Oficialusis leidinys C 288 , 09/10/1999 p. 0002 - 0018



Bendrijos gairės dėl valstybės pagalbos sunkumus patiriančioms įmonėms sanuoti ir restruktūrizuoti (Pranešimas valstybėms narėms kartu su atitinkamų priemonių pasiūlymais) (1999/C 288/02) (tekstas svarbus EEE) 1. ĮVADAS 1) Komisija priėmė pirmąsias gaires dėl valstybės pagalbos sunkumus patiriančioms įmonėms sanuoti ir restruktūrizuoti [1] 1994 m. Jų galiojimas buvo pratęstas iki 1999 m. gruodžio 31 d. [2]. 1997 m. Komisija jas papildė specialiosiomis žemės ūkiui skirtomis taisyklėmis [3]. 2) Šia gairių redakcija, kurios tekstas remiasi ankstesne redakcija, Komisija nori padaryti tam tikrus pakeitimus ir paaiškinimus, kuriuos paskatino keletas priežasčių. Pirma, sukūrus vidaus rinką, būtina atidžiau stebėti valstybės pagalbą. Šeštoji ir septintoji valstybės pagalbos apžvalga Europos Sąjungos gamybos ir tam tikruose kituose sektoriuose [4] rodo, kad didėja ad hoc pagalba, kuri dažniausiai yra teikiama sunkumus patiriančioms įmonėms sanuoti ir restruktūrizuoti, nepaisant kad naujose Vokietijos žemėse pagalbą teikia Treuhandanstalt arba Bundesanstalt für vereinigungsbedingte Sonderaufgaben. Priėmus bendrą valiutą, taip pat paspartės intensyvesnė vidaus prekyba Bendrijoje, ir dėl to bus dar labiau juntamas pagalbos sanavimui ir restruktūrizavimui poveikis konkurencijos sąlygomis. Be to, savo vienos bendros rinkos veiksmų plane [5] Komisija įsipareigojo sugriežtinti pagalbos sanavimui ir restruktūrizavimui taisykles atsižvelgdama į tinkamo lygio pagalbos vaidmenį švelninant restruktūrizavimo socialinius padarinius. Todėl Komisija ėmėsi aiškinti pagalbos sanavimui ir restruktūrizavimui taisykles ir griežčiau formuluoti gaires, pagal kurias ji tirs tokią pagalbą. 3) Valstybės pagalbą, skiriamą sunkumus patiriančioms įmonėms sanuoti siekiant išvengti bankroto ir padėti joms restruktūrizuotis, galima laikyti teisėta tik atsižvelgiant į tam tikras sąlygas. Ji gali būti pateisinta, pavyzdžiui, socialinės ir regioninės politikos sumetimais, poreikiu atsižvelgti į naudingą mažųjų ir vidutinių įmonių (MVĮ) vaidmenį ekonomikoje arba išimtiniais atvejais siekiu išlaikyti konkurencingą rinką, kadangi dėl įmonių veiklos nutraukimo galėtų atsirasti monopolija arba susidaryti įtempta oligopolinė padėtis. 2. SĄVOKŲ APIBRĖŽIMAI, GAIRIŲ TAIKYMO SRITIS IR RYŠYS SU KITAIS TEKSTAIS DĖL VALSTYBĖS PAGALBOS 2.1. SĄVOKA "SUNKUMUS PATIRIANTI ĮMONĖ" 4) Bendrija neturi apibrėžimo, kas yra "sunkumus patirianti įmonė". Tačiau šiose gairėse Komisija laiko, kad įmonė patiria sunkumus, kai savo pačios ištekliais arba iš savo savininkų/akcininkų ar kreditorių gautomis lėšomis negali sustabdyti nuostolių, kurie be valdžios institucijų išorinio įsikišimo per trumpą ar vidutinės trukmės laikotarpį beveik garantuotai pasmerktų ją žlugti. 5) Šiose gairėse bet kuriuo atveju ir neatsižvelgiant į įmonės dydį įmonė laikoma patirianti sunkumus: a) kai daugiau kaip pusė ribotos turtinės atsakomybės bendrovės [6] įregistruoto kapitalo yra prarasta [7] ir daugiau nei ketvirtis to kapitalo prarasta per pastaruosius 12 mėnesių; arba b) kai yra prarasta daugiau kaip pusė neribotos turtinės atsakomybės bendrovės [8] kapitalo, fiksuoto įmonės finansinėse ataskaitose, ir daugiau nei ketvirtis to kapitalo prarasta per pastaruosius 12 mėnesių; arba c) kai bet kurio tipo bendrovė atitinka jos vidaus teisės aktuose nustatytus kriterijus, pagal kuriuos jai turi būti pradėta bankroto procedūra. 6) Įprasti sunkumus patiriančios įmonės požymiai yra šie: didėjantys nuostoliai, mažėjanti apyvarta, didėjančios atsargos, per dideli pajėgumai, mažėjantys pinigų srautai, augančios skolos, kylančios palūkanos ir krintanti arba nulinė grynoji turto vertė. Ypač sunkiais atvejais įmonė gali būti jau nemoki arba jai pagal jos šalies įstatymus gali būti pradėta bankroto procedūra. Pastaruoju atveju šios gairės taikomos bet kokiai tokios procedūros metu teikiamai pagalbai, kuri įmonei padeda toliau vykdyti savo verslą. Bet kuriuo atveju sunkumus patirianti įmonė turi teisę gauti pagalbą tik tuomet, kai ji akivaizdžiai negali būti sanuojama vien savo ištekliais arