ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(24)

siekiant skatinti ekonomikos atsigavimą, bus svarbu paankstinti brandžių viešųjų investicinių projektų įgyvendinimą ir skatinti privačiąsias investicijas, be kita ko, imantis atitinkamų reformų. Ispanijos atsigavimo perspektyvos priklausys nuo jos gebėjimo didinti našumą ir skatinti inovacijas, be kita ko, vykdant skaitmeninę ir žaliąją pertvarką. Ispanijos inovacijų diegimo rezultatai visuose regionuose yra prastesni už Sąjungos vidurkį. Ispanija atsilieka tokiose srityse, kaip įmonių gebėjimas diegti inovacijas, investuoti į materialųjį ir nematerialųjį turtą ir kuo geriau išnaudoti savo gyventojų įgūdžius, o tai gali mažinti jų konkurencingumą žinių ekonomikoje. COVID-19 krizė išryškino skaitmeninimo svarbą siekiant užtikrinti galimybes naudotis valdžios paslaugomis ir gauti švietimo bei mokymo paslaugas, taip pat siekiant išsaugoti darbo vietas ir ekonominę veiklą. Iki izoliacijos laikotarpio pradžios tik pusė Ispanijos mokyklų buvo įdiegusios tinkamas skaitmeninio mokymosi platformas, o padėtis skirtinguose regionuose labai skyrėsi. Staigus perėjimas prie skaitmeninio mokymosi taip pat buvo ypatingas iššūkis pažeidžiamiems mokiniams, kurie namuose neturėjo prieigos prie skaitmeninių sprendimų. Ispanija turėtų užtikrinti, kad visi mokiniai, įskaitant tuos, kurie gyvena kaimo vietovėse ir kurie kilę iš pažeidžiamų namų ūkių, turėtų prieigą prie skaitmeninio mokymosi išteklių. Remiant įmonių skaitmeninimą taip pat būtų skatinamas Ispanijos įmonių konkurencingumas pasaulinėse vertės grandinėse ir didinami jų, visų pirma MVĮ ir labai mažų įmonių, eksporto pajėgumai. Skaitmeninių technologijų, įskaitant pažangias skaitmenines technologijas, naudojimas ir skaitmeninės atskirties tarp miesto ir kaimo vietovių mažinimas pagerintų Ispanijos ekonomikos pajėgumus diegti inovacijas. Be to, mokslinių tyrimų ir inovacijų valdymo stiprinimas visais lygmenimis, mokslinių tyrimų kokybės gerinimas atliekant sistemingus vertinimus ir mokslinių tyrimų organizacijų skatinimas bendradarbiauti su privačiuoju sektoriumi galėtų padidinti mokslinių tyrimų ir inovacijų politikos veiksmingumą ir paspartinti inovacijų sklaidą siekiant padėti ekonomikai atsigauti;
(13)

reaguodama į COVID-19 pandemiją ir laikydamasi suderinto Sąjungos požiūrio, Portugalija ėmėsi savalaikių biudžeto priemonių, kad padidintų savo sveikatos sistemos pajėgumą, suvaldytų pandemiją ir suteiktų pagalbą labiausiai nukentėjusiems asmenims ir sektoriams. 2020 m. stabilumo programoje šių priemonių poveikis biudžetui vertinamas kas mėnesį arba kasmet, nepateikiant prognozuojamų 2020 m. metinių suvestinių duomenų. Priemonės, be kita ko, apima vienkartinę specialią paramą įmonių verslo veiklai atnaujinti (508,0 mln. EUR, arba 0,3 % BVP), supaprastintą darbo laikino nutraukimo arba darbo laiko sutrumpinimo (atleidimo iš darbo) schemą (373,3 mln. EUR, arba 0,2 % BVP per vieną taikymo mėnesį) ir per sveikatos sistemą vykdomą asmeninių apsaugos priemonių pirkimą (0,1 % BVP per vieną taikymo mėnesį) (8). Komisija apskaičiavo, kad dėl šių priemonių 2020 m. bendros tiesioginės biudžeto išlaidos gali sudaryti maždaug 2,5 % BVP. Be to, Portugalija paskelbė apie priemones, kurios, nors įprastai ir nedaro tiesioginio poveikio biudžetui, padės teikti likvidumo paramą įmonėms ir namų ūkiams; 2020 m. stabilumo programoje įvertinta, kad jos sudarys apie 25,1 mlrd. EUR arba 12,5 % BVP. Tos priemonės apima pridėtinės vertės, gyventojų pajamų ir įmonių pelno mokesčių, taip pat socialinių įmokų mokėjimo (7,9 mlrd. EUR, arba 3,9 % BVP) atidėjimą ir valstybės garantuojamas kredito linijas bei kitas panašias iniciatyvas (4,0 mlrd. EUR, arba 2,0 % BVP). Apskritai priemonės, kurių ėmėsi Portugalija, atitinka 2020 m. kovo 13 d. Komisijos komunikate išdėstytas gaires. Visiškas neatidėliotinų priemonių ir fiskalinių paramos priemonių įgyvendinimas, o vėliau, kai leis ekonominės sąlygos, fiskalinės politikos perorientavimas siekiant užtikrinti apdairią vidutinės trukmės laikotarpio fiskalinę būklę padės išsaugoti fiskalinį tvarumą vidutinės trukmės laikotarpiu;
(14)

labai trūksta investicijų į infrastruktūrą. Transporto infrastruktūros aprėptis ir kokybė pagerėjo, tačiau vis dar nesiekia Sąjungos vidurkio. Transeuropinis transporto tinklas Bulgarijoje dar neužbaigtas. Be to, per pastaruosius penkerius metus labai išaugo kelių transporto išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekis. Reikia toliau plėtoti geležinkelių ir kelių ruožus, taip pat atitinkamas Europos geležinkelių eismo valdymo sistemas ir intelektines transporto sistemas. Bulgarijos miesto nuotekų surinkimo ir valymo rodikliai yra žemi, oro taršos lygis didelis, o į sąvartynus pristatomų komunalinių atliekų kiekis ir perdirbimo rodiklis yra gerokai žemesni už Sąjungos vidurkį. Būtinos investicijos, kuriomis būtų skatinamas tvarus vandens išteklių valdymas, efektyvus išteklių naudojimas ir perėjimas prie žiedinės ekonomikos. Be to, reikia didelių investicijų į energetikos ir klimato kaitos švelninimo ir prisitaikymo prie jos sritis. Didelis ekonomikos energijos suvartojimo intensyvumas ir lėta pažanga siekiant energijos vartojimo efektyvumo tikslų, visų pirma pastatų sektoriuje, stabdo šalies įmonių našumą ir konkurencingumą. Todėl reikia dėti daugiau pastangų siekiant užtikrinti, kad naudojant tikslines investicijas pramonės, transporto ir pastatų sektoriuose būtų sutaupyta daug energijos. Didesnės investicijos į švarios energetikos infrastruktūrą (pvz., švarios ir mažo anglies dioksido kiekio energijos gamybą, jungtis ir pažangiuosius elektros energijos tinklus) atsižvelgiant į prioritetus, nustatytus Bulgarijos nacionalinio klimato ir energetikos srities plano projekte, padėtų dar labiau pagerinti bendrą ekonomikos konkurencingumą ir žmonių gyvenimo kokybę;
(8)

į stabilumo programą ir Komisijos 2019 m. pavasario prognozę neįtrauktos naujos nuolatinės priemonės, apie kurias buvo paskelbta ir kurios buvo patvirtintos netrukus po pirmiau minėtų dokumentų atitinkamų pateikimo ir parengimo terminų. Komisijos vertinimu, fiskalinis tų priemonių poveikis viršys 1,0 % BVP 2019 m. ir vėlesniais metais. Taip pat laikomasi nuomonės, kad priėmus tas naujas priemones kyla rizika nepasiekti sutarto pirminio pertekliaus tikslo, kuris yra stebimas pagal griežtesnės priežiūros sistemą ir buvo nustatytas Įgyvendinimo sprendimu (ES) 2017/1226. Be to, numatoma, kad dėl naujųjų priemonių suprastės struktūrinis balansas, o tai kelia susirūpinimą, ar 2020 m. bus pasiektas vidutinės trukmės biudžeto tikslas. Tačiau 2019 m. rudenį bus atliktas pakartotinis įvertinimas, o 2020 m., be kita ko, bus peržiūrėtas grynųjų išlaidų augimui taikomas išlaidų kriterijus. Nors prognozuojama, kad valdžios sektoriaus bendroji skola toliau mažės, gali kilti tam tikros rizikos, kad nebus laikomasi skolos mažinimo kriterijaus. Tai reikės pakartotinai įvertinti rudenį, atsižvelgiant į tas neseniai priimtas priemones;
(9)

kartu 2018–2019 m. Europos semestro cikle Komisija daug dėmesio skyrė valstybių narių investicijų poreikiams, susijusiems su energetika ir klimatu. Tai matyti iš 2019 m. Maltai skirtos ataskaitos (4) ir Komisijos rekomendacijos dėl Tarybos rekomendacijos Maltai (5), kurios pateiktos per Europos semestrą. Vertindama integruotų nacionalinių energetikos ir klimato srities veiksmų planų projektus, Komisija atsižvelgė į naujausias Europos semestro išvadas ir rekomendacijas. Komisijos rekomendacijomis papildomos naujausios per Europos semestrą pateiktos konkrečiai šaliai skirtos rekomendacijos. Valstybės narės taip pat turėtų užtikrinti, kad jų integruotuose nacionaliniuose energetikos ir klimato srities veiksmų planuose būtų atsižvelgta į naujausias per Europos semestrą pateiktas konkrečiai šaliai skirtas rekomendacijas;
(12)

darbo rinkoje toliau vyksta teigiami pokyčiai, pvz., didėja užimtumas, o nedarbo lygis kaip niekada žemas. Nepaisant to, ilgalaikio nedarbo lygis ir toliau išlieka vienas aukščiausių Sąjungoje – visų pirma tai neigiamai veikia palankių sąlygų neturinčias grupes, pvz., žemos kvalifikacijos darbuotojus, jaunimą ir marginalizuotus romus. Gerėjant darbo rinkos sąlygoms, kai kuriuose ekonomikos sektoriuose pradėjo trūkti kvalifikuotos darbo jėgos. Darbo rinkoje yra didelių regioninių skirtumų: didesnis nedarbas vyrauja rytų Slovakijoje, o darbo jėgos trūkumas labiausiai jaučiamas vakarinėje šalies dalyje. Slovakija pradėjo įgyvendinti ilgalaikių bedarbių integracijos veiksmų planą, kurį remia Europos socialinis fondas. Į planą visų pirma įtrauktos prie individualių poreikių pritaikytos paslaugos, socialinės konsultacijos ir nauja bazinė profiliavimo sistema. Tačiau įgyvendinant planą dar nepadaryta jokių reikšmingų struktūrinių patobulinimų. Vis dar yra bendradarbiavimo su privačiais partneriais ir nevyriausybinėmis organizacijomis, siekiant palengvinti valstybinių užimtumo tarnybų darbo krūvį, spragų, o prie individualių poreikių pritaikytos konsultacijos dar tik pradedamos teikti. Be to, apytikris suskirstymas į ilgalaikius bedarbius nėra visiškai tinkama priemonė, siekiant toliau taikyti aktyvumo skatinimo priemones. Mokymo ir perkvalifikavimo programos buvo patobulintos, tačiau vis tiek yra nepakankamos ir nelabai pritaikytos ilgalaikiams bedarbiams ir palankių sąlygų neturinčioms grupėms. Be to, suaugusiųjų dalyvavimo mokymosi programose lygis vis dar labai žemas, o antros galimybės mokytis priemonės, skirtos palankių sąlygų neturinčioms grupėms, dar nepakankamai parengtos. Nedarbo išmokų skyrimo reikalavimai yra griežti, o išmokų gavimo laikotarpis trumpas. Dėl to yra nedaug trumpalaikių bedarbių, gaunančių nedarbo išmokas;
(5)

nutraukus perviršinio deficito procedūrą, Kroatijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis ir skolos taisyklė. 2017 m. konvergencijos programoje Vyriausybė planuoja laipsnišką valdžios sektoriaus deficito pagerėjimą nuo -0,8 % BVP 2016 m. iki 0,5 % BVP 2020 m. Vidutinės trukmės biudžeto tikslo, t. y. -1,75 % BVP struktūriniu požiūriu, 2016 m. buvo laikomasi su didele atsarga, taip pat planuojama, kad 2017 ir 2018 m. (perskaičiuotas (4)) struktūrinis balansas atitiks vidutinės trukmės biudžeto tikslą, tačiau be atsargos. Prognozuojama, kad vėliau jis turėtų vėl šiek tiek gerėti. Konvergencijos programoje numatyta, kad 2015 m. aukščiausią 86,7 % BVP lygį pasiekęs valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP toliau mažės ir 2020 m. bus 72,1 %. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos tos biudžeto projekcijos, yra palankus, visų pirma turint omenyje neigiamą Kroatijos didžiausiai privačiai bendrovei „Agrokor“ kylančių finansinių sunkumų poveikį, į kurį sudarant programos projekcijas neatsižvelgta. „Agrokor“ krizė taip kelia tiesioginę riziką biudžeto projekcijoms. Be to, priemonės, kurių reikia norint pasiekti planuojamus deficito tikslus 2017 m. ir vėliau, dar nėra išsamiai nurodytos;
(6)

nors federalinė Vyriausybė priėmė keletą priemonių, kad ateinančiais metais padidintų investicijas į infrastruktūrą, iki šiol nepanašu, kad šios lėšos tvariai padidintų viešąsias investicijas ir kad būtų tenkinami investicijų į infrastruktūrą reikalavimai. Grynojo pagrindinio kapitalo formavimas toliau buvo pastebimai neigiamas savivaldybių lygiu, o tai rodo, kad investuojama nepakankamai. Pastaraisiais metais bendros švietimo ir mokslinių tyrimų srities išlaidos padidėjo tik nežymiai ir 2015 m. gali nesiekti 10 % BVP nacionalinio tikslo. Nuolatinės investicijos į švietimą, mokslinius tyrimus ir inovacijas yra itin svarbios siekiant ateityje užtikrinti Vokietijos konkurencinę padėtį. Kadangi numatoma, jog 2016–2017 m. nominalusis ir struktūrinis biudžetas išliks subalansuotas, ir toliau išlieka pakankamai fiskalinio manevravimo galimybių didesnėms viešosioms investicijoms nepažeidžiant Stabilumo ir augimo pakto taisyklių ir nacionalinės skolos stabdžio taisyklės. Pensijų sistemos pertvarkymas padėtų užtikrinti ilgalaikį viešųjų finansų tvarumą. Dabartinio finansinio subalansavimo struktūra yra sudėtinga ir dėl jos paprastai mažinamos paskatos atskirose federalinėse žemėse didinti pajamas. Šiuo metu vykstanti federalinių fiskalinių santykių peržiūra suteikia galimybę sustiprinti sistemą, be kita ko, užtikrinant pakankamai viešųjų investicijų visais valdžios lygmenimis, ypač savivaldybėse. Dabartiniame kompromisiniame pasiūlyme, dėl kurio susitarė federalinės žemės, numatytas supaprastintas horizontalus fiskalinis subalansavimas. Tačiau tebėra neaišku, kaip bus toliau atskirta su išlaidomis susijusi kompetencija, ir nepasiektas tikslas padidinti pajamų autonomiją. Tradiciniam transporto infrastruktūros finansavimui valstybės lėšomis alternatyvios priemonės, be kita ko, taikant viešojo ir privačiojo sektorių partnerystės programas, naudojamos nedaug. Be to, investicijoms kliudo ir sudėtinga atskirų valdžios lygmenų atsakomybė už planavimą, su administraciniais gebėjimais susiję trukdžiai ir sudėtingos patvirtinimo procedūros. Efektyvesnis viešųjų pirkimų naudojimas taip pat galėtų turėti teigiamą poveikį investicijoms, nes visoje ES skelbiamų pirkimų konkursų apimtis tebėra gerokai mažesnė už ES vidurkį;
(8)

