LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 298/1

EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES, EURATOMAS) Nr. 966/2012

2012 m. spalio 25 d.

dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių ir kuriuo panaikinamas Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002

TURINYS

PIRMA DALIS BENDROSIOS NUOSTATOS

I ANTRAŠTINĖ DALIS DALYKAS, TAIKYMO SRITIS IR APIBRĖŽTYS

1 straipsnis Dalykas

2 straipsnis Apibrėžtys

3 straipsnis Antrinių teisės aktų atitiktis šiam reglamentui

4 straipsnis Laikotarpiai, datos ir terminai

5 straipsnis Asmens duomenų apsauga

II ANTRAŠTINĖ DALIS BIUDŽETO PRINCIPAI

6 straipsnis Biudžeto principų laikymasis

1 skyrius Vieningumo ir biudžeto tikslumo principai.

7 straipsnis Biudžeto taikymo sritis

8 straipsnis Konkrečios vieningumo ir biudžeto tikslumo principų taisyklės

2 skyrius Metinio periodiškumo principas

9 straipsnis Apibrėžtis

10 straipsnis Asignavimų rūšis

11 straipsnis Įplaukų ir asignavimų apskaita

12 straipsnis Asignavimų paskyrimas įsipareigojimams

13 straipsnis Asignavimų panaikinimas ir perkėlimas į kitą laikotarpį

14 straipsnis Asignuotųjų įplaukų perkėlimo taisyklės

15 straipsnis Asignavimų panaikinimas

16 straipsnis Taisyklės, taikytinos pavėluotai priėmus biudžetą

3 skyrius Subalansuotumo principas

17 straipsnis Apibrėžtis ir taikymo sritis

18 straipsnis Finansinių metų likutis

4 skyrius Apskaitos vieneto principas

19 straipsnis Euro naudojimas

5 skyrius Universalumo principas

20 straipsnis Apibrėžtis ir taikymo sritis

21 straipsnis Asignuotosios įplaukos

22 straipsnis Dovanojamas turtas

23 straipsnis Atskaitymų ir valiutos keitimo kursų tikslinimo taisyklės

6 skyrius Konkretumo principas

24 straipsnis Bendrosios nuostatos

25 straipsnis Kitų nei Komisija institucijų atliekami perkėlimai

26 straipsnis Komisijos atliekami perkėlimai

27 straipsnis Europos Parlamentui ir Tarybai pateikiami institucijų pasiūlymai dėl perkėlimų

28 straipsnis Specialios perkėlimo taisyklės

29 straipsnis Perkėlimai, kuriems taikomos specialiosios nuostatos

7 skyrius Patikimo finansų valdymo principas

30 straipsnis Ekonomiškumo, veiksmingumo ir efektyvumo principai

31 straipsnis Privaloma finansinė pažyma

32 straipsnis Biudžeto vykdymo vidaus kontrolė

33 straipsnis Ekonomiškai efektyvios kontrolės sistemos

8 skyrius Skaidrumo principas

34 straipsnis Ataskaitų rinkinio, biudžeto ir kitų ataskaitų paskelbimas

35 straipsnis Informacijos apie gavėjus ir kitos informacijos paskelbimas

III ANTRAŠTINĖ DALIS BIUDŽETO SUDARYMAS IR STRUKTŪRA

1 skyrius Biudžeto sudarymas

36 straipsnis Įplaukų ir išlaidų sąmatos

37 straipsnis 208 straipsnyje nurodytų įstaigų biudžeto sąmata

38 straipsnis Biudžeto projektas

39 straipsnis Biudžeto projekto taisomasis raštas

40 straipsnis Valstybių narių pareigos, atsirandančios priėmus biudžetą

41 straipsnis Taisomųjų biudžetų projektai

42 straipsnis Išankstinis sąmatų ir biudžeto projektų perdavimas

2 skyrius Biudžeto struktūra ir pateikimas

43 straipsnis Biudžeto struktūra

44 straipsnis Biudžeto nomenklatūra

45 straipsnis Neigiamų įplaukų draudimas

46 straipsnis Atidėjiniai

47 straipsnis Neigiamas rezervas

48 straipsnis Neatidėliotinos pagalbos rezervas

49 straipsnis Biudžeto pateikimas

50 straipsnis Etatų plano taisyklės

3 skyrius Biudžetinė drausmė

51 straipsnis Atitiktis daugiametei finansinei programai

52 straipsnis Sąjungos teisės aktų atitiktis biudžetui

IV ANTRAŠTINĖ DALIS BIUDŽETO VYKDYMAS

1 skyrius Bendrosios nuostatos.

53 straipsnis Biudžeto vykdymas pagal patikimo finansų valdymo principą

54 straipsnis Pagrindinis teisės aktas ir išimtys

55 straipsnis Kitų nei Komisija institucijų biudžeto vykdymas

56 straipsnis Biudžeto vykdymo įgaliojimų perdavimas

57 straipsnis Interesų konfliktas

2 skyrius Biudžeto vykdymo metodai

58 straipsnis Biudžeto vykdymo metodai

59 straipsnis Pasidalijamasis valdymas su valstybėmis narėmis

60 straipsnis Netiesioginis valdymas

61 straipsnis Ex ante patikrinimai ir įgaliojimų perdavimo susitarimai

62 straipsnis Vykdomosios įstaigos

63 straipsnis Įgaliojimų perdavimo ribos

3 skyrius Finansų pareigūnai

1 skirsnis Pareigų atskyrimo principas

64 straipsnis Pareigų atskyrimas

2 skirsnis Leidimus suteikiantis pareigūnas

65 straipsnis Leidimus suteikiantis pareigūnas

66 straipsnis Leidimus suteikiančio pareigūno įgaliojimai ir pareigos

67 straipsnis Sąjungos delegacijų vadovų įgaliojimai ir pareigos

3 skirsnis Apskaitos pareigūnas

68 straipsnis Apskaitos pareigūno įgaliojimai ir pareigos

69 straipsnis Įgaliojimai, kuriuos gali perduoti apskaitos pareigūnas

4 skirsnis Avansinių lėšų administratorius

70 straipsnis Avansinių lėšų sąskaitos

4 skyrius Finansų pareigūnų atsakomybė

1 skirsnis Bendrosios taisyklės

71 straipsnis Finansų pareigūnams suteiktų įgaliojimų atšaukimas ir sustabdymas

72 straipsnis Leidimus suteikiančio pareigūno atsakomybė už neteisėtą veiklą, sukčiavimą arba korupciją

2 skirsnis Taisyklės, taikomos įgaliotiems ir perįgaliotiems leidimus suteikiantiems pareigūnams

73 straipsnis Leidimus suteikiantiems pareigūnams taikomos taisyklės

3 skirsnis Taisyklės, taikomos apskaitos pareigūnams ir avansinių lėšų administratoriams

74 straipsnis Apskaitos pareigūnams taikomos taisyklės

75 straipsnis Avansinių lėšų administratoriams taikomos taisyklės

5 skyrius Įplaukų operacijos

1 skirsnis Nuosavų išteklių naudojimas

76 straipsnis Nuosavi ištekliai

2 skirsnis Gautinų sumų apskaičiavimas

77 straipsnis Gautinų sumų apskaičiavimas

3 skirsnis Gautinų sumų nustatymas

78 straipsnis Gautinų sumų nustatymas

4 skirsnis Leidimas išieškoti sumas

79 straipsnis Leidimas išieškoti sumas

5 skirsnis Susigrąžinimas

80 straipsnis Susigrąžinimo taisyklės

81 straipsnis Senaties terminas

82 straipsnis Sąjungos teisių į grąžintinas sumas nacionalinis traktavimas

83 straipsnis Komisijos paskirtos baudos, nuobaudos ir susikaupusios palūkanos

6 skyrius Išlaidų operacijos

84 straipsnis Finansavimo sprendimai

1 skirsnis Išlaidų paskirties nustatymas

85 straipsnis Įsipareigojimų rūšys

86 straipsnis Įsipareigojimams taikomos taisyklės

87 straipsnis Įsipareigojimams taikomi patikrinimai

2 skirsnis Išlaidų patvirtinimas

88 straipsnis Išlaidų patvirtinimas

3 skirsnis Leidimas išlaidoms

89 straipsnis Leidimas išlaidoms

4 skirsnis Išlaidų apmokėjimas

90 straipsnis Mokėjimų rūšys

91 straipsnis Mokėjimai neviršija turimų lėšų

5 skirsnis Išlaidų operacijų terminai

92 straipsnis Terminai

7 skyrius IT sistemos ir e. valdžia

93 straipsnis Operacijų elektroninis valdymas

94 straipsnis Dokumentų perdavimas

95 straipsnis E. valdžia

8 skyrius Administravimo principai

96 straipsnis Geras administravimas

97 straipsnis Teisių gynimo priemonių nurodymas

9 skyrius Vidaus auditorius

98 straipsnis Vidaus auditoriaus skyrimas

99 straipsnis Vidaus auditoriaus įgaliojimai ir pareigos

100 straipsnis Vidaus auditoriaus nepriklausomumas

V ANTRAŠTINĖ DALIS VIEŠIEJI PIRKIMAI

1 skyrius Bendrosios nuostatos

1 skirsnis Taikymo sritis ir sutarties sudarymo principai

101 straipsnis Viešųjų pirkimų sutarčių apibrėžtis

102 straipsnis Viešųjų pirkimų sutartims taikytini principai

2 skirsnis Skelbimas

103 straipsnis Viešųjų pirkimų sutarčių skelbimas

3 skirsnis Pirkimų tvarka

104 straipsnis Viešųjų pirkimų procedūros

105 straipsnis Konkurso dokumentų turinys

106 straipsnis Draudimo dalyvauti viešųjų pirkimų procedūrose kriterijai

107 straipsnis Sudarymui taikomi draudimo dalyvauti konkurse kriterijai

108 straipsnis Draudimo dalyvauti viešųjų pirkimų procedūroje centrinė duomenų bazė

109 straipsnis Administracinės ir finansinės nuobaudos

110 straipsnis Sutarties sudarymo kriterijai

111 straipsnis Pasiūlymų teikimas

112 straipsnis Vienodų sąlygų ir skaidrumo principai

113 straipsnis Sprendimas sudaryti sutartį

114 straipsnis Viešųjų pirkimų procedūros atšaukimas

4 skirsnis Garantijos ir taisomieji veiksmai

115 straipsnis Garantijos

116 straipsnis Klaidos, pažeidimai ir sukčiavimas vykdant procedūrą

2 skyrius Nuostatos, taikomos sutartims, kurias institucijos sudaro savo pačių sąskaita

117 straipsnis Perkančioji institucija

118 straipsnis Taikytinos ribinės vertės

119 straipsnis Taisyklės dėl dalyvavimo konkursų procedūrose

120 straipsnis Pasaulio prekybos organizacijos viešųjų pirkimų taisyklės

VI ANTRAŠTINĖ DALIS DOTACIJOS

1 skyrius Dotacijų taikymo sritis ir formos

121 straipsnis Dotacijų taikymo sritis

122 straipsnis Naudos gavėjai

123 straipsnis Dotacijų formos

124 straipsnis Vienkartinės išmokos, vienetui tenkančios sąnaudos ir finansavimas vienodo dydžio suma

2 skyrius Principai

125 straipsnis Dotacijoms taikytini bendrieji principai

126 straipsnis Tinkamos finansuoti sąnaudos

127 straipsnis Bendras finansavimas natūra

128 straipsnis Skaidrumas

129 straipsnis Nekaupiamojo skyrimo principas

130 straipsnis Netaikymo atgaline data principas

3 skyrius Dotacijų skyrimo procedūra

131 straipsnis Paraiškos skirti dotacijas

132 straipsnis Atrankos ir dotacijų skyrimo kriterijai

133 straipsnis Vertinimo procedūra

4 skyrius Mokėjimas ir kontrolė

134 straipsnis Išankstinio finansavimo garantija

135 straipsnis Dotacijų mokėjimas ir kontrolė

136 straipsnis Įrašų saugojimo laikotarpiai

5 skyrius Įgyvendinimas

137 straipsnis Įgyvendinimo sutartys ir finansinė parama trečiosioms šalims

VII ANTRAŠTINĖ DALIS APDOVANOJIMAI

138 straipsnis Bendrosios taisyklės

VIII ANTRAŠTINĖ DALIS FINANSINĖS PRIEMONĖS

139 straipsnis Taikymo sritis

140 straipsnis Finansinėms priemonėms taikytini principai ir sąlygos

IX ANTRAŠTINĖ DALIS ATASKAITŲ PATEIKIMAS IR APSKAITA

1 skyrius Ataskaitų pateikimas

141 straipsnis Ataskaitų struktūra

142 straipsnis Biudžeto ir finansų valdymo ataskaita

143 straipsnis Ataskaitoms taikomos taisyklės

144 straipsnis Apskaitos principai

145 straipsnis Finansinės ataskaitos

146 straipsnis Biudžeto vykdymo ataskaitos

147 straipsnis Preliminarios ataskaitos

148 straipsnis Galutinių konsoliduotųjų ataskaitų patvirtinimas

2 skyrius Informacija apie biudžeto vykdymą

149 straipsnis Biudžeto garantijų ir rizikos ataskaita

150 straipsnis Informacija apie biudžeto vykdymą

3 skyrius Apskaita

1 skirsnis Bendrosios nuostatos

151 straipsnis Apskaitos sistema

152 straipsnis Institucijų apskaitos sistemos bendrieji reikalavimai

2 skirsnis Bendrosios sąskaitos

153 straipsnis Bendrosios sąskaitos

154 straipsnis Įrašai bendrosiose sąskaitose

155 straipsnis Apskaitos patikslinimai

3 skirsnis Biudžetinės sąskaitos

156 straipsnis Biudžeto apskaita

4 skyrius Turto inventorius

157 straipsnis Inventorius

X ANTRAŠTINĖ DALIS IŠORĖS AUDITAS IR BIUDŽETO ĮVYKDYMO PATVIRTINIMAS

1 skyrius Išorės auditas

158 straipsnis Audito Rūmų vykdomas išorės auditas

159 straipsnis Audito taisyklės ir procedūros

160 straipsnis Vertybinių popierių ir grynųjų pinigų patikrinimai

161 straipsnis Audito Rūmų prieigos teisė

162 straipsnis Audito Rūmų metinė ataskaita

163 straipsnis Audito Rūmų specialiosios ataskaitos

2 skyrius Biudžeto įvykdymo patvirtinimas

164 straipsnis Biudžeto įvykdymo patvirtinimo procedūros tvarkaraštis

165 straipsnis Biudžeto įvykdymo patvirtinimo procedūra

166 straipsnis Tolesnės priemonės

167 straipsnis Specialiosios nuostatos dėl EIVT

ANTRA DALIS SPECIALIOSIOS NUOSTATOS

I ANTRAŠTINĖ DALIS EUROPOS ŽEMĖS ŪKIO GARANTIJŲ FONDAS

168 straipsnis Specialiosios nuostatos dėl Europos žemės ūkio garantijų fondo

169 straipsnis EŽŪGF asignavimų įsipareigojimai

170 straipsnis EŽŪGF asignavimų bendrieji laikinieji įsipareigojimai

171 straipsnis EŽŪGF biudžetinių įsipareigojimų tvarkaraštis ir terminas

172 straipsnis EŽŪGF išlaidų apskaita

173 straipsnis EŽŪGF asignavimų perkėlimas

174 straipsnis EŽŪGF asignuotosios įplaukos

II ANTRAŠTINĖ DALIS STRUKTŪRINIAI FONDAI, SANGLAUDOS FONDAS, EUROPOS ŽUVININKYSTĖS FONDAS, EUROPOS ŽEMĖS ŪKIO FONDAS KAIMO PLĖTRAI IR PASIDALIJAMOJO VALDYMO PRINCIPU VALDOMI FONDAI, SUSIJĘ SU LAISVĖS, SAUGUMO IR TEISINGUMO ERDVE

