų tarpusavio konkurencijos sąlygos buvo palyginamos. Todėl importas iš septynių suinteresuotųjų valstybių buvo tiriamas bendrai. d) Dempingo sąlygomis importuotų produktų apimtis ir rinkos dalis (52) Dempingo sąlygomis į Bendriją importuotų produktų, kilusių iš suinteresuotųjų valstybių, apimtis padidėjo nuo 17429 tonų 1994 m. iki 33668 tonų per TL, iš viso 93 %. (53) Šių šalių rinkos dalis padidėjo nuo 12 % 1994 m. iki 23 % per TL, iš viso 11 procentinių punktų per svarstomą laikotarpį. Tiriamuoju laikotarpiu kiekvienos suinteresuotosios valstybės rinkos dalis svyravo nuo 1,4 iki 7,8 %. e) Dempingo sąlygomis importuotų produktų kainos (54) Iširta, kaip sumažėjo kiekvienos rūšies PVL kainos. Komisija palygino gamintojų eksportuotojų ir skundą pateikusių Bendrijos gamintojų vidutines svertines kiekvienos rūšies PVL pardavimo kainas, atmetusi visas lengvatas bei mokesčius ir apskaičiavusi jas pagal pardavimus pirmajam nesusijusiam pirkėjui. Skundą pateikusių Bendrijos gamintojų vidutinės pardavimų kainos svertinis vidurkis apskaičiuotas pagal parduotą kiekvienos rūšies PVL apimtį. Paskui jis buvo palygintas su atitinkamu kiekvieno susijusio gamintojo eksportuotojo skaičiumi remiantis perpardavimo kainomis Bendrijoje ir apskaičiuotas svertinis vidurkis pagal parduotų produktų apimtį. (55) Siekiant nustatyti prekybos lygį, kurį galima būtų palyginti su skundą pateikusių Bendrijos gamintojų pardavimais, produktų, importuotų iš suinteresuotųjų valstybių, kainos pakoreguotos atsižvelgiant į tvarkymo išlaidas ir mokėtiną muito mokestį. Jos pakoreguotos remiantis informacija, gauta iš importuotojų. (56) Po tokio palyginimo buvo nustatytas toliau nurodytas vidutinis svertinis kainų sumažinimas, išreikštas Bendrijos gamintojų kainų procentiniu dydžiu: - KLR: 60,1 %, - Vengrija: 47,3 %, - Indija: nuo 40,1 iki 41,2 %, - Meksika: 31,9 %, - Lenkija: nuo 38,7 iki 43,7 %, - Pietų Afrika: 21,6 %, - Ukraina: 54,0 %. (57) Reikia pažymėti, kad produktų, importuotų iš suinteresuotųjų valstybių, kainos buvo nuolatos ir gerokai žemesnės negu Bendrijos pramonės kainos nuo 1994 m. iki TL. 5. Bendrijos pramonės padėtis a) Produkcija, pajėgumai ir jų panaudojimas (58) Bendrijos pramonės pagamintų svarstomų produktų apimtis visą svarstomą laikotarpį buvo stabili, ji padidėjo nuo 144484 tonų 1994 m. iki 145192 tonų per TL, taigi iš viso mažiau negu 1 %. (59) Bendrijos pramonės pajėgumai padidėjo 11 %. Kalbant apie išaugusius pajėgumus, reikia pažymėti, kad lynų gamybos įrangos eksploatavimo laikas yra ilgas (kartais daugiau negu 20 metų), todėl nustatyta, kad pakeitus seną įrangą neišvengiamai padidėjo gamybos pajėgumai, nes moderni įranga veikia geriau. Daugiausia 1995 m. investavo vienas Bendrijos gamintojas, pakeitęs seną įrangą. Tuo pačiu laikotarpiu pajėgumų panaudojimas sumažėjo nuo 64 % 1994 m. iki 58 % per TL. b) Atsargos (60) Bendrijos pramonės atsargos per tą laikotarpį gerokai išaugo – nuo 30607 tonų 1994 m. iki 39780 tonų per TL, taigi padidėjo 30 %. Ypač atsargos didėjo nuo 1994 m. iki 1995 m. (24 %). c) Pardavimų apimtys ir rinkos dalis (61) Bendrijos pramonės produktų pardavimai Bendrijos rinkoje sumažėjo nuo 106042 tonų 1994 m. iki 96776 tonų per TL, taigi 9266 tonomis (9 %). (62) Pardavimų apimties pokyčiai, palyginti su vartojimo pokyčiais, rodo, kad Bendrijos pramonės užimama rinkos dalis svarstomu laikotarpiu sumažėjo. Bendrijos pramonės užimama rinkos dalis sumažėjo nuo 75 % 1994 m. iki 66 % per TL, t. y. svarstomu laikotarpiu ji sumažėjo 9 procentiniais punktais. d) Kainos (63) Vidutinė svertinė PVL, kuriuos Bendrijos pramonė pardavė Bendrijos rinkoje, kaina nuo 1994 m. iki TL bendrai augo nedaug (pakilo nuo 1,34 ekiu iki 1,46 ekiu už kilogramą). Reikia pažymėti, kad šių importuotų produktų kainos visada buvo gerokai mažesnės už Bendrijos pramonės kainas. e) Pelningumas (64) Reikia pažymėti, kad atrinktų bendrovių informacija apie PVL pelningumą buvo prieinama ne visa (tam tikrų bendrovių sąnaudų apskaitos sistemoje PVL neišskirti). Todėl pagal pagrindinio reglamento 3 straipsnio 8 dalį Bendrijos pramonės padėčiai nusakyti Komisija pasinaudojo duomenimis apie artimiausio sektoriaus pelningumą. Konstatuota, kad