LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 216/76

EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA 2009/81/EB

2009 m. liepos 13 d.

dėl darbų, prekių ir paslaugų pirkimo tam tikrų sutarčių, kurias sudaro perkančiosios organizacijos ar subjektai gynybos ir saugumo srityse, sudarymo tvarkos derinimo ir iš dalies keičianti direktyvas 2004/17/EB ir 2004/18/EB

(Tekstas svarbus EEE)

EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

atsižvelgdami į Europos Bendrijos sutartį ir ypač į jos 47 straipsnio 2 dalį, 55 ir 95 straipsnius,

atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą,

atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),

laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos (2),

kadangi:

(1) Kiekviena valstybė narė išlieka išimtinai atsakinga visų pirma už savo nacionalinį saugumą tiek gynybos, tiek saugumo srityse.

(2) Siekiant stiprinti Europos gynybos technologijų ir pramonės sistemą ir plėtoti karinius pajėgumus, kurių reikia Europos saugumo ir gynybos politikai įgyvendinti, būtina palaipsniui kurti Europos gynybos įrangos rinką.

(3) Valstybės narės sutaria dėl poreikio puoselėti, plėtoti ir palaikyti pajėgumais paremtą, kompetentingą ir konkurencingą Europos gynybos technologijų ir pramonės sistemą. Kad pasiektų šį tikslą, valstybės narės gali naudoti skirtingas priemones, kurios neprieštarautų Bendrijos teisės aktams, siekiant tikros Europos gynybos įrangos rinkos ir užtikrinant vienodas sąlygas Europos ir pasauliniu lygmenimis. Jos taip pat turėtų prisidėti prie nuodugnaus Europos gynybos srities tiekimo sistemos įvairovės plėtojimo, visų pirma paremdamos mažųjų bei vidutinių įmonių (MVĮ) ir netradicinių tiekėjų visapusišką dalyvavimą Europos gynybos technologijų ir pramonės sistemoje, skatindamos pramonės bendradarbiavimą ir sudarydamos palankias sąlygas žemesnės pakopos tiekėjų veiksmingumo ir veiklumo skatinimui. Todėl jos turėtų atsižvelgti į 2006 m. gruodžio 6 d. Komisijos aiškinamąjį komunikatą dėl Sutarties 296 straipsnio taikymo pirkimams gynybos srityje ir 2007 m. gruodžio 5 d. Komisijos komunikatą dėl stipresnės ir konkurencingesnės Europos gynybos pramonės strategijos.

(4) Viena iš būtinų Europos gynybos įrangos rinkos sukūrimo sąlygų yra tinkamos teisinės sistemos sukūrimas. Pirkimų srityje tuo tikslu būtina derinti pirkimo sutarčių sudarymo tvarką, atitinkančią valstybių narių saugumo poreikius ir Sutartyje nustatytas pareigas.

(5) Kad būtų pasiektas šis tikslas, Europos Parlamentas savo 2005 m. lapkričio 17 d. rezoliucijoje dėl Žaliosios knygos dėl viešųjų pirkimų gynybos srityje (3) paragino Komisiją parengti direktyvą, kurioje būtų itin atsižvelgiama į valstybių narių saugumo interesus, kuri padėtų toliau vystyti bendrąją užsienio ir saugumo politiką, skatinti didesnę Europos sanglaudą, išsaugoti Sąjungos, kaip vadinamosios „pilietinės galios“, vaidmenį.

(6) Geresnis sutarčių sudarymo tvarkos derinimas, pavyzdžiui, dėl sutarčių, susijusių su logistikos paslaugų teikimu, pervežimais ir sandėliavimu, gali padėti sumažinti išlaidas gynybos srityje ir labai sumažinti sektoriaus poveikį aplinkai.

(7) Šios procedūros taip pat turi atspindėti Europos Sąjungos bendrą požiūrį saugumo srityje, kuriuo atsižvelgiama į strateginės aplinkos raidą. Atsiradus asimetriškų transnacionalinių pavojų palaipsniui pradėjo nykti išorės ir vidaus, karinio ir nekarinio saugumo ribos.

(8) Gynybos ir saugumo įranga yra nepaprastai svarbi valstybių narių saugumui bei suverenumui ir Europos Sąjungos autonomiškumui. Todėl gynybos ir saugumo srities prekių bei paslaugų įsigijimai dažnai laikytini jautriu klausimu.

(9) Dėl šių priežasčių keliami ypatingi reikalavimai, ypač tiekimo patikimumo ir informacijos saugumo srityje. Šie reikalavimai yra ypač svarbūs perkant ginkluotosioms pajėgoms skirtus ginklus, šaudmenis ir karinės paskirties medžiagas (bei tiesiogiai su jais susijusias paslaugas ir darbus), taip pat įsigyjant tam tikras kitas ypatingai jautraus pobūdžio nekarinio saugumo srities prekes. Nesant visoje ES taikomos tvarkos, šiose srityse varžomas valstybių narių gynybos ir saugumo rinkų atvirumas. Reikia nedelsiant pagerinti situaciją. Būtų labai naudinga sukurti visą ES apimančią tvarką, kuria remiantis būtų užtikrinamas informacijos saugumas, įskaitant abipusį įgaliojimų, kurie reikalingi pagal gynybos paslapčių saugojimo taisykles, pripažinimą, ir perkančiosioms organizacijoms (subjektams) būtų leidžiama keistis klasifikuota informacija su Europos įmonėmis. Tuo pat metu valstybės narės turėtų imtis konkrečių veiksmų siekdamos pagerinti tarpusavio tiekimo saugumą ir sukurti pažangią priemonių sistemą, kuria remiantis būtų teikiamos tinkamos garantijos.

(10) Šioje direktyvoje karine įranga turėtų būti vadinami visi produktų tipai, išvardyti 1958 m. balandžio 15 d. Tarybos sprendimu 255/58 (4) patvirtintame ginklų, amunicijos ir karinių medžiagų sąraše, o valstybės narės galėtų apsiriboti šiuo sąrašu tik perkeldamos šią direktyvą į nacionalinę teisę. Į sąrašą įtraukta tik ta įranga, kuri specialiai sukurta ir pagaminta kariniais tikslais. Tačiau sąrašas yra bendro pobūdžio ir turėtų būti plačiai interpretuojamas turint mintyje tai, kad kinta technologijos pobūdis, pirkimų politika ir kariniai reikalavimai, todėl kuriama naujų tipų įranga, pavyzdžiui, pateikiama Europos Sąjungos bendrajame karinės įrangos sąraše. Šioje direktyvoje terminas „karinė įranga“ turėtų taip pat apimti produktus, kurie, nors buvo sukurti civiliniams tikslams, vėliau buvo pritaikyti kariniams tikslams ir naudojami kaip ginklai, amunicija ar karinės medžiagos.

(11) Nekarinio saugumo srityje ši direktyva turėtų būti taikoma pirkimams, kurie turi į pirkimus gynybos srityje panašių požymių ir yra tokie pat jautrūs. Ypač tai galėtų būti taikoma srityse, kuriose karinės ir nekarinės pajėgos kartu vykdo atsakingus uždavinius ir (arba) kai pirkimų tikslas – garantuoti Sąjungos ir (arba) valstybių narių saugumą jų teritorijoje arba už jos ribų, kai rimtą pavojų kelia nekariniai ir (arba) nevyriausybiniai veikėjai. Pavyzdžiui, tai galėtų apimti sienų apsaugą, policijos veiksmus ir krizių valdymo misijas.

(12) Direktyva turėtų apimti perkančiosios organizacijos (subjekto) poreikius per visą produkto gyvavimo ciklą, įskaitant tyrimus ir vystymą, pramoninį vystymą, gamybą, remontą, modernizavimą, pakeitimus, priežiūrą, logistiką, mokymus, bandymus, išėmimą iš apyvartos ir sunaikinimą. Šie etapai apima, pavyzdžiui, studijų rengimą, vertinimą, sandėliavimą, transportavimą, surinkimą, aptarnavimą, išmontavimą, sunaikinimą ir visas kitas paslaugas po pradinio projekto. Į kai kurias sutartis gali būti įtrauktas dalių, komponentų ir (arba) konstrukcijų, kurias reikia įmontuoti arba pritvirtinti prie produktų, tiekimas ir (arba) specialių įrankių, bandymo įrenginių ar pagalbos tiekimas.

(13) Šioje direktyvoje terminas „moksliniai tyrimai ir technologijų plėtra“ apima fundamentaliuosius tyrimus, taikomuosius tyrimus ir taikomąją veiklą. Fundamentalieji tyrimai susideda iš bandomosios arba teorinės veiklos, vykdomos pirmiausia siekiant gauti naujų žinių apie reiškinio pagrindus ir stebimus faktus, nenumatant tiesioginio tokių žinių praktinio taikymo arba naudojimo. Taikomieji tyrimai taip pat susideda iš pirminių darbų, kurie vykdomi siekiant gauti naujų žinių. Tačiau šiuo atveju numatomas konkretus tikslas ar taikymo sritis. Taikomoji veikla susideda iš darbų, paremtų turimomis žiniomis, gautomis iš tyrimų ir (arba) praktinių bandymų turint tikslą pradėti gaminti naujas medžiagas, produktus ar įrenginius, taikyti naujus procesus, sistemas ar paslaugas arba gerokai patobulinti jau esamus. Taikomoji veikla galėtų apimti technologijų demonstratorių gamybą, t. y. įrenginių, kurie demonstruoja, kaip veikia nauja koncepcija ar technologija tam tikroje ar panašioje aplinkoje. Terminas „moksliniai tyrimai ir technologijų plėtra“ neapima pavyzdinių produktų ar įrankių pramoninės inžinerijos, pramoninio kūrimo ar gamybos.

(14) Šioje direktyvoje turėtų būti atsižvelgta į perkančiosios organizacijos (subjekto) poreikius atlikti darbus ar teikti paslaugas, kurios, nors tiesiogiai ir nesusijusios su karinės ar jautrios įrangos tiekimu, yra būtinos, kad būtų galima vykdyti tam tikrus karinius ar saugumo reikalavimus.

(15) Sutartys, sudarytos valstybėse narėse su perkančiaisiais subjektais, kaip nurodyta 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2004/17/EB dėl subjektų, vykdančių veiklą vandens, energetikos, transporto ir pašto paslaugų sektoriuose, vykdomų pirkimų tvarkos derinimo (5), ir su perkančiomis organizacijomis, kaip nurodyta 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2004/18/EB dėl viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo (6), turi atitikti Sutartyje numatytus principus, ypač laisvo prekių judėjimo, įsisteigimo laisvės ir laisvo paslaugų judėjimo, bei iš jų kylančius principus, pavyzdžiui, lygiateisiškumo, nediskriminavimo, abipusio pripažinimo, proporcingumo ir skaidrumo principus. Skaidrumo ir konkurencingumo įsipareigojimai sutartyse, kuriose nurodyta ribinė vertė žemesnė už nurodytąją šioje direktyvoje, turėtų būti nustatomi valstybių narių, nepažeidžiant šių principų ir ypač atsižvelgiant į tarptautinius interesus. Valstybės narės visų pirma turėtų apibrėžti tinkamiausią tvarką, kaip nustatomi pirkimo konkurso nugalėtojai. Pirkimo sutarčių, kurių vertė viršija tam tikrą sumą, atveju šių principų pagrindu patartina nustatyti tokių sutarčių sudarymo nacionalinių procedūrų derinimo Bendrijos mastu nuostatas, kad būtų užtikrintas šių principų veiksmingumas ir sudarytos sąlygos veiksmingai konkurencijai pirkimų srityje. Todėl šios derinimo nuostatos turėtų būti aiškinamos remiantis pirmiau nurodytomis taisyklėmis ir principais bei kitomis Sutartyje nustatytomis taisyklėmis.

(16) Sutarties 30, 45, 46, 55 ir 296 straipsniuose numatytos tam tikros konkrečios joje nustatytų principų taikymo išimtys, taigi ir išimčių taikymas pagal juos priimtiems antrinės teisės aktams. Iš to darytina išvada, kad jokia šios direktyvos nuostata neturėtų drausti nustatyti ar taikyti priemones, kurios būtų laikomos būtinomis pagal Sutarties nuostatas teisėtais pripažintų interesų apsaugai. Tai visų pirma reiškia, kad sutarčių sudarymui, kuriam taikoma šioje direktyvoje nustatyta tvarka, galima daryti išimtis, jei tai daroma visuomenės saugumo sumetimais arba jei tai būtina siekiant apsaugoti esminius valstybės narės saugumo interesus. Tai gali būti sutartys gynybos ar saugumo srityse, kurios reikalauja tokio ypatingo tiekimo reikalavimų saugumo arba kurios yra tokios slaptos ir (arba) svarbios nacionaliniam suverenumui, kad netgi specialių šios direktyvos nuostatų nepakanka, kad būtų užtikrinti valstybių narių esminiai saugumo interesai, už kurių apibrėžimą atsakingos tik pačios valstybės narės.

(17) Tačiau, remiantis Europos Bendrijų Teisingumo Teismo praktika, galimybę pasinaudoti tokiomis išimtimis reikėtų aiškinti taip, kad naudojimosi jomis poveikis nebūtų didesnis, nei tikrai būtina norint apsaugoti teisėtus interesus, kurių apsaugą šie Sutarties straipsniai leidžia užtikrinti. Taigi direktyvos netaikymas privalo būti proporcingas tikslams, kurių siekiama, ir dėl to turėtų būti kuo mažiau kliudoma laisvam prekių judėjimui ir laisvei teikti paslaugas.

(18) Pasaulio prekybos organizacijos sudarytas Viešųjų pirkimų susitarimas (VPS) pirkimų ginklų, amunicijos ir karinės paskirties medžiagų pirkimams, kuriuos atlieka gynybos srityje veikiančios perkančiosios organizacijos (subjektai), netaikomas. Kitiems pirkimams, kuriems taikoma ši direktyva, VPS taip pat netaikomas remiantis jo XXIII straipsniu. EB sutarties 296 straipsnio ir VPS XXIII straipsnio 1 dalies taikymo sritys skiriasi ir joms taikomi skirtingi teisminės peržiūros standartai. Tais atvejais, kai negalima remtis EB sutarties 296 straipsniu, valstybės narės gali toliau remtis VPS XXIII straipsnio 1 dalimi. Tačiau abiejų nuostatų taikymui keliamos skirtingos sąlygos. Ši išimtis taip pat reiškia, kad konkrečiose gynybos ir saugumo rinkose valstybėms narėms paliekama teisė leisti arba neleisti trečiosioms šalims dalyvauti sutarčių sudarymo procedūrose. Jos turėtų priimti sprendimus, siekdamos geriausio kainos ir kokybės santykio, pripažindamos konkurencingos Europos gynybos technologinės ir pramoninės bazės poreikį pasaulio mastu bei atviros ir teisingos rinkos svarbą ir siekdamos abipusės naudos. Valstybės narės turėtų nuolat siekti vis labiau atverti rinkas. Europos Sąjungos partneriai taip pat turėtų demonstruoti atvirumą remdamiesi tarptautinėmis taisyklėmis, ypač kiek tai susiję su atvira ir teisinga konkurencija.