175 straipsnis Specialiosios nuostatos

176 straipsnis Atsižvelgimas į paskirtus įsipareigojimų asignavimus

177 straipsnis Įnašų mokėjimai, tarpinės išmokos ir grąžinamos sumos

178 straipsnis Asignavimų panaikinimas

179 straipsnis Asignavimų perkėlimas

180 straipsnis Valdymas, atranka ir auditas

III ANTRAŠTINĖ DALIS MOKSLINIAI TYRIMAI

181 straipsnis Mokslinių tyrimų fondai

182 straipsnis Mokslinių tyrimų fondo įsipareigojimai

183 straipsnis Jungtinis tyrimų centras

IV ANTRŠTINĖ DALIS IŠORĖS VEIKSMAI

1 skyrius Bendrosios nuostatos

184 straipsnis Išorės veiksmai

2 skyrius Veiksmų vykdymas

1 skirsnis Bendrosios nuostatos

185 straipsnis Išorės veiksmų vykdymas

2 skirsnis Parama biudžetui ir kelių paramos teikėjų patikos fondai

186 straipsnis Paramos biudžetui naudojimas

187 straipsnis Sąjungos išorės veiksmų patikos fondai

3 skirsnis Kiti valdymo būdai

188 straipsnis Išorės veiksmų vykdymas taikant netiesioginio valdymo principą

189 straipsnis Išorės veiksmų vykdymo finansavimo susitarimai

3 skyrius Viešieji pirkimai

190 straipsnis Su išorės veiksmais susiję viešieji pirkimai

191 straipsnis Taisyklės dėl dalyvavimo konkursų procedūrose

4 skyrius Dotacijos

192 straipsnis Visiškas išorės veiksmų finansavimas

193 straipsnis Išorės veiksmų dotacijoms taikomos taisyklės

5 skyrius Sąskaitų auditas

194 straipsnis Išorės veiksmų Sąjungos auditas

V ANTRAŠTINĖ DALIS EUROPOS ĮSTAIGOS

195 straipsnis Europos įstaigos

196 straipsnis Europos įstaigoms paskirti asignavimai

197 straipsnis Europos įstaigų leidimus suteikiantis pareigūnas

198 straipsnis Tarpinstitucinių Europos įstaigų sąskaitos

199 straipsnis Įgaliojimų valdyti perdavimas Europos tarpinstitucinėms įstaigoms

200 straipsnis Paslaugos trečiosioms šalims

VI ANTRAŠTINĖ DALIS ADMINISTRACINIAI ASIGNAVIMAI

201 straipsnis Bendrosios nuostatos

202 straipsnis Įsipareigojimai

203 straipsnis Specialiosios nuostatos dėl administracinių asignavimų

VII ANTRAŠTINĖ DALIS EKSPERTAI

204 straipsnis Išorės ekspertų apmokėjimas

TREČIA DALIS BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS

205 straipsnis Pereinamojo laikotarpio nuostatos

206 straipsnis Europos Parlamento ir Tarybos informacijos prašymai

207 straipsnis Ribinės vertės ir sumos

208 straipsnis Finansinis pagrindų reglamentas, taikomas įstaigoms, įsteigtoms pagal SESV ir Euratomo sutartį

209 straipsnis Pavyzdinis finansinis reglamentas viešojo ir privačiojo sektorių partnerystės įstaigoms

210 straipsnis Įgaliojimų vykdymas

211 straipsnis Persvarstymas

212 straipsnis Panaikinimas

213 straipsnis Persvarstymas, susijęs su EIVT

214 straipsnis Įsigaliojimas

PRIEDAS ATITIKTIES LENTELĖ

Bendras pareiškimas dėl klausimų, susijusių su daugiamete finansine programa

Bendras pareiškimas dėl su pastatais susijusių išlaidų remiantis 203 straipsniu

Bendras Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos pareiškimas dėl 203 straipsnio 3 dalies

EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 322 straipsnį, taip pat į Europos atominės energijos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 106a straipsnį,

atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,

teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,

atsižvelgdami į Audito Rūmų nuomonę (1),

laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (2),

kadangi:

(1) 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (3) buvo keletą kartų iš esmės keičiamas. Reikia atlikti papildomus pakeitimus, kuriais būtų atsižvelgiama į Lisabonos sutarties įsigaliojimą, todėl siekiant aiškumo Reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 turėtų būti panaikintas ir pakeistas šiuo reglamentu;

(2) Reglamente (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 nustatyti biudžeto principai ir finansinės taisyklės, kuriuos taikant sudaromas ir įgyvendinamas Sąjungos bendrasis biudžetas (toliau – biudžetas), užtikrinamas patikimas ir efektyvus valdymas, kontrolė ir Sąjungos finansinių interesų apsauga, taip pat didinamas skaidrumas, kurių turi būti laikomasi visuose teisės aktuose ir kurių turi laikytis visos institucijos. Turėtų būti išlaikyti pagrindiniai to reglamento principai, koncepcija ir struktūra, taip pat pagrindinės biudžeto ir finansų valdymo taisyklės. Nukrypti nuo šių pagrindinių principų leidžiančias nuostatas reikėtų peržiūrėti ir kuo labiau supaprastinti, atsižvelgiant į jų tolesnį aktualumą, jų pradinę vertę biudžetui ir į suinteresuotosioms šalims dėl jų tenkančią naštą. Būtina išlaikyti ir stiprinti pagrindinius finansinių taisyklių elementus, t. y. finansų pareigūnų vaidmenį, kontrolės aspektų įtraukimą į veiklos tarnybų darbą, vidaus auditorius, veikla grindžiamą biudžeto sudarymą, apskaitos principų ir taisyklių, taip pat pagrindinių dotacijoms taikomų principų modernizavimą;

(3) atsižvelgiant į specifinį Europos centrinio banko (ECB) pobūdį ir funkcijas, ypač jo nepriklausomumą valdant savo finansus, jis turėtų nepatekti į šio reglamento taikymo sritį, išskyrus jeigu kitaip numatyta šiame reglamente;

(4) atsižvelgiant į praktinę patirtį, į šį reglamentą reikėtų įtraukti taisykles, siekiant atsižvelgti į kintančius biudžeto vykdymo reikalavimus, pvz., bendrojo finansavimo su kitais pagalbos teikėjais, padidinti išorės pagalbos veiksmingumą, palengvinti tokių specialių finansinių priemonių, kaip sudarytosios su Europos investicijų banku (EIB), naudojimą ir palengvinti biudžeto vykdymą per viešojo ir privataus sektorių partnerystę (VPP);

(5) Reglamente (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 apsiribota tik bendrųjų biudžeto principų ir finansinių taisyklių pagal Sutartis, išdėstymu, tuo tarpu įgyvendinimo nuostatos, siekiant, kad taisyklių hierarchija būtų aiškesnė ir būtų lengviau skaityti Reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002, buvo išdėstytos 2002 m. gruodžio 23 d. Komisijos reglamente (EB, Euratomas) Nr. 2342/2002, nustatančiame išsamias Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 (4) įgyvendinimo taisykles. SESV 290 straipsnyje nurodyta, kad teisėkūros procedūra priimtu aktu Komisijai gali būti suteikti įgaliojimai priimti ne teisėkūros procedūra priimamus aktus siekiant tik papildyti arba iš dalies pakeisti tam tikras neesmines to teisėkūros procedūra priimto akto nuostatas. Todėl kai kurios Reglamente (EB, Euratomas) Nr. 2342/2002 išdėstytos nuostatos turėtų būti įtrauktos į šį reglamentą;

(6) policijos ir teisminis bendradarbiavimas baudžiamosiose bylose tapo sudedamąja kitų Sąjungos politikos sričių ir vidaus veiksmų dalimi. Todėl šiai politikos sričiai taikomos specialiosios finansinės nuostatos nebėra pagrįstos ir neturėtų būti įtrauktos į šį reglamentą;

(7) siekiant užtikrinti skaidrumą, biudžete turėtų būti įrašomos garantijos Sąjungos sudarytoms skolinimosi ir skolinimo operacijoms, įskaitant Europos finansinės padėties stabilizavimo priemonę ir mokėjimų balanso priemonės operacijas;

(8) dabartinės taisyklės, kuriomis reglamentuojamos iš išankstinio finansavimo mokėjimų gaunamos palūkanos, turėtų būti supaprastintos, nes dėl jų atsiranda pernelyg didelė administracinė našta tiek gavėjams, tiek Komisijos tarnyboms ir kyla nesusipratimų tarp Komisijos tarnybų ir gavėjų. Siekiant supaprastinti taisykles, visų pirma taikomas naudos gavėjams, ir vadovaujantis patikimo finansų valdymo principu, prievolė iš išankstinio finansavimo mokėjimų uždirbti palūkanas ir tokias palūkanas susigrąžinti nebeturėtų būti taikoma. Tačiau turėtų būti galimybė įtraukti tokią prievolę į įgaliojimų perdavimo susitarimą, kad būtų galima pakartotinai panaudoti palūkanas, uždirbtas iš programų išankstinio finansavimo mokėjimų, tokias palūkanas išskaičiuoti iš mokėjimų prašymų arba jas susigrąžinti;

(9) asignuotosioms įplaukoms taikomose perkėlimo į kitą laikotarpį taisyklėse turėtų būti atsižvelgiama į išorės ir vidaus asignuotąsias įplaukas. Siekiant atitikti pagalbos teikėjo nustatytą paskirtį, išorės asignuotosios įplaukos turėtų būti automatiškai perkeliamos į kitą laikotarpį ir panaudojamos iki tol, kol įvykdomos visos su programa arba veiksmu, kuriems ji priskirta, susijusios operacijos. Kai išorės asignuotosios įplaukos gaunamos praėjusiais programos arba veiksmo metais, taip pat turėtų būti galima jas panaudoti pirmaisiais tolesnės programos arba veiksmo metais. Vidaus asignuotąsias įplaukas turėtų būti galima perkelti į kitą laikotarpį ne ilgesniam negu vienų metų laikotarpiui, jeigu šiame reglamente nenurodyta kitaip;

(10) taisyklės dėl laikinųjų dvyliktųjų dalių turėtų būti aiškesnės, kai tai susiję su papildomų laikinųjų dvyliktųjų dalių, kurių gali būti reikalaujama, atveju ir tais atvejais, kai Europos Parlamentas nusprendžia sumažinti Tarybos priimtą laikinąsias dvyliktąsias dalis viršijančią papildomų išlaidų sumą;

(11) su asignuotosiomis įplaukomis susijusią nuo universalumo principo nukrypti leidžiančią nuostatą reikėtų pakeisti, kad būtų atsižvelgta į vidaus asignuotųjų įplaukų, kurios atsiranda iš Europos Parlamento ir Tarybos patvirtintų asignavimų, ir į išorės asignuotųjų įplaukų, surinktų iš įvairių pagalbos teikėjų ir jų paskirtų specialiai programai arba veiksmui, ypatumus. Be to, išorės pagalbos teikėjams turėtų būti leidžiama bendrai finansuoti išorės veiksmus, visų pirma humanitarines operacijas, netgi tais atvejais, kai pagrindiniame teisės akte toks bendrasis finansavimas nėra aiškiai numatytas;

(12) asignuotųjų įplaukų pateikimas biudžeto projekte turėtų būti skaidresnis numatant, kad į biudžeto projektą, kuriame nurodomos biudžeto projekto sudarymo dieną žinomos sumos, turėtų būti įtrauktos asignuotųjų įplaukų sumos;

(13) kalbant apie konkretumo principą, kadangi panaikinamas išlaidų skirstymas į privalomąsias ir neprivalomąsias, turėtų būti atitinkamai pritaikytos asignavimų perkėlimus reglamentuojančios taisyklės;

(14) reikėtų taip pat su įsigaliojusia Lisabonos sutartimi padarytais pakeitimais suderinti asignavimų perkėlimus reglamentuojančias taisykles. Be to, naujausia patirtis rodo, kad metų pabaigoje labai svarbu padidinti mokėjimų asignavimų perkėlimo lankstumą, ypač struktūrinių fondų atveju. Būtina užtikrinti geresnį biudžeto vykdymą, ypač kiek tai susiję su mokėjimų asignavimais, asignuotosiomis įplaukomis ir administraciniais asignavimais, kurie yra bendri kelioms antraštinėms dalims. Todėl turėtų būti supaprastinta perkėlimų tipologija ir kai kurių perkėlimų patvirtinimo procedūra turėtų būti lankstesnė. Pirmiausia paaiškėjo, kad galimybė Komisijai priimti sprendimus dėl nepanaudotų asignavimų perkėlimų tarptautinių humanitarinių nelaimių ir krizių atvejais yra aktuali ir veiksminga. Todėl ta galimybė turėtų būti suteikiama ir panašių įvykių, įvykusių po finansinių metų gruodžio 1 d., atveju. Tokiais atvejais, siekdama skaidrumo, Komisija turėtų nedelsiant pranešti Europos Parlamentui ir Tarybai apie savo sprendimą perkelti nepanaudotus asignavimus;

(15) kiek tai susiję su nuostatomis dėl patikimo finansų valdymo, įgaliotasis leidimus suteikiantis pareigūnas rengdamas teisėkūros pasiūlymus ir kurdamas atitinkamas valdymo ir kontrolės sistemas turėtų atsižvelgti į tikėtiną klaidų rizikos lygį ir kontrolės sąnaudas ir naudą. Įgaliotasis leidimus suteikiantis pareigūnas veiklos atskaitoje turėtų kasmet informuoti apie kontrolės rezultatus ir jos sąnaudas ir naudą. Nacionalinių valdymo ir kontrolės sistemų veiksmingumui būtinos tokių sistemų valdymo deklaracijos, kurias pateikia valstybių narių paskirtosios įstaigos, kurios atsakingos už Sąjungos fondų valdymą ir kontrolę;

(16) laikantis skaidrumo principo, kuris įtvirtintas SESV 15 straipsnyje, pagal kurį reikalaujama, kad visos institucijos veiktų kuo atviriau, turi būti užtikrinama, kad Sąjungos biudžeto vykdymo srityje piliečiams būtų prieinama informacija apie tai, kur ir kokiais tikslais leidžiamos biudžeto lėšos. Tokia informacija skatina demokratines diskusijas, prisideda prie piliečių dalyvavimo Sąjungos sprendimų priėmimo procese ir stiprina institucijų kontrolę bei Sąjungos išlaidų priežiūrą. Tokie tikslai turėtų būti pasiekti skelbiant (pageidautina, kad tam būtų naudojamos pažangios komunikacijos priemonės) atitinkamą informaciją, susijusią su galutiniais rangovais ir galutiniais Sąjungos fondų naudos gavėjais laikantis tokių rangovų ir naudos gavėjų teisėtų konfidencialumo ir saugumo interesų, taip pat, kai tai susiję su fiziniais asmenimis, gerbiant jų teises į privatumą ir į asmens duomenų apsaugą. Todėl institucijos turėtų taikyti atrankos metodą skelbdamos informaciją pagal proporcingumo principą. Siekiant suteikti prasmingą informaciją sprendimai dėl jos skelbimo turėtų būti grindžiami atitinkamais kriterijais;