pelningumas visos bendrovės lygiu yra tipiškas, atsižvelgus į tai, kad PVL sudaro didelę visų susijusių bendrovių bendrosios apyvartos dalį. Vidutinis atrinktų Bendrijos gamintojų pelningumas 1997 m. buvo nuo + 1,3 % 1994 m. iki -0,6 %. Tyrimas parodė, kad nors vidutinės pardavimų kainos ir gamybos apimtis šiek tiek padidėjo, Bendrijos pramonės pardavimai, o kartu ir jos rinkos dalis sumažėjo (atitinkamai 9 % ir 9 procentiniais punktais). f) Investicijos (65) Investicijos iš viso padidėjo 24 %, nuo 7094000 ekiu 1994 m. iki 8826000 ekiu per TL. Daugiausiai buvo investuojama į įrangos keitimą. g) Užimtumas (66) Bendrijos pramonėje dirbančių darbuotojų skaičius svarstomu laikotarpiu sumažėjo nuo 2710 darbuotojų 1994 m. iki 2559 darbuotojų per TL (6 %). h) Našumas (67) Bendrijos pramonės našumas (vieno darbuotojo pagamintas produktų kiekis) svarstomu laikotarpiu išaugo (nuo 1994 m. iki TL padidėjo 6 %). 6. Išvada dėl žalos (68) Komisija padarė išvadą, kad svarstomu laikotarpiu produktų, kilusių iš suinteresuotųjų valstybių, importas padarė didelį poveikį Bendrijos pramonės kainoms: tie produktai buvo pateikiami į Bendrijos rinką vis didesniais kiekiais ir, kaip buvo nustatyta, tai per tiriamąjį laikotarpį gerokai sumažino Bendrijos pramonės kainas. Bendrijos pramonė prarado didelę rinkos dalį šiek tiek padidėjus suvartojimui rinkoje (5 %). Taip pat reikia pažymėti, kad nors gamybos lygis buvo stabilus, per tą laikotarpį pardavimai sumažėjo, o atsargos nuolatos ir gerokai didėjo. Be to, Bendrijos pramonės finansinė būklė per tą laikotarpį pablogėjo – nuo 1,3 % pelno 1994 m. iki nuostolių 1997 m. (-0,6 %). Atsižvelgusi į pirmiau pateiktą informaciją, Komisija padarė laikiną išvadą, kad Bendrijos pramonei buvo padaryta materialinė žala, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 2 dalyje. F. ŽALOS PRIEŽASTIS (69) Komisija ištyrė, ar Bendrijos pramonei materialinę žalą padarė importas dempingo kaina iš KLR, Vengrijos, Indijos, Meksikos, Lenkijos, Pietų Afrikos ir Ukrainos, taip pat tyrė kitus veiksnius siekdama nustatyti, ar jų padaryta žala nebuvo priskirta importui dempingo kaina pagal pagrindinio reglamento 3 straipsnio 7 dalį. a) Importo dempingo kaina poveikis (70) Aiškiai matyti, kad sutampa, viena vertus, didelis kainų sumažinimas, išaugęs importas ir padidėjusi dempingo sąlygomis importuotų produktų rinkos dalis svarstomu laikotarpiu ir, kita vertus, pablogėjusi Bendrijos pramonės padėtis. Ypač gerai tai įrodo sumažėjusi Bendrijos pramonės rinkos dalis ir sumažėjęs pelningumas tiriamuoju laikotarpiu. Kalbant apie rinkos dalis reikia pažymėti, kad nuo 1994 m. iki TL importas iš suinteresuotųjų valstybių išaugo labiau negu suvartojimas (iš viso padidėjo 93 %). Iš viso tų šalių rinkos dalis padidėjo 11 procentinių punktų, o Bendrijos gamintojų rinkos dalis sumažėjo 9 procentiniais punktais. Ypač aiškus sutapimas yra tai, kad nuo 1994 m. iki 1995 m. labai išaugo importas (padidėjo 73 %), ir tai, kad šiuo laikotarpiu Bendrijos pramonė prarado rinkos dalį (10 procentinių punktų). Todėl Komisija nusprendė, kad Bendrijos pramonės rinkos dalies praradimas sutapo su suinteresuotųjų valstybių rinkos dalies padidėjimu. (71) Be to, Bendrijos pramonės finansinė būklė svarstomu laikotarpiu gerokai pablogėjo, nes iš pradžių buvo gaunamas pelnas, o paskui imta patirti nuostolius, nors paklausa rinkoje svarstomu laikotarpiu augo. Ypač Bendrijos pramonės finansinė būklė pablogėjo 1994–1995 m. (nuo + 1,3 % iki -0,3 %), kai ji prarado didelę dalį rinkos (10 procentinių punktų). (72) Galiausiai reikia pažymėti, kad Bendrijos pramonė padidino savo kainas 1994–1995 m. Tai įvyko tuo metu, kai išaugo žaliavų kainos. Tačiau dėl poveikio, kurį padarė 1995 m. smarkiai išaugęs importas žemomis kainomis (+ 73 %), gerokai mažesnėmis už Bendrijos pramonės kainas, ji negalėjo padengti savo išlaidų, nors ir buvo padidinusi kainas. Bendrijos pramonė, siekdama atgauti turėtą padėtį rinkoje, 1996 m. sumažino kainas ir susigrąžino tam tikrą prarastos rinkos dalį. Tačiau pelningumas ir toliau mažėjo. 