reikėtų patenkinti infrastruktūros poreikius, kad būtų skatinamas ilgalaikis ir subalansuotas augimas ateityje. Po to, kai 2008 m. valstybės investicijos pasiekė aukščiausią lygį (5,2 % BVP), 2013 m. jos sumažėjo iki 1,8 % BVP, 2014 m. šiek tiek atsigavo, tačiau ir tada buvo gerokai mažesnės už ES vidurkį. Be to, atrodo, kad krizė lėmė struktūrinį valdžios sektoriaus išlaidų sudėties pokytį – pereita nuo investicijų prie einamųjų išlaidų. 2010–2013 m. kapitalo išlaidos vidutiniškai sudarė 4,8 % visų išlaidų, o tai mažiau negu pusė ilgalaikio 1995–2008 m. vidurkio. Tai, kad septynerius metus buvo smarkiai sumažėjusios valdžios sektoriaus investicijos, turėjo neigiamą poveikį infrastruktūros kokybei ir adekvatumui ir valdžios sektoriaus paramai investicijoms į nematerialųjį turtą. Yra reikšmingų trūkumų būstų, vandens, viešojo transporto sektoriuose ir klimato kaitos švelninimo pajėgumų trūkumų. Svarbiausiuose šalies miestuose naujos statybos būsto paklausa gerokai viršija pasiūlą. Todėl 2014 m. smarkiai išaugo gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto ir nuomos kainos, kurios pradėjo mažėti 2015 m. Per didelės vertės nustatymo įrodymų dar nėra, tačiau nepašalinus apribojimų, ribojančių statybų sektorių ir būsto pasiūlą, įskaitant tam tikrus apribojimus, susijusius su viešąja infrastruktūra, galėtų kilti rizika, jog susidarys disbalansas. Valdžios sektoriaus išlaidų pokytis turėjo įtakos ir viešojo sektoriaus paramai MTTP ir inovacijoms, kuri 2014 m. nesiekė 2007 m. paramos lygio. Šiuo metu Airija užima 22 vietą Sąjungoje, vertinant pagal viešuosius MTTP, išreikštą kaip BVP procentinė dalis. Tai daro neigiamą poveikį MVĮ konkurencingumui;
(11)

pensijų sistemai neigiamą poveikį daro didelis anksti į pensiją išėjusių asmenų skaičius, pernelyg dosni tam tikrų profesijų atstovų ankstyvų pensijų sistema ir daug specialiųjų pensijų sistemų. Ankstyvą pasitraukimą iš darbo rinkos palengvina tai, kad pensija sumažinama palyginti nežymiai, o tam tikrų darbuotojų pensijos visai nesumažinamos. Atotrūkis tarp minimalaus ankstyvo išėjimo į pensiją amžiaus ir teisės aktais nustatyto pensinio amžiaus taip pat yra didelis, palyginti su ES vidurkiu, kuris yra trumpesnis negu treji metai. Be to, sistema yra labai susiskaidžiusi, todėl sumažinamos išlaidos standartinėms pensijoms. Dėl to pensijų sistemos naudos santykis yra mažesnis nei daugumoje valstybių narių, nors išlaidos yra panašios. Kalbant apie sveikatos priežiūros sektorių, dėl nuolatinių įsiskolinimų toliau kyla fiskalinė rizika. Imtasi priemonių ligoninių finansavimui racionalizuoti, tačiau kyla rizika, kad jos gali būti neįgyvendintos. Biudžeto padidinimas 10 % tik iš dalies padengia finansavimo poreikius; kad iki 2017 m. skolos būtų visiškai panaikintos, reikės dar efektyviau taupyti lėšas;
(13)