(17) Pagal SESV 316 straipsnį Europos Vadovų Taryba ir Taryba turėtų turėti tą patį biudžeto skirsnį;

(18) pagal SESV metinė biudžetinė procedūra turėtų būti įtvirtinta šiame reglamente;

(19) kalbant apie biudžeto sudarymą, svarbu aiškiai apibrėžti Komisijos rengiamo biudžeto projekto struktūrą ir pateikimą. Prieš biudžeto projektą pateikiamo bendrojo įvado turinys turėtų būti išsamiau aprašytas. Taip pat būtina įtraukti nuostatą dėl ateinančių metų finansinio programavimo ir nuostatą dėl Komisijai suteikiamos galimybės pateikti darbinius dokumentus, siekiant pagrįsti biudžeto prašymus;

(20) kalbant apie bendros užsienio ir saugumo politikos ypatybes, pagal SESV ir ES sutarties V ir VI antraštines dalis turėtų būti atnaujintos galimos pagrindinių teisės aktų rūšys. Be to, išorės veiksmų srityje parengiamųjų priemonių priėmimo procedūra turėtų būti pritaikyta, atsižvelgiant į SESV;

(21) biudžeto vykdymo metodų taisyklės, kuriomis visų pirma reguliuojamos vykdymo įgaliojimų perdavimo trečiosioms šalims sąlygos, metams bėgant pasidarė pernelyg sudėtingos ir jas reikėtų supaprastinti. Be to, reikėtų laikytis pirminio įgaliojimų perdavimo išorės vykdytojams tikslo – t. y., kad nepriklausomai nuo vykdymo būdo išlaidų vykdymo kontrolės ir skaidrumo lygis turėtų atitikti tą, kurio tikimasi iš Komisijos tarnybų;

(22) todėl reikėtų aiškiai išskirti tokias situacijas, kai biudžetą tiesiogiai vykdo Komisija arba jos vykdomosios įstaigos, situacijas, kai biudžetas pagal pasidalijamojo valdymo principą vykdomas valstybių narių, ir situacijas, kai biudžetą netiesiogiai vykdo trečiosios šalys. Tai turėtų padėti nustatyti suderintą pasidalijamojo ir netiesioginio valdymo tvarką, kuri gali būti pritaikyta prie konkretiems sektoriams taikomų taisyklių, ypač kai biudžetą pagal pasidalijamojo valdymo principą vykdo valstybės narės. Tokią suderintą tvarką pirmiausia turėtų sudaryti pagrindiniai principai, kurių Komisija turės laikytis, kai nuspręs pagal pasidalijamojo valdymo principą arba netiesiogiai vykdyti biudžetą, ir pagrindiniai principai, kurių turės laikytis šalys, kurioms buvo pavestos biudžeto vykdymo užduotys. Komisija turėtų galėti taikyti Sąjungos taisykles ir procedūras arba sutikti taikyti įgaliotosios šalies taisykles ir procedūras su sąlyga, kad pastarasis garantuos lygiavertę Sąjungos finansinių interesų apsaugą. Vykdant Komisijos priežiūros užduotis, taip pat būtina visiems vykdymo būdams numatyti kontrolės ir audito įpareigojimus, įskaitant sąskaitų tikrinimą ir pripažinimą;

(23) subjektų ir asmenų, kuriems pagal netiesioginio valdymo principą pavestos biudžeto vykdymo užduotys, ex ante vertinimo taisyklės turėtų būti pritaikytos, siekiant garantuoti, kad visi įgaliotieji subjektai ir asmenys užtikrintų tokią Sąjungos finansinių interesų apsaugą, kurios reikalaujama pagal šį reglamentą;

(24) patirtis su VPP, kurios pagal Reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 185 straipsnį oficialiai laikomos Sąjungos įstaigomis, rodo, kad reikia numatyti papildomų VPP kategorijų, norint padidinti priemonių pasirinkimą ir įtraukti įstaigas, kurių taisyklės lankstesnės ir kurias privačiojo sektoriaus partneriai galėtų lengviau taikyti nei tas, kurios taikomos Sąjungos institucijoms. Tos papildomos kategorijos turėtų apimti įstaigas, kurioms taikoma valstybių narių privatinė teisė, ir įstaigas, įsteigtas remiantis pagrindiniu teisės aktu ir turinčias finansines taisykles, kurios laikytųsi principų, būtinų patikimam Sąjungos lėšų finansiniam valdymui užtikrinti;

(25) SESV 317 straipsnio taikymo tikslais, šiuo reglamentu turėtų būti sustiprinti valstybių narių pagrindiniai kontrolės ir audito įsipareigojimai, kai jos vykdo biudžetą pagal pasidalijamojo valdymo principą, kadangi šiuo metu tokie įsipareigojimai yra nustatyti tik konkretiems sektoriams taikomose taisyklėse Todėl būtina įtraukti nuostatas, kuriose išdėstoma nuosekli visų susijusių politikos sričių nacionaliniu lygmeniu suderintų administracinių struktūrų sistema. Ta sistema neturėtų būti sukuriama jokių papildomų kontrolės organų, bet valstybėms narėms turėtų būti suteikiama galimybė paskirti įstaigas, kurioms pavedama valdyti ir kontroliuoti Sąjungos lėšas. Be to, nuostatos dėl bendrų toms struktūroms taikytinų valdymo ir kontrolės įsipareigojimų, metinės valdymo deklaracijos, kuriomis administratoriai prisiima jiems pavestą atsakomybę už Sąjungos lėšų valdymą, sąskaitų tikrinimo ir pripažinimo ir Komisijos taikomų sustabdymo ir koregavimo mechanizmai turėtų būti įtraukti į šį reglamentą siekiant sukurti nuoseklią teisėkūros sistemą, kuri taip pat padidintų bendrą teisinį tikrumą, kontrolės ir taisomųjų veiksmų efektyvumą, taip pat Sąjungos finansinių interesų apsaugą. Išsamios nuostatos turėtų likti konkretiems sektoriams taikomuose reglamentuose. Laikydamosi vieno audito principo ir siekdamos sumažinti papildomą administracinę naštą, atsirandančią dėl daugelio kontrolės procedūrų, valstybės narės gali pateikti Komisijai deklaracijas, pasirašytas atitinkamu nacionaliniu ar regioniniu lygmeniu pagal atitinkamus valstybių konstitucinius reikalavimus;

(26) reikėtų paaiškinti kai kurias nuostatas, susijusias su įgaliotojo leidimus suteikiančio pareigūno pareigomis, ypač tas, kurios susijusios su ex ante ir ex post vidaus kontrole, kurią vykdo įgaliotasis leidimus suteikiantis pareigūnas, o tai pat su pastarojo ataskaitų teikimo pareigomis. Šiuo atžvilgiu įgaliotojo leidimus suteikiančio pareigūno metinės veiklos ataskaitos turinį reikėtų atnaujinti, atsižvelgiant į praktiką, t. y. įtraukti reikiamą finansinę ir valdymo informaciją, siekiant pagrįsti įgaliotojo leidimus suteikiančio pareigūno patikinimo pareiškimą dėl pareigų vykdymo;

(27) reikėtų paaiškinti Komisijos apskaitos pareigūno atsakomybę, ypač reikėtų patikslinti, kad Komisijos apskaitos pareigūnas yra vienintelis asmuo, turintis teisę nustatyti apskaitos taisykles ir suderintus sąskaitų planus, tuo tarpu visų kitų institucijų apskaitos pareigūnai nustato savo institucijoms taikytinas apskaitos procedūras;

(28) siekiant palengvinti tam tikrų programų arba veiksmų, pavestų visų pirma finansų institucijoms, vykdymą, šiame reglamente turėtų būti numatyta galimybė atidaryti patikos sąskaitas. Finansų institucijų apskaitos knygose turėtų būti nurodyta, kad tokios banko sąskaitos atidarytos Komisijos vardu arba jos pavedimu. Jas turėtų valdyti ta finansų institucija leidimus suteikiančio pareigūno atsakomybe ir turėtų būti galimybė atidaryti jas ne tik eurais, bet ir kitomis valiutomis;

(29) kiek tai susiję su įplaukų operacijomis, siekiant atsižvelgti į biudžeto poreikius, būtina racionalizuoti gautinų sumų apskaičiavimo taisykles. Įplaukas reikėtų registruoti, kai numatomos įplaukos yra susijusios su tam tikru tikimybės laipsniu ir gali būti apskaičiuojamos gaunant priimtiną apytikrę reikšmę. Siekiant supaprastinimo, reikėtų pradėti taikyti tam tikras specialias nuostatas dėl gautinos sumos sąmatos patikslinimo arba panaikinimo procedūrų;

(30) lėšų susigrąžinimo taisyklės turėtų būti aiškiau išdėstytos ir patobulintos. Pirmiausia reikėtų patikslinti, kad nustatytos gautinos sumos panaikinimas nereiškia, kad atsisakoma Sąjungos nustatytos teisės į grąžintinas sumas. Be to, siekiant sustiprinti Sąjungos finansinių interesų apsaugą, valstybės narės turėtų traktuoti Sąjungos lėšas, kurias prašoma kompensuoti, ne mažiau palankiai, kaip jų teritorijoje esančių viešųjų įstaigų reikalavimus;

(31) atsižvelgiant į poreikį sumažinti riziką, susijusią su sumų, laikinai surinktų kaip baudos, nuobaudos ir sankcijos, taip pat bet kurių iš jų gautų pajamų valdymu, tos sumos turėtų būti kuo greičiau užfiksuotos kaip biudžeto įplaukos, vėliausiai tais finansiniais metais, kurie eina po to, kai remiantis sprendimais, pagal kuriuos jos yra paskirtos, išnaudojamos visos teisinės gynimo priemonės;

(32) taip pat vadovaujantis patikimo finansų valdymo principu, reikėtų paaiškinti įvairias mokėjimų rūšis. Be to, išankstinio finansavimo mokėjimus turėtų reguliariai tvirtinti atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas, vadovaudamasis Komisijos apskaitos pareigūno nustatytomis apskaitos taisyklėmis. Šiuo tikslu reikėtų įtraukti atitinkamas nuostatas į sutartis, sprendimus dėl dotacijų, susitarimus dėl dotacijų ir įgaliojimų perdavimo susitarimus;

(33) šiuo reglamentu turėtų būti padedama įgyvendinti e. valdžią, ypač skatinama naudoti elektroninius duomenis keičiantis informacija tarp institucijų ir trečiųjų šalių;

(34) tam tikromis sąlygomis turėtų būti leidžiama vykdyti bendras viešųjų pirkimų procedūras su Europos laisvosios prekybos asociacijos (ELPA) valstybėmis ar Sąjungos šalimis kandidatėmis;

(35) siekiant sustiprinti Sąjungos finansinių interesų apsaugą, reikėtų patobulinti draudimo, ypač dėl dalyvavimo viešųjų pirkimų procedūrose, taisykles;

(36) atsižvelgiant į ECB ir EIB nuosavų išteklių naudojimą Sąjungos finansiniams interesams, šios institucijos turėtų galėti naudotis centrinės draudimo dalyvauti viešųjų pirkimų procedūroje duomenų bazės, sukurtos siekiant apsaugoti finansinius Sąjungos interesus, informacija;

(37) sprendimams, kuriais nustatomos administracinės ir finansinės nuobaudos, ypač tų, kurios susijusios su viešaisiais pirkimais, skelbti turėtų būti priimtas patikimas teisinis pagrindas, atitinkantis duomenų apsaugos reikalavimus. Duomenų apsaugos ir saugumo tikslais toks sprendimų skelbimas turėtų likti neprivalomas;

(38) reikalavimas sutartininkams pateikti garantijas daugiau neturėtų būti automatiškas, tačiau būti paremtas rizikos analize;

(39) siekiant teisinio tikrumo turėtų būti paaiškinta dotacijų ir finansinių priemonių taikymo sritis. Išsamesnė konkrečių sąlygų, taikomų dotacijoms ir finansinėms priemonėms, apibrėžtis taip pat prisidėtų prie tų dviejų finansinės paramos tipų poveikio didinimo;

(40) dotacijų suteikimo taisyklės, taikomos specialiai veiksmui vykdyti sukurtiems subjektams, turėtų būti pritaikytos, kad būtų palengvinta paraiškų teikėjų ir naudos gavėjų, nusprendusių dirbti kartu pagal atitinkamą nacionalinę teisę sukurtoje partnerystėje ar grupėje, ypač, kai pasirinkta teisinė forma siūlo solidų ir patikimą bendradarbiavimą, prieiga prie Sąjungos finansavimo ir dotacijų valdymo. Be to, atsižvelgiant į Sąjungos ribotą finansinę riziką ir siekiant nenustatyti papildomų sutartinių reikalavimų esantiems struktūriniams susitarimams, subjektai, su naudos gavėju susieti nuolatiniais kapitalo ar teisiniais ryšiais, turėtų turėti teisę deklaruoti tinkamas finansuoti sąnaudas nereikalaujant, kad jie vykdytų visas naudos gavėjo pareigas;

(41) patirtis, įgyta naudojant vienkartines išmokas ar nustatyto dydžio išmokas, parodė, kad dėl tokių finansavimo formų buvo žymiai supaprastintos administracinės procedūros ir iš esmės sumažėjo klaidų rizika. Be to, rezultatais paremtas finansavimas pasitvirtino kaip esantis tinkamas tam tikrų veiksmų rūšims. Atsižvelgiant į tai, supaprastintų dotacijų formų, nustatytų remiantis vienkartinėmis išmokomis, vieneto įkainiais ir nustatyto dydžio išmokomis, naudojimo sąlygos turėtų būti lankstesnės. Visų pirma turėtų būti leidžiama naudoti sumas, nustatytas atskirai nagrinėjant kiekvieno naudos gavėjo atvejus, įskaitant atvejus, kai naudos gavėjas tokias sumas deklaruoja laikydamasis įprastos sąnaudų apskaitos praktikos, tam, kad naudos gavėjui būtų sumažinta administracinė našta ir išlaidos, atsirandančios būtent dėl finansinių ataskaitų teikimo Sąjungai;

(42) tam, kad būtų panaikintos asmenų, turinčių būtinas ekspertines žinias, tačiau kuriems nėra apmokama sumokant atlyginimą (tai galėtų apimti tuos asmenis, kurie dirba mažose struktūrose), dalyvavimo Sąjungos dotacijų programose kliūtys, dotacijų suteikimo taisyklėse turėtų būti atsižvelgta į konkrečias mažosioms ir vidutinėms įmonėms (MVĮ) taikomas atlyginimo schemas, kaip apibrėžta 2003 m. gegužės 6 d. Komisijos rekomendacijoje 2003/361/EB dėl labai mažų, mažųjų ir vidutinių įmonių apibrėžties (5);