(19) Sutartis laikytina darbų pirkimo sutartimi tik tuomet, kai ja konkrečiai siekiama vykdyti 2002 m. lapkričio 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 2195/2002 dėl bendro viešųjų pirkimų žodyno (BVPŽ) (7) (toliau – BVPŽ) Bendrojo viešųjų pirkimų žodyno 45 skyriuje išvardytų rūšių veiklą, net jei sutartis apima ir kitų tai veiklai vykdyti būtinų paslaugų teikimą. Kai kuriais atvejais į paslaugų pirkimo sutartis gali būti įtraukti ir darbai. Tačiau, kadangi šie darbai yra neesminiai ir tėra galimas pagrindinio sutarties dalyko padarinys arba papildymas, pats jų įtraukimas į sutartį nėra pagrindas ją laikyti darbų pirkimo sutartimi.

(20) Gynybos ir saugumo srityje sudaromose sutartyse dažnai pateikiama slapta informacija, kurią saugumo sumetimais būtina apsaugoti, remiantis suinteresuotos valstybės narės įstatymais, reglamentu ar administracinėmis nuostatomis, kad ji nebūtų prieinama asmenims, neturintiems tam leidimo. Valstybės narės karinėje srityje naudoja informacijos konfidencialumo klasifikavimo sistemas kariniais tikslais. Tačiau civilinės saugos srityje ne visos valstybės narės yra sukūrusios tokios informacijos įslaptinimo sistemas. Todėl reikėtų pasitelkti tokią koncepciją, kurioje būtų galima atsižvelgti į valstybių narių taikomų metodų įvairovę ir apimti karinę bei nekarinę sritis. Bet kuriuo atveju pirkimo sutarčių sudarymas šiose srityse neturėtų turėti įtakos pareigoms, nustatytoms 2001 m. lapkričio 29 d. Komisijos sprendime 2001/844/EB, EAPB, Euratomas, iš dalies keičiančiame jos darbo tvarkos taisykles (8), ir 2001 m. kovo 19 d. Sprendime 2001/264/EB dėl Tarybos saugumo nuostatų patvirtinimo (9). Be to, Sutarties 296 straipsnio 1 dalies a punkte valstybėms narėms suteikiama galimybė gynybos ir saugumo srityse daryti išimtis šios direktyvos taisyklėms, jei jas taikant būtų privaloma pateikti informaciją, kurios atskleidimas prieštarautų pagrindiniams šalies saugumo interesams. Tai ypač galėtų būti taikoma tuo atveju, kai pirkimai tokie konfidencialūs, kad net jų egzistavimas turi būti paslaptis.

(21) Perkančiosioms organizacijoms (subjektams) reikėtų leisti naudotis pagrindų susitarimais. Todėl reikia apibrėžti pagrindų susitarimus ir nustatyti konkrečias taisykles. Remiantis šiomis taisyklėmis, kai perkančioji organizacija (subjektas) sudaro pagrindų susitarimą pagal šios direktyvos nuostatas, susijusias visų pirma su konkurso skelbimu, pasiūlymų teikimo terminais ir sąlygomis, ji pagrindų susitarimo galiojimo laikotarpiu gali jo pagrindu sudaryti sutartis taikydama jame nustatytas sąlygas arba, jei pagrindų susitarime nebuvo iš anksto nustatyta visų sąlygų, jo šalims organizuoti naują konkursą dėl šių sąlygų. Organizuojant naują konkursą reikėtų laikytis tam tikrų taisyklių, kurios užtikrintų reikiamą lankstumą ir bendrųjų principų, visų pirma vienodų sąlygų taikymo principo, laikymąsi. Dėl šių priežasčių pagrindų susitarimų galiojimas turėtų būti ribotas ir jų neturėtų būti galima sudaryti ilgesniam kaip septynerių metų laikotarpiui, išskyrus perkančiųjų organizacijų (subjektų) tinkamai pagrįstus atvejus.

(22) Reikėtų, kad perkančiosios organizacijos (subjektai) galėtų naudoti elektronines pirkimų priemones, tačiau jas naudojant turėtų būti laikomasi šioje direktyvoje nustatytų taisyklių ir vienodų sąlygų taikymo, nediskriminavimo bei skaidrumo principų. Atsižvelgiant į tai, kad ateityje bus dar plačiau naudojamasi elektroniniais aukcionais, jie turėtų būti apibrėžti Bendrijos mastu, nustatant jiems specifines taisykles, kuriomis siekiama užtikrinti lygiateisiškumo, nediskriminavimo ir skaidrumo principų laikymąsi. Tuo tikslu turėtų būti numatyta, kad tokie elektroniniai aukcionai galėtų būti naudojami tik darbų, tiekimo ar paslaugų pirkimo sutartims, kurioms specifikacijos gali būti tiksliai nustatytos. Tai visų pirma galėtų būti pasikartojančios tiekimo, darbų ir paslaugų pirkimo sutartys. Tuo pačiu tikslu bet kurioje elektroninio aukciono stadijoje turi būti įmanoma atitinkamai klasifikuoti dalyvius. Pasinaudodamos elektroniniais aukcionais, perkančiosios organizacijos (subjektai) gali prašyti dalyvių pateikti naujas žemesnes kainas, o kai sutartis sudaroma remiantis ekonomiškai naudingiausiu pasiūlymu, taip pat pagerinti ir kitus, su kainomis nesusijusius pasiūlymo elementus. Skaidrumas gali būti užtikrintas tik tuomet, kai elektroninių aukcionų objektas yra elementai, kuriuos galima automatiškai įvertinti elektroninėmis priemonėmis be perkančiosios organizacijos (subjekto) įsikišimo ir (arba) įvertinimo, t. y. tik tie elementai, kurie gali būti kiekybiškai išreikšti skaičiais arba procentais. Kita vertus, elektroninių aukcionų objektu neturėtų būti tie pasiūlymų aspektai, kurių elementų neįmanoma įvertinti kiekybiškai. Taigi, tam tikros darbų pirkimo sutartys ir tam tikros paslaugų pirkimo sutartys, kurių objektas – intelektualioji veikla, pavyzdžiui, darbų projektavimas, neturėtų būti sudaromos vykdant elektroninį aukcioną.

(23) Centralizuotos pirkimų technologijos padeda didinti konkurenciją ir pagreitinti pirkimus. Todėl valstybės narės turi turėti atsižvelgti į tai, kad perkančiosios organizacijos (subjektai) gali pirkti prekes, darbus ir (arba) paslaugas per centrinę perkančiąją organizaciją. Taip pat turėtų būti pateikta Bendrijos apibrėžtis, kas yra centrinės pirkimų įstaigos, ir nustatytos sąlygos, pagal kurias, laikantis lygiateisiškumo ir nediskriminavimo principų, būtų galima nustatyti, ar perkančiosios organizacijos (subjektai), kurios perka darbus, prekes ir (arba) paslaugas per centrinę pirkimų įstaigą, laikėsi šios direktyvos. Perkančioji organizacija (subjektas), kuri privalo laikytis šios direktyvos, turėtų visuomet turėti teisę veikti kaip centrinė pirkimų įstaiga. Tuo pat metu valstybėms narėms turėtų būti suteikta teisė pačioms nustatyti, kurios Europos valstybės įstaigos, nors jos neįtrauktos į šią direktyvą, pvz., Europos gynybos agentūra, laikomos centrinėmis pirkimų įstaigomis, jei šios įstaigos pirkimams taiko pirkimų taisykles, atitinkančias visas šios direktyvos nuostatas.

(24) Perkančiosios organizacijos (subjektai) gali būti įpareigotos sudaryti vieną įsigijimo sutartį, kuriai iš dalies taikoma ši direktyva, o iš dalies – Direktyva 2004/17/EB arba Direktyva 2004/18/EB, arba kuriai netaikoma nei ši direktyva, nei Direktyva 2004/17/EB ar Direktyva 2004/18/EB. Tokia tvarka taikoma tuomet, kai atitinkami pirkimai dėl objektyvių priežasčių negali būti atskirti ir negali būti sudaromos atskiros sutartys. Tokiais atvejais perkančiosioms organizacijoms (subjektams) neturėtų būti leista sudaryti vieną sutartį, jei sprendimas priimamas neturint tikslo, kad sutartims nebūtų taikoma ši direktyva, Direktyva 2007/17/EB arba Direktyva 2004/18/EB.

(25) Perkančiųjų organizacijų (subjektų) darbą apsunkina taikant suderintas nuostatas naudojamų verčių ribų gausa. Atsižvelgiant į sutarčių gynybos ir saugumo srityje vertės vidurkį, būtų tikslinga sulyginti šioje direktyvoje naudojamų verčių ribas su verčių ribomis, kurias perkantieji subjektai jau pasiekė taikydami Direktyvos 2004/17/EB nuostatas. Šios direktyvos verčių ribos taip pat turėtų būti peržiūrėtos kartu su Direktyvos 2004/17/EB verčių ribomis, kai pastarosios bus keičiamos.

(26) Be to, reikėtų apibrėžti tuos atvejus, kai direktyva netaikoma todėl, kad taikomos specialios pirkimų taisyklės, kylančios iš tarptautinių susitarimų, arba taikomi susitarimai tarp valstybių narių ir trečiųjų šalių. Pagal specialiųjų susitarimų taisykles dėl vienos valstybės narės karinių dalinių dislokavimo kitoje valstybėje narėje ar trečiojoje šalyje arba dėl trečiosios šalies karinių dalinių dislokavimo valstybėje narėje turėtų būti užkirstas kelias naudotis šios direktyvos pirkimų procedūromis. Direktyva neturėtų būti taikoma nei sutartims, sudarytoms su tarptautinėmis organizacijomis, siekiančioms savų tikslų, nei sutartims, kurios turėtų būti sudaromos valstybės narės laikantis taisyklių, kurios būdingos šioms organizacijoms.

(27) Gynybos ir saugumo srityje kai kurios sutartys yra tokios jautrios, kad būtų netinkama taikyti šią direktyvą, nepaisant jos specifiškumo. Toks atvejis būtų žvalgybos tarnybos organizuojami pirkimai arba pirkimai visų tipų žvalgybos veiklai, įskaitant kontržvalgybą, kaip nustatyta valstybių narių. Direktyva taip pat neturėtų būti taikoma kitiems labai slaptiems pirkimams, kur turi būti užtikrintas itin aukšto lygio slaptumas, pavyzdžiui, pirkimams, skirtiems sienų apsaugai ar kovai su terorizmu ir organizuotu nusikalstamumu, susijusiems su šifravimu ar skirtiems specialioms slaptoms operacijoms ar kitiems panašaus slaptumo veiksmams, kurie būtų vykdomi policijos ar saugumo tarnybų.

(28) Valstybės narės dažnai vykdo bendras programas naujai gynybos įrangai kurti. Tokios programos labai svarbios, kadangi jomis remiantis padedama vystyti naujas technologijas ir pasidalinti aukštas mokslinių tyrimų ir technologijų plėtros sąnaudas, kurios patiriamos kuriant sudėtingas ginklų sistemas. Kai kurios bendros programos vykdomos tarptautinių organizacijų, būtent Bendradarbiavimo ginkluotės srityje organizacijos (pranc. Organisation conjointe de coopération en matière d’armement, OCCAR) ir NATO (per specialias agentūras) arba Europos Sąjungos agentūrų, kaip antai Europos gynybos agentūros, kurios sudaro sutartis valstybių narių vardu. Ši direktyva neturėtų būti taikoma tokioms sutartims. Kitų bendrų programų atvejais, vienos valstybės narės perkančioji organizacija (subjektas) sudaro sutartį taip pat ir vienos ar kelių kitų valstybių narių vardu. Tokiais atvejais ši direktyva taip pat neturėtų būti taikoma.

(29) Kai valstybių narių karinės ar saugumo pajėgos vykdo operacijas už Sąjungos sienų ir kai to reikalauja vykdoma veikla, operacijų vykdymo teritorijoje veikiančioms perkančiosioms organizacijoms (subjektams) turėtų būti leidžiama netaikyti šios direktyvos nuostatų, kai jos sudaro pirkimo sutartis su operacijų vykdymo vietoje esančiais ūkio subjektais, įskaitant civilinius pirkimus, kurie būtini šioms operacijoms atlikti.

(30) Turint mintyje gynybos ir saugumo sektoriaus specifiškumą, kai viena Vyriausybė iš kitos perka įrangą, darbus ir paslaugas, šios direktyvos nuostatos neturėtų būti taikomos.

(31) Paslaugų atveju sutartys dėl nekilnojamojo turto įsigijimo ar nuomos ar teisių į tokį turtą įsigijimo turi savitų ypatybių, dėl kurių joms taikyti pirkimų taisykles būtų netikslinga.

(32) Arbitražo ir taikinimo paslaugas dažniausiai teikia institucijos arba asmenys, paskirti ar išrinkti tokiu būdu, kurio atžvilgiu negali būti taikomos viešojo pirkimo taisyklės.

(33) Finansinės paslaugos taip pat patikimos asmenims ar organizacijoms tokiomis sąlygomis, kurios nesuderinamos su pirkimų taisyklių taikymu.

(34) Vadovaujantis Sutarties 163 straipsniu, mokslinių tyrimų ir technologijų plėtros skatinimas yra Bendrijos pramonės mokslinio ir technologinio pagrindo stiprinimo priemonė, taigi, paslaugų pirkimo sutarčių atvėrimas prisideda prie šio tikslo. Ši direktyva neturėtų būti taikoma mokslinių tyrimų ir technologijų plėtros programų bendram finansavimui: todėl ši direktyva nėra taikoma sutartims dėl mokslinių tyrimų ir technologijų plėtros, išskyrus sutartis, kai tyrimų rezultatai naudojami perkančiosios organizacijos (subjekto) reikalams, ir nauda atitenka išimtinai perkančiajai organizacijai (subjektui), su sąlyga, kad už suteiktą paslaugą visiškai apmoka perkančioji organizacija (subjektas).

(35) Užimtumas ir profesija yra svarbiausi elementai, užtikrinantys lygias galimybes visiems ir padedantys integruotis į visuomenę. Taigi, globojamos darbo grupės ir globojamos užimtumo programos veiksmingai prisideda prie žmonių su negalia integracijos ir reintegracijos į darbo rinką. Tačiau tokie subjektai gali neįstengti laimėti konkursų įprastinėmis konkurencijos sąlygomis. Todėl tikslinga numatyti, kad valstybės narės tokiems subjektams galėtų iš anksto suteikti teisę dalyvauti konkursuose dėl sutarčių arba skirti vykdyti sutartis pagal globojamas darbo programas.

(36) Taikant šią direktyvą visoms paslaugų sutartims ir atliekant stebėseną, paslaugas reikėtų suskirstyti į kategorijas, kurios atitinka konkrečias bendro viešųjų pirkimų žodyno (BVPŽ) klasifikacijos pozicijas, įtrauktas pagal joms galiojančią tvarką į du priedus, I ir Ia. Atitinkamos šios direktyvos nuostatos, taikomos Ia priede nurodytoms paslaugoms, neturėtų pažeisti specialiai toms paslaugoms skirtų Bendrijos taisyklių taikymo. Tačiau siekiant taikyti šios direktyvos nuostatas vietoj direktyvos 2004/17/EB arba direktyvos 2004/18/EB turi būti nustatyta, kad atitinkama paslaugų sutartis patenka į šios direktyvos taikymo sritį.