po ilgo laikotarpio, kai darbo užmokesčio augimas buvo ribojamas, pastaraisiais metais darbo užmokestis didėjo, tačiau 2013 m. realusis darbo užmokestis augo nuosaikiau nei 2012 m. Vokietija planuoja 2015 m. įvesti bendrą minimalų 8,50 EUR per valandą darbo užmokestį; jis visiškai įsigalios 2017 m. Įvedus planuojamą bendrą minimalų darbo užmokestį, kuriuo siekiama darbuotojams užtikrinti adekvačias minimalias pajamas, reikės atidžiai stebėti jo poveikį, ypač užimtumui. Nedaug pastangų dėta siekiant sumažinti didelį mokesčių pleištą, visų pirma mažai uždirbantiems asmenims. Dėl priimtos pensijų reformos ir dabartinių ilgalaikės priežiūros reformų planų, susijusių su socialinio draudimo įmokų tarifų didinimu, mokesčių pleištas gali dar padidėti. Vokietija padarė tam tikrą pažangą gerindama palankių sąlygų neturinčių asmenų mokymosi rezultatus, tačiau mokymosi rezultatų ir socialinio bei ekonominio pagrindo sąsaja tebėra stipri ir daro įtaką asmenų profesiniam gyvenimui. Nepaisant tam tikros pažangos siekiant taikyti tinkamas aktyvumo skatinimo ir integravimo priemones, ilgalaikis nedarbas tebekelia rūpesčių ir rodo, kad reikia papildomų priemonių. Tik nedidelė pažanga padaryta taikant priemones, kuriomis skatinama pereiti nuo smulkaus darbo prie darbo, už kurį reikia mokėti visas privalomąsias socialinio draudimo įmokas. Nepadaryta pažangos mažinant fiskalines paskatas antrajam šeimoje uždirbančiam asmeniui nedirbti. Vokietija padarė tam tikrą pažangą didindama galimybes naudotis visą dieną veikiančiomis ikimokyklinio ugdymo ir priežiūros įstaigomis bei plėsdama visą dieną veikiančias mokyklas. Be to, susirūpinti tebeverčia vaikų priežiūros įstaigų ir visą dieną veikiančių mokyklų paslaugų kokybė; jos nevienodai teikiamos skirtinguose regionuose;
(6)

nors SOLVIT veikia sėkmingai, padidinus paslaugų mastą, padidėjo ir įvairūs uždaviniai. 2010 m. atlikus išsamų tinklo vertinimą, paaiškėjo, kad ne visi SOLVIT centrai yra vienodai gerai aprūpinti ištekliais ar patogiai pasiekiami. Tinklo centrų priimtų spręsti problemų skaičius ir teikiamų paslaugų lygis taip pat skiriasi. Be to, SOLVIT naudojasi per mažai žmonių ir įmonių;
2.8.

Remti romų aktyvų pilietiškumą skatinant jų socialinį, ekonominį, politinį ir kultūrinį dalyvavimą visuomenėje, be kita ko, vietos lygiu, kadangi aktyvus pačių romų įsitraukimas ir dalyvavimas, be kita ko, per jų atstovus ir organizacijas, yra itin svarbus norint gerinti jų gyvenimo sąlygas, taip pat siekti didesnės jų socialinės įtraukties.
(15)