(43) pelno nesiekimo ir bendro finansavimo principai turėtų būti pritaikyti atsižvelgiant į praktinę patirtį ir į skirtingą tokių principų aiškinimą ir taikymą, nes dėl ko atsiranda klaidos, o kartais – priešingi rezultatai. Ypač pelno apibrėžtyje dėmesys turėtų būti sutelktas į tinkamas finansuoti sąnaudas ir įplaukas, kuriomis tos sąnaudos konkrečiai finansuojamos, kad būtų supaprastintas naudos gavėjų ataskaitų teikimas ir jie būtų paskatinti įvairinti savo finansavimo šaltinius. Be to, Komisija neturėtų manyti, kad kiti paramos teikėjai nesusigrąžins jokio dėl jų pačių įnašo atsiradusio perviršio, todėl turėtų susigrąžinti tik jos dotacijai proporcingą pelno dalį. Galiausiai neįrodyta, kad proporcingo mažinimo principas yra veiksminga priemonė, kuria galima mažinti dotacijų veiklai gavėjų priklausomumą nuo Sąjungos lėšų. Be to, proporcingo mažinimo principo taikymas buvo labai apribotas po to, kai buvo numatytos būtinos išimtys daugelyje pagrindinių teisės aktų ir supaprastintų dotacijų formų atveju. Atsižvelgiant į šiuos apribojimus, proporcingo mažinimo reikalavimas, taikomas dotacijoms veiklai, turėtų būti panaikintas;

(44) toliau paprastinant procedūras, taikomas mažos vertės dotacijoms, turėtų būti supaprastinta subjektų, turinčių ribotus administracinius išteklius, kurie gali atstovauti asmenų, kuriems teikiama pirmenybė tam tikroms schemoms, grupei ir kurie yra būtini Sąjungos politikos tikslams pasiekti, prieiga prie Sąjungos finansavimo;

(45) siekiant užtikrinti teisinį tikrumą ir nustatyti vieną pagrindinių finansinių taisyklių, kuriomis naudos gavėjai gali remtis Sąjungos programose, grupę, šiame reglamente turėtų būti nustatyta sąnaudų tinkamumo kriterijai ir konkrečios sąlygos, reglamentuojančios tam tikras sąnaudų kategorijas ir turėtų būti nustatytas jų nuoseklus taikymas;

(46) turėtų būti suderintos įnašų natūra iš trečiųjų šalių pripažinimo bendru finansavimu ir tų įnašų vertės nustatymo sąlygos tam, kad būtų sumažinta klaidų ir bylinėjimosi rizika;

(47) siekiant skaidrumo ir tam, kad būtų atsižvelgta į jų pačių planavimo apribojimus, pareiškėjai, siekiantys gauti dotaciją, kvietime teikti pasiūlymus turėtų būti informuoti apie tikėtiną laiką, kurio reikės dotacijų susitarimams pasirašyti ar jiems pranešti apie sprendimus dėl dotacijų. Tuo pačiu tikslu, šiuo reglamentu turėtų būti nustatytas terminas, paremtas patirtimi ir nustatytų supaprastinimo priemonių numatomu poveikiu;

(48) jei nustatomos sisteminės ar pasikartojančios klaidos, turinčios reikšmingą poveikį daugeliui dotacijų, laikantis griežtų sąlygų turėtų būti leidžiama audito rezultatus taikyti neaudituotoms dotacijoms, kurioms buvo daromas poveikis, kad būtų palengvinta finansinė ir administracinė našta, atsirandanti vykdant kontrolę vietoje ir auditą. Komisija turėtų sumažinimo ar susigrąžinimo sumai, taikomai dotacijoms, kurių atveju buvo įrodytos sistemingos ar pasikartojančios klaidos, ekstrapoliacijos metodą taikyti tik tuo atveju, kai negalima ar praktiškai neįmanoma dedant proporcingas pastangas tiksliai nustatyti kiekvienai dotacijai tenkančios netinkamų finansuoti sąnaudų sumos;

(49) šiuo reglamentu turėtų būti nustatyti standartiniai naudos gavėjų dokumentų, susijusių su Sąjungos dotacijomis, saugojimo laikotarpiai tam, kad būtų išvengta skirtingų ar neproporcingų sutartinių reikalavimų, tačiau kartu suteikiant pakankamai laiko Komisijai ir Audito Rūmams pasinaudoti prieiga prie tokios informacijos ar dokumentų ir atlikti ex-post patikrinimus ir auditą, būtinus Sąjungos finansiniams interesams apsaugoti;

(50) tam tikromis sąlygomis reikėtų suteikti galimybę naudos gavėjui suteikti finansinę paramą trečiosioms šalims, siekiant palengvinti teisingą programų, skirtų, be kita ko, daugeliui fizinių asmenų, kuriuos galima pasiekti tik dotacijas teikiant etapais, vykdymą. Vis dėlto turėtų būti išsaugotas principas, pagal kurį naudos gavėjas gali neveikti savo nuožiūra skiriant finansinę paramą trečiosioms šalims, ypač siekiant išvengti bet kokios painiavos tarp galimybės, suteiktos naudos gavėjams parengti ir įgyvendinti savo atsakomybe veiksmus, kuriems būdinga finansinė parama, kaip reikalavimus atitinkanti veikla, ir galimybės patikėti biudžeto vykdymo užduotis, esant pasidalijamajam ar netiesioginiam valdymui, tam tikroms įstaigoms, subjektams ar asmenims;

(51) apdovanojimų, kaip naudingos finansinės paramos rūšies, panaudojimas turėtų būti supaprastintas ir paaiškintos taikomos taisyklės, atskiriant apdovanojimus nuo dotacijų ir pašalinant nuorodas į numatomas sąnaudas. Vis dėlto apdovanojimai nėra tinkami siekiant visų Sąjungos politikos tikslų, todėl turėtų būti laikomi kitų finansavimo priemonių, pvz., dotacijų, papildymu, o ne pakaitalu;

(52) finansinės priemonės gali būti naudingos, siekiant padidinti Sąjungos lėšų veiksmingumą, kai tos lėšos sutelkiamos kartu su kitomis lėšomis ir susijusios su sverto efektu. Kadangi tokių finansinių priemonių negalima lyginti su paslaugomis arba dotacijomis, reikia nustatyti naują finansinės paramos rūšį. Finansinės priemonės turėtų būti taikomos laikantis griežtų sąlygų, kad nekiltų pavojus biudžetui ir rinkos iškraipymo, nesuderinamo su valstybės pagalbos taisyklėmis, pavojus;

(53) laikantis metinių asignavimų, kuriuos Europos Parlamentas ir Taryba leido panaudoti atitinkamai programai, sistemos, finansinės priemonės turėtų būti panaudotos kaip papildomos priemonės, remiantis ex ante vertinimu, rodančiu, kad siekiant Sąjungos politikos tikslų jos yra veiksmingesnės negu kitos Sąjungos finansavimo formos, įskaitant dotacijas;

(54) leidimas naudoti finansines priemones turėtų būti suteiktas priimant pagrindinį teisės aktą, kuriame visų pirma apibrėžiami jų tikslai ir trukmė. Kai tinkamai pagrįstais atvejais finansinės priemonės nustatomos nepriimant pagrindinio teisės akto, Europos Parlamentas ir Taryba biudžete turėtų joms suteikti leidimą;

(55) turėtų būti nustatyta priemonių, kurios galimai patenka į pirmos dalies VIII antraštinę dalį, pvz., paskolų, garantijų, investicijų į nuosavą kapitalą ir kvazinuosavą kapitalą ir rizikos pasidalijimo priemonių, apibrėžtis. Rizikos pasidalijimo priemonių apibrėžtis turėtų leisti apimti kredito vertės padidinimą projektų obligacijoms, apimančią projekto skolos aptarnavimo riziką ir sumažinančią obligacijų savininkams tenkančią kredito riziką kredito vertę padidinant paskolos ar garantijos forma;

(56) metinės grąžintos sumos, įskaitant kapitalo grąžinimą, suteiktas garantijas ir pagrindinės paskolų sumos grąžinimą, turėtų sudaryti vidaus asignuotąsias įplaukas. Įplaukos, įskaitant dividendus, kapitalo prieaugį, garantijų mokesčius ir paskolų ir patikos sąskaitų palūkanas, atėmus valdymo išlaidas ir mokesčius turėtų būti įrašytos į biudžetą. Šiame reglamente turėtų būti nustatyti finansinių priemonių taikymo principai ir sąlygos ir Sąjungos finansinės atsakomybės apribojimo taisyklės, taip pat kovos su sukčiavimu ir pinigų plovimu, finansinių priemonių laipsniško panaikinimo ir ataskaitų teikimo nuostatos;

(57) reikėtų supaprastinti ataskaitų pateikimą, numatant, kad Sąjungos ataskaitas sudaro tik konsoliduotosios finansinės ataskaitos ir suvestinės biudžeto ataskaitos. Taip pat reikėtų paaiškinti, kad konsolidavimas taikomas tik institucijoms, įstaigoms, įsteigtoms pagal SESV ir Euratomo sutartį ir turinčioms juridinio asmens statusą bei gaunančioms iš biudžeto mokamas išmokas, ir kitoms įstaigoms, kurių ataskaitos turi būtų konsoliduojamos pagal apskaitos pareigūno patvirtintas apskaitos taisykles;

(58) kaip reikalaujama tarptautiniu mastu pripažintuose apskaitos standartuose, kuriais paremtos Sąjungos apskaitos taisyklės, Sąjungos sąskaitose turėtų būti nurodyti su pensijomis susiję įsipareigojimai, atskirai pateikti Sąjungos balanse ir išsamiau paaiškinti finansinių ataskaitų pastabose;

(59) siekiant aiškiai atskirti Komisijos apskaitos pareigūno pareigas ir atsakomybę nuo institucijų arba įstaigų, įsteigtų pagal SESV ir Euratomo sutartį ir turinčių juridinio asmens statusą bei gaunančių iš biudžeto mokamas išmokas, ir kitų įstaigų, kurių ataskaitos turi būtų konsoliduojamos pagal apskaitos pareigūno patvirtintas apskaitos taisykles, apskaitos pareigūnų pareigų ir atsakomybės, reikėtų numatyti, kad kiekviena institucija arba įstaiga parengtų finansinių metų biudžeto ir finansų valdymo ataskaitą ir ją iki kitų finansinių metų kovo 31 d. nusiųstų Europos Parlamentui, Tarybai ir Audito Rūmams;

(60) būtina atnaujinti Sąjungos apskaitos taisykles ir principus, kad jie derėtų su Tarptautinių viešojo sektoriaus apskaitos standartų valdybos taisyklėmis;

(61) Audito Rūmai turėtų užtikrinti, kad apie bet kurie jo rezultatai, kurie galėtų turėti įtakos audituojamų subjektų galutinėms ataskaitoms ar jų pagrindinių operacijų teisėtumui arba tvarkingumui, yra laiku perduodami susijusiai institucijai ar įstaigai, kad būtų suteikiama pakankamai laiko tokiems audituojamiems subjektams reaguoti į tuos rezultatus;

(62) nuostatos, susijusios su laikinosiomis ir galutinėmis ataskaitomis, turėtų būti atnaujinamos, visų pirma siekiant nurodyti ataskaitų informaciją, kuri turėtų būti pateikiama su ataskaitomis, siunčiamomis Komisijos apskaitos pareigūnui konsolidavimo tikslais;

(63) kalbant apie informaciją, kurią per biudžeto įvykdymo patvirtinimo procedūrą turi pateikti Komisija, ji Europos Parlamentui ir Tarybai visų pirma turėtų pateikti Sąjungos finansų įvertinimo pranešimą pagal SESV 318 straipsnį;

(64) reglamentuojant specialias šio reglamento nuostatas dėl struktūrinių fondų, Sanglaudos fondo, Europos žuvininkystės fondo, Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai ir pasidalijamojo valdymo principu valdomas lėšas, susijusias su laisvės, saugumo ir teisingumo erdve, būtina ir toliau taikyti nuostatą, įrašytą į Komisijos pareiškimą, pridėtą prie 1999 m. birželio 21 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1260/1999, nustatančio bendrąsias nuostatas dėl struktūrinių fondų (6), dėl išankstinio finansavimo mokėjimų grąžinimo ir naujo jų panaudojimo. Be to, nukrypstant nuo perkėlimo į kitą laikotarpį taisyklės, Komisijai turėtų būti leidžiama iki programos užbaigimo perkelti į kitą laikotarpį finansinių metų pabaigoje turimus įsipareigojimų asignavimus, atsiradusius iš išankstinio finansavimo mokėjimų susigrąžinimo, ir panaudoti tuos įsipareigojimų asignavimus, kai nebėra kitų panaudotinų įsipareigojimų asignavimų;

(65) Jungtinio tyrimų centro (JRC) dalyvavimas viešųjų pirkimų ir dotacijų procedūrose turėtų būti paaiškintas. Be to, siekiant veiksmingai vykdyti susijusias užduotis, įplaukos, kurios atsiranda dalyvaujant tokiose procedūrose, turėtų būti išimtinai laikomos išorės asignuotosiomis įplaukomis;

(66) specialiosios nuostatos, susijusios su išorės veiksmų vykdymu, turėtų būti pritaikytos, atsižvelgiant į siūlomus vykdymo metodų pakeitimus, ir turėtų būti numatytas diferencijuotas metodas, kai Sąjunga turi imtis veiksmų, reaguodama į humanitarines nelaimes, tarptautines krizes ar trečiųjų šalių, kuriose vyksta perėjimas prie demokratijos procesų, poreikius;

(67) šiame reglamente turėtų būti nustatytos bendros sąlygos, kurioms esant parama biudžetui gali būti panaudota kaip išorės veiksmų priemonė. Tokios sąlygos turėtų būti susijusios su pakankamo skaidrumo ir patikimo bei veiksmingo viešųjų finansų valdymo užtikrinimu. Be to, Komisija finansiniame sprendime turėtų numatyti tikslus ir tikėtinus rezultatus, su kuriais turėtų būti susietas paramos biudžetui mokėjimas. Tokie elementai, taip pat sąlygos, kuriomis paramą biudžetui reikia grąžinti, turėtų būti pateikti finansavimo susitarime, sudarytame su paramą gaunančia šalimi;

(68) siekiant sustiprinti tarptautinį Sąjungos vaidmenį išorės veiksmų ir vystymosi srityje, padidinti jų matomumą ir veiksmingumą, Komisijai turėtų būti leidžiama įkurti ir valdyti Sąjungos patikos fondus veiksmams ekstremaliųjų situacijų atveju, veiksmams po ekstremaliųjų situacijų arba teminiams veiksmams. Nors tie patikos fondai neįtraukti į biudžetą, jie turėtų būti valdomi pagal šį reglamentą, kiek tai būtina Sąjungos lėšų naudojimo saugumui ir skaidrumui užtikrinti. Tuo tikslu Komisija turėtų pirmininkauti kiekvieno patikos fondo valdyboje, įkurtoje, siekiant užtikrinti pagalbos teikėjų atstovavimą ir priimti sprendimus dėl lėšų panaudojimo. Be to, Komisijos apskaitos pareigūnas turėtų būti kiekvieno patikos fondo apskaitos pareigūnas;