(37) Kiek tai yra susiję su paslaugų pirkimo sutartimis, tam tikrą pereinamąjį laikotarpį ši direktyva turėtų būti išsamiai taikoma tik toms sutartims, kurių nuostatos leidžia realizuoti visą padidėjusios prekybos per valstybių sienas potencialą. Sutartis dėl kitų paslaugų pirkimo šiuo pereinamuoju laikotarpiu reikia stebėti prieš priimant sprendimą dėl šios direktyvos išsamaus taikymo minėtoms sutartims.

(38) Perkančiųjų organizacijų (subjektų) nustatytos techninės specifikacijos turėtų suteikti galimybę atverti pirkimų sritį konkurencijai. Tuo tikslu turėtų būti sudarytos sąlygos teikti pasiūlymus, kuriose pateikiami įvairūs techniniai sprendimai. Todėl techninės specifikacijos turi būti parengtos nustatant ir veiksmingumo, ir funkcinius reikalavimus. Antra vertus, jei daroma nuoroda į europinį standartą arba nacionalinius standartus, įskaitant konkrečiai gynybos srityje taikomus standartus, perkančiosios organizacijos (subjektai) turėtų atsižvelgti į kitų lygiaverčių sprendimų pagrindu parengtus pasiūlymus. Šis lygiavertiškumas visų pirma gali būti vertinamas sąveikos ir darbo efektyvumo požiūriu. Dalyviams turi būti suteikta galimybė visomis priemonėmis įrodyti lygiavertiškumą. Perkančiosios organizacijos (subjektai) turi gebėti pagrįsti kiekvieną sprendimą, kuriuo nustatoma, kad lygiavertiškumo nėra. Be to, egzistuoja tarptautiniai susitarimai dėl standartų, kurių tikslas – užtikrinti ginkluotųjų pajėgų sąveiką ir kurie valstybėse narėse gali turėti res judicata galią. Tokių susitarimų taikymo atveju perkančiosios organizacijos (subjektai) gali reikalauti, kad pasiūlymai atitiktų tuose susitarimuose apibūdintus standartus. Techninės specifikacijos turėtų būti nurodytos aiškiai, kad dalyviai žinotų, ką apima perkančiosios organizacijos (subjekto) nustatyti kriterijai.

(39) Išsamios pirkimo techninės specifikacijos ir papildoma informacija turėtų būti pateikti kiekvieno pirkimo specifikacijose arba lygiaverčiame dokumente, kaip įprasta valstybėse narėse.

(40) Potencialūs subrangovai neturėtų būti diskriminuojami dėl priklausymo vienai ar kitai valstybei. Gynybos ir saugumo srityje gali būti tinkama, kad perkančiosios organizacijos įpareigotų konkurso nugalėtoją surengti skaidrų ir nediskriminacinį konkursą subrangos sutartims su trečiosiomis šalimis sudaryti. Šis įpareigojimas gali būti taikomas visiems subrangovams arba tik kai kuriems subrangovams, kuriuos pasirenka perkančioji organizacija (subjektas). Be to, atrodo tinkama dalyvio teisę sudaryti subrangos sutartis papildyti valstybei narei suteikiama galimybe leisti perkančiosioms organizacijoms (subjektams) arba jas įpareigoti, kad jos reikalautų, jog subrangos sutartys, sudarančios tam tikrą pirkimų sutarties vertės dalį, būtų sudarytos su trečiosiomis šalimis, laikant, kad susijusios įmonės nėra trečiosios šalys. Jei reikalaujama numatyti minėtąją dalį, konkurso nugalėtojas turėtų surengti skaidrų ir nediskriminacinį konkursą, kad visos suinteresuotos įmonės turėtų vienodas galimybes pasinaudoti subrangos privalumais, ir sudaro subrangos sutartį. Tuo pat metu neturėtų būti trikdoma tinkama konkursą laimėjusio dalyvio tiekimo grandinės veikla. Todėl sutarties dalis (vertinant procentais), kuri perkančiosios organizacijos (subjekto) prašymu subrangos būdu gali būti perduota vykdyti trečiosioms šalims turėtų deramai atspindėti sutarties tikslą ir vertę. Per derybų procesą ar konkurencinį dialogą subrangos sutarties reikalavimų klausimu perkančioji organizacija (subjektas) ir dalyviai gali aptarti subrangos sutarties reikalavimus arba rekomendacijas siekdami užtikrinti, kad perkančioji organizacija (subjektas) būtų visapusiškai informuojama apie įvairių subrangos galimybių padarinius, visų pirma dėl kainos, kokybės arba rizikos. Bet kokiu atveju konkurso nugalėtojo iš pradžių pasiūlyti subrangovai turėtų galėti laisvai dalyvauti subrangos sutarčiai sudaryti rengiamame konkurse. Valstybės narės ir Komisija taip pat turėtų raginti valstybes nares ir Europos pramonės atstovus plėtoti su gynybos ir saugumo rinkomis susijusią gerąją patirtį ir keistis ja, siekiant skatinti laisvą judėjimą ir konkurencingumą Europos Sąjungos subrangos rinkose, taip pat veiksmingą tiekėjų ir MVĮ valdymą, kad būtų galima pasiekti geriausią ekonominį rezultatą. Valstybės narės turėtų visiems konkurso nugalėtojams pranešti apie skaidraus ir konkurencija pagrįsto konkurso ir tiekėjų įvairovės sudarant subrangos sutartis privalumus ir plėtoti bei skleisti su tiekimo grandinės valdymu susijusią gerąją patirtį gynybos ir saugumo rinkose.

(41) Sutarties įvykdymo sąlygos atitinka šią direktyvą, jei jos nėra tiesiogiai arba netiesiogiai diskriminuojančios ir yra nurodytos pranešime apie pirkimą arba pirkimo specifikacijose.

(42) Sutarties įvykdymo sąlygose gali būti nurodyti perkančiųjų organizacijų (subjektų) nustatyti informacijos saugumo ir tiekimo patikimumo reikalavimai. Šie reikalavimai ypač svarbūs atsižvelgiant į tai, kad ši direktyva taikoma jautriai įrangai, o minėti reikalavimai yra susiję su visa tiekimo grandine.

(43) Siekiant užtikrinti informacijos saugumą, perkančiosios organizacijos (subjektai) gali visų pirma reikalauti, kad pagrindiniai rangovai ir subrangovai įsipareigotų saugoti įslaptintą informaciją, kad niekas negalėtų pasinaudoti ja be leidimo, ir pateikti pakankamai informacijos, kad jie gali tai padaryti. Nesant Bendrijos lygmens informacijos saugumo užtikrinimo tvarkos, perkančiosios organizacijos (subjektai) arba valstybės narės remdamosi nacionaliniais įstatymais ir kitais teisės aktais turi nustatyti šiuos reikalavimus ir nurodyti, ar, jų manymu, saugumo patikrinimai, atlikti pagal kitos valstybės narės nacionalinę teisę, atitinka jos pačios kompetentingų institucijų atliktus patikrinimus.

(44) Su tiekimo patikimumu gali būti susiję daugybė įvairių reikalavimų, įskaitant, pavyzdžiui, patronuojančios įmonės ir jos dukterinių įmonių vidaus taisykles dėl intelektinės nuosavybės teisių, arba reikalavimas turėti privalomojo aptarnavimo, priežiūros ir taisymo pajėgumus, kad per visą įgytos įrangos naudojimo laikotarpį būtų galima užtikrinti pagalbą.

(45) Bet kuriuo atveju sutarties įvykdymo sąlygose gali būti numatyti tik pačios sutarties įgyvendinimo reikalavimai.

(46) Sutarties vykdymo metu taikomi galiojantys darbo sąlygas ir darbų saugą reglamentuojantys nacionaliniai ir Bendrijos įstatymai, kiti teisės aktai ir kolektyvinės sutartys, jei tokios taisyklės ir jų taikymas neprieštarauja Bendrijos teisei. Tais atvejais, kai vienos valstybės narės darbuotojai, vykdydami pirkimo sutartį, teikia paslaugas kitoje valstybėje narėje, būtiniausius reikalavimus, kurių tokių komandiruotų darbuotojų atžvilgiu turi laikytis priimančioji valstybė, nustato 1996 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 96/71/EB dėl darbuotojų komandiravimo paslaugų teikimo sistemoje (10). Jei nacionalinėje teisėje numatytos tokios nuostatos, minėtų pareigų nevykdymas gali būti laikomas sunkiu nusižengimu arba atitinkamo ūkio subjekto profesinio elgesio taisyklių pažeidimu, dėl kurio šiam ūkio subjektui gali būti neleidžiama dalyvauti pirkimų procedūroje.

(47) Šia direktyva reglamentuojamiems pirkimams būdingi ypatingi reikalavimai, susiję su dalyko sudėtingumu, informacijos saugumu arba tiekimo patikimumu. Siekiant patenkinti tokius poreikius, sudarant pirkimo sutartis dažnai reikia išsamių derybų. Todėl šia direktyva reglamentuojamų pirkimų atveju perkančiosios organizacijos (subjektai) gali naudotis ne tik riboto konkurso, bet ir derybų skelbiant pranešimą apie pirkimą procedūra.

(48) Ypač sudėtingus projektus įgyvendinančios perkančiosios organizacijos (subjektai) gali be jokios jų kaltės atsidurti tokioje padėtyje, kai dėl objektyvių priežasčių neįmanoma apibrėžti priemonių, kurios tenkintų jų poreikius, arba įvertinti, kokius techninius ir (arba) finansinius ar teisinius sprendimus rinka gali pasiūlyti. Tokia padėtis gali susidaryti visų pirma įgyvendinant projektus, kuriuose būtina įtraukti ar derinti daugybę technologinių ar operatyvinių pajėgumų, arba projektus, kurių finansavimas labai sudėtingas bei struktūriškas, o jų finansinio ir teisinio planavimo struktūros iš anksto numatyti neįmanoma. Tokiu atveju riboto konkurso ar derybų skelbiant pranešimą apie pirkimą procedūrą naudoti nebūtų įmanoma, nes nebūtų galima pakankamai tiksliai apibrėžti pirkimo sąlygų, kad kandidatai galėtų pateikti pasiūlymus. Todėl reikia numatyti lanksčią procedūrą, kuri suteiktų galimybę ir išlaikyti ūkio subjektų konkurenciją, ir patenkinti perkančiųjų organizacijų (subjektų) poreikį su kiekvienu kandidatu aptarti visus pirkimo aspektus. Tačiau tokia procedūra neturėtų būti naudojama taip, kad būtų apribota arba iškreipta konkurencija, ypač keičiant esminius pasiūlymų aspektus arba laimėjusiam dalyviui pateikiant naujus esminius reikalavimus, arba įtraukiant ne tik ekonomiškai naudingiausią pasiūlymą pateikusį dalyvį, bet ir kitus dalyvius.

(49) Prieš pradėdamos sutarčių sudarymo procedūrą perkančiosios organizacijos (subjektai) gali techninio dialogo būdu ieškoti patarimo arba pritarti patarimui, kuriuo galima būtų pasinaudoti rengiant specifikacijas, su sąlyga, kad dėl minėtojo patarimo nebus kliudoma konkurencijai.

(50) Susidarius tam tikroms išskirtinėms aplinkybėms gali būti neįmanoma arba visiškai nepriimtina naudoti derybų skelbiant pranešimą apie pirkimą procedūrą. Todėl tam tikrais tiksliai apibrėžtais atvejais ir aplinkybėmis perkančiosioms organizacijoms (subjektams) turėtų būti sudaryta galimybė pasinaudoti derybų neskelbiant pranešimo apie pirkimą procedūra.

(51) Kai kurios aplinkybės iš dalies turėtų būti lygiavertės numatytosioms Direktyvoje 2004/18/EB. Šiuo atveju reikia atsižvelgti į tai, kad gynybos ir saugumo įranga dažnai yra techniniu požiūriu sudėtinga. Todėl papildomų prekių tiekimo pirkimo sutarčių atvejais nesuderinamumas ir eksploatacijos bei priežiūros techniniai sunkumai, kuriais grindžiamas derybų neskelbiant pranešimo apie pirkimą procedūros naudojimas, turėtų būti vertinami atsižvelgiant į susijusios įrangos sudėtingumą, jai taikomus sąveikos bei standartų reikalavimus. Tai taikytina naujų komponentų integravimo į jau egzistuojančias sistemas arba tų sistemų modernizavimo atveju.

(52) Gali būti, kad tam tikrais pirkimų atvejais, kurie reglamentuojamai pagal šią direktyvą, tik vienas ūkio subjektas gali įvykdyti sutartį, kadangi jis turi išskirtinių teisių, arba taip gali būti dėl techninių priežasčių. Tokiais atvejais perkančioji organizacija (subjektas) turėtų galėti tiesiogiai sudaryti sutartis arba pagrindų susitarimus su šiuo vienu ūkio subjektu. Vis dėlto techninės priežastys, kuriomis remiantis paaiškinama, kodėl tik vienas ūkio subjektas gali įvykdyti sutartį, turėtų būti griežtai apibrėžtos ir pagrindžiamos kiekvienu atskiru atveju. Minėtosios priežastys galėtų būti, pavyzdžiui, visiškas techninis neįvykdomumas kitam kandidatui, išskyrus pasirinktą ūkio subjektą, norint pasiekti reikiamų rezultatų, arba būtinybė, kad būtų naudojamasi tam tikra praktine patirtimi, priemonėmis arba būdais, kuriais disponuoja tik vienas ūkio subjektas. Taip gali nutikti, kai, pavyzdžiui, keičiama arba atnaujinama itin sudėtinga įranga. Techninės priežastys taip pat gali būti susijusios su sąveikumo ar saugos reikalavimais, kurie turi būti įvykdyti siekiant užtikrinti ginkluotųjų arba saugumo pajėgų veiklą.

(53) Be to, atsižvelgiant į pirkimų, kuriems taikoma ši direktyva, specifiką, būtina numatyti papildomas aplinkybes, kurios gali atsirasti ja reglamentuojamose srityse.

(54) Valstybių narių ginkluotosioms pajėgoms gali tekti dalyvauti krizių sureguliavime užsienyje, pvz., dalyvaujant taikos palaikymo operacijose. Pradedant tokias operacijas arba jas vykdant valstybių narių ir jų ginkluotųjų pajėgų saugumo sumetimais gali prireikti kai kurias sutartis sudaryti labai greitai, nesilaikant šioje direktyvoje nustatytų sutarčių sudarymo procedūroms taikomų terminų. Tokie skubūs atvejai gali atsirasti dėl saugumo pajėgų poreikių, pavyzdžiui, teroristinio išpuolio Europos Sąjungos teritorijoje atveju.

(55) Mokslinių tyrimų ir plėtros skatinimas yra esminė Europos gynybos technologinės ir pramoninės bazės stiprinimo priemonė, o pirkimų rinkos atvėrimas padeda pasiekti šį tikslą. Mokslinių tyrimų ir plėtros šioje ypatingoje srityje svarba pateisina didžiausią sutarčių, skirtų su moksliniais tyrimais susijusioms prekėms ir paslaugoms, sudarymo mokslinių lankstumą. Tuo pat metu dėl šio lankstumo neturi būti kliudoma sąžiningai konkurencijai vėlesniais įrenginio naudojimo etapais. Mokslinių tyrimų ir plėtros sutartys turėtų apimti veiklą iki etapo, kai galima pagrįstai įvertinti naujų technologijų išbaigtumą ir nustatyti, kad jos nekelia rizikos. Pasibaigus minėtajam etapui, mokslinių tyrimų ir plėtros sutartimis neturėtų būti naudojamasi kaip priemone netaikyti šios direktyvos nuostatų, taip pat neturėtų būti iš anksto nustatomas dalyvio pasirinkimas vėlesniems etapams. Kita vertus, perkančiajai organizacijai (subjektui) neturėtų būti privaloma rengti atskirų konkursų vėlesniems etapams, jei sutartyje, kuri apima mokslinių tyrimų veiklą, jau numatoma su šiais vėlesniais etapais susijusi galimybė, ir sutartis sudaroma naudojant riboto konkurso, derybų skelbiant pranešimą apie pirkimą procedūrą arba, jei taikytina, konkurencinį dialogą.

(56) Siekiant užtikrinti skaidrumą, reikėtų numatyti perkančiosios organizacijos (subjekto) pateikiamos informacijos, skelbiamos prieš pirkimo procedūrą ir po jos, taisykles. Be to, kandidatams ir dalyviams reikėtų suteikti papildomą tam tikrą informaciją apie minėtosios procedūros rezultatus. Tačiau perkančiosioms organizacijoms (subjektams) turėtų būti leidžiama neskelbti tam tikros informacijos, kurios minėtuoju būdu reikalauja, jei ją paskelbus būtų sutrukdyta taikyti įstatymus arba kitaip pakenkta visuomenės interesams, arba būtų padaryta žala pagrįstiems viešųjų ar privačiųjų ūkio subjektų komerciniams interesams, arba galėtų būti pakenkta jų sąžiningai konkurencijai. Atsižvelgiant į pagal šią direktyvą reglamentuojamų darbų, prekių ir paslaugų pobūdį ir ypatybes, ypatinga svarba atitinkamai teikiama visuomenės interesais pagrįstoms priežastims, susijusioms su nacionalinei viešajai politikai priklausančių nacionalinių privalomųjų nuostatų laikymųsi, visų pirma turint mintyje gynybos ir saugumo sritis.

(57) Atsižvelgiant į naująsias informacines bei ryšių technologijas ir jų teikiamas supaprastinamo galimybes, elektroninėms priemonėms reikia suteikti statusą, lygiavertį įprastinių ryšių ir keitimosi informacija priemonių statusui. Pasirinktos priemonės ir technologija turėtų, kiek įmanoma, atitikti kitose valstybėse narėse naudojamas technologijas.

(58) Norint užtikrinti veiksmingos konkurencijos plėtrą šia direktyva reglamentuojamų pirkimų srityje, būtina, kad pranešimai apie pirkimus, kuriuos rengia valstybių narių perkančiosios organizacijos (subjektai), būtų skelbiami visoje Bendrijoje. Šiuose pranešimuose pateikiama informacija turi sudaryti sąlygas Bendrijos ūkio subjektams nuspręsti, ar juos domina siūlomi pirkimai. Todėl jiems reikia suteikti pakankamai informacijos apie pirkimų objektą ir sąlygas. Siekiant užtikrinti, kad pranešimai būtų viešesni, svarbu naudoti atitinkamas priemones, pavyzdžiui, standartines pranešimo apie pirkimus formas ir BVPŽ, kuriame pateikiama standartinė pirkimų nomenklatūra.

(59) Įgyvendinant šią direktyvą, informacijos perdavimui elektroninėmis priemonėmis turėtų būti taikomos 1999 m. gruodžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 1999/93/EB dėl Bendrijos elektroninių parašų reguliavimo sistemos (11) ir 2000 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/31/EB dėl kai kurių informacinės visuomenės paslaugų, ypač elektroninės komercijos, teisinių aspektų vidaus rinkoje (Elektroninės komercijos direktyva) (12). Pirkimų procedūros reikalauja aukštesnio saugumo ir konfidencialumo lygio, nei nustatytasis minėtose direktyvose. Todėl paraiškų dalyvauti pirkimo procedūroje ir pasiūlymų priėmimo elektroninė įranga turėtų atitikti papildomus specialiuosius reikalavimus. Todėl elektroninių parašų, ypač saugaus elektroninio parašo, naudojimas turėtų būti kuo labiau skatinamas. Be to, savanoriškos akreditacijos sistemos egzistavimas galėtų sudaryti tinkamą pagrindą minėtos įrangos sertifikavimo paslaugų kokybės lygiui kelti.

(60) Elektroninių priemonių naudojimas leidžia sutaupyti laiko. Todėl reikėtų numatyti nuostatą sumažinti trumpiausią pasiūlymų ir paraiškų dalyvauti pirkimo procedūroje pateikimo terminą, kai naudojamos elektroninės priemonės, su sąlyga, kad jos būtų suderintos su konkrečiu Bendrijos lygiu numatytu duomenų perdavimo būdu.

(61) Kandidatų tinkamumo įvertinimas ir jų atranka turėtų būti atliekami skaidriai. Šiuo tikslu turėtų būti nustatyti nediskriminuojantys kriterijai, kuriais perkančiosios organizacijos (subjektai) galėtų remtis pasirinkdamos pretendentus, ir priemonės, kuriomis ūkio subjektai galėtų įrodyti, kad jie tuos kriterijus atitinka. Siekiant užtikrinti minėtą skaidrumą, turėtų būti reikalaujama, kad perkančioji organizacija (subjektas) nuo pat pirkimų konkurso paskelbimo nurodytų atrankos kriterijus, kuriais ji remsis, ir konkrečius ūkio subjektų pajėgumus, kurių tam tikrais atvejais ji galės reikalauti prieš jiems suteikdama leidimą dalyvauti pirkimų procedūroje.

(62) Perkančioji organizacija (subjektas) gali riboti ribotuose konkursuose, derybose skelbiant pranešimą apie pirkimą ar konkurenciniame dialoge dalyvaujančių kandidatų skaičių. Toks kandidatų skaičiaus ribojimas turėtų remtis objektyviais pranešime apie pirkimą nurodomais kriterijais. Nurodant kriterijus, susijusius su ūkio subjekto asmenine padėtimi, pranešime apie pirkimą gali pakakti bendros nuorodos į šioje direktyvoje išvardytus atvejus.

(63) Konkurencinio dialogo ir derybų skelbiant pranešimą apie pirkimą atveju, atsižvelgiant į lankstumą, kurio gali reikėti, ir į dideles tokių pirkimo metodų sąnaudas, perkančiosioms organizacijoms (subjektams) reikėtų suteikti galimybę numatyti keliais etapais vykdomą procedūrą, kad remiantis iš anksto nurodytais kriterijais būtų galima palaipsniui sumažinti pasiūlymų, kurie toliau bus svarstomi arba dėl kurių bus deramasi, skaičių. Toks mažinimas – jei atitinkamų pasiūlymų arba kandidatų pakanka – turėtų užtikrinti realią konkurenciją.

(64) Tuo atveju, jei pirkimų procedūroje pageidaujantys dalyvauti subjektai privalo pateikti konkrečios kvalifikacijos įrodymus, taikomos atitinkamos diplomų, sertifikatų arba oficialių kvalifikacijos įrodymų abipusio pripažinimo Bendrijoje taisyklės.

(65) Reikia imtis priemonių, kad būtų išvengta pirkimo sutarčių sudarymo su ūkio subjektais, kurie dalyvavo kriminalinių organizacijų veikloje arba yra pripažinti kaltais dėl korupcijos, Europos Bendrijų finansiniams interesams žalos padariusio sukčiavimo, pinigų plovimo, terorizmo finansavimo arba teroristinių ar su terorizmu susijusių nusikaltimų. Prireikus perkančiosios organizacijos (subjektai) turėtų pareikalauti, kad kandidatai arba dalyviai pateiktų atitinkamus dokumentus ir, jei joms kyla abejonių dėl kandidatų arba dalyvių asmeninės padėties, kreiptis pagalbos į atitinkamos valstybės narės kompetentingas institucijas. Tokie ūkio subjektai turi būti pašalinti perkančiajai organizacijai (subjektui) sužinojus, kad dėl šių nusikaltimų nacionalinių įstatymų nustatyta tvarka yra priimtas galutinis res judicata galią turintis teismo sprendimas. Jei tai numatyta nacionalinėje teisėje, teisės aktų dėl neteisėtų susitarimų sudarant pirkimo sutartis nesilaikymas, dėl kurio yra priimtas galutinis teismo sprendimas arba lygiaverčio poveikio sprendimas, gali būti laikomas ūkio subjekto profesinio elgesio taisyklių pažeidimu arba sunkiu nusižengimu. Turėtų būti galimybė pašalinti ūkio subjektus, jei perkančioji organizacija (subjektas) turi informacijos, kurią tam tikrais atvejais pateikia apsaugoti šaltiniai ir kurioje nurodoma, kad šie ūkio subjektai nėra patikimi, kaip tai būtina, kad nekiltų rizika valstybės narės saugumui. Minėtoji rizika gali būti susijusi su kandidatų tiekiamų tam tikrų prekių ypatybėmis arba kandidato įmonės struktūra.

(66) Nuostatų, kuriomis į nacionalinę teisę perkelta 2000 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyva 2000/78/EB, nustatanti vienodo požiūrio užimtumo ir profesinėje srityje bendruosius pagrindus (13), ir 1976 m. vasario 9 d. Tarybos direktyva 76/207/EEB dėl vienodo požiūrio į vyrus ir moteris principo taikymo įsidarbinimo, profesinio mokymo, pareigų paaukštinimo ir darbo sąlygų atžvilgiu (14), nesilaikymas, dėl kurio priimtas galutinis teismo sprendimas arba lygiaverčio poveikio sprendimas, gali būti laikomas ūkio subjekto profesinio elgesio taisyklių pažeidimu arba sunkiu nusižengimu.

(67) Atsižvelgiant į šio sektoriaus ypatingą pobūdį, ūkio subjektų, su kuriais sudaromos pirkimų sutartys, patikimumas yra labai svarbus. Šis patikimumas priklauso nuo jų gebėjimo tenkinti perkančiosios organizacijos (subjekto) nustatytus tiekimo patikimumo ir informacijos saugumo reikalavimus. Be to, remiantis jokia šios direktyvos nuostata perkančiajai organizacijai (subjektui) netrukdoma pašalinti ūkio subjektą bet kokiu pirkimo sutarties sudarymo etapu, jei perkančioji organizacija (subjektas) gauna informacijos, kad sudarius su ūkio subjektu visą ar dalinę pirkimo sutartį galėtų kilti pavojus svarbiems atitinkamos valstybės narės saugumo interesams.

(68) Nesant Bendrijos sistemos dėl informacijos saugumo užtikrinimo, perkančiosios organizacijos (subjektai) arba valstybės narės turi nustatyti techninių pajėgumų lygį, reikalingą šioje srityje, kad būtų galima dalyvauti sutarties sudarymo procedūroje, ir įvertinti, ar kandidatai pasiekė reikiamą saugumo lygį. Daugeliu atvejų valstybės narės yra sudariusios dvišalius saugumo susitarimus, kuriose pateikiamos abipusio nacionalinių saugumo patikrinimų pripažinimo taisyklės. NET tais atvejais, kai minėtieji susitarimai egzistuoja, gali būti tikrinami ūkio subjektų iš kitų valstybių narių pajėgumai informacijos saugumo srityje; tokios patikros turėtų būti atliekamos vadovaujantis nediskriminavimo, vienodų sąlygų taikymo ir proporcingumo principais.

(69) Pirkimo sutartys turėtų būti sudaromos remiantis objektyviais kriterijais, kurie užtikrina skaidrumo, nediskriminavimo bei vienodų sąlygų taikymo principų laikymąsi ir garantuoja skaidrų bei objektyvų pasiūlymų svarstymą realios konkurencijos sąlygomis. Todėl tikslinga leisti taikyti tik du kriterijus, kuriais remiantis nusprendžiama sudaryti sutartį: „mažiausios kainos“ ir „ekonomiškai naudingiausio pasiūlymo“ kriterijus.

(70) Norint užtikrinti, kad nustatant konkurso nugalėtoją būtų laikomasi vienodų sąlygų taikymo principo, reikėtų nustatyti teisminėje praktikoje įtvirtintą pareigą – užtikrinti būtiną skaidrumą, kad kiekvienas dalyvis būtų tinkamai informuotas apie kriterijus ir tvarką, kurie bus taikomi nustatant, kuris pasiūlymas yra ekonomiškai naudingiausias. Todėl perkančiosios organizacijos (subjektai) turi tinkamu laiku nurodyti konkurso nugalėtojų nustatymo kriterijus ir kiekvieno kriterijaus lyginamąjį svorį, kad rengdami pasiūlymus dalyviai juos žinotų. Jei kriterijų svorio neįmanoma nustatyti iš anksto, visų pirma dėl sutarties sudėtingumo, tinkamai pateisinamais atvejais, kuriuos perkančiosios organizacijos (subjektai) privalo sugebėti pagrįsti, jos gali nukrypti nuo šio reikalavimo ir nenurodyti konkurso nugalėtojų atrankos kriterijų lyginamojo svorio. Tokiais atvejais jos privalo nurodyti kriterijus jų svarbos mažėjimo tvarka.

(71) Jei perkančiosios organizacijos (subjektai) nusprendžia pasirinkti ekonomiškai naudingiausią pasiūlymą, jos įvertina pasiūlymus, kad atrinktų tą, kurio kainos ir kokybės santykis yra geriausias. Šiuo tikslu jos nustato ekonominius ir kokybės kriterijus, kurie visi kartu turi sudaryti sąlygas perkančiajai organizacijai (subjektui) nustatyti ekonomiškai naudingiausią pasiūlymą. Šių kriterijų nustatymas priklauso nuo pirkimo objekto, kadangi jie turėtų padėti įvertinti kiekvieno pasiūlymo rezultatus pirkimo objekto požiūriu, kaip yra apibrėžta techninėse specifikacijose, ir nustatyti kiekvieno pasiūlymo kainos ir kokybės santykį.

(72) Skaidrumo ir konkurencingumo įpareigojimų laikymasis turėtų būti užtikrintas remiantis veiksminga peržiūros sistema, paremta sistema, kuri pagal Tarybos direktyvas 89/665/EEB (15) ir 92/13/EEB (16) su pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2007/66/EB (17), numatyta sutartims, kurioms taikomos Direktyvos 2004/17/EB ir 2004/18/EB. Visų pirma, turėtų būti numatyta galimybė užginčyti sutarties sudarymo procedūrą, kol sutartis dar nepasirašyta, taip pat turėtų būti numatytos garantijos, reikalingos peržiūros veiksmingumui užtikrinti, pvz., atidėjimo laikotarpis. Taip pat turėtų būti numatyta galimybė užginčyti nelegaliai tiesiogiai sudarytas sutartis arba sutartis, sudarytas pažeidžiant šios direktyvos nuostatas.