1997 m. Bendrijos pramonė sugebėjo atgauti savo padėtį rinkoje, padidinusi pelningumą ir kainas, tačiau jos finansinė būklė tebebuvo bloga (-0,6 %). b) Kitų veiksnių poveikis (73) Komisija ištyrė, ar Bendrijos pramonei be importo dempingo kaina galėjo padaryti žalą ir kiti veiksniai. Daugiausiai Komisija tyrė vartojimo pokyčius, importo iš trečiųjų šalių raidą ir poveikį, išaugusių žaliavų kainų poveikį ir tai, ar patirtą žalą galėjo padaryti Bendrijos pramonės importuoti produktai. i) Vartojimas (74) Komisija svarstė, ar vartojimo pokyčiai padarė poveikį Bendrijos pramonės padėčiai. Reikia pažymėti, kad nors suvartojimas 1995–1996 m. sumažėjo (8 %), bendras suvartojimo lygis svarstomu laikotarpiu išaugo 5 %. Todėl mažai tikėtina, kad žala galėtų būti priskirta suvartojimo pokyčiui. ii) Importas iš trečiųjų šalių (75) Komisija, ištyrusi importą iš trečiųjų šalių, nustatė, kad nors iš tų valstybių importuoti produktai užėmė didelę Bendrijos rinkos dalį (9 % tiriamuoju laikotarpiu), svarstomu laikotarpiu jis sumažėjo nuo 10 % 1994 m. iki 9 % per TL. Tokiomis sąlygomis Komisija, remdamasi Eurostato statistiniais duomenimis, ištyrė tendencijas, susijusias su importo iš Korėjos apimtimi ir kainomis, taip pat tendencijas, susijusias su importu iš Čekijos, Rumunijos, Rusijos ir Turkijos. Korėja (76) Šio tyrimo metu buvo tiriamas importas iš Korėjos ir nustatyti de minimis dempingo skirtumai. Komisija ištyrė importo apimtį svarstomu laikotarpiu ir nustatė, kad jis buvo stabilus. Buvo nustatyta, kad iš Korėjos importuotų produktų kainas galima palyginti su Bendrijos pramonės kainomis, todėl Bendrijos pramonė negalėjo patirti žalos dėl produktų, kilusių iš Korėjos, importo. Čekija (77) Iš Čekijos importuotų produktų vieneto kaina per TL buvo mažesnė negu Bendrijos pramonės kaina, o importo apimtis per tą laikotarpį sumažėjo. Rumunija (78) Nors importas iš Rumunijos buvo gerokai padidėjęs, svarstomo laikotarpio pradžioje jis buvo labai mažas (tik 217 tonų 1994 m.) ir toks buvo iki to laikotarpio pabaigos (0,9 % per TL). Rusija (79) Kalbant apie importą iš Rusijos, reikia pasakyti, kad nors svarstomu laikotarpiu ir buvo svyravimų, Rusijos rinkos dalis per TL sudarė tik 0,3 %. Turkija (80) Ištyrus importą iš Turkijos nustatyta, kad nors importas iš Turkijos per tą laikotarpį išaugo, o kartu padidėjo ir rinkos dalis (1,7 % per TL), vieneto kainos buvo gerokai didesnės už tų valstybių, kurių atžvilgiu atliekamas tyrimas, vieneto kainas, kurioms buvo nustatyti dempingo ir žalos skirtumai. Išvada (81) Komisija konstatavo, kad importas iš pirmiau minėtų trečiųjų šalių, kurioms ši tyrimo procedūra netaikoma, ypač importas iš Čekijos ir Turkijos, galėjo prisidėti prie patirtos žalos. Tačiau nustatyta, kad vien to neužtenka, kad būtų panaikintas priežastinis ryšys, nustatytas tarp importo dempingo kaina ir Bendrijos pramonės patirtos materialinės žalos, ypač atsižvelgiant į trečiųjų šalių užimamą rinkos dalį ir jos pokyčius svarstomu laikotarpiu (nuo 5,9 % 1994 m. iki 6,7 % per TL). Kitos trečiosios šalys (82) Komisija nustatė, kad svarstomu laikotarpiu sumažėjo bendra kitų trečiųjų šalių rinkos dalis (nuo 4 % 1994 m. iki 2,7 % per TL) ir kad tų importuotų produktų kainos buvo gerokai didesnės už dempingo sąlygomis importuotų produktų kainas. iii) Žaliavos (83) Komisija taip pat konstatavo, kad Bendrijos pramonės patirtą žalą galėjo sukelti svarstomu laikotarpiu išaugusios žaliavų kainos. Šiuo atžvilgiu Komisija konstatavo, kad atsižvelgiant į tai, kad yra mažai galimybių PVL pakeisti kitais produktais, Bendrijos pramonė turėjo atlaikyti išaugusias žaliavų kainas. Šiuo atžvilgiu Komisija nustatė, kad 1994–1995 m. Bendrijos pramonei, kuri išaugus importui žemomis kainomis pakėlė kainas, nepavyko vien tiktai tokiomis priemonėmis padengti išaugusių žaliavų kainų. iv) Pačios Bendrijos importuotojų padaryta žala (84) Keli eksportuotojai tvirtino, kad Bendrijos pramonė padarė žalą, svarstomu laikotarpiu pati importavusi svarstomus produktus iš valstybių, kurių atžvilgiu atliekamas tyrimas. Šiuo atžvilgiu, kaip paaiškinta skirsnyje apie Bendrijos gamybą, Komisija nustatė, kad tokie pirkimai apskritai buvo įprasta komercinė praktika, kurią gamintojai taikė savo produktų asortimentui papildyti, importuodami nedidelį jų kiekį. Toks importas jiems buvo būtinas, kad galėtų siūlyti visą