(69) laikotarpis, per kurį subjektai, kuriems pagal netiesioginio valdymo principą pavesta vykdyti išorės veiksmus, gali sudaryti sutartis ir dotacijų susitarimus, turėtų būti ne ilgesnis nei treji metai po įgaliojimų perdavimo susitarimo, nebent yra specialios išimtinės ir išorės aplinkybės. Tačiau tas galutinis terminas neturėtų būti taikomas daugiametėms programoms, kurios vykdomos pagal struktūrinių fondų procedūras. Išsamios taisyklės, kaip panaikinti asignavimus tokių daugiamečių programų atveju, turėtų būti išdėstytos konkretiems sektoriams taikomose taisyklėse;

(70) kiek tai susiję su specialiomis išorės veiksmams taikomomis viešųjų pirkimų taisyklėmis, turėtų būti leista trečiųjų šalių piliečiams, įsteigusiems savo verslą paramą gaunančioje šalyje, dalyvauti konkursų procedūrose, taip pat kai programos įgyvendinimas vyksta be pagrindinio teisės akto ir esant tinkamai pagrįstoms išimtinėms aplinkybėms;

(71) turėtų būti patobulintas institucijų rengiamų statybų projektų ataskaitų teikimo Europos Parlamentui ir Tarybai būdas. Institucijos turėtų iš anksto pranešti Europos Parlamentui ir Tarybai apie būsimus statybų projektus ir tų projektų įvairius procedūros etapus. Statybų projektų, turinčių didelį poveikį biudžetui, atveju turėtų būti reikalaujama Europos Parlamento ir Tarybos pritarimo, o ne tik nuomonės;

(72) institucijoms turėtų būti leista plėtoti ilgalaikę nekilnojamojo turto politiką ir gauti naudos iš mažesnių palūkanų normų dėl gero Sąjungos kredito reitingo finansų rinkoje. Taigi joms turėtų būti leista gauti paskolų, kad būtų galima įsigyti nekilnojamojo turto. Tai leistų panaikinti dabartinės sistemos sudėtingumą, taip pat būtų sutaupytos sąnaudoms padengti skiriamos lėšos ir padidinamas skaidrumas;

(73) atsižvelgiant į patirtį, šiame reglamente reikėtų aiškiau apibrėžti kaip ekspertų atrinktų fizinių asmenų veiklos apimtį, atrankos procedūrą ir mokėjimo sąlygas;

(74) siekiant papildyti ir iš dalies pakeisti tam tikrus šio reglamento aspektus, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai priimti aktus. Kiekvieno deleguotojo akto turinys ir taikymo sritis išsamiai nurodomi atitinkamuose straipsniuose. Ypač svarbu, kad Komisija, vykdydama su deleguotaisiais aktais susijusius parengiamuosius darbus, tinkamai konsultuotųsi, įskaitant konsultacijas ekspertų lygiu. Ruošdama ir rengdama deleguotuosius aktus Komisija turėtų užtikrinti, kad susiję dokumentai būtų tuo pačiu metu tinkamai ir laiku persiųsti Europos Parlamentui ir Tarybai;

(75) šį reglamentą reikėtų peržiūrėti tik tuomet, kai būtina, tačiau vėliausiai likus dvejiems metams iki pirmosios daugiametės finansinės programos po 2013 m. pabaigos. Peržiūrą vykdant per dažnai, atsiranda neproporcingų sąnaudų, susijusių su administracinių struktūrų ir procedūrų pritaikymu prie naujų taisyklių. Be to, norint padaryti svarią išvadą dėl galiojančių taisyklių taikymo, laikotarpis gali būti per trumpas;

(76) reikėtų nustatyti pereinamojo laikotarpio nuostatas. Šis reglamentas turėtų būti taikomas tik priėmus deleguotuosius aktus, kuriuose pateikiamos taikymo taisyklės ir kuris turėtų įsigalioti 2012 m. gruodžio mėn. Siekiant, kad naujas finansinis reglamentas nebūtų taikomas paskutinį metų mėnesį, jo taikymo pradžią reikėtų atidėti iki 2013 m. sausio 1 d. Be to, siekiant užtikrinti suderinamumą su konkretiems sektoriams taikomomis taisyklėmis, nuostatų dėl vykdymo metodų ir finansinių priemonių taikymo pradžią reikėtų atidėti iki 2014 m. sausio 1 d. Galiausiai, siekiant sudaryti sąlygas jų taikymui jau 2012 m. biudžete, nuostatas dėl struktūrinių fondų mokėjimų asignavimų perkėlimo metų pabaigoje reikėtų taikyti nuo šio reglamento įsigaliojimo datos;

(77) šis reglamentas turėtų įsigalioti kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje, kad būtų sudarytos sąlygos laiku priimti deleguotuosius aktus pagal šį reglamentą. Šio reglamento įsigaliojimas laiku būtinas norint taikyti taisykles, pateiktas deleguotuose aktuose, nuo 2013 m. sausio 1 d. siekiant išvengti sunkumų, susijusių su finansinių taisyklių pakeitimu finansinių metų laikotarpiu;

(78) atsižvelgiant į 2000 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 45/2001 dėl asmenų apsaugos Bendrijos institucijoms ir įstaigoms tvarkant asmens duomenis ir laisvo tokių duomenų judėjimo (7) 28 straipsnio 2 dalį, buvo pasikonsultuota su Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnu, kuris pateikė nuomonę 2011 m. balandžio 15 d. (8),

PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:

PIRMA DALIS

BENDROSIOS NUOSTATOS

I ANTRAŠTINĖ DALIS

DALYKAS, TAIKYMO SRITIS IR APIBRĖŽTYS

1 straipsnis

Dalykas

1. Šiame reglamente nustatomos Europos Sąjungos bendrojo biudžeto sudarymo ir vykdymo, taip pat ataskaitų pateikimo ir audito taisyklės.

2. Šis reglamentas taikomas Euratomo tiekimo agentūros biudžeto vykdymui.

2 straipsnis

Apibrėžtys

Šiame reglamente:

a) Sąjunga– Europos Sąjunga, Europos atominės energijos bendrija arba abi, priklausomai nuo konteksto;

b) institucija– Europos Parlamentas, Europos Vadovų Taryba, Taryba, Europos Komisija, Europos Sąjungos Teisingumo Teismas, Europos Audito Rūmai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas, Regionų komitetas, Europos ombudsmenas, Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnas ir Europos išorės veiksmų tarnyba (EIVT); Europos centrinis bankas nelaikomas Sąjungos institucija;

c) biudžetas– priemonė, kuria numatomos ir leidžiamos naudoti kiekvienų finansinių metų įplaukos ir išlaidos, kurios laikomos reikalingomis Sąjungai;

d) pagrindinis teisės aktas– teisės aktas, kuriame nustatomas veiksmo ir atitinkamų biudžete numatytų išlaidų teisinis pagrindas.

Pagrindinis aktas gali būti vienas iš šių teisės aktų:

Rekomendacijos ir nuomonės nėra pagrindiniai teisės aktai;

e) vykdymo metodas– biudžeto vykdymo metodas, aprašytas 58, 59 ar 60 straipsniuose;

f) įgaliojimų perdavimo susitarimas– susitarimas, sudarytas su subjektais ir asmenimis, kuriems patikėtos biudžeto vykdymo užduotys pagal 58 straipsnio 1 dalies c punkto i–viii punktus;

g) naudos gavėjas– fizinis ar juridinis asmuo, su kuriuo buvo pasirašytas susitarimas dėl dotacijos arba kuriam buvo pranešta apie sprendimą dėl dotacijos;

h) rangovas– fizinis ar juridinis asmuo, su kuriuo buvo sudaryta viešųjų pirkimų sutartis;

i) gavėjas– naudos gavėjas, rangovas ir bet kuris fizinis ar juridinis asmuo, gaunantis apdovanojimus arba lėšas pagal finansinę priemonę;

j) apdovanojimas– finansinis įnašas, suteikiamas kaip apdovanojimas konkurso laimėtojams;

k) paskola– susitarimas, kuris įpareigoja skolintoją pateikti skolininkui sutarto dydžio pinigų sumą sutartam laikotarpiui ir pagal kurį skolininkas įsipareigoja per sutartą laikotarpį grąžinti tą sumą. Paprastai skolininkas privalo sumokėti paskolos sumos palūkanas;

l) garantija– rašytinis įsipareigojimas prisiimti atsakomybę už trečiosios šalies visą skolą ar jos dalį arba už įsipareigojimą ar sėkmingą tos trečiosios šalies veiklą vykdant savo įsipareigojimus, jeigu tokia garantija panaudojama, pvz., paskolos įsipareigojimų nevykdymo atveju;

m) investicijos į nuosavą kapitalą– kapitalo suteikimas firmai tiesiogiai ar netiesiogiai investuojant mainais už visą ar dalinę tos firmos nuosavybę, kai šis investuotojas į nuosavą kapitalą papildomai gali prisiimti tam tikrą firmos valdymo kontrolę ir gali gauti dalį firmos pelno;

n) investicija į kvazinuosavą kapitalą– finansavimo rūšis, kuri yra tarp nuosavybės ir skolos, susijusi su didesne rizika negu pirmaeilės skolos ir su mažesne rizika negu bendro kapitalo atveju. Investicijos į kvazinuosavą kapitalą gali būti vykdomos kaip investicijos į skolos vertybinius popierius (paprastai neužtikrintus ir subordinuotus, kuriuos kai kuriais atvejais galima pakeisti į akcijas) arba privilegijuotąsias akcijas;

o) rizikos pasidalijimo priemonė– finansinė priemonė, kuria sudaromos sąlygos apibrėžtos rizikos pasidalijimui tarp dviejų ar daugiau subjektų, jei tikslinga, mainais už sutartą atlygį;

p) finansinės priemonės– Sąjungos finansinės paramos priemonės, papildomumo pagrindu teikiamos iš biudžeto siekiant vieno ar kelių konkrečių Sąjungos politikos tikslų. Tokios priemonės gali būti investicijos į nuosavą kapitalą ar į kvazinuosavą kapitalą, paskolos ar garantijos, arba kitos rizikos pasidalijimo priemonės, kurios prireikus gali būti derinamos su dotacijomis;

q) Tarnybos nuostatai– Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatai ir kitų Europos Sąjungos tarnautojų įdarbinimo sąlygos, nustatytos Tarybos reglamente (EEB, Euratomas, EAPB) Nr. 259/68 (9);

r) kontrolė– visos priemonės, kurių imamasi siekiant pateikti pagrįstą patikinimą dėl veiksmų efektyvumo ir ekonomiškumo ir ataskaitų teikimo patikimumo, turto ir informacijos apsaugos, sukčiavimo ir pažeidimų prevencijos, nustatymo, ištaisymo ir tolesnių su tokiu sukčiavimu ir pažeidimais susijusių veiksmų, ir dėl tinkamo rizikos, susijusios su pagrindinių operacijų teisėtumu ir tvarkingumu, valdymo, atsižvelgiant į daugiametį programų ir atitinkamų mokėjimų pobūdį. Kontrolė gali apimti įvairius patikrinimus, taip pat bet kokios politikos ir procedūrų, skirtų pasiekti pirmame sakinyje aprašytus tikslus, įgyvendinimą;

s) patikrinimas– specialaus įplaukų ar išlaidų operacijos aspekto patikrinimas.

3 straipsnis

Antrinių teisės aktų atitiktis šiam reglamentui

1. Pagrindinio teisės akto nuostatos dėl biudžeto įplaukų ir išlaidų vykdymo turi atitikti pirmos dalies II antraštinėje dalyje nustatytus biudžeto principus.

2. Nedarant poveikio 1 daliai, bet kuriame pasiūlyme arba pasiūlymo pakeitime, pateiktame teisėkūros institucijai, kuriuose yra nuostatų, išskyrus tas, kurios pateikiamos pirmos dalies II antraštinėje dalyje, arba nuo pagal šį reglamentą priimtų deleguotųjų aktų leidžiančių nukrypti nuostatų, aiškiai nurodomos tokios nukrypti leidžiančios nuostatos, o visų tokių pasiūlymų konstatuojamosiose dalyse ir aiškinamajame memorandume nurodomos konkrečios priežastys, pateisinančios tokias nukrypti leidžiančias nuostatas.

4 straipsnis

Laikotarpiai, datos ir terminai

Jei nenustatyta kitaip, terminų, nustatytų šiame reglamente, apskaičiavimui taikomas 1971 m. birželio 3 d. Tarybos reglamentas (EEB, Euratomas) Nr. 1182/71, nustatantis terminams, datoms ir laikotarpiams taikytinas taisykles (10).

5 straipsnis

Asmens duomenų apsauga

Šis reglamentas nedaro poveikio 1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo (11) ir Reglamento (EB) Nr. reikalavimams.

II ANTRAŠTINĖ DALIS

BIUDŽETO PRINCIPAI

6 straipsnis

Biudžeto principų laikymasis

Biudžetas sudaromas ir vykdomas laikantis vieningumo, biudžeto tikslumo, metinio periodiškumo, subalansuotumo, apskaitos vieneto, universalumo, konkretumo, patikimo finansų valdymo, kuriam užtikrinti būtina efektyvi ir veiksminga vidaus kontrolė, ir skaidrumo principų, kaip nustatyta šiame reglamente.

1 SKYRIUS

Vieningumo ir biudžeto tikslumo principai

7 straipsnis

Biudžeto taikymo sritis

1. Biudžetą sudaro:

(a) Sąjungos įplaukos ir išlaidos, įskaitant administracines išlaidas, kurias institucijoms numato ES sutarties nuostatos dėl bendros užsienio ir saugumo politikos, ir veiklos išlaidos, reikalingos šių nuostatų įgyvendinimui, kai jos yra padengiamos iš biudžeto;

(b) Europos atominės energijos bendrijos įplaukos ir išlaidos.

2. Biudžete įrašomos garantijos Sąjungos sudarytoms skolinimosi ir skolinimo operacijoms, įskaitant Europos finansinės padėties stabilizavimo priemonės ir mokėjimų balanso priemonės operacijas, pagal 49 straipsnio 1 dalies d punktą.

8 straipsnis

Konkrečios vieningumo ir biudžeto tikslumo principų taisyklės

1. Nedarant poveikio 83 straipsniui, jokios įplaukos negali būti renkamos ir jokios išlaidos negali būti daromos, jei jos nėra įrašytos į tam tikrą biudžeto eilutę.

2. Jokios išlaidos negali būti skiriamos arba leidžiamos viršijant nustatytus asignavimus.

3. Asignavimas negali būti įrašytas į biudžetą, jei jis nėra skirtas išlaidoms, kurios laikomos būtinomis.

4. Palūkanos, sukauptos už išankstinio finansavimo iš biudžeto mokėjimus, nėra mokėtinos Sąjungai, išskyrus atvejus, kai kitaip numatyta įgaliojimų perdavimo susitarimuose, išskyrus tuos susitarimus, sudarytus su trečiosiomis šalimis ar jų paskirtomis įstaigomis. Numatytais atvejais tokios palūkanos pakartotinai panaudojamos atitinkamam veiksmui, išskaičiuojamos iš mokėjimų prašymų pagal 23 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos c punktą arba susigrąžinamos.

Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias sukauptų palūkanų, gautų vykdant išankstinio finansavimo mokėjimus, apskaitos taisykles.

2 SKYRIUS

Metinio periodiškumo principas

9 straipsnis

Apibrėžtis

Į biudžetą įrašytus asignavimus leidžiama naudoti finansinius metus, kurie prasideda sausio 1 d. ir baigiasi gruodžio 31 d.