(73) Vis dėlto vykdant peržiūros procedūrą turėtų būti atsižvelgiama į gynybos ir saugumo interesų apsaugą turint mintyje peržiūros institucijų procedūras, laikinųjų priemonių taikymą arba baudas, taikomas už skaidrumo ir konkurencingumo įpareigojimų pažeidimus. Visų pirma valstybės narės turėtų galėti numatyti, kad nuo perkančiosios organizacijos (subjekto) nepriklausoma peržiūros institucija negali pripažinti sutarties negaliojančia, net jeigu ji buvo sudaryta neteisėtai remiantis šioje direktyvoje minėtais pagrindais, jeigu peržiūros institucija, išnagrinėjusi visus atitinkamus aspektus, nustato, kad dėl išskirtinių atitinkamo atvejo aplinkybių reikia paisyti su visuotinės svarbos poreikiais susijusių tam tikrų viršesnių priežasčių. Atsižvelgiant į pagal šią direktyvą reglamentuojamų darbų, prekių ir paslaugų pobūdį ir ypatybes, minėtosios viršesnės priežastys pirmiausia turėtų būti susijusios su valstybių narių visuotinės svarbos poreikiais gynybos ir saugumo srityje. Taip gali būti tuo atveju, pavyzdžiui, jei dėl sutarties neveiksmingumo kiltų rimtas pavojus ne tik sutartyje numatyto konkretaus projekto vykdymui, bet platesnės gynybos ir (arba) saugumo programos, kurios dalis minėtasis projektas yra, egzistavimui.

(74) Tam tikros techninės sąlygos, ypač susijusios su pranešimais ir statistikos ataskaitomis, taip pat ir su naudojama nomenklatūra bei reikalavimais daryti nuorodas į tokią nomenklatūrą, turi būti tvirtinami ir keičiami atsižvelgiant į besikeičiančius techninius poreikius. Todėl šiuo tikslu reikėtų numatyti lanksčią ir greitą patvirtinimo procedūrą.

(75) Šiai direktyvai įgyvendinti būtinos priemonės turėtų būti priimtos pagal 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimą 1999/468/EB, nustatantį Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką (18).

(76) Visų pirma Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai peržiūrėti pirkimo sutarčių vertės ribas suderinant jas su Direktyvoje 2004/17/EB nustatytomis verčių ribomis ir iš dalies pakeisti tam tikrus BVPŽ nomenklatūros kodus bei BVŽP bei nuorodų į tam tikrus BVPŽ skyrius darymo procedūras teikiant paraiškas, o taip pat elektroninės sąskaitos teikimo prietaisų techninius duomenis ir charakteristikas. Kadangi tos priemonės yra bendro taikymo ir skirtos iš dalies keisti neesmines šios direktyvos nuostatas, jos turi būti priimtos laikantis Sprendimo 1999/468/EB 5a straipsnyje numatytos reguliavimo procedūros su tikrinimu.

(77) Kai dėl neatidėliotinos skubos neįmanoma laikytis įprastų reguliavimo procedūros su tikrinimu terminų, Komisija šioms priemonėms priimti turėtų galėti taikyti skubos procedūrą, numatytą Sprendimo 1999/468/EB dėl šių priemonių priėmimo 5a straipsnio 6 dalyje.

(78) Pagal Tarpinstitucinio susitarimo dėl geresnės teisėkūros (19) 34 punktą valstybės narės raginamos dėl savo ir Bendrijos interesų parengti lenteles, kurios kuo geriau parodytų šios direktyvos ir jos perkėlimo į nacionalinę teisę priemonių atitiktį, ir viešai jas paskelbti.

(79) Komisija turėtų reguliariai vykdyti vertinimą siekiant nustatyti, ar gynybos įrangos rinka veikia atvirai, skaidriai ir konkurencingai, įskaitant tai, kokį poveikį ši direktyva daro rinkai, pavyzdžiui, dėl MVĮ dalyvavimo,

PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:

TURINYS

I ANTRAŠTINĖ DALIS SĄVOKŲ APIBRĖŽTYS, TAIKYMO SRITIS IR BENDRIEJI PRINCIPAI

1 straipsnis Sąvokų apibrėžtys

2 straipsnis Taikymo sritis

3 straipsnis Mišrios pirkimo sutartys

4 straipsnis Pirkimų organizavimo principai

II ANTRAŠTINĖ DALIS PIRKIMŲ TAISYKLĖS

I SKYRIUS Bendrosios nuostatos

5 straipsnis Ūkio subjektai

6 straipsnis Perkančiųjų organizacijų (subjektų) konfidencialumo įpareigojimai

7 straipsnis Įslaptintos informacijos apsauga

II SKYRIUS Vertės ribos, centrinės pirkimų įstaigos ir netaikymo nuostatos

1 skirsnis Vertės ribos

8 straipsnis Pirkimo sutarčių vertės ribos

9 straipsnis Pirkimo sutarčių ir pagrindų susitarimų vertės apskaičiavimo metodai

2 skirsnis Centrinės pirkimų įstaigos

10 straipsnis Centrinių pirkimų įstaigų sudarytos sutartys ir pagrindų susitarimai

3 skirsnis Pirkimai, kuriems ši direktyva netaikoma

11 straipsnis Direktyvos nuostatų netaikymas

12 straipsnis Pagal tarptautines taisykles sudaromos pirkimo sutartys

13 straipsnis Konkrečios išimtys

4 skirsnis Specialioji tvarka

14 straipsnis Rezervuotos sutartys

III SKYRIUS Tvarka, taikoma paslaugų pirkimo sutartims

15 straipsnis I priede išvardytos paslaugų pirkimo sutartys

16 straipsnis II priede išvardytos paslaugų pirkimo sutartys

17 straipsnis Mišrios pirkimo sutartys, į kurias įeina I ir II prieduose išvardytos paslaugos

IV SKYRIUS Specialiosios taisyklės, reglamentuojančios pirkimo dokumentus

18 straipsnis Techninės specifikacijos

19 straipsnis Alternatyvūs pasiūlymai

20 straipsnis Sutarčių įvykdymo sąlygos

21 straipsnis Subrangos sutarčių sudarymas

22 straipsnis Informacijos saugumas

23 straipsnis Tiekimo patikimumas

24 straipsnis Su mokesčiais, aplinkos apsauga, darbo saugos nuostatomis ir darbo sąlygomis susijusios pareigos

V SKYRIUS Procedūros

25 straipsnis Taikomos procedūros

26 straipsnis Derybų skelbiant pranešimą apie pirkimą procedūra

27 straipsnis Konkurencinis dialogas

28 straipsnis Atvejai, kai pateisinamas derybų neskelbiant pranešimo apie pirkimą procedūros naudojimas

29 straipsnis Pagrindų susitarimai

VI SKYRIUS Viešumo ir skaidrumo taisyklės

1 skirsnis Pranešimų skelbimas

30 straipsnis Pranešimai

31 straipsnis Neprivalomas skelbimas

32 straipsnis Pranešimų skelbimo forma ir būdai

2 skirsnis Terminai

33 straipsnis Paraiškų dalyvauti pirkimo procedūroje ir pasiūlymų priėmimo terminai

3 skirsnis Informacijos turinys ir perdavimo priemonės

34 straipsnis Kvietimai teikti pasiūlymus, dalyvauti derybose arba dialoge

35 straipsnis Kandidatų ir dalyvių informavimas

4 skirsnis Ryšiai

36 straipsnis Ryšiams taikomos taisyklės

5 skirsnis Ataskaitos

37 straipsnis Ataskaitų turinys

VII SKYRIUS Procedūros eiga

1 skirsnis Bendrosios nuostatos

38 straipsnis Dalyvių tinkamumo įvertinimas, jų atranka ir sutarčių sudarymas

2 skirsnis Kokybinės atrankos kriterijai

39 straipsnis Asmeninė kandidato arba dalyvio padėtis

40 straipsnis Tinkamumas verstis profesine veikla

41 straipsnis Ekonominiai ir finansiniai pajėgumai

42 straipsnis Techniniai ir (arba) profesiniai pajėgumai

43 straipsnis Kokybės vadybos sistemos

44 straipsnis Aplinkosaugos vadybos standartai

45 straipsnis Papildomi dokumentai ir informacija

46 straipsnis Oficialūs patvirtintų ūkio subjektų sąrašai ir sertifikavimas, kurį atlieka viešosios arba privačios įstaigos

3 skirsnis Pirkimo sutarties sudarymas

47 straipsnis Pirkimo sutarties sudarymo kriterijai

48 straipsnis Elektroninis aukcionas

49 straipsnis Pasiūlymai, kuriuose nurodoma neįprastai maža kaina

III ANTRAŠTINĖ DALIS SUBRANGOS SUTARTIMS TAIKOMOS TAISYKLĖS

I SKYRIUS Subrangos sutartys, kurias sudarė konkurso nugalėtojai, kurie nėra perkančiosios organizacijos (subjektai)

50 straipsnis Taikymo sritis

51 straipsnis Pagrindiniai dalykai

52 straipsnis Ribos ir skelbimo taisyklės

53 straipsnis Kokybinės subrangovų atrankos kriterijai

II SKYRIUS Subrangos sutartys, kurias sudarė konkurso nugalėtojai, kurie yra perkančiosios organizacijos (subjektai)

54 straipsnis Taikytinos taisyklės

IV ANTRAŠTINĖ DALIS PERŽIŪRAI TAIKYTINOS TAISYKLĖS

55 straipsnis Peržiūros procedūrų taikymo sritis ir galimybė jomis pasinaudoti

56 straipsnis Peržiūros procedūrų reikalavimai

57 straipsnis Atidėjimo laikotarpis

58 straipsnis Nuo atidėjimo laikotarpio leidžiančios nukrypti nuostatos

59 straipsnis Prašymo dėl peržiūros pateikimo terminai

60 straipsnis Negaliojimas

61 straipsnis Šios antraštinės dalies pažeidimai ir alternatyvios sankcijos

62 straipsnis Terminai

63 straipsnis Korekcinis mechanizmas

64 straipsnis Pranešimo dėl savanoriško ex-ante skaidrumo turinys

V ANTRAŠTINĖ DALIS STATISTINIŲ DUOMENŲ TEIKIMO ĮSIPAREIGOJIMAI, VYKDOMIEJI ĮGALIOJIMAI IR BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS

65 straipsnis Statistinių duomenų teikimo įsipareigojimai

66 straipsnis Statistinės ataskaitos turinys

67 straipsnis Komiteto procedūra

68 straipsnis Vertės ribų keitimas

69 straipsnis Pakeitimai

70 straipsnis Direktyvos 2004/17/EB dalinis pakeitimas

71 straipsnis Direktyvos 2004/18/EB dalinis pakeitimas

72 straipsnis Perkėlimas į nacionalinę teisę

73 straipsnis Peržiūra ir ataskaitos

74 straipsnis Įsigaliojimas

75 straipsnis Adresatai

PRIEDAI

I priedas 2 ir 15 straipsniuose nurodytos paslaugos

II priedas 2 ir 16 straipsniuose nurodytos paslaugos

III priedas Tam tikrų techninių specifikacijų, nurodytų 18 straipsnyje, apibrėžtys

IV priedas 30 straipsnyje nurodytuose pranešimuose pateiktina informacija

V priedas 52 straipsnyje nurodytuose pranešimuose apie subrangos sutartis pateiktina informacija

VI priedas Skelbimo ypatybės

VII priedas Registrai

VIII priedas Paraiškų dalyvauti pirkimo procedūroje ir pasiūlymų priėmimo elektroninei įrangai taikomi reikalavimai

I ANTRAŠTINĖ DALIS

SĄVOKŲ APIBRĖŽTYS, TAIKYMO SRITIS IR BENDRIEJI PRINCIPAI

1 straipsnis

Sąvokų apibrėžtys

Šioje direktyvoje vartojamos šios sąvokų apibrėžtys:

1. Bendrasis viešųjų pirkimų žodynas (BVPŽ) – Reglamentu (EB) Nr. 2195/2002 patvirtinta standartinė nomenklatūra, taikoma pirkimo sutartims, kurias sudaro perkančiosios organizacijos (subjektai);

2. pirkimo sutartys – raštu sudarytos sutartys siekiant atlygio, kaip apibrėžta Direktyvos 2004/17/EB 1 straipsnio 2 dalies a punkte ir Direktyvos 2004/18/EB 1 straipsnio 2 dalies a punkte;

3. darbų pirkimo sutartys – pirkimo sutartys, su Bendrojo viešųjų pirkimų žodyno 45 skyriuje nurodyta veikla susijusiems darbams atlikti arba jiems ar statiniui projektuoti bei statyti, arba specialius perkančiosios organizacijos (subjekto) poreikius atitinkantiems statiniams statyti bet kokiomis priemonėmis. Statinys – visų statybos ar civilinės inžinerijos darbų, skirtų ekonominei ar techninei funkcijai atlikti, rezultatas;

4. prekių pirkimo sutartys – pirkimo, išskyrus darbų pirkimą, sutartys dėl prekių įsigijimo, išperkamosios nuomos, nuomos arba pirkimo išsimokėtinai, su galimybe pirkti arba be jos. Pirkimo sutartis, kurios dalykas yra prekių tiekimas, o montavimo ir įrengimo paslaugos jį tik papildo, laikoma prekių pirkimo sutartimi;

5. paslaugų pirkimo sutartys – paslaugų pirkimo sutartys, išskyrus darbų ir prekių pirkimo sutartis. Sutartis, kurios dalykas – prekės ir paslaugos, laikoma paslaugų pirkimo sutartimi, jei atitinkamų paslaugų vertė viršija prekių, kurioms taikoma sutartis, vertę. Pirkimo sutartis, kurios dalykas paslaugos, į kurias Bendrojo viešųjų pirkimų žodyno 45 skyriuje nurodyta veikla įtraukta tik kaip papildanti sutarties dalyke nurodytą veiklą, laikoma paslaugų pirkimo sutartimi;

6. karinė įranga – įranga, specialiai sukurta ar pritaikyta kariniams tikslams, kuri skirta naudoti kaip ginklai, amunicija arba karinės medžiagos;

7. jautri įranga, jautrūs darbai ir jautrios paslaugos – saugumo srities įranga, darbai ir paslaugos, susijusios su įslaptinta informacija ir (arba) reikalaujančios ją atskleisti;

8. įslaptinta informacija – bet kokia informacija ar medžiaga, neatsižvelgiant į jos formą, pobūdį ar perdavimo būdą, kuriai priskirtas tam tikras saugumo klasifikacijos ar apsaugos lygis, ir kurią nacionalinio saugumo tikslais ir pagal konkrečioje valstybėje narėje galiojančius įstatymus, reglamentus ar administracines nuostatas reikia saugoti nuo neteisėto pasisavinimo, sunaikinimo, pašalinimo, atskleidimo, praradimo ar nuo leidimo su ja susipažinti neturinčių asmenų arba bet kokio kito pavojaus;

9. valdžia – valstybės narės ar trečiosios šalies valstybės, regioninė ar vietos valdžia;

10. krizė – valstybėje narėje ar trečiojoje šalyje susidariusi padėtis, kurios metu padaryta žalos, kuri yra pastebimai didesnė nei įprasta žala ir kuri kelia itin didelį pavojų žmonių gyvybei ir sveikatai arba kuri turi itin didelę įtaką turto vertei, arba dėl kurios reikia imtis priemonių siekiant aprūpinti gyventojus būtiniausiais reikmenimis; krizė – tai taip pat neišvengiama tokios žalos grėsmė; šioje direktyvoje ginkluoti konfliktai ir karai yra krizės;