produktų asortimentą ir gebėti konkuruoti Bendrijos rinkoje. Atskirai ištyrus vieno skundą pateikusio Bendrijos gamintojo santykius su importuotoju ir kai kuriais platintojais, padaryta išvada, kad ta bendrovė elgėsi taip pat kaip kiti Bendrijos gamintojai, kurių atžvilgiu atliekamas tyrimas. Todėl šių bendrovių importuotų produktų poveikis negali būti priskirtas Bendrijos gamintojui. Todėl Komisija padarė išvadą, kad Bendrijos pramonė, pati importuodama PVL, žalos nepadarė. c) Išvada dėl priežastinio ryšio tarp žalos ir dempingo (85) Nors negalima atmesti prielaidos, kad tam tikra importo iš trečiųjų šalių dalis galėjo prisidėti prie žalos, kurią patyrė Bendrijos pramonė, tyrimas parodė, kad tokie veiksniai savaime negali panaikinti priežastinio ryšio tarp tiriamo importo ir Bendrijos pramonės patirtos materialinės žalos. Atsižvelgusi į tai, kas išdėstyta pirmiau, Komisija padarė išvadą, kad importas iš septynių suinteresuotųjų valstybių, bendrai padarė Bendrijos pramonei materialinę žalą. G. BENDRIJOS INTERESAI 1. Įžanginės pastabos (86) Komisija, remdamasi pateikta informacija, parengtinai ištyrė, ar be tyrimo rezultatų dėl dempingo ir žalos, yra svarių priežasčių, kuriomis remiantis galima būtų padaryti išvadą, kad Bendrija nesuinteresuota taikyti priemones šiuo atveju. Tuo tikslu Komisija apsvarstė, kokį poveikį patirtų visos tyrimo procedūroje dalyvaujančios šalys įvedus priemones ir jų neįvedus. 2. Duomenų, susijusių su Bendrijos interesais, rinkimas (87) Komisija, norėdama įvertinti priemonių įvedimo poveikį, paprašė visas žinomas suinteresuotąsias šalis, įskaitant šalis, susijusias su tiekėjų pramone, skundą pateikusius Bendrijos gamintojus, importuotojus (didmenininkus) ir vartotojus pateikti jai informaciją. Reikia pažymėti, kad nebuvo gauta atsakymo iš vartotojų pramonės. Remdamasi iš bendradarbiaujančių šalių gauta informacija, Komisija padarė tokias išvadas. 3. Poveikis tiekėjų pramonei (88) Pagrindinė žaliava, naudojama PVL gaminti, yra pramoninė plieninė viela, ypač plieninė viela, kurios sudėtyje daug anglies ir kuri gali būti galvanizuota arba padengta kitokiu būdu. Reikia pažymėti, kad gaminant PVL naudojamos kitos svarbios žaliavos, įskaitant sintetinius pluoštus, plastinius tepalus ir pakavimo priemones (ypač rites ir būgnus). Bendrijos pramonės naudojamą plieninę vielą daugiausia gamina pagrindiniai Europos plieno gamintojai. Gaminant PVL galima naudoti įvairių savybių ir skersmens plieninę vielą, tačiau Bendrijos plieninių vielų gamintojai gamina visą asortimentą, reikalingą PVL gamybai. (89) Dvi žaliavas gaminančios bendrovės bendradarbiavo atliekant Komisijos tyrimą. Tose dviejose bendrovėse 1997 m. dirbo 1417 žmonių. Bendra apyvarta 1997 m. buvo 312 milijonų ekiu, 54 milijonai iš tos sumos buvo susiję su svarstomomis žaliavomis (sudarė 17 % bendrosios apyvartos). Šių bendrovių pelningumas 1997 m. buvo maždaug 5 %. 4. Poveikis Bendrijos pramonei a) Bendrijos pramonės pobūdis ir struktūra (90) Bendrijos pramonę sudaro mažos ir vidutinio dydžio bendrovės, įsikūrusios devyniose valstybėse narėse (Austrijoje, Danijoje, Prancūzijoje, Vokietijoje, Italijoje, Portugalijoje, Ispanijoje ir Jungtinėje Karalystėje). Reikia pažymėti, kad PVL gamybai reikia daug kapitalo, o norint toliau tobulinti produktų asortimentą, ypač projektams skirtų specialių PVL asortimentą (žr. toliau), reikia atlikti daug darbų mokslinių tyrimų ir plėtros srityje. Bendrijos pramonė ir (arba) su ja susijusios bendrovės dažnai transformuoja PVL, t. y. pjausto juos, suduria, tvirtina tvirtinimo elementais arba PVL paverčia kitais produktais, pavyzdžiui, stropais ir kt. Akivaizdu, kad neigiamas poveikis PVL labai pakenktų tokiai veiklai. (91) Iš viso Bendrijos pramonėje dirba apie 2600 žmonių (TL). (92) Be standartinių PVL, Bendrijos pramonė dar gamina didelį specialių PVL asortimentą, skirtą tam tikriems projektams, pavyzdžiui, PVL naudojami statant kabančius tiltus arba įrengiant kabančius stogus. Paprastai jeigu PVL gaminami projektams, nustatomas konkretus jų kiekis ir konkretus terminas, t. y. projektui reikalingas PVL kiekis ir projekto trukmė. Reikia pažymėti, kad kelerius metus projektai buvo svarbus Bendrijos