Belgijoje dalyvavimo darbo rinkoje lygis yra mažesnis už vidurkį ir jis nedidėja, be to, smarkiai skiriasi regionų ir gyventojų grupių užimtumo ir nedarbo lygis. Gyventojų grupės, kurių dalyvavimo darbo rinkoje lygis žemiausias, apima iš migrantų šeimų kilusius asmenis, pagyvenusius asmenis ir žemos kvalifikacijos jaunus asmenis iš visų regionų. Šioms grupėms taip pat kyla didesnė skurdo ir socialinės atskirties rizika. Bedarbio pašalpų sistemos reforma yra žingsnis reikiama linkme, tačiau vien tik tuo nebus užtikrinta veiksmingesnė darbo pasiūlos ir paklausos atitiktis, nebent ji būtų susieta su veiksminga pagalba ieškant darbo ir mokymo galimybėmis. Tikslinių mažinimo priemonių federaliniu lygmeniu ir regionų įgyvendinamų užimtumo rėmimo schemų sąveika kelia daug painiavos. Nors žemos kvalifikacijos jauniems žmonėms skirtomis priemonėmis greičiausiai galėtų pasinaudoti ir migrantai, trūksta visapusiškos konkrečiai šiai tikslinei grupei skirtos strategijos. Be to, atrodo, kad būtų sunku išspręsti tam tikras darbo jėgos neatitikties darbo rinkos poreikiams problemas smarkiai nepadidinus tarpregioninio darbuotojų judumo. Reikalingi išsamesni vertinimai, kaip padidinti švietimo ir mokymo paslaugų skaidrumą ir veiksmingumą bei kaip sustiprinti skirtingų mokymo teikėjų sąveiką;
(14)

iki šiol padaryta pastebima pažanga ir bendra ekonominio koregavimo programos sėkmė labai priklauso nuo plataus masto struktūrinių reformų įgyvendinimo, nes jomis bus pašalintas nelankstumas ir trukdžiai, dėl kurių ekonomika dešimtmetį stagnuoja. Vykdoma radikalių plataus užmojo darbo rinkos, sveikatos priežiūros, aprūpinimo būstu, teismų, nemokumo ir reguliavimo sistemų, įskaitant konkurenciją, reformų darbotvarkė. Be to, iki šiol labai sėkmingai vykdytas privatizavimas. Tačiau tinklų pramonės šakose pažanga nevienalytė. Visų pirma buvo pateikta ir per ateinančius mėnesius turės būti įgyvendinta visapusiška strategija, kad sprendžiant pernelyg didelės nuomos klausimą būtų panaikinta didėjanti energetikos sektoriaus skola;
(11)

viešųjų paslaugų našumas per pastarąjį dešimtmetį smuko. Siekdamos išspręsti šią problemą Suomijos valdžios institucijos jau įgyvendino keletą reformų, tačiau jos buvo įgyvendinamos lėtai, ypač vietos valdžios lygiu. Be to, rengiama nacionalinės savivaldybių reformos ir centrinės valdžios našumo programa. Padidinti našumą ir sutaupyti sąnaudų būtų galima skatinant didesnę konkurenciją apsaugotuose privačiame ir viešajame paslaugų sektoriuose, toliau liberalizuojant produktų ir darbo rinką;
(8)

Per pastarąjį dešimtmetį Graikijos augimo rodiklius lėmė netvarūs veiksniai: staigiai suintensyvėjus vartojimui ir investicijoms į gyvenamosios paskirties nekilnojamąjį turtą kartu labai padidėjo realusis darbo užmokestis ir sparčiai augo kreditavimas; kilimą skatino ir su euro įvedimu siejamos mažos palūkanų normos ir finansų rinkų liberalizavimas. 2008–2009 m. pasaulinė krizė išryškino pažeidžiamumą, be kitų dalykų: netvarią fiskalinę politiką, kurios netvarumas iš dalies buvo užslėptas dėl nepatikimos statistikos ir laikinai padidėjusių pajamų; nelanksčias darbo ir produktų rinkas; ir mažėjantį konkurencingumą bei didėjančią išorės skolą. Nors ne iš pradžių, bankų sektorių neigiamai paveikė ekonomikos ir pasitikėjimo krizė. Dėl didelių Graikijos apskaitos ir statistikos sistemų trūkumų fiskalinės būklės pablogėjimo mastas atskleistas vėlai. Dėl to vėlai imtasi taisomųjų veiksmų. 2010 m. pradžioje didėjant susirūpinimui dėl Graikijos fiskalinio tvarumo ir stiprėjant visuotiniam rizikos vengimui, rinkos nuotaikos Graikijos atžvilgiu smarkiai pablogėjo. 2010 m. balandžio mėn. Graikija paprašė tarptautinės finansinės pagalbos, nes turėjo didelių finansavimo poreikių ir negalėjo pasinaudoti tarptautinėmis kapitalo rinkomis.