11. pagrindų susitarimas – vienos ar kelių perkančiųjų organizacijų (subjektų) ir vieno ar kelių ūkio subjektų susitarimas, kurio tikslas – nustatyti sąlygas, taikomas sutartims, kurios bus sudarytos per tam tikrą nurodytą laikotarpį, visų pirma kainą ir atitinkamais atvejais numatomus kiekius;

12. elektroninis aukcionas – pasikartojantis procesas, kai panaudojamas elektroninis prietaisas naujoms kainoms pateikti, sumažinti ir (arba) paskelbti tam tikrų pasiūlymų elementų naujas vertes, kuris įvyksta po pradinio išsamaus pasiūlymų įvertinimo ir leidžia jas klasifikuoti taikant automatinius vertinimo metodus. Dėl to tam tikroms paslaugų pirkimo sutartims ir tam tikroms darbų pirkimo sutartims, kurių objektas – intelektinė veikla, pavyzdžiui, darbų projektavimas, negalima taikyti elektroninių aukcionų;

13. rangovas, tiekėjas ir paslaugų teikėjas – bet kuris fizinis arba juridinis asmuo, viešasis subjektas arba tokių asmenų ir (arba) organizacijų grupė rinkoje, siūlantis atitinkamai atlikti darbus, tiekti prekes ir teikti paslaugas;

14. ūkio subjektas – rangovas, tiekėjas ar paslaugų teikėjas;

15. kandidatas – ūkio subjektas, pareiškęs norą būti pakviestas dalyvauti ribotame konkurse, derybose arba konkurenciniame dialoge;

16. dalyvis – ūkio subjektas, pateikęs pasiūlymą ribotame konkurse, derybose arba konkurenciniame dialoge;

17. perkančiosios organizacijos (subjektai) – perkančiosios organizacijos, kaip apibrėžta Direktyvos 2004/18/EB 1 straipsnio 9 dalyje, ir perkantieji subjektai, kaip apibrėžta Direktyvos 2004/17/EB 2 straipsnyje;

18. centrinė pirkimų įstaiga – perkančioji organizacija (subjektas) kaip apibrėžta Direktyvos 2004/18/EB 1 straipsnio 9 dalyje arba Direktyvos 2004/17/EB 2 straipsnio 1 dalies a punkte ar Europos valstybės įstaiga, kuri: — įsigyja prekes ir (arba) paslaugas, skirtas perkančiosioms organizacijoms (subjektams), arba — sudaro perkančiosioms organizacijoms (subjektams) skirtas pirkimo sutartis arba pagrindų susitarimus dėl darbų, prekių arba paslaugų pirkimo;

19. ribotas konkursas – konkursas, kuriame bet kuris ūkio subjektas gali prašyti leidimo dalyvauti, o pasiūlymus gali teikti tik perkančiosios organizacijos (subjekto) pakviestieji ūkio subjektai;

20. derybų procedūra – procedūra, kurios metu perkančioji organizacija (subjektas) pakviečia jos pačios atsirinktus ūkio subjektus ir su vienu ar keletu iš jų derasi dėl pirkimo sąlygų;

21. konkurencinis dialogas – procedūra, kurioje bet kuris ūkio subjektas gali prašyti leidimo dalyvauti, o perkančioji organizacija (subjektas) veda dialogą su pagal šią procedūrą atrinktais kandidatais, siekdama pasirinkti vieną ar kelis jos poreikius atitikti galinčius sprendimus, kurio (-ių) pagrindu atrinktieji kandidatai kviečiami pateikti pasiūlymą. Remiantis pirmojoje pastraipoje pateikta tvarka, pirkimas laikomas ypatingai sudėtingu, kai perkančioji organizacija (subjektas) objektyviai negali: — 18 straipsnio 3 dalies b, c arba d punktuose nurodyta tvarka nustatyti techninių priemonių, kurios tenkintų jo poreikius arba tikslus, ir (arba) — apibrėžti teisinės ir (arba) finansinės projekto struktūros;

22. subrangos sutartis – vieno arba kelių ūkio subjektų ir pirkimo konkurso nugalėtojo raštu sudaryta sutartis tai sutarčiai, kurios dalykas yra darbai, prekių tiekimas arba paslaugų teikimas, vykdyti už atlygį;

23. Susijusi įmonė – tai bet kuri įmonė, kuriai konkurso nugalėtojas gali tiesiogiai arba netiesiogiai daryti esminę įtaką, arba bet kuri įmonė, kuri gali daryti esminę įtaką konkurso nugalėtojui, arba kuriai, kaip konkurso nugalėtojai, esminę įtaką turi kita įmonė dėl savo nuosavybės teisių, finansinio dalyvavimo joje arba taisyklių, kurios reguliuoja jos veiklą. Yra preziumuojama, kad įmonė turi esminę įtaką, kai kita įmonė tiesiogiai arba netiesiogiai: — valdo didžiąją dalį kitos įmonės pasirašyto kapitalo; — kontroliuoja didžiąją dalį įmonės išleistų akcijų, suteikiančių balsavimo teisę, arba — gali skirti daugiau kaip pusę įmonės administracijos, valdymo ar priežiūros institucijos narių.

24. raštiškai arba raštu – žodžiais arba skaičiais išreikšta visuma, kurią galima perskaityti, atgaminti ir perduoti. Ji gali apimti elektroninėmis priemonėmis perduodamą ir saugomą informaciją;

25. elektroninė priemonė – priemonė, naudojama duomenims apdoroti (įskaitant skaitmeninę kompresiją) ir saugoti pasitelkiant elektroninę įrangą, kuria duomenys perduodami, siunčiami ir gaunami laidinėmis, radijo, optinėmis ar kitomis elektromagnetinėmis priemonėmis;

26. gyvavimo ciklas – visi galimi vienas po kitos einantys produkto gyvavimo etapai, pvz., moksliniai tyrimai ir taikomoji veikla, pramoninis pritaikymas, gamyba, remontas, modernizavimas, pakeitimai, priežiūra, logistika, mokymai, bandymai, išėmimas iš apyvartos ir sunaikinimas;

27. moksliniai tyrimai ir taikomoji veikla – visa veikla, apimanti fundamentinius tyrimus, taikomuosius tyrimus ir taikomąją veiklą, kai ji galėtų apimti technologijų demonstratorių, t. y. tokių įrenginių, kurie demonstruoja, kaip veikia nauja koncepcija ar nauja technologija tam tikroje ar panašioje aplinkoje, taikymą;

28. civiliniai pirkimai – 2 straipsnyje neminimos sutartys, susijusios su nekarinių produktų, darbų ar paslaugų pirkimu logistiniais tikslais ir sudarytos pagal 17 straipsnyje nustatytas sąlygas.

2 straipsnis

Taikymo sritis

Atsižvelgiant į Sutarties 30, 45, 46, 55 ir 296 straipsnius, ši direktyva taikoma pirkimams gynybos ir saugumo srityje, kurių objektas:

a) karinės įrangos, taip pat bet kokių jos detalių, komponentų ir (arba) jų mazgų tiekimas;

b) jautrios įrangos, taip pat bet kokių jos detalių, komponentų ir (arba) jų mazgų tiekimas;

c) darbai, prekės ir paslaugos, tiesiogiai susijusios su a ir b punktuose nurodyta įranga kai kuriems ar visiems jos gyvavimo ciklo elementams;

d) darbai ir paslaugos specialiems kariniams tikslams arba jautrūs darbai ir jautrios paslaugos.

3 straipsnis

Mišrios pirkimo sutartys

1. Sutartis, kurios objektas yra darbai, prekės ar paslaugos ir kuriai taikoma ši direktyva bei iš dalies Direktyva 2004/17/EB arba Direktyva 2004/18/EB, sudaroma laikantis šios direktyvos nuostatų kai viena sutartis yra pateisinama dėl objektyvių priežasčių.

2. Sudarant sutartį, kurios objektas yra darbai, prekės ar paslaugos ir kuriai iš dalies taikoma ši direktyva, o iš dalies – netaikoma nei ši direktyva, nei Direktyva 2004/17/EB ar Direktyva 2004/18/EB, ši direktyva netaikoma, kai vienos sutarties sudarymas yra pateisinamas dėl objektyvių priežasčių.

3. Tačiau sprendimas sudaryti vieną sutartį negali būti priimtas siekiant, kad sutartims nebūtų taikoma ši direktyva, Direktyva 2007/17/EB arba Direktyva 2004/18/EB.

4 straipsnis

Pirkimų organizavimo principai

Perkančiosios organizacijos (subjektai) ūkio subjektams taiko vienodas sąlygas, jų nediskriminuoja ir veikia skaidriai.

II ANTRAŠTINĖ DALIS

PIRKIMŲ TAISYKLĖS

I SKYRIUS

Bendrosios nuostatos

5 straipsnis

Ūkio subjektai

1. Kandidatai arba dalyviai, kurie pagal valstybės narės, kurioje jie įsisteigę, teisės aktus turi teisę teikti atitinkamą paslaugą, neturi būti atmesti remiantis vien tik tuo, kad pagal valstybės narės, kurioje sudaroma sutartis, teisės aktus yra reikalaujama, kad jie turi būti fiziniai arba juridiniai asmenys.

Tačiau paslaugų ir darbų pirkimo sutarčių, taip pat prekių pirkimo sutarčių, į kurias įeina paslaugos ir (arba) įrengimo bei instaliavimo paslaugos, atveju gali būti reikalaujama, kad juridiniai asmenys paraiškoje dalyvauti pirkimo procedūroje arba pasiūlyme nurodytų darbuotojų, atsakingų už atitinkamos sutarties vykdymą, pavardes ir reikiamą profesinę kvalifikaciją.

2. Pateikti pasiūlymus arba pasisiūlyti būti kandidatais gali ūkio subjektų grupės. Jei šios grupės nori pateikti pasiūlymą arba prašymą dalyvauti konkurse, perkančiosios organizacijos (subjektai) iš šių grupių neturi reikalauti, kad jos įgytų tam tikrą teisinį statusą; tačiau nusprendus su pasirinkta grupe sudaryti sutartį, jos gali būti reikalaujama pakeisti teisinį statusą taip, kad sutartį būtų galima tinkamai vykdyti.

6 straipsnis

Perkančiųjų organizacijų (subjektų) konfidencialumo įpareigojimai

Nedarant poveikio šios direktyvos nuostatoms, visų pirma nuostatoms dėl įpareigojimų, susijusių su pranešimais apie sudarytas sutartis ir informacijos kandidatams ir dalyviams teikimu, kaip nurodyta 30 straipsnio 3 dalyje ir 35 straipsnyje, ir laikydamasi perkančiajai organizacijai (subjektui) taikomos nacionalinės teisės, ypač teisės aktų dėl prieigos prie informacijos, perkančioji organizacija (subjektas), įgijusi teises pagal sutartį, neturi atskleisti ūkio subjektų jai atsiųstos informacijos, kurią šie subjektai pažymėjo kaip konfidencialią; tokia informacija yra visų pirma technikos arba komercinės paslaptys bei konfidencialūs pasiūlymų aspektai.

7 straipsnis

Įslaptintos informacijos apsauga

Perkančiosios organizacijos (subjektai) ūkio subjektams gali nustatyti reikalavimus siekiant saugoti įslaptintą informaciją, kurią jos teikia pasiūlymų teikimo ir sutarčių sudarymo procedūros metu. Jos taip pat gali šių ūkio subjektų paprašyti užtikrinti, kad jų subrangovai laikytųsi tokių reikalavimų.

II SKYRIUS

Vertės ribos, centrinės pirkimų įstaigos ir netaikymo nuostatos

1 skirsnis

Ribos

8 straipsnis

Pirkimo sutarčių vertės ribos

Ši direktyva taikoma pirkimams, kurių apskaičiuota vertė be PVM yra lygi arba didesnė nei:

a) 412 000 EUR prekių tiekimo ir paslaugų pirkimo atveju;

b) 5 150 000 EUR darbų pirkimo atveju.

9 straipsnis

Pirkimo sutarčių ir pagrindų susitarimų numatomos vertės apskaičiavimo metodai

1. Numatoma pirkimo sutarties vertė apskaičiuojama remiantis visa mokėtina suma be PVM, kurią yra nustačiusi perkančioji organizacija (subjektas). Apskaičiuojant sutarties vertę, atsižvelgiama į visą numatomą sumą, įskaitant visas galimas pasirinkimo alternatyvas ir galimus sutarties pratęsimus.

Kai perkančioji organizacija (subjektas) numato priemokas arba mokėjimus kandidatams ar dalyviams, ji atsižvelgia į tokias priemokas ar mokėjimus apskaičiuodama numatomą sutarties vertę.

2. Ši apskaičiuota numatoma vertė turi galioti siunčiant pranešimą apie pirkimą, kaip nurodyta 32 straipsnio 2 dalyje, arba, jei toks pranešimas neprivalomas, perkančiajai organizacijai (subjektui) pradedant pirkimų procedūrą.

3. Siekiant sudaryti iš esmės vienodas atskiras dalines sutartis, neleidžiama skaidyti statinio projektų arba tam tikro prekių ir (arba) paslaugų kiekio pirkimo projektų, kai tokiu skaidymu siekiama išvengti šios direktyvos taikymo.

4. Darbų pirkimo atveju perkančiosios organizacijos (subjektai) į numatytą darbų pirkimo vertę įtraukia darbų kainą ir darbams atlikti reikalingų prekių, kurias jos teikia rangovui, visą numatomą vertę.

5. a) Kai dėl siūlomo statinio ar perkamų paslaugų tuo pačiu metu gali būti sudarytos sutartys atskiroms statinio ar paslaugų dalims, atsižvelgiama į visą tokių dalių numatomą vertę. Kai bendra visų dalių vertė yra lygi šios direktyvos 8 straipsnyje nustatytai ribai arba ją viršija, ši direktyva taikoma sudarant sutartį dėl kiekvienos dalies. Tačiau perkančiosios organizacijos (subjektai) gali netaikyti šios nuostatos dalims, kurių numatoma vertė be PVM yra mažesnė nei 80 000 EUR paslaugų pirkimo atveju, arba dalims, kurių vertė be PVM yra mažesnė nei 1 000 000 EUR darbų pirkimo atveju, jei bendra tų dalių verčių suma neviršija 20 % visų dalių bendros vertės. b) jei dėl pasiūlymo įsigyti panašias prekes tuo pačiu metu gali būti sudarytos sutartys atskiroms dalims, taikant 8 straipsnio a ir b dalis atsižvelgiama į visą numatomą visų tokių dalių vertę. Kai visų dalių bendra vertė yra lygi šios direktyvos 8 straipsnyje nustatytai ribai arba ją viršija, ši direktyva taikoma sudarant sutartį dėl kiekvienos dalies. Tačiau perkančiosios organizacijos (subjektai) gali netaikyti šios nuostatos dalims, kurių numatoma vertė be PVM yra mažesnė nei 80 000 EUR, jei bendra tų dalių verčių suma neviršija 20 % visų dalių bendros vertės.

6. Apskaičiuojant numatomą prekių pirkimo sutarčių, kurių objektas yra išperkamoji nuoma, nuoma arba pirkimas išsimokėtinai, vertę, reikia remtis:

a) terminuotos pirkimo sutarties atveju, jei sutarties terminas ne ilgesnis nei ar lygus 12 mėnesių – visa sutarties laikotarpiui numatoma verte, arba, jei sutarties terminas ilgesnis nei 12 mėnesių, visa verte, įskaitant numatomą likutinę vertę;

b) neterminuotos pirkimo sutarties atveju arba jei sutarties termino nustatyti neįmanoma – mėnesine verte, padauginta iš 48.