10 straipsnis

Asignavimų rūšis

1. Biudžetą sudaro diferencijuotieji asignavimai, kurie susideda iš įsipareigojimų asignavimų ir mokėjimų asignavimų, ir nediferencijuotieji asignavimai.

2. Įsipareigojimų asignavimus sudaro visų finansiniais metais prisiimtų teisinių įsipareigojimų suma, atsižvelgiant į 86 straipsnio 4 dalį ir 189 straipsnio 2 dalį.

3. Mokėjimų asignavimai apima mokėjimus, atliekamus vykdant finansiniais metais arba ankstesniais finansiniais metais prisiimtus teisinius įsipareigojimus.

4. Šio straipsnio 1 ir 2 dalys nedaro poveikio antros dalies I, IV ir VI antraštinių dalių specialioms nuostatoms ir nesudaro kliūčių galimybei bendrai paskirti asignavimus arba galimybei vykdyti biudžetinius įsipareigojimus kasmetinėmis išmokų dalimis.

11 straipsnis

Įplaukų ir asignavimų apskaita

1. Finansinių metų įplaukos įrašomos į tų finansinių metų sąskaitas, remiantis surinktomis tais finansiniais metais sumomis. Tačiau, vadovaujantis 2000 m. gegužės 22 d. Tarybos reglamentu (EB, Euratomas) Nr. 1150/2000, įgyvendinančiu Sprendimą 2007/436/EB, Euratomas dėl Europos Bendrijų nuosavų išteklių sistemos (12), kitų finansinių metų sausio mėnesio nuosavi ištekliai gali būti išmokėti iš anksto.

2. Pridėtinės vertės mokesčio nuosavų išteklių, papildomų bendruoju nacionaliniu produktu paremtų išteklių ir bet kurių finansinių įnašų įrašus galima tikslinti, vadovaujantis Reglamentu (EB, Euratomas) Nr. 1150/2000.

3. Finansiniais metais leidžiami asignavimai turi būti naudojami tik tais finansiniais metais įsipareigotoms ir apmokėtoms išlaidoms padengti ir mokėtinoms sumoms, kurios yra reikalingos ankstesniųjų finansinių metų įsipareigojimams įvykdyti, padengti.

Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias finansinių metų asignavimų taisykles.

4. Įsipareigojimai įrašomi į sąskaitas remiantis teisiniais įsipareigojimais, įrašytais iki gruodžio 31 d. Išimties tvarka 86 straipsnio 4 dalyje nurodyti bendrieji biudžetiniai įsipareigojimai ir 189 straipsnio 2 dalyje nurodyti ir su trečiosiomis šalimis sudaryti susitarimai į sąskaitas įrašomi iki gruodžio 31 d. prisiimtų biudžetinių įsipareigojimų pagrindu.

5. Finansinių metų mokėjimai į sąskaitas įrašomi apskaitos pareigūno iki tų metų gruodžio 31 d. atliktų mokėjimų pagrindu.

6. Nukrypstant nuo 3, 4 ir 5 dalių Europos žemės ūkio garantijų fondo finansinių metų išlaidos į sąskaitas įrašomos pagal antros dalies I antraštinėje dalyje nustatytas taisykles.

12 straipsnis

Asignavimų paskyrimas įsipareigojimams

Į biudžetą įrašyti asignavimai gali būti paskiriami įsipareigojimams nuo sausio 1 d., kai tik galutinai priimamas biudžetas, išskyrus atvejus, kai numatyta kitaip antros dalies I ir VI antraštinėse dalyse.

13 straipsnis

Asignavimų panaikinimas ir perkėlimas į kitą laikotarpį

1. Asignavimai, nepanaudoti iki finansinių metų, į kuriuos jie buvo įrašyti, pabaigos, panaikinami.

Tačiau jie gali būti perkelti tik į kitus finansinius metus atitinkamos institucijos sprendimu, priimtu ne vėliau kaip iki vasario 15 d., pagal 2 ir 3 dalis arba jie gali būti automatiškai perkelti pagal 4 dalį.

2. Iki finansinių metų pabaigos dar nepaskirti diferencijuotieji įsipareigojimų asignavimai ir nediferencijuotieji asignavimai gali būti perkelti kaip:

a) sumos, atitinkančios įsipareigojimų asignavimus arba nediferencijuotus asignavimus, susijusius su statybos projektais, kurių panaudojimo procedūros parengiamųjų etapų didžioji dalis yra užbaigta iki gruodžio 31 d. Tokios sumos gali būti panaudotos iki kitų metų kovo 31 d. arba kitų metų gruodžio 31 d. sumų, susijusių su statybų projektais, atveju;

b) sumos, kurios pasidaro būtinos, kai teisės aktų leidėjas priima pagrindinį teisės aktą paskutiniame finansinių metų ketvirtyje ir Komisijai nespėja skirti tam tikslui numatytų asignavimų iki gruodžio 31 d.

3. Mokėjimų asignavimai gali būti perkelti į kitą laikotarpį sumoms, reikalingoms egzistuojantiems įsipareigojimams arba įsipareigojimams, susijusiems su į kitą laikotarpį perkeltais įsipareigojimų asignavimų mokėjimais, padengti, kai atitinkamose kitų finansinių metų biudžeto eilutėse numatytų asignavimų toms reikmėms nepakanka.

Atitinkama institucija pirma panaudoja einamiesiems metams nustatytus asignavimus, o perkeltų asignavimų nenaudoja tol, kol neišnaudoja pirmųjų.

4. Nediferencijuotieji asignavimai, atitinkantys iki finansinių metų pabaigos tinkamai prisiimtus įsipareigojimus, automatiškai perkeliami tik į kitus finansinius metus.

5. Iki kovo 15 d. atitinkama institucija informuoja Europos Parlamentą ir Tarybą apie priimtą sprendimą į kitą laikotarpį perkelti asignavimus, pagal kiekvieną biudžeto eilutę nurodydama, kaip kiekvienam perkėlimui taikomi 2 ir 3 dalių kriterijai.

6. Nedarant poveikio 14 straipsniui, asignavimai, įrašyti į rezervą, ir asignavimai personalo išlaidoms neperkeliami. Taikant šį straipsnį personalo išlaidos apima institucijų, kurioms taikomi Tarnybos nuostatai, narių ir darbuotojų atlyginimus ir kitas išmokas.

7. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias asignavimų panaikinimo ir perkėlimo į kitą laikotarpį taisykles.

14 straipsnis

Asignuotųjų įplaukų perkėlimo taisyklės

21 straipsnyje nurodytų asignuotųjų įplaukų bei nepanaudotų ir gruodžio 31 d. turimų asignavimų, susidariusių iš tokių įplaukų, perkėlimas atliekamas laikantis šių taisyklių:

a) išorės asignuotosios įplaukos perkeliamos automatiškai ir visiškai panaudojamos iki tol, kol įvykdomos visos su programa arba veiksmu susijusios operacijos, kuriems jos skirtos. Išorės asignuotosios įplaukos, gautos praėjusiais programos arba veiksmo metais, gali būti panaudotos pirmaisiais tolesnės programos arba veiksmo metais;

b) vidaus asignuotąsias įplaukas galima perkelti į kitą laikotarpį tik vieniems metams, išskyrus vidaus asignuotąsias įplaukas, apibrėžtas 21 straipsnio 3 dalies g punkte, kurios perkeliamos automatiškai.

15 straipsnis

Asignavimų panaikinimas

Nedarant poveikio 178 ir 182 straipsniams, tais atvejais, kai įsipareigojimai panaikinami kitais finansiniais metais, einančiais po finansinių metų, kuriais asignavimai buvo įrašyti į biudžetą, dėl tos priežasties, kad veiksmai, kuriems jie buvo numatyti, nebuvo visiškai arba iš dalies įgyvendinti, atitinkami asignavimai atšaukiami.

16 straipsnis

Taisyklės, taikytinos pavėluotai priėmus biudžetą

1. Jei finansinių metų pradžioje biudžetas dar nėra galutinai priimtas, taikom SESV 315 straipsnio pirmoje pastraipoje nustatyta procedūra (laikinųjų dvyliktųjų dalių režimas). Įsipareigojimai ir mokėjimai gali būti atliekami laikantis šio straipsnio 2 dalyje nurodytų apribojimų.

2. Galima nustatyti kiekvieno skyriaus įsipareigojimus, ne didesnius kaip ankstesnių finansinių metų atitinkamo skyriaus visų asignavimų, kurie buvo patvirtinti, ketvirtoji dalis, pridedant vieną dvyliktąją už kiekvieną praėjusį mėnesį.

Biudžeto projekte numatyta asignavimų riba neviršijama.

Mokėjimus galima atlikti kas mėnesį pagal kiekvieną skyrių, neviršijant ankstesnių finansinių metų atitinkamo skyriaus patvirtintų asignavimų vienos dvyliktosios dalies. Tačiau ta suma negali viršyti biudžeto projekto tame pačiame skyriuje numatytų asignavimų vienos dvyliktosios dalies.

3. Ankstesnių finansinių metų atitinkamo skyriaus patvirtinti asignavimai, kaip nurodyta 1 ir 2 dalyse, suprantami kaip biudžete, įskaitant taisomuosius biudžetus, pripažinti asignavimai ir pakoreguoti pagal perkėlimus, atliktus tais finansiniais metais.

4. Jei to reikia Sąjungos veiksmui tęsti ir valdymo poreikiams tenkinti, Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, kvalifikuota balsų dauguma gali leisti viršyti įsipareigojimus ir mokėjimus, kuriuos automatiškai galima naudoti pagal 1 ir 2 dalis, viršijant vieną laikinąją dvyliktąją dalį, bet neviršijant keturių laikinųjų dvyliktųjų dalių, išskyrus tinkamai pagrįstus atvejus. Ji nedelsdama Europos Parlamentui perduoda sprendimą suteikti leidimą.

Sprendimas įsigalioja praėjus 30 dienų po jo priėmimo, nebent Europos Parlamentas:

a) jį sudarančių narių balsų dauguma nusprendžia tas išlaidas per tą laikotarpį sumažinti, tokiu atveju Komisija pateikia naują pasiūlymą; arba

b) informuoja Tarybą ir Komisiją, kad nepageidauja sumažinti šių išlaidų, tokiu atveju sprendimas įsigalioja prieš baigiantis 30 dienų laikotarpiui.

Papildomos dvyliktosios dalys skiriamos visos ir nedalijamos.

5. Jei konkrečiam skyriui keturių pagal 4 dalį skirtų laikinų dvyliktųjų dalių nepakanka išlaidų, kurios yra būtinos Sąjungos veiksmų, kuriems taikomas atitinkamas skyrius, tęstinumo pertrūkiui išvengti, išimties tvarka gali būti duotas leidimas viršyti asignavimų sumą, įrašytą į buvusių finansinių metų biudžeto atitinkamą skyrių. Europos Parlamentas ir Taryba sprendžia 4 dalyje nustatyta tvarka. Tačiau jokiu atveju negalima viršyti bendros visų asignavimų sumos, numatytos ankstesnių finansinių metų biudžete arba pasiūlytame biudžeto projekte.

3 SKYRIUS

Subalansuotumo principas

17 straipsnis

Apibrėžtis ir taikymo sritis

1. Įplaukos ir mokėjimų asignavimai turi būti subalansuoti.

2. Sąjunga ir 208 straipsnyje nurodytos Sąjungos įstaigos negali imti paskolų pagal biudžeto struktūrą.

18 straipsnis

Finansinių metų likutis

1. Kiekvienų finansinių metų likutis įrašomas į kitų finansinių metų biudžetą kaip įplaukos perviršio atveju arba kaip mokėjimų asignavimai deficito atveju.

2. Apskaičiuota tokių įplaukų arba mokėjimų asignavimų suma įrašoma į biudžetą biudžetinės procedūros metu ir taisomajame rašte, kuris pateikiamas pagal 39 straipsnį. Apskaičiuota suma parengiama pagal Reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 1150/2000.

3. Pateikus kiekvienų finansinių metų laikinąsias ataskaitas, bet koks neatitikimas tarp tų ataskaitų ir apskaičiuotųjų sumų įrašomas į kitų finansinių metų biudžetą parengiant taisomąjį biudžetą, skirtą tik tam neatitikimui. Tokiu atveju Komisija pateikia taisomojo biudžeto projektą tuo pačiu metu Europos Parlamentui ir Tarybai per 15 dienų nuo laikinųjų ataskaitų pateikimo dienos.

4 SKYRIUS

Apskaitos vieneto principas

19 straipsnis

Euro naudojimas

1. Daugiametė finansinė programa ir biudžetas sudaromi ir vykdomi eurais, sąskaitos pateikiamos eurais. Tačiau pinigų srautų, nurodytų 68 straipsnio 1 dalyje, tikslais apskaitos pareigūnas, o avansinių sąskaitų atveju – avansinių lėšų administratoriai, Komisijos ir EIVT administracinio valdymo reikmėms – atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas įgaliojamas vykdyti operacijas kitomis valiutomis, kaip nustatyta deleguotuose aktuose, priimtuose pagal šį reglamentą.

2. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias euro ir kitų valiutų keitimo kurso taisykles.

5 SKYRIUS

Universalumo principas

20 straipsnis

Apibrėžtis ir taikymo sritis

Nedarant poveikio 21 straipsniui, visos įplaukos padengia visus mokėjimų asignavimus. Nedarant poveikio 23 straipsniui, visos įplaukos ir išlaidos įrašomos, netikslinant jų viena kitos atžvilgiu.

21 straipsnis

Asignuotosios įplaukos

1. Išorės asignuotosios įplaukos ir vidaus asignuotosios įplaukos naudojamos specialioms išlaidoms padengti.

2. Išorės asignuotąsias įplaukas sudaro:

a) valstybių narių finansiniai įnašai pagal Reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 1150/2000 skirti tam tikroms mokslinių tyrimų programoms;

b) valstybių narių ir trečiųjų šalių, įskaitant abiem atvejais valstybines agentūras, subjektų arba fizinių asmenų finansiniai įnašai tam tikriems išorės pagalbos projektams arba programoms, kuriuos finansuoja Sąjunga ir jų vardu valdo Komisija;

c) palūkanos už indėlius ir baudos, numatytos 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 1467/97 dėl perviršinio deficito procedūros pagreitinimo ir paaiškinimo (13);

d) įplaukos, paskirtos konkrečiam tikslui, tokios kaip fondų pajamos, subsidijos, dovanos ir testamentu paliktas turtas, įskaitant kiekvienai konkrečiai institucijai paskirtas įplaukas;

e) trečiųjų šalių arba Sąjungai nepriklausančių įstaigų finansiniai įnašai į Sąjungos veiklą, nenumatyti b punkte;

f) 181 straipsnio 2 dalyje ir 183 straipsnio 2 dalyje nurodytos asignuotosios įplaukos;

g) 3 dalyje nurodytos vidaus asignuotosios įplaukos, papildančios šioje dalyje nurodytas kitas įplaukas.