pramonės pajamų šaltinis. Gaminant PVL projektams paprastai reikia glaudaus techninio bendradarbiavimo su pirkėjais (dažnai tam reikia naujausių technologijų ir įrangos) ir papildomų paslaugų (ne tik PVL montavimo, bet ir ilgalaikio remonto bei priežiūros srityje), todėl reikia pažymėti, kad Bendrijos pramonė yra pagrindinė projektams skirtų PVL tiekėja Bendrijos rinkoje. (93) Nustatyta, kad projektams skirtus PVL galėtų gaminti ta pati darbo jėga ir jiems gaminti galėtų būti naudojama ta pati įranga kaip ir tokio paties skersmens standartiniams PVL, todėl projektams skirtų PVL gamyba labai priklauso nuo standartinių PVL gamybos, pavyzdžiui, paskirstant pridėtines išlaidas. b) Bendrijos pramonės gyvybingumas (94) Reikėtų pažymėti, kad Bendrijos PVL pramonės padėtis per pastarąjį dešimtmetį pablogėjo ir daugiausia dėl to, kad vartotojų pramonėje nustojo veikti tam tikros pramonės šakos, pavyzdžiui, kasybos, o įvedus kvotas sumažėjo žvejybos flotilių. Todėl ši pramonė turi būti iš esmės pertvarkyta ir konsoliduota. Svarstomu laikotarpiu, kai buvo atliekamas šis tyrimas, pramonė konsolidavosi, ėmė augti jos produktų paklausa, kaip nurodyta 43 konstatuojamojoje dalyje. (95) Tačiau per tiriamąjį laikotarpį Bendrijos pramonė, iš pradžių gavusi pelną, ėmė patirti nuostolius, o labiausiai pelnas sumažėjo 1995 m., kai Bendrijos rinką didžiuliais kiekiais užplūdo produktai, importuoti iš suinteresuotųjų valstybių. Be to, dempingo kaina importuoti produktai buvo pigūs ir augant sąnaudoms Bendrijos pramonė negalėjo didinti kainų, todėl patyrė žalą ir dėl importo kiekio, ir dėl mažos jo vertės. (96) Komisija konstatavo, kad dėl anksčiau įvykdytos pertvarkos ir padidėjusio našumo Bendrijos pramonė būtų struktūriškai gyvybinga, jeigu Bendrijos rinkoje būtų atkurtos sąžiningos konkurencijos sąlygos. c) Priemonių taikymo arba jų netaikymo poveikis (97) Tikėtina, kad pradėjus taikyti priemones, PVL kainos Bendrijos rinkoje išaugs. Pakilus kainoms Bendrijos pramonė galėtų susigrąžinti pelningumą ir šiek tiek padidinti pardavimų apimtį. (98) Jeigu priemonės nebūtų pradėtos taikyti, tikėtina, kad neigiama tendencija Bendrijos pramonėje egzistuotų ir toliau, o bendrovės ilgainiui užsidarytų. Nustatyta, kad Bendrijos pramonė turėjo keletą beveik nuostolingai veikiančių gamyklų. Labai tikėtina, kad šios gamyklos greitai užsidarytų ir jų darbuotojai netektų darbo. Labai tikėtina, kad Bendrijos pramonės rinkos dalis ir toliau mažės, o finansinė būklė greičiausiai vis blogės. Kaip buvo paaiškinta pirmiau, jeigu neigiama tendencija bus ir toliau, poveikį patirs ne tik standartinių PVL gamyba, bet ir projektams skirtų PVL, kurių suinteresuotosios valstybės neeksportuoja dideliais kiekiais, gamyba. (99) Baigiant reikia pažymėti, kad priemonės turėtų sudaryti sąlygas Bendrijos pramonei atsigauti po patirtos žalos. Todėl jos būtų naudingos Bendrijos pramonės interesams. 5. Poveikis importuotojų (didmenininkų) interesams (100) Atliekant tyrimo procedūrą bendradarbiavo keturi Bendrijos importuotojai (didmenininkai), nesusiję su eksportuotojais. Jie teigė, kad pagal šią procedūrą pradėjus taikyti priemones, svarstomo produkto importuotojams (didmenininkams) Bendrijoje būtų padarytas neigiamas poveikis. (101) Tyrimas parodė, kad PVL tenka didelė dviejų nesusijusių importuotojų veiklos dalis pagal apyvartą (nuo 40 iki 80 %) ir pelnas (bendras pelnas svyravo nuo 3 iki 18 %). Tačiau reikia pažymėti, kad visi importuotojai (didmenininkai) (išskyrus vieną) taip pat prekiauja kitokiu produktų asortimentu, įskaitant pluoštinius lynus, vielas, kabelius, grandines, metalo dirbinius ir tvirtinimo elementus. Svarbi jų veiklos dalis yra PVL transformavimas, t. y. pjaustymas, sudūrimas, tvirtinimas tvirtinimo elementais arba pavertimas kitais produktais, pavyzdžiui, lynais ir kt. Taip pat buvo nustatyta, kad importuotojai (didmenininkai) parduodavo Bendrijoje pagamintus PVL. (102) Nors tikėtina, kad priemonių taikymas padarytų poveikį importuotojams (didmenininkams), atsižvelgus į tai, kad jie imasi PVL transformavimo veiklos, prekiauja kitais produktais, taip pat Bendrijoje pagamintomis prekėmis, Komisija padarė išvadą, kad priemonių taikymo pagal šią procedūrą poveikis nebūtų didelis. 