7. Prekių ar paslaugų pirkimo sutarties, kuri pagal savo pobūdį yra vykdoma nuolat arba planuojama tam tikru laikotarpiu pratęsti, atveju numatoma sutarties vertė apskaičiuojama remiantis:

a) visa faktine to paties tipo viena po kitos einančių sutarčių, sudarytų per ankstesnį dvylikos mėnesių arba pakoreguotų finansinių metų laikotarpį, verte, jei įmanoma, atsižvelgiant į kiekio ar vertės pokyčius, kurie galėtų įvykti per 12 mėnesių nuo pirminės pirkimo sutarties sudarymo; arba

b) visa numatyta viena po kitos einančių sutarčių, sudarytų per 12 mėnesių nuo pirmojo prekių pristatymo arba per finansinius metus, jei šie viršija 12 mėnesių, verte.

Renkantis numatomos pirkimo vertės apskaičiavimo metodą negali būti siekiama išvengti šios direktyvos taikymo.

8. Paslaugų pirkimo sutarties atveju vertė, kuri yra pagrindas apskaičiuojant numatomą sutarties vertę, turi būti:

a) toliau nurodytų paslaugų atveju: i) draudimo paslaugų atveju – mokėtina draudimo įmoka (premija) ir kitomis atlygio formomis; ii) su projektavimu susijusių pirkimų atveju – atlygiu už paslaugas, komisiniais, palūkanomis ir kitomis atlygio formomis;

b) paslaugų pirkimo, kai nenurodoma visa kaina, atveju: i) terminuotų sutarčių atveju, jei tas terminas yra ne ilgesnis arba lygus 48 mėnesiams – visa verte per visą sutarties galiojimo laiką; ii) neterminuotų sutarčių atveju arba kai sutarties galiojimo laikas ilgesnis kaip 48 mėnesiai – mėnesio verte, padauginta iš 48.

9. Pagrindų susitarimų atveju atsižvelgiama į didžiausią numatomą visų per visą pagrindų susitarimo galiojimo laiką numatytų sutarčių vertę be PVM.

2 skirsnis

Centrinės pirkimų įstaigos

10 straipsnis

Centrinių pirkimų įstaigų sudarytos sutartys ir pagrindų susitarimai

1. Valstybės narės gali nustatyti, kad perkančiosios organizacijos (subjektai) gali pirkti darbus, prekes ir (arba) paslaugas iš centrinės pirkimų įstaigos arba per ją.

2. Laikoma, kad perkančiosios organizacijos (subjektai), kurios perka darbus, prekes ir (arba) paslaugas iš centrinės pirkimų įstaigos arba per ją 1 straipsnio 18 dalyje nustatytais atvejais, laikosi šios direktyvos, jei:

— jos laikosi centrinė pirkimų įstaiga, arba

— centrinė pirkimų įstaiga nėra perkančioji organizacija (subjektas), jos taikomos sutarties sudarymo taisyklės atitinka visas šios direktyvos nuostatas ir sudarytoms sutartims gali būti taikomos veiksmingos gynimo priemonės, panašios į tas, kurios nustatytos IV antraštinėje dalyje.

3 skirsnis

Pirkimai, kuriems ši direktyva netaikoma

11 straipsnis

Direktyvos nuostatų netaikymas

Jokiomis šiame skirsnyje paminėtomis taisyklėmis, procedūromis, programomis, sutartimis, jokiais susitarimais ar jokia tvarka negali būti naudojamasi siekiant išvengti šios direktyvos nuostatų taikymo.

12 straipsnis

Pagal tarptautines taisykles sudaromos pirkimo sutartys

Ši direktyva netaikoma pirkimams, kuriuos reglamentuoja:

a) specialios procedūrinės taisyklės pagal vienos ar kelių valstybių narių ir vienos ar kelių trečiųjų šalių sudarytą tarptautinį susitarimą ar sutartį;

b) specialios procedūrinės taisyklės pagal sudarytą tarptautinį susitarimą ar sutartį dėl karinių dalinių dislokavimo, susijusios su valstybės narės ar trečiosios šalies įsipareigojimais;

c) savo reikmėms perkančios tarptautinės organizacijos specialios procedūrinės taisyklės, taip pat pirkimams, kuriuos valstybė narė turi vykdyti pagal tas taisykles.

13 straipsnis

Konkrečios išimtys

Ši direktyva netaikoma:

a) pirkimams, dėl kurių šios direktyvos taisykles taikydama valstybė narė privalėtų pateikti informaciją, kurios atskleidimas, jos nuomone, prieštarautų esminiams jos saugumo interesams;

b) pirkimams žvalgybos tikslais;

c) pirkimams, kurie organizuojami pagal bendradarbiavimo programą remiantis mokslinių tyrimų ir taikomosios veiklos programa, kurią vykdo bent dvi valstybės narės siekdamos sukurti naują produktą ir, jei reikia, vėlesniems šio produkto gyvavimo ciklo ar jo dalių etapams. Jei tokią bendradarbiavimo programą sudaro tik valstybės narės, jos turi nurodyti Komisijai moksliniams tyrimams ir taikomajai veiklai skirtų išlaidų dalį, palyginti su visomis bendradarbiavimo programos išlaidomis, pateikti išlaidų pasidalijimo susitarimą ir kiek pirkimų, jei jų bus, numato vykdyti kiekviena valstybė narė;

d) trečiosiose šalyse organizuojamiems pirkimams, įskaitant civilinius pirkimus, vykdomus kai karinės pajėgos dislokuojamos ne Europos Sąjungoje, jeigu dėl operatyvinių poreikių sutartis reikia sudaryti su operacijų zonoje įsisteigusiais ūkio subjektais;

e) paslaugų, kurių objektas žemės, pastatų arba kito nekilnojamojo turto arba teisių į juos įsigijimas ar nuoma, taikant bet kokias finansines priemones, pirkimams;

f) dviejų Vyriausybių organizuojamiems pirkimams, susijusiems su: i) karinės įrangos ar jautrios įrangos tiekimu, arba ii) tiesiogiai su tokia įranga susijusiais darbais ir paslaugomis, arba iii) darbais ir paslaugomis specialiems kariniams tikslams arba jautriems darbams ir jautrioms paslaugoms;

g) arbitražo ir taikinimo paslaugoms;

h) finansinėms paslaugoms, išskyrus draudimo paslaugas;

i) darbo sutartims;

j) mokslinių tyrimų ir taikomosios veiklos paslaugoms, išskyrus tas, kurių nauda atitenka išimtinai perkančiajai organizacijai (subjektui) ir yra panaudojama jos reikalams vykdyti, su sąlyga, kad už suteiktą paslaugą visiškai atsiskaito perkančioji organizacija (subjektas).

4 skirsnis

Specialioji tvarka

14 straipsnis

Rezervuotos sutartys

Valstybės narės gali pasilikti sau teisę dalyvauti sutarčių sudarymo su globojamomis darbo grupėmis procedūrose ar numatyti, kad tokios sutartys gali būti vykdomos pagal globojamas užimtumo programas, kuriose dauguma susijusių darbuotojų yra asmenys su negalia, kurie dėl savo negalios pobūdžio ar rimtumo negali dirbti įprastomis sąlygomis.

Pranešime apie pirkimą turi būti nuoroda į šią nuostatą.

III SKYRIUS

Tvarka, taikoma paslaugų pirkimo sutartims

15 straipsnis

I priede išvardytos paslaugų pirkimo sutartys

Sutartys, kurių objektas – 2 straipsnyje nustatytos paslaugos, išvardytos I priede, sudaromos pagal 18–54 straipsnius.

16 straipsnis

II priede išvardytos paslaugų pirkimo sutartys

Sutartys, kurių objektas – 2 straipsnyje nustatytos paslaugos, išvardytos II priede, sudaromos tik pagal 18 straipsnį ir 32 straipsnio 3 dalį.

17 straipsnis

Mišrios pirkimo sutartys, į kurias įeina I ir II prieduose išvardytos paslaugos

Sutartys, kurių objektas – 2 straipsnyje nurodytos paslaugos, išvardytos I ir II prieduose, sudaromos pagal 18–54 straipsnius, kai I priede išvardytų paslaugų vertė yra didesnė už II priede išvardytų paslaugų vertę. Kitais atvejais sutartys sudaromos 18 straipsnyje ir 30 straipsnio 3 dalyje nustatyta tvarka.

IV SKYRIUS

Specialiosios taisyklės, reglamentuojančios pirkimo dokumentus

18 straipsnis

Techninės specifikacijos

1. Techninės specifikacijos, kaip apibrėžta II priedo 1 punkte, pateikiamos pirkimo dokumentuose (pranešimuose apie pirkimus, specifikacijose, aprašomuosiuose dokumentuose arba patvirtinamuosiuose dokumentuose).

2. Techninės specifikacijos turi sudaryti vienodas sąlygas visiems dalyviams, jos neturi sukurti nepagrįstų kliūčių pirkimus atverti konkurencijai.

3. Nedarant poveikio privalomoms nacionalinėms techninėms taisyklėms (susijusioms ir su produktų sauga) arba techninėms taisyklėms, kurių valstybės narės privalo laikytis pagal tarptautinius susitarimus dėl standartų siekiant užtikrinti tuose susitarimuose nustatytus sąveikos reikalavimus, techninės specifikacijos, jei jos neprieštarauja Bendrijos teisei, formuluojamos:

a) nurodant technines specifikacijas, apibrėžtas III priede, ir pirmumo tvarka nurodant: — nacionalinius civilinius standartus, kuriais perkeliami Europos standartai, — Europos techninius liudijimus, — bendras civilines technines specifikacijas, — nacionalinius civilinius standartus, kuriais perkeliami tarptautiniai standartai, — kitus tarptautinius civilinius standartus, — kitas Europos standartizacijos įstaigų nustatytas techninių normatyvų sistemas arba, jei tokių nėra, kitus nacionalinius civilinius standartus, nacionalinius techninius liudijimus arba nacionalines technines specifikacijas, susijusias su statinių projektavimu, jiems skirtų darbų apskaičiavimu ir vykdymu bei produktų naudojimu, — pramonės naudojamas ir plačiai jos pripažįstamas civilines technines specifikacijas, arba — III priedo 3 punkte nustatytus nacionalinius vadinamuosius gynybos standartus ir į šiuos standartus panašias gynybos srities specifikacijas. Kiekviena nuoroda pateikiama kartu su žodžiais „arba lygiavertis“;

b) remiantis veiksmingumo arba funkciniais reikalavimais; į pastaruosius reikalavimus gali būti įtraukti aplinkos apsaugos kriterijai. Tačiau tokie parametrai privalo būti pakankamai tikslūs, kad dalyviai galėtų nustatyti pirkimo objektą, o perkančiosios organizacijos (subjektai) galėtų nustatyti konkurso laimėtoją;

c) remiantis veiksmingumo ar funkciniais reikalavimais, nurodytais b punkte, nurodant a punkte minėtas specifikacijas kaip priemonę nustatyti, ar laikomasi tokių veiksmingumo arba funkcinių reikalavimų;

d) remiantis a punkte minėtomis tam tikrų savybių specifikacijomis ir kitų savybių atveju – b punkte nurodytais veiksmingumo ar funkciniais reikalavimais.

4. Tuo atveju, jei perkančioji organizacija (subjektas) pasinaudoja galimybe remtis 3 dalies a punkte nurodytomis specifikacijomis, ji negali atmesti pasiūlymo remdamasi tuo, kad siūlomi produktai ir paslaugos neatitinka specifikacijų, kuriomis ji rėmėsi, jei dalyvis bet kokiomis tinkamomis priemonėmis savo pasiūlyme įrodo, ir toks įrodymas tenkina perkančiąją organizaciją (subjektą), kad jo siūlomi sprendimai atitinka techninėse specifikacijose apibrėžtus reikalavimus.

Tinkamos priemonės gali būti gamintojo techninė dokumentacija arba pripažintosios įstaigos bandymų protokolas.

5. Tuo atveju, jei perkančioji organizacija (subjektas) naudojasi šio straipsnio 3 dalyje numatyta galimybe nustatyti veiksmingumo ar funkcinius reikalavimus, ji negali atmesti pasiūlymo darbams, prekėms ar paslaugoms pirkti, kuris atitinka nacionalinį standartą, perkeliantį Europos standartą, Europos techninį liudijimą, bendrą techninę specifikaciją, tarptautinį standartą arba Europos standartizacijos įstaigos nustatytą techninių normatyvų sistemą, jei šiose specifikacijose yra nurodyti veiksmingumo ar funkciniai reikalavimai, kuriuos ji pati yra nustačiusi.

Dalyvis savo pasiūlyme bet kuriomis tinkamomis priemonėmis pateikia perkančiąją organizaciją (subjektą) įtikinančius įrodymus, kad standartą atitinkantys darbai, prekės ar paslaugos atitinka perkančiosios organizacijos (subjekto) veiksmingumo ar funkcinius reikalavimus.

Tinkamos priemonės gali būti techninė gamintojo dokumentacija arba pripažintosios įstaigos bandymų protokolas.

6. Tuo atveju, jei perkančiosios organizacijos (subjektai) nustato aplinkos apsaugos kriterijus, nurodydamos šio straipsnio 3 dalies b punkte minėtus veiksmingumo ar funkcinius reikalavimus, jos gali naudoti išsamias specifikacijas arba prireikus jų dalis, apibrėžtas Europos ar (daugia-) nacionaliniuose ekologiniuose ženkluose arba bet kokiame kitame ekologiniame ženkle, jei:

— tos specifikacijos yra tinkamos prekių ar paslaugų, kurios yra pirkimo objektas, ypatybėms apibrėžti,

— ženklo reikalavimai yra parengti remiantis moksline informacija,

— ekologiniai ženklai yra patvirtinti tvarka, suteikiančia galimybę dalyvauti visoms suinteresuotosioms šalims, pavyzdžiui, valstybės įstaigoms, vartotojams, gamintojams, platintojams ir aplinkos apsaugos organizacijoms, ir

— jos yra prieinamos visoms suinteresuotosioms šalims.

Perkančiosios organizacijos (subjektai) gali nurodyti, kad ekologiniais ženklais pažymėtos prekės ar paslaugos laikomos atitinkančiomis pirkimo specifikacijose nustatytas technines specifikacijas; jos privalo priimti bet kurias kitas tinkamas pagrindimo priemones, pavyzdžiui, techninę gamintojo dokumentaciją arba pripažintosios įstaigos bandymų protokolą.

7. Šiame straipsnyje „pripažintosios įstaigos“ – bandymų arba kalibravimo laboratorijos ir sertifikavimo įstaigos bei inspekcijos, kurios atitinka galiojančius Europos standartus.

Perkančiosios organizacijos (subjektai) pripažįsta kitose valstybėse narėse įsikūrusių pripažintųjų įstaigų išduotas pažymas.