3. Vidaus asignuotąsias įplaukas sudaro:

a) iš trečiųjų šalių už jų prašymu pateiktas prekes, suteiktas paslaugas arba atliktą darbą gautos įplaukos;

b) įplaukos, gautos už parduotas transporto priemones, įrangą, prietaisus, medžiagas ir mokslinius bei techninius aparatus, kurie keičiami kitais arba šalinami iš apyvartos visiškai nurašius jų buhalterinę vertę;

c) įplaukos iš grąžinamų neteisingai išmokėtų sumų pagal 80 straipsnį;

d) įplaukos, gautos iš palūkanų, gaunamų iš išankstinio finansavimo mokėjimų, pagal 8 straipsnio 4 dalį;

e) įplaukos už kitiems departamentams, institucijoms arba įstaigoms pateiktas prekes, suteiktas paslaugas ir atliktą darbą, įskaitant institucijos, kitų institucijų arba įstaigų atlyginamus jų vardu išmokėtus komandiruotpinigius;

f) gautos draudimo išmokos;

g) nuomojant patalpas gautos įplaukos;

h) įplaukos iš leidinių ir filmų, įskaitant leidinius elektronine forma, pardavimo;

i) finansinėms priemonėms grąžinamos sumos pagal 140 straipsnio 6 dalį;

j) įplaukos iš tolesnio mokesčių kompensavimo pagal 23 straipsnio 3 dalies b punktą.

4. Pagrindiniu teisės aktu taip pat galima skirti įplaukas tam tikriems išlaidų punktams. Jeigu pagrindiniame teisės akte nenumatyta kitaip, tokios įplaukos yra vidaus asignuotosios įplaukos.

5. Biudžete yra įrašytos eilutės, skirtos išorės asignuotosioms įplaukoms ir vidaus asignuotosioms įplaukoms, ir visais įmanomais atvejais nurodoma suma.

Į biudžeto projektą gali būti įtraukta tik tokio dydžio asignuotųjų įplaukų suma, dėl kurios neabejojama biudžeto projekto sudarymo dieną.

6. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį dėl išorės ir vidaus asignuotųjų įplaukų nustatymo ir atitinkamų asignavimų skyrimo sistemos, kuriuose apibrėžiamos su valstybių narių įnašais į mokslinių tyrimų programas susijusios taisyklės. Be to, Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį dėl įplaukų iš pagal SESV 126 straipsnio 11 dalį skirtų baudų ir dėl asignuotųjų įplaukų, gautų ELPA šalims dalyvaujant tam tikrose Sąjungos programose.

22 straipsnis

Dovanojamas turtas

1. Komisija gali priimti bet kokį Sąjungai dovanojamą turtą, tokį kaip fondai, subsidijos, dovanos ir testamentu paliekamas turtas.

2. Priimant 50 000 EUR ar didesnės vertės dovanojamą turtą, su kuriuo yra susijusios finansinės išlaidos, įskaitant vėlesnes išlaidas, viršijančios 10 % dovanojamo turto vertės, būtina gauti Europos Parlamento ir Tarybos leidimą, dėl kurio abi institucijos nusprendžia per du mėnesius nuo Komisijos prašymo gavimo datos. Jei per tą laiką nepareiškiama jokių prieštaravimų, Komisija pati priima galutinį sprendimą dėl dovanojamo turto priėmimo.

2a. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias Sąjungai dovanojamo turto priėmimo taisykles.

23 straipsnis

Atskaitymų ir valiutos keitimo kursų tikslinimo taisyklės

1. Iš mokėjimo prašymų, kurie paskui bus perduoti grynajai sumai apmokėti, gali būti išskaitoma:

a) baudos, paskirtos viešųjų pirkimų sutarčių šalims arba naudos gavėjams;

b) nuolaidos, grąžinimai ir kompensacijos pagal atskiras sąskaitas ir išlaidų ataskaitas;

c) palūkanos, gautos vykdant išankstinio finansavimo mokėjimus;

d) skirtumas, susidaręs dėl netinkamai išmokėtų sumų.

Pirmos pastraipos d punkte nurodytas skirtumas, susidaręs dėl netinkamai išmokėtų sumų, gali būti tiesiogiai išskaitomas iš naujo tarpinio mokėjimo arba likučių išmokėjimo tam pačiam gavėjui pagal tą patį skyrių, straipsnį ir už tuos pačius finansinius metus, kuriais buvo išmokėta per didelė suma.

Pirmos pastraipos c ir d punktuose nurodytiems išskaitymams taikomos Sąjungos apskaitos taisyklės.

2. Sąjungai suteiktų produktų arba paslaugų kaina, į kurią įeina mokesčiai, kuriuos pagal Protokolą dėl Europos Sąjungos privilegijų ir imunitetų grąžina valstybės narės, įskaitoma į biudžetą suma be mokesčių.

3. Sąjungai suteiktų produktų arba paslaugų kaina, į kurią įeina mokesčiai, kuriuos grąžina trečiosios šalys, remdamosi atitinkamais susitarimais, gali būti įskaitoma į biudžetą:

a) suma be mokesčių; arba

b) suma su mokesčiais. Tokiu atveju vėliau kompensuoti mokesčiai traktuojami kaip vidaus asignuotosios įplaukos.

4. Biudžetą galima tikslinti, atsiradus valiutų skirtumams biudžeto vykdymo metu. Galutinis teigiamas arba neigiamas rezultatas įrašomas į metų likutį.

5. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles, susijusias su susigrąžinamų mokesčių sąskaitomis.

6 SKYRIUS

Konkretumo principas

24 straipsnis

Bendrosios nuostatos

Asignavimai paskiriami konkretiems tikslams pagal antraštinę dalį ir skyrių. Skyriai toliau dalijami į straipsnius ir punktus.

25 straipsnis

Kitų nei Komisija institucijų atliekami perkėlimai

1. Visos institucijos, išskyrus Komisiją, gali perkelti asignavimus savo biudžeto skirsnyje:

a) iš vienos antraštinės dalies į kitą ne daugiau kaip 10 % asignavimų tiems metams, kurie nurodyti eilutėje, iš kurios perkeliami asignavimai;

b) iš vieno skyriaus į kitą ir iš vieno straipsnio į kitą be apribojimų.

2. Likus trims savaitėms iki 1 dalyje nurodytų asignavimų perkėlimų, institucijos apie savo ketinimus praneša Europos Parlamentui ir Tarybai. Jei per šį laikotarpį Europos Parlamentas arba Taryba nurodo tinkamai pagrįstas priežastis, taikoma 27 straipsnyje nustatyta tvarka.

3. Visos institucijos, išskyrus Komisiją, gali pasiūlyti Europos Parlamentui ir Tarybai tos institucijos biudžeto skirsnyje perkelti asignavimus iš vienos antraštinės dalies į kitą viršijant 10 % asignavimų tiems finansiniams metams, kurie nurodyti eilutėje, iš kurios perkeliami asignavimai. Tokiems asignavimų perkėlimams taikoma 27 straipsnyje nustatyta tvarka.

4. Visos institucijos, išskyrus Komisiją, gali savo biudžeto skirsnyje perkelti asignavimus iš vieno straipsnio į kitą iš anksto nepranešdamos Europos Parlamentui ir Tarybai.

5. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias kitų nei Komisija institucijų perkėlimo procentų apskaičiavimo taisykles.

26 straipsnis

Komisijos atliekami perkėlimai

1. Komisija jai skirtame biudžeto skirsnyje gali savarankiškai:

a) perkelti asignavimus kiekviename skyriuje;

b) perkelti asignavimus personalo ir administracinėms išlaidoms, kurios yra bendros kelioms antraštinėms dalims, iš vienos antraštinės dalies į kitą, neviršydama 10 % asignavimų tiems metams, kurie nurodyti eilutėje, iš kurios perkeliama, ir neviršydama 30 % asignavimų tiems metams, kurie nurodyti eilutėje, į kurią perkeliama;

c) perkelti asignavimus veiklos išlaidoms iš vieno skyriaus į kitą toje pačioje antraštinėje dalyje, neviršydama 10 % asignavimų tiems finansiniams metams, nurodytiems eilutėje, iš kurios perkeliama.

Likus trims savaitėms iki pirmos pastraipos b punkte nurodytų asignavimų perkėlimų, Komisija apie savo ketinimus praneša Europos Parlamentui ir Tarybai. Jei per šį laikotarpį Europos Parlamentas arba Taryba nurodo tinkamai pagrįstas priežastis, taikoma 27 straipsnyje nustatyta tvarka.

Taikant išimtį antrai pastraipai per paskutinius du finansinių metų mėnesius Komisija gali savarankiškai perkelti asignavimus personalo, išorės darbuotojų ir kitų tarnautojų išlaidoms iš vienos antraštinės dalies į kitą, neviršydama 5 % visų tų metų asignavimų. Komisija praneša Europos Parlamentui ir Tarybai per dvi savaites nuo sprendimo dėl tų perkėlimų priėmimo.

2. Komisija gali priimti sprendimus dėl šių asignavimų perkėlimo jai skirtame biudžeto skirsnyje iš vienos antraštinės dalies į kitą, jeigu ji iš karto praneša Europos Parlamentui ir Tarybai apie savo sprendimą:

a) perkelti asignavimus iš 46 straipsnyje nurodytos antraštinės dalies „Atidėjiniai“, kur nustatoma vienintelė rezervo panaudojimo sąlyga – priimti pagrindinį teisės aktą pagal SESV 294 straipsnį;

b) tinkamai pagrįstais išimtiniais atvejais, kai tarptautinės humanitarinės nelaimės ir krizės įvyksta po finansinių metų gruodžio 1 d., perkelti nepanaudotus daugiametės finansinės programos 4 išlaidų kategorijos biudžeto antraštinėse dalyse nurodytus einamųjų finansinių metų biudžeto asignavimus į biudžeto antraštines dalis, susijusias su pagalba krizių valdymui ir humanitarinės pagalbos operacijomis.

3. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias Komisijos vidaus perkėlimų procentų apskaičiavimo taisykles ir prašymų perkelti lėšas priežastis.

27 straipsnis

Europos Parlamentui ir Tarybai pateikiami institucijų pasiūlymai dėl perkėlimų

1. Kiekviena institucija pateikia savo pasiūlymus dėl perkėlimų vienu metu Europos Parlamentui ir Tarybai.

2. Sprendimus dėl asignavimų perkėlimo, numatytus šio straipsnio 3–6 dalyse, priima Europos Parlamentas ir Taryba, išskyrus atvejus, kai antros dalies I antraštinėje dalyje yra numatyta kitaip.

3. Išskyrus skubos atvejus, Europos Parlamentas ir Taryba, pastaroji spręsdama kvalifikuota balsų dauguma, sprendimą dėl kiekvieno pasiūlymo dėl perkėlimo priima per šešias savaites nuo tos dienos, kai abi institucijos gavo pasiūlymą.

4. Pasiūlymui dėl perkėlimo pritariama, jeigu per šešių savaičių laikotarpį įvyksta bet kuris iš šių atvejų:

a) jam pritaria Europos Parlamentas ir Taryba;

b) jam pritaria Europos Parlamentas arba Taryba, o kita institucija nesiima veiksmų;

c) Europos Parlamentas ir Taryba nesiima veiksmų arba nepriima sprendimo, kuriuo iš dalies keičiamas pasiūlymas dėl perkėlimo arba jis atmetamas.

5. 3 dalyje nurodytas šešių savaičių laikotarpis sutrumpinamas iki trijų savaičių, nebent Europos Parlamentas arba Taryba paprašo kitaip, jeigu:

a) perkeliama suma sudaro mažiau kaip 10 % eilutės, iš kurios atliekamas perkėlimas, sumos ir neviršija 5 000 000 EUR;

b) perkeliami tik mokėjimų asignavimai ir visa perkėlimo suma neviršija 100 000 000 EUR.

6. Jeigu Europos Parlamentas arba Taryba iš dalies pakeitė perkėlimo sumą, o kita institucija jį patvirtino arba nesiėmė veiksmų, arba jeigu Europos Parlamentas ir Taryba iš dalies pakeitė perkėlimo sumą, patvirtinta laikoma mažesnė iš dviejų sumų, nebent atitinkama institucija atsiimtų pasiūlymą dėl perkėlimo.

28 straipsnis

Specialios perkėlimo taisyklės

1. Asignavimai gali būti perkelti tik į biudžeto eilutes, į kurias biudžete leidžiama įrašyti asignavimus arba kuriose yra simbolinis įrašas „pro memoria“.

2. Asignavimai, atitinkantys asignuotąsias įplaukas, gali būti perkelti tik tuo atveju, jei tokios įplaukos naudojamos tai paskirčiai, kuriai jos yra numatytos.

29 straipsnis

Perkėlimai, kuriems taikomos specialiosios nuostatos

1. Asignavimų perkėlimams biudžeto antraštinėse dalyse, skirtose Europos žemės ūkio garantijų fondui, struktūriniams fondams, Sanglaudos fondui, Europos žuvininkystės fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir moksliniams tyrimams, taikomos specialios antros dalies I, II ir III antraštinių dalių nuostatos.

2. Sprendimus dėl asignavimų perkėlimų, kuriais leidžiama panaudoti neatidėliotinos pagalbos rezervą, priima Europos Parlamentas ir Taryba remdamiesi Komisijos pasiūlymu. Atskiras pasiūlymas pateikiamas dėl kiekvieno veiksmo susidarius ekstremaliai padėčiai.

Šioje dalyje taikoma 27 straipsnio 3 ir 4 dalyse nustatyta tvarka. Jei Europos Parlamentas ir Taryba nepritaria Komisijos pasiūlymui ir nėra surandama bendra pozicija dėl šio rezervo panaudojimo, jie susilaiko nuo veiksmų dėl Komisijos pasiūlymo dėl perkėlimo.

3. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles, susijusias su prašymais perkelti lėšas iš neatidėliotinos pagalbos rezervo.

7 SKYRIUS

Patikimo finansų valdymo principas

30 straipsnis

Ekonomiškumo, veiksmingumo ir efektyvumo principai

1. Asignavimai naudojami laikantis patikimo finansų valdymo principo, tai yra laikantis ekonomiškumo, veiksmingumo ir efektyvumo principų.

2. Ekonomiškumo principu reikalaujama, kad institucijoms jų veiklos vykdymui reikalingi ištekliai būtų prieinami reikiamu laiku, pakankamo dydžio ir kokybės bei geriausia kaina.

Veiksmingumo principas reiškia siekti geriausio panaudotų išteklių ir pasiektų rezultatų santykio.

Efektyvumo principas – tai konkrečių nustatytų tikslų įvykdymas ir planuotų rezultatų pasiekimas.

3. Visiems biudžete numatytiems veiklos sektoriams nustatomi konkretūs, išmatuojami, pasiekiami, svarbūs ir nurodyto laikotarpio tikslai. Tų tikslų vykdymas stebimas pagal kiekvienos veiklos rodiklius, o lėšas naudojančios institucijos Europos Parlamentui ir Tarybai teikia informaciją, nurodytą 38 straipsnio 3 dalies e punkte. Ta formacija teikiama kasmet ne vėliau kaip kartu su biudžeto projekto dokumentais.

4. Siekdamos tobulinti sprendimų priėmimą, institucijos atlieka ex ante ir ex post vertinimus, laikydamosi Komisijos pateiktų nuorodų. Atliekami visų programų ir veiklos, susijusios su didelėmis išlaidomis, vertinimai, o vertinimo rezultatai pateikiami Europos Parlamentui, Tarybai ir lėšas naudojančioms administracinės valdžios institucijoms.