6. Poveikis vartotojams (103) PVL labai plačiai naudojami, todėl labai daug vartotojų pramonės šakų suinteresuotos šia tyrimo procedūra. Komisija nustatė, kad pagrindiniai PVL naudojimo būdai buvo tokie (sąrašas nebaigtinis): bendriesiems tikslams, žvejybos, jūrų ir laivybos, naftos ir dujų, kasybos (gelmių ir paviršiaus), miškininkystės, oro transporto (įskaitant slidininkų keltuvus ir lynų kelio vagonus), civilinės inžinerijos (kabantys tiltai, bokštai, atotampų pilonai, dengtos stogų konstrukcijos), statybos (kranai) ir liftų gamybos šakose. (104) Komisijos tyrimas rodo, kad yra daug suinteresuotų vartotojų pramonės šakų ir kad PVL labai įvairiai naudojami kiekvienoje šakoje. Remdamasi turima informacija Komisija nustatė, kad bendros vartotojų pramonės šakų sąnaudos yra nuo 50000 ekiu iki 18 milijonų ekiu, o tai rodo, kad susijusios bendrovės labai skiriasi pagal dydį. Be to, su svarstomu produktu susijusios sąnaudos yra nuo 0,01 ir tik iki 3 %, o tai rodo, kad toms bendrovėms PVL nėra labai svarbūs. (105) Ištyrusi galimą priemonių poveikį vartotojams Komisija padarė išvadą, kad atsižvelgus į nereikšmingą PVL kainos poveikį vartotojų pramonei, mažai tikėtina, kad tų kainų padidinimas darytų reikšmingą poveikį. Be to, reikia pažymėti, kad yra keli alternatyvūs PVL šaltiniai, kuriems netaikomos antidempingo priemonės ir kuriais galės naudotis vartotojų pramonė. 7. Išvada dėl Bendrijos interesų (106) Turint omenyje importo iš suinteresuotų valstybių augimo per svarstomą laikotarpį koeficientą ir eksportuotojų elgesį Bendrijos rinkoje, kai jie nuolatos taikydavo kainas, gerokai mažesnes už Bendrijos pramonės kainas, tikėtina, kad nepradėjus taikyti priemonių, tokia tendencija būtų ir toliau, dar labiau padidindama žalą, kurią jau patyrė skundą pateikę Bendrijos gamintojai. (107) Priemonės turėtų padėti Bendrijos pramonei padidinti pelningumą, o tai pagerintų konkurencijos sąlygas Bendrijos rinkoje ir sumažintų grėsmę, kad bendrovėms teks užsidaryti ar sumažinti darbuotojų skaičių. Komisija ypač atsižvelgė į tai, kad jeigu nebus imtasi priemonių apsisaugoti nuo nesąžiningos gamintojų-eksportuotojų prekybos veiklos, Bendrijos pramonė gali būti priversta uždaryti keletą gamybos vietų ir tada vartotojų pramonė gali prarasti palankias sąlygas per vidutinės trukmės laikotarpį gauti produktų mažesnėmis kainomis. (108) Bet koks galimas kainų padidinimas padarytų visai nedidelį poveikį vartotojų pramonės šakoms. (109) Komisija padarė išvadą, kad tokiomis aplinkybėmis nėra jokių svarių priežasčių netaikyti priemonių. H. LAIKINOSIOS PRIEMONĖS 1. Žalos likvidavimo mastas (110) Nustačius, kad svarstomas importas dempingo kaina padarė materialinės žalos Bendrijos pramonei ir, kad nėra svarbių priežasčių, kurios pateisintų priemonių netaikymą, numatomos priemonės turėtų būti taikomos tokiu mastu, kad būtų likviduota šio importo padaryta žala, neviršijant nustatytų dempingo skirtumų. Kad ši žala būtų likviduota, pramonei reikia sudaryti sąlygas, kuriomis svarstomų produktų, importuojamų iš suinteresuotųjų valstybių, kainas būtų galima pakelti iki tokio lygio, kad nebūtų patiriama žala. Siekdama apskaičiuoti, kiek turėtų būti padidintos tos kainos, t. y. ribinį žalos dydį, Komisija konstatavo, kad reikia palyginti dempingo sąlygomis importuotų produktų kainas su Bendrijos pramonės pardavimų kainomis, atsižvelgiant į pelną, kurį pramonė galėtų gauti, jeigu šalys, kurių atžvilgiu atliekamas tyrimas, netaikytų žalingo dempingo. Šiuo pagrindu produkto rūšių, kuriomis naudojamasi nustatant kainos sumažinimą, CIF kainos Bendrijos pasienyje, pakoreguotos atsižvelgiant į sumokėtus muito mokesčius ir tvarkymo išlaidas, tiriamuoju laikotarpiu buvo palygintos su faktinėmis vidutinėmis svertinėmis pardavimų kainomis, kurias yra nustatę skundą pateikę Bendrijos gamintojai ir kurios buvo padidintos sumažėjus pelnui ir siekiant padengti 5 % pelno normą. Laikinai nustatyta, kad ši pelno norma yra minimali norma, kurios reikia, kad šis sektorius būtų gyvybingas. 