8. Jei to nepagrindžia pirkimo objektas, techninėse specifikacijose negali būti nurodytas konkretus modelis ar šaltinis, konkretus procesas ar prekės ženklai, patentai, rūšys ar konkreti kilmė ar gamybos būdas, kurie tam tikroms įmonėms ar tam tikriems produktams sudarytų palankesnes sąlygas arba dėl kurių jie būtų atmesti. Tai nurodyti leidžiama tik išimtiniais atvejais, kai pirkimo objekto neįmanoma tiksliai ir suprantamai aprašyti taikant 3 ir 4 dalis; toks nurodymas ar nuoroda pateikiamas kartu su žodžiais „arba lygiavertis“.

19 straipsnis

Alternatyvūs pasiūlymai

1. Jei sutarties sudarymo kriterijus yra ekonomiškai naudingiausias pasiūlymas, perkančiosios organizacijos (subjektai) gali leisti dalyviams pateikti alternatyvius pasiūlymus.

2. Perkančiosios organizacijos (subjektai) pranešime apie pirkimą nurodo, ar leidžiama teikti alternatyvius pasiūlymus. Jei tai nenurodoma, reiškia, kad alternatyvių pasiūlymų pateikti neleidžiama.

3. Jei perkančiosios organizacijos (subjektai) leidžia teikti alternatyvius pasiūlymus, jos pirkimo specifikacijose nurodo būtiniausius reikalavimus, kuriuos turi atitikti alternatyvūs pasiūlymai, ir konkrečius jų pateikimo reikalavimus.

Perkančiosios organizacijos (subjektai) svarsto tik būtiniausius jų keliamus reikalavimus atitinkančius alternatyvius pasiūlymus.

4. Organizuodamos prekių ar paslaugų pirkimą, perkančiosios organizacijos (subjektai), kurios leidžia alternatyvius pasiūlymus, negali atmesti alternatyvaus pasiūlymo remdamasi tik tuo, kad jo atrinkimo atveju vietoj prekių pirkimo sutarties būtų sudaroma paslaugų pirkimo sutartis arba vietoj paslaugų pirkimo sutarties būtų sudaroma prekių pirkimo sutartis.

20 straipsnis

Sutarčių vykdymo sąlygos

Perkančiosios organizacijos (subjektai) gali nustatyti specialias su sutarties vykdymu susijusias sąlygas, jei jos atitinka Bendrijos teisę ir yra nurodytos pirkimo dokumentuose (pranešime apie pirkimą, pirkimo dokumentuose, aprašomuosiuose dokumentuose ar papildomuose dokumentuose). Šiose sąlygose gali būti nustatyti perkančiosios organizacijos (subjekto) vadovaujantis 21, 22 ir 23 straipsniais keliami reikalavimai subrangai arba įslaptintos informacijos saugumo ir tiekimo patikimumo užtikrinimo reikalavimai arba į jas gali būti įtraukti aplinkos apsaugos ar socialiniai reikalavimai.

21 straipsnis

Subrangos sutarčių sudarymas

1. Konkurso nugalėtojas gali laisvai pasirinkti savo subrangovus visoms subrangos sutartims, kurioms netaikomas 3 ir 4 straipsniuose nurodytas reikalavimas, ir ypač jo nereikalaujama tautybės pagrindu diskriminuoti potencialius subrangovus.

2. Perkančioji organizacija (subjektas) gali paprašyti arba valstybė narė gali jos pareikalauti, kad ji dalyvio paprašytų:

— savo pasiūlyme nurodyti, kokią sutarties dalį jis pagal subrangos sutartį gali pavesti vykdyti trečiosioms šalims ir visus siūlomus subrangovus bei subrangos sutarčių, kurias jiems siūloma vykdyti, objektą; ir (arba)

— nurodyti visus subrangovų lygmeniu vykdant sutartį atliekamus pakeitimus.

3. Perkančioji organizacija (subjektas) gali įpareigoti arba valstybė narė gali jos pareikalauti įpareigoti konkurso nugalėtoją visoms ar tam tikroms subrangos sutartims, kurias konkurso nugalėtojas ketina perduoti vykdyti trečiosioms šalims, taikyti III antraštinės dalies nuostatas.

4. Valstybės narės gali nustatyti, kad perkančioji organizacija (subjektas) gali paprašyti arba jo gali būti pareikalauta paprašyti konkurso nugalėtojo dalį sutarties pagal subrangos sutartį pavesti vykdyti trečiosioms šalims. Perkančioji organizacija (subjektas), kuri reikalauja sudaryti tokias subrangos sutartis, šią mažiausią procentinę dalį išreiškia verčių intervalų, kurie apima mažiausias ir didžiausias procentines vertes, forma. Didžiausia procentinė vertė neviršija 30 % sutarties vertės. Toks intervalas yra proporcingas sutarties objektui ir vertei bei susijusio pramonės sektoriaus pobūdžiui, įskaitant konkurencijos lygį toje rinkoje ir atitinkamas pramoninės bazės technines galimybes.

Laikoma, kad bet kokia procentinė subrangos dalis, įeinanti į verčių intervalą, kurį nurodė perkančioji organizacija (subjektas), atitinka šioje dalyje nustatytą subrangai keliamą reikalavimą.

Rangovai gali pasiūlyti pagal subrangos sutartį pavesti vykdyti didesnę visos vertės dalį, negu perkančiosios organizacijos (subjekto) reikalaujamas intervalas.

Perkančioji organizacija (subjektas) paprašo rangovų savo pasiūlyme nurodyti, kokią savo pasiūlymo dalį (-is) jie ketina pavesti vykdyti pagal subrangos sutartį, kad būtų įvykdytas pirmoje pastraipoje nustatytas reikalavimas.

Perkančioji organizacija (subjektas) gali paprašyti arba valstybė narė gali jos pareikalauti paprašyti dalyvių taip pat nurodyti, kokią savo pasiūlymo dalį (-is), kuri yra didesnė negu reikalaujama procentinė dalis, jie ketina pavesti vykdyti pagal subrangos sutartį ir subrangovus, kuriuos jie jau nustatė.

Konkurso nugalėtojas sudaro subrangos sutartis atsižvelgdamas į procentinę dalį, kurią perkančioji organizacija (subjektas) reikalauja pavesti vykdyti pagal subrangos sutartį, kaip nustatyta III antraštinės dalies nuostatose.

5. Visais atvejais, kai valstybė narė nustato, kad perkančiosios organizacijos (subjektai) pasirašant pagrindinę sutartį gali atsisakyti subrangovų, kuriuos pasirinko rangovas, ar konkurso nugalėtojas per sutarties vykdymo laikotarpį gali atsisakyti subrangovų, šis atsisakymas gali būti grindžiamas tik kriterijais, taikomais pagrindinės sutarties rangovų atrankai. Jei perkančioji organizacija (subjektas) atsisako subrangovo, ji turi parengti rašytinį pagrindimą rangovui arba konkurso nugalėtojui ir jame nurodyti, kodėl, jos manymu, subrangovas (-ai) neatitinka kriterijų.

6. 2–5 dalyse nustatyti reikalavimai nurodomi pranešimuose apie pirkimą.

7. 1–5 dalys nedaro poveikio pagrindinio ūkio subjekto atsakomybei.

22 straipsnis

Informacijos saugumas

Jei organizuojami su įslaptintos informacijos naudojimu susiję pirkimai, perkančiosios organizacijos (subjektai) pirkimo dokumentuose (pranešime apie pirkimą, pirkimo dokumentuose, aprašomuosiuose dokumentuose ar papildomuose dokumentuose) nurodo visas būtinas priemones ir reikalavimus tos informacijos apsaugai užtikrinti reikiamu lygiu.

Tuo tikslu perkančioji organizacija (subjektas) gali reikalauti pasiūlyme pateikti, inter alia:

a) dalyvio ir numatomų subrangovų įsipareigojimą deramai apsaugoti visos įslaptintos informacijos, kurią jie turi ar sužinos sutarties galiojimo laikotarpiu, nutraukus sutartį arba pasibaigus jos galiojimo laikotarpiui, konfidencialumą pagal atitinkamus įstatymus ir kitus teisės aktus;

b) dalyvio įsipareigojimą pasiekti, kad kiti subrangovai, su kuriais jis, vykdydamas sutartį, sudarys subrangos sutartis, įsipareigotų, kaip nurodyta a punkte;

c) pakankamai informacijos apie numatomus subrangovus, pagal kurią perkančioji organizacija (subjektas) galėtų nustatyti, ar kiekvienas subrangovas turi pajėgumų, reikalingų įslaptintos informacijos, kurią jie gaus ir kuri atsiras vykdant subrangos užduotis, konfidencialumui deramai apsaugoti;

d) dalyvio įsipareigojimą pateikti pagal c punktą reikalaujamą informaciją apie bet kurį naują subrangovą prieš sudarant su juo subrangos sutartį.

Jei nacionalinės saugumo patikrinimo sistemos Bendrijos lygmeniu nėra suderintos, valstybės narės gali nustatyti, kad antroje pastraipoje nurodyti priemonės ir reikalavimai turi atitikti atitinkamas nacionalinių teisės aktų dėl saugumo patikrinimo nuostatas. Valstybės narės pripažįsta saugumo patikrinimą, kuris jų požiūriu atitinka patikrinimą, atliktą pagal jų nacionalinės teisės aktus, nepaisant galimybės pačioms atlikti tolesnius tyrimus, jei jie laikomi būtinais, ir į juos atsižvelgti.

23 straipsnis

Tiekimo patikimumas

Perkančioji organizacija (subjektas) pirkimo dokumentuose (pranešime apie pirkimą, pirkimo dokumentuose, aprašomuosiuose ar papildomuose dokumentuose) nustato savo reikalavimus, susijusius su tiekimo patikimumu.

Tuo tikslu perkančioji organizacija (subjektas) gali reikalauti pasiūlyme pateikti, inter alia, šiuos duomenis:

a) pažymėjimus ar dokumentus, rodančius, perkančiosios organizacijos (subjekto) nuomone, kad dalyvis sugebės vykdyti savo įsipareigojimus, susijusius su sutartyje numatytų prekių eksportu, perdavimu ar tranzitu, įskaitant visus patvirtinamuosius dokumentus, gautus iš atitinkamos valstybės narės ar valstybių narių;

b) bet kokius apribojimus, kurie numatyti produktams ir paslaugoms ar bet kokiam su šiais produktais ir paslaugomis susijusiam tiekimui dėl eksporto kontrolės ar saugumo priemonių, kurie galiotų perkančiajai organizacijai (subjektui) viešinant, perduodant ar naudojant minėtuosius produktus ir paslaugas;

c) pažymėjimus ir dokumentus, įrodančius, kad dalyvio tiekimo grandinės organizavimas ir lokalizacija leis jam vykdyti perkančiosios organizacijos (subjekto) nustatytų tiekimo patikimumo reikalavimų, kaip nurodyta pirkimo dokumentuose, ir įsipareigojimą užtikrinti, kad galimi pokyčiai jo tiekimo grandinėje sutarties vykdymo metu neigiamai nepaveiks gebėjimo laikytis minėtų reikalavimų;

d) dalyvio įsipareigojimą sukurti ir (arba) turėti galimybę patenkinti perkančiosios organizacijos (subjekto) papildomus poreikius, kurių gali atsirasti krizių atvejais, pagal sąlygas, dėl kurių turi būti susitarta;

e) iš dalyvio nacionalinių institucijų gautus patvirtinamuosius dokumentus dėl perkančiosios organizacijos (subjekto) papildomų poreikių, kurių gali atsirasti krizių atvejais, patenkinimo;

f) dalyvio įsipareigojimą užtikrinti prekių, kurios yra sutarties objektas, priežiūrą, modernizavimą ar pritaikymą;

g) dalyvio įsipareigojimą laiku informuoti perkančiąją organizaciją (subjektą) apie bet kokius jo organizacinius, tiekimo grandinės ar pramonės strategijos pokyčius, kurie gali daryti poveikį jo įsipareigojimams perkančiajai organizacijai (subjektui);

h) dalyvio įsipareigojimą pateikti perkančiajai organizacijai (subjektui) pagal sąlygas, dėl kurių turi būti susitarta, visas specialias priemones, būtinas atsarginių dalių, komponentų, konstrukcijų ir specialių bandymo įrenginių gamybai, įskaitant techninius brėžinius, licencijas ir naudojimo instrukcijas, tuo atveju, jeigu jis daugiau negalėtų tiekti minėtų priemonių.

Negalima iš dalyvio reikalauti, kad valstybė narė prisiimtų įsipareigojimą, kuris apribotų tos valstybės narės laisvę, laikantis atitinkamų tarptautinių ir Bendrijos teisės aktų, taikyti savo pačios eksporto, perdavimo arba tranzito licencijų kriterijus, galiojančius sprendimo dėl tokios licencijos priėmimo metu.

24 straipsnis

Su mokesčiais, aplinkos apsauga, darbo saugos nuostatomis ir darbo sąlygomis susijusios pareigos

1. Perkančioji organizacija (subjektas) gali pati arba valstybės narės įpareigojimu pirkimo dokumentuose nurodyti įstaigą ar įstaigas, iš kurių kandidatas arba dalyvis gali gauti atitinkamą informaciją apie prievoles, susijusias su mokesčiais, aplinkos apsauga, darbo saugos nuostatomis ir darbo sąlygomis, kurios galioja valstybėje narėje, regione, vietovėje ar trečiojoje šalyje, kur bus atliekami darbai ar bus teikiamos paslaugos, ir kurios taikomos darbams, vykdomiems vietoje, arba paslaugoms, teikiamoms sutarties vykdymo metu.

2. Perkančioji organizacija (subjektas), kuri pateikia šio straipsnio 1 dalyje nurodytą informaciją, paprašo kandidatų patvirtinti, kad rengdami pasiūlymą jie atsižvelgė į darbo saugos nuostatas ir darbo sąlygas, galiojančias ten, kur bus atliekami darbai ar teikiamos paslaugos.

Pirma pastraipa neturi įtakos 49 straipsnio nuostatų dėl pasiūlymų, kuriuose nurodyta neįprastai maža kaina, nagrinėjimo taikymui.

V SKYRIUS

Procedūros

25 straipsnis

Taikomos procedūros

Organizuodamos pirkimus perkančiosios organizacijos (subjektai) taiko su šia direktyva suderintas nacionalines procedūras.

Perkančiosios organizacijos (subjektai) gali pasirinkti sudaryti sutartis taikydamos riboto konkurso arba derybų skelbiant pranešimą apie pirkimą procedūrą.

Esant 27 straipsnyje nurodytoms aplinkybėms jos gali sudaryti pirkimo sutartis konkurencinio dialogo būdu.

Tam tikrais atvejais ir esant 28 straipsnyje aiškiai apibrėžtoms aplinkybėms, perkančiosios organizacijos (subjektai) gali taikyti derybų neskelbiant pranešimo apie pirkimą procedūrą.

26 straipsnis

Derybų skelbiant pranešimą apie pirkimą procedūra

1. Taikydamos derybų skelbiant pranešimą apie pirkimą procedūrą perkančiosios organizacijos (subjektai) derasi su dalyviais dėl jų pateiktų pasiūlymų, kad būtų galima juos priderinti prie pranešime apie pirkimą, pirkimo dokumentuose ir, jei tokie yra, patvirtinamuose dokumentuose nustatytų reikalavimų, bei pagal 47 straipsnį nustatyti geriausią pasiūlymą.

2. Derybų metu perkančiosios organizacijos (subjektai) visiems dalyviams užtikrina vienodas sąlygas. Visų pirma jos neturi diskrimi