4a. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias ex ante, laikotarpio vidurio ir ex post vertinimų taisykles.

31 straipsnis

Privaloma finansinė pažyma

1. Kartu su bet kuriuo pasiūlymu arba iniciatyva, kuriuos Komisija, Sąjungos vyriausiasis įgaliotinis užsienio reikalams ir saugumo politikai (toliau – vyriausiasis įgaliotinis) arba valstybė narė teikia teisėkūros institucijai ir kurie gali turėti įtakos biudžetui, įskaitant etatų skaičiaus pakeitimus, pateikiama finansinė pažyma ir ex ante vertinimas, numatytas 30 straipsnio 4 dalyje.

Kartu su teisėkūros institucijai pateikto pasiūlymo arba iniciatyvos pakeitimu, kuris gali turėti apčiuopiamą poveikį biudžetui, įskaitant etatų skaičiaus pasikeitimus, pateikiama pakeitimą siūlančios institucijos parengta finansinė pažyma.

Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles, susijusias su finansinės pažymos reikalavimais.

2. Biudžetinės procedūros metu Komisija pateikia būtiną informaciją, kad būtų galima palyginti reikalingus asignavimus su finansinėje pažymoje pateiktomis pradinėmis prognozėmis, atsižvelgiant į teisėkūros institucijai pateikto pasiūlymo arba iniciatyvos svarstymo eigą.

3. Siekiant sumažinti sukčiavimo ir pažeidimų riziką, 1 dalyje nurodytoje finansinėje pažymoje pateikiama informacija apie parengtą vidaus kontrolės sistemą, kontrolės, atliktos taikant tokias sistemas, sąnaudų ir naudos vertinimą, numatomo klaidų rizikos lygio vertinimą, taip pat informacija apie esamas ir planuojamas sukčiavimo prevencijos ir apsaugos nuo sukčiavimo priemones.

Tokioje analizėje atsižvelgiama į tikėtiną klaidų mastą ir rūšį, taip pat į konkrečias atitinkamos politikos srities sąlygas ir jai taikomas taisykles.

32 straipsnis

Biudžeto vykdymo vidaus kontrolė

1. Biudžetas vykdomas taikant efektyvią ir veiksmingą vidaus kontrolę, atitinkančią kiekvieną vykdymo metodą, atsižvelgiant į atitinkamas konkretiems sektoriams taikomas taisykles.

2. Biudžeto vykdymo tikslais vidaus kontrolė apibrėžiama kaip procesas, taikomas visais valdymo lygiais, kurio paskirtis – patikimai užtikrinti šių tikslų įgyvendinimą:

a) operacijų efektyvumo, veiksmingumo ir ekonomiškumo;

b) ataskaitų teikimo patikimumo;

c) turto ir informacijos apsaugos;

d) sukčiavimo ir pažeidimų prevencijos, nustatymo, ištaisymo ir tolesnių su tokiu sukčiavimu ir pažeidimais susijusių veiksmų;

e) tinkamo rizikos, susijusios su pagrindinių operacijų teisėtumu ir tvarkingumu, valdymo atsižvelgiant į daugiametį programų ir atitinkamų mokėjimų pobūdį.

3. Veiksminga vidaus kontrolė grindžiama geriausia tarptautine praktika ir visų pirma apima:

a) užduočių atskyrimą;

b) tinkamą rizikos valdymą ir kontrolės strategiją, įskaitant kontrolę gavėjo lygmeniu;

c) interesų konfliktų vengimą;

d) tinkamą audito seką ir duomenų vientisumą duomenų sistemose;

e) veiklos stebėsenos ir tolesnių priemonių nustačius vidaus kontrolės trūkumus ir išimtis taikymo procedūras;

f) periodinį patikimo vidaus kontrolės sistemos veikimo vertinimą.

4. Veiksminga vidaus kontrolė grindžiama šiais elementais:

a) tinkamo rizikos valdymo ir kontrolės strategijos, koordinuojamos tarp atitinkamų kontrolės grandinės dalyvių, įgyvendinimu;

b) atliktos kontrolės rezultatų prieinamumu visiems atitinkamiems kontrolės grandinės dalyviams;

c) kai tinkama, rėmimusi valdymo deklaracijomis ir nepriklausomomis audito nuomonėmis, jei susijusios veiklos kokybė yra tinkama ir priimtina ir jei ji buvo vykdoma vadovaujantis standartais, dėl kurių buvo susitarta;

d) savalaikiu taisomųjų priemonių, įskaitant, jei tinkama, atgrasomąsias nuobaudas, taikymu;

e) aiškiais ir nedviprasmiais teisės aktais, kuriais grindžiama politika;

f) kartotinės kontrolės panaikinimu;

g) kontrolės ekonominės naudos gerinimu.

5. Jei įgyvendinimo laikotarpiu klaidų lygis nuolat išlieka didelis, Komisija nustato kontrolės sistemos trūkumus, išnagrinėja galimų taisomųjų priemonių sąnaudas ir naudą ir imasi arba siūlo atitinkamus veiksmus, pvz., supaprastina taikomas nuostatas, patobulina kontrolės sistemą ir pertvarko programą arba įgyvendinimo sistemą.

33 straipsnis

Ekonomiškai efektyvios kontrolės sistemos

Pristatydama persvarstytus arba naujus pasiūlymus, Komisija įvertina kontrolės sistemų išlaidas ir naudą, taip pat klaidų rizikos lygį, kaip nurodyta 31 straipsnio 3 dalyje.

8 SKYRIUS

Skaidrumo principas

34 straipsnis

Ataskaitų rinkinio, biudžeto ir kitų ataskaitų paskelbimas

1. Biudžetas sudaromas ir vykdomas ir ataskaitos pateikiamos laikantis skaidrumo principo.

2. Europos Parlamento pirmininkas užtikrina, kad galutinai priimtas biudžetas ir bet kuris taisomasis biudžetas būtų paskelbti Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

Biudžetai paskelbiami per tris mėnesius nuo tos dienos, kurią paskelbiama, kad jie galutinai priimti.

Konsoliduotosios metinės ataskaitos ir kiekvienos institucijos parengta biudžeto ir finansų valdymo ataskaita skelbiamos Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias preliminaraus biudžeto paskelbimo taisykles.

35 straipsnis

Informacijos apie gavėjus ir kitos informacijos paskelbimas

1. Informacija apie skolinimosi ir skolinimo trečiosioms šalims operacijas, vykdomas pagal Sąjungos sudarytas sutartis, pateikiama biudžeto priede.

2. Komisija tinkamu būdu ir laiku pateikia informaciją apie gavėjus, taip pat biudžeto lėšomis finansuojamų priemonių pobūdį ir tikslą, kai pastarasis vykdomas tiesiogiai pagal 58 straipsnio 1 dalies a punktą, bei informaciją apie gavėjus, pateiktą subjektų, kuriems pavestos biudžeto vykdymo užduotys pagal kitus vykdymo metodus.

Pirmoje pastraipoje nustatyta pareiga taip pat taikoma kitoms institucijoms atsižvelgiant į jų gavėjus.

3. Ši informacija pateikiama deramai laikantis konfidencialumo ir saugumo reikalavimų, visų pirma asmens duomenų apsaugos reikalavimo.

Fizinių asmenų atveju turėtų būti skelbiamas tik gavėjo vardas, pavardė ir vietovė, paskirta suma ir dotacijos tikslas. Tų duomenų atskleidimas grindžiamas atitinkamais kriterijais, kaip antai dotacijų skyrimo periodiškumas, jų tipas ar svarba. Paskelbtų duomenų atskleidimo kriterijai ir jų išsamumo lygis nustatomi atsižvelgiant į sektoriaus specifiškumą ir į kiekvieną vykdymo metodą.

Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles, susijusias su informacijos apie gavėjus skelbimu. Prireikus atitinkamose konkretiems sektoriams taikomose taisyklėse apibrėžiamas išsamumo lygis ir kriterijai.

III ANTRAŠTINĖ DALIS

BIUDŽETO SUDARYMAS IR STRUKTŪRA

1 SKYRIUS

Biudžeto sudarymas

36 straipsnis

Įplaukų ir išlaidų sąmatos

1. Kiekviena kita nei Komisija institucija parengia savo įplaukų ir išlaidų sąmatą, kurią perduoda Komisijai ir tuo pačiu metu Europos Parlamentui ir Tarybai susipažinti iki kiekvienų metų liepos 1 d.

2. Vyriausiasis įgaliotinis konsultuojasi su už vystymosi politiką, kaimynystės politiką, tarptautinį bendradarbiavimą, humanitarinę pagalbą ir krizių valdymą atsakingais Komisijos nariais klausimais, susijusiais su jų atsakomybės sritimis.

3. Komisija parengia savo sąmatas, kurias ji taip pat pateikia iš karto, kai jos patvirtinamos, Europos Parlamentui ir Tarybai.

Rengdama savo sąmatas, Komisija naudojasi 37 straipsnyje nurodyta informacija.

37 straipsnis

208 straipsnyje nurodytų įstaigų biudžeto sąmata

Iki kiekvienų metų kovo 31 d. kiekviena 208 straipsnyje nurodyta įstaiga, vadovaudamasi savo steigimo dokumentu, Komisijai, Europos Parlamentui ir Tarybai perduoda savo įplaukų ir išlaidų sąmatą, įskaitant savo etatų planą, taip pat savo darbo programos projektą.

38 straipsnis

Biudžeto projektas

1. Komisija biudžeto projekto pasiūlymą Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia iki tų metų, po kurių tas biudžetas turi būti vykdomas, rugsėjo 1 d. Ji tą pasiūlymą taip pat perduoda nacionaliniams parlamentams susipažinti.

Biudžeto projekte išdėstoma bendroji Sąjungos įplaukų ir išlaidų suvestinė ir konsoliduojamos 36 straipsnyje nurodytos sąmatos. Į jį taip pat gali būti įtraukiamos kitokios negu institucijų parengtos sąmatos.

Biudžeto projektui taikoma 44–49 straipsniuose nurodyta struktūra ir pateikimas.

Prieš kiekvieną biudžeto projekto skirsnį pateikiamas atitinkamos institucijos parengtas įvadas.

Komisija parengia bendrą biudžeto projekto įvadą. Bendrą įvadą sudaro finansinės lentelės, kuriose pateikiami pagrindiniai duomenys pagal antraštines dalis ir pagrindžiami vienų finansinių metų asignavimų pokyčiai, palyginti su kitų metų asignavimo pokyčiais, pagal daugiametės finansinės programos išlaidų kategorijas.

2. Siekiant pateikti tikslesnes ir patikimesnes prognozes dėl galiojančių teisės aktų ir svarstomų pasiūlymų dėl teisės aktų poveikio biudžetui, Komisija prie biudžeto projekto prideda ateinančių metų finansinio programavimo dokumentą.

Priėmus biudžeto projektą, finansinis programavimas atnaujinamas, siekiant įtraukti biudžetinės procedūros rezultatus ir bet kokius kitus svarbius sprendimus.

Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias finansinio programavimo taisykles.

3. Prie biudžeto projekto Komisija prideda:

a) prireikus, priežastis, dėl kurių biudžeto projekte pateiktos kitokios negu institucijų parengtos sąmatos;

b) bet kokius darbinius dokumentus, kurie, jos nuomone, yra naudingi atsižvelgiant į institucijų etatų planus ir įnašus, kuriuos Komisija teikia 208 straipsnyje nurodytoms įstaigoms ir Europos mokykloms; visuose darbiniuose dokumentuose, į kuriuos įtraukiamas naujausias patvirtintas etatų planas, pateikiama: i) visi Sąjungos, įskaitant teisiškai savarankiškus jos organizacinius padalinius, įdarbinti darbuotojai išdėstyti pagal sutarties rūšį, ii) politikos, kurios laikomasi etatų ir išorės personalo, taip pat lyčių pusiausvyros atžvilgiu, paaiškinimas, iii) faktiškai užimtų etatų skaičius metų, kuriais pateikiamas biudžeto projektas, pradžioje nurodant etatų paskirstymą pagal kategorijas ir administracinius vienetus, iv) etatų sąrašas pagal politikos sritį, v) pradinis numatytas viso darbo laiko ekvivalentų skaičius, remiantis patvirtintais asignavimais, pagal kiekvieną išorės darbuotojų kategoriją, taip pat asmenų, kurie faktiškai dirba metų, kuriais pateikiamas biudžeto projektas, pradžioje, skaičius nurodant jų pasiskirstymą pagal pareigų grupę ir atitinkamai pagal lygius.

c) darbinį dokumentą dėl planuojamo finansinių metų asignavimų vykdymo ir dėl neįvykdytų įsipareigojimų, dėl 208 straipsnyje nurodytų įstaigų ir Europos mokyklų bei bandomųjų projektų ir parengiamųjų veiksmų;

d) kai tai susiję su tarptautinių organizacijų finansavimu, darbinį dokumentą, kuriame pateikiama: i) visų įnašų, suskirstytų pagal Sąjungos programas ar fondus ir tarptautines organizacijas, suvestinė; ii) paaiškinimas, kodėl Sąjungai parankiau finansuoti šias tarptautines organizacijas, o ne veikti tiesiogiai;

e) veiklos ataskaitas arba kitus svarbius dokumentus, kuriuose nurodyta: i) informacija apie visų įvairioms veiklos sritims anksčiau nustatytų konkrečių, pamatuojamų, pasiekiamų, svarbių ir savalaikių tikslų įgyvendinimą bei naujus rodikliais matuojamus tikslus, ii) visapusiškas pagrindimas, įskaitant sąnaudų ir naudos santykiu grindžiamą analizę dėl siūlomų asignavimų dydžio pakeitimų, iii) aiškus intervencijos Sąjungos lygmeniu pagrindas laikantis, inter alia, subsidiarumo principo, iv) informacija apie praėjusių metų veiklos įgyvendinimo rodiklius ir einamųjų metų veiklos įgyvendinimo rodiklius, v) jei tai svarbu biudžeto pokyčiams, vertinimo rezultatų santrauka, vi) informacija apie apdovanojimus, kurių vieneto vertė 1 000 000 EUR arba didesnė;

f) tolesnių finansinių metų mokėjimų tvarkaraščio suvestinė, kuria remiantis siekiama įgyvendinti ankstesniais finansiniais metais prisiimtus biudžeto įsipareigojimus.

4. Jei Komisija biudžeto vykdymą patiki viešojo ir privačiojo sektorių partnerystėms, prie biudžeto projekto pridedamas darbinis dokumentas, kuriame pateikiama:

a) metinė egzistuojančių VPP veiklos praėjusiais finansiniais metais ataskaita, įskaitant informaciją apie subjektų, kuriems patikėta vykdyti veiksmus, teisinį statusą ir akcininkus pagal 58 straipsnio 1 dalies c punkto vii papunktį,

b) tiems finansiniams metams, su kuriais susijęs biudžeto projektas, nustatyti tikslai, nurodant visus konkrečius biudžeto lėšų, skirtų šiam tikslui pasiekti, poreikius,

c) administracinės sąnaudos ir panaudotos biudžeto lėšos iš viso, taip pat pagal įstaigą, kaip nurodyta 209 straipsnyje, ir pagal VPP praėjusiais finansiniais metais,

d) kiekvienai VPP skirt