2. Laikinieji muitai (111) Pagal pagrindinio reglamento 7 straipsnio 2 dalį, laikinojo antidempingo muito dydis turėtų atitikti nustatytą antidempingo skirtumą arba būti tokio dydžio, kurio pakaktų žalai pašalinti (atsižvelgiant į tai, kuris dydis mažesnis). Visoms KLR, Vengrijos, Indijos, Lenkijos ir Ukrainos bendrovėms nustatyti ribiniai žalos dydžiai viršijo dempingo skirtumus. Todėl laikinieji muitai pirmiau minėtų šalių bendrovėms apskaičiuoti remiantis nustatytais dempingo skirtumais. Meksikos ir Pietų Afrikos bendrovėms nustatyti ribiniai žalos dydžiai buvo mažesni negu dempingo skirtumai. Todėl tų dviejų šalių bendrovėms buvo nustatyti laikinieji muitai, atitinkantys ribinius žalos dydžius. 3. Įsipareigojimai (112) Vengrijos ir Lenkijos gamintojai-eksportuotojai pasiūlė prisiimti įsipareigojimus dėl kainų pagal pagrindinio reglamento 8 straipsnio 1 dalį. Komisija konstatavo, kad tokius gamintojų eksportuotojų įsipareigojimus galima priimti. Įsipareigojimai dėl kainų turėtų būti priimti tik tuo atveju, jeigu valstybių narių muitinių administracijoms bus pateikta galiojanti sąskaita-faktūra, kurioje būtų aiškiai nurodytas gamintojas ir pateikta priede nurodyta informacija. Jeigu tokia sąskaita-faktūra nebus pateikta, reikės mokėti atitinkamą antidempingo muitą. (113) Reikia pažymėti, kad pagal pagrindinio reglamento 8 straipsnio 9 ir 10 dalis, pažeidus arba atšaukus įsipareigojimą dėl kainų, gali būti nustatytas antidempingo muitas. (114) Be to, reikia pažymėti, kad pagal pagrindinio reglamento 8 straipsnio 6 dalį, dempingo, žalos ir Bendrijos interesų tyrimas bus baigtas neatsižvelgiant į tai, kad tyrimo metu buvo prisiimti įsipareigojimai. I. BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS (115) Siekiant užtikrinti tinkamą administravimą, turėtų būti nustatytas laikas, per kurį suinteresuotosios šalys galėtų raštu pranešti savo nuomonę ir prašyti jas išklausyti. Be to, reikia pasakyti, kad visos su šiuo reglamentu susijusios išvados yra laikinos ir jas gali tekti svarstyti pakartotinai, jeigu Komisija pasiūlytų kokias nors galutines priemones, PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ: 1 straipsnis 1. Iš Kinijos Liaudies Respublikos, Vengrijos, Indijos, Meksikos, Lenkijos, Pietų Afrikos ir Ukrainos importuotiems plieniniams lynams ir kabeliams, įskaitant uždaros konstrukcijos lynus, išskyrus nerūdijančio plieno lynus ir kabelius, kurių maksimalus išorinis skerspjūvis didesnis negu 3 mm, ant kurių gali būti įtaisytos pagalbinės detalės ir kurie klasifikuojami taikant KN kodus: ex73121082 (TARIC kodas 73121082*10), ex73121084 (TARIC kodas 73121084*10), ex73121086 (TARIC kodas 73121086*10), ex73121088 (TARIC kodas 73121088*10) ir ex73121099 (TARIC kodas 73121099*10), nustatomas laikinasis antidempingo muitas. 2. Nustatomo laikinojo muito, taikomo franko Bendrijos pasienyje kainoms už importuotus svarstomus produktus, gaminamus toliau išvardytų bendrovių, tarifo dydis iki apmokestinimo muitais yra: Šalis | Bendrovė | Muito tarifas (%) | TARIC papildomas kodas | KLR | Visos bendrovės | 74,8 | – | Vengrija | Visos bendrovės | 33,9 | 8900 | Indija | "Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd" | 39,8 | 8613 | Visos bendrovės | 40,2 | 8900 | Meksika | Visos bendrovės | 56,4 | – | Lenkija | "Drumet" | 35,0 | 8614 | Visos bendrovės | 56,1 | 8900 | Pietų Afrika | Visos bendrovės | 33,9 | – | Ukraina | Visos bendrovės | 54,8 | – | 3. Neatsižvelgiant į šio straipsnio 1 dalį, laikinasis muitas netaikomas tiems svarstomiems importuotiems produktams, kuriuos gamina ir pagal sąskaitą-faktūrą importuojančiai bendrovei iš Bendrijos parduoda 2 straipsnio 3 dalyje išvardytos bendrovės pagal 2 straipsnio 2 dalį. 4. Taikomos galiojančios nuostatos dėl muito mokesčių, nebent būtų nurodyta kitaip. 5. Šio straipsnio 1 dalyje nurodyti produktai į laisvą apyvartą Bendrijoje išleidžiami tik tuo atveju, jeigu pateikiama laikinojo muito dydžio garantija. 2 straipsnis 1. Šio straipsnio 3 dalyje išvardytų bendrovių įsipareigojimai, susiję su antidempingo procedūra dėl Kinijos Liaudies Respublikos, Vengrijos, Indijos, Meksikos, Lenkijos, Pietų Afrikos ir Ukrainos kilmės plieninių lynų ir kabelių, įskaitant uždaros konstrukcijos lynus, išskyrus nerūdijančio plieno lynus ir kabelius, kurių maksimalus išorinis skerspjūvis didesnis negu 3 mm, ant kurių gali būti įtaisytos pagalbinės detalės ir kurie klasifikuojami taikant KN kodus: ex73121082 (TARIC kodas 73121082*10), ex73121084 (TARIC kodas 73121084*10), ex73121086 (TARIC kodas 73121086*10), ex73121088 (TARIC kodas 73121088*10) ir ex73121099 (TARIC kodas 73121099*10) yra priimami. 2. Jeigu remiantis įsipareigojimu, pateikiamas prašymas išleisti produktus į laisvą apyvartą, produktai atleidžiami nuo muito mokesčio su sąlyga, kad atitinkamų valstybių narių muitinių administracijoms pateikiama galiojanti sąskaita-faktūra, išduota vienos iš šio straipsnio 3 dalyje išvardytų bendrovių. Pagrindiniai sąskaitos-faktūros elementai nurodyti priede. 3. Importuoti produktai, prie kurių pridėta sąskaita-faktūra, deklaruojami pagal tokius papildomus TARIC kodus: Šalis | Bendrovė | TARIC papildomas kodas | Vengrija | "Drótáru és Drótkötél Ipari és Kereskedelmi Rt" | 8616 | Lenkija | "Drumet SA" | 8617 | "Slaskie Zaklady Lin i Drutu "Linodrut" Spólka Akcyjna" | 8619 | "Fabryka Lin i Drutów "Linodrut" Zabrze Spуlka z organiczona odpowiedzialnoscia" | "Fabryka Lin i Drutów "Falind" Spólka z organiczona odpowiedzialnoscia" | "Gуrnoslaska Fabryka Lin i Drutu "Linodrut" Bytom Spólka z organiczona odpowiedzialnoscia" | "Dolnoslaska Fabryka Lin i Drutu "Linodrut Linmet" spólka z organiczona odpowiedzialnoscia" | 3 straipsnis 1. Pagal Reglamento (EB) Nr. 384/96 20 straipsnio 1 dalį ir neprieštaraujant to reglamento 20 straipsnio 2 ir 3 dalims, suinteresuotosioms šalims suteikta galimybė raštu pranešti savo nuomonę ir prašyti, kad Komisija jas išklausytų žodžiu per mėnesį nuo šio reglamento įsigaliojimo dienos. 2. Pagal Reglamento (EB) Nr. 384/96 21 straipsnio 4 dalį, šalys, pranešusios apie save per laiką, nustatytą pranešime apie tyrimo procedūros pradėjimą, gali pareikšti pastabas apie šio reglamento taikymą per mėnesį nuo jo įsigaliojimo dienos. 4 straipsnis Šis reglamentas įsigalioja pirmą jo paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje dieną. Šio reglamento 1 straipsnis taikomas šešis mėnesius. Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse. Priimta Briuselyje, 1999 m. vasario 18 d. Komisijos vardu Leon Brittan Pirmininko pavaduotojas [1] OL L 56, 1996 3 6, p. 1. [2] OL L 128, 1998 4 30, p. 18. [3] OL C 155, 1998 5 20, p. 11. [4] OL C 239, 1998 7 30, p. 3. [5] Šioms grupės bendrovėms taikoma antidempingo procedūra: - "Slaskie Zaklady Lin i Drutu" Linodrut "Spólka Akcyjna", - "Fabryka Lin i Drutуw" Linodrut "Zabrze Spólka z organiczona odpowiedzialnoscia", - "Fabryka Lin i Drutów" Falind "Spólka z organiczona odpowiedzialnoscia", - "Gуrnoslaska Fabryka Lin i Drutu" Linodrut "Bytom Spólka organiczona odpowiedzialnoscia", - Dolnoslaska Fabryka Lin i Drutu "Linodrut Linmet" spólka z organiczona odpowiedzialnoscia. -------------------------------------------------- PRIEDAS Elementai, kurie turi būti nurodyti 2 straipsnio 2 dalyje minimoje sąskaitoje faktūroje 1. Pranešimo apie produktą kodo numeris (kaip nustatyta įsipareigojimais, pasiūlytais atitinkamo gamintojo eksportuotojo), įskaitant tipą, juostų skaičių, vielų skaičių kiekvienoje juostoje ir KN kodą. 2. Tikslus prekių aprašymas, įskaitant: - bendrovės produkto kodą (BPK), - KN kodą, - papildomą TARIC kodą, pagal kurį sąskaitoje faktūroje nurodytoms prekėms gali būti atliekami muitinės formalumai prie Bendrijos sienų (kaip nurodyta reglamente), - kiekį (nurodomas kilogramais), - mažiausią taikomą kainą. 3. Pardavimo sąlygų aprašymas, įskaitant: - kilogramo kainą, - taikomas mokėjimo sąlygas, - taikomas pristatymo sąlygas, - visas nuolaidas ir lengvatas. 4. Importuotojo, kuriam bendrovė tiesiogiai išdavė sąskaitą faktūrą, pavadinimas. 5. Bendrovės atsakingo darbuotojo, kuris išdavė sąskaitą faktūrą ir šį pasirašytą pareiškimą, pavardė: "Aš, toliau pasirašęs, patvirtinu, kad šioje sąskaitoje faktūroje nurodytos prekės parduodamos tiesioginiam eksportui į Europos bendriją įsipareigojimo, kurį pasiūlė …. [bendrovės pavadinimas] ir priėmė Europos Komisija Reglamentu (EB) Nr. 362/1999, taikymo srities ribose ir pagal jo sąlygas. Pareiškiu, kad šioje sąskaitoje faktūroje nurodyta informacija yra išsami ir tiksli." --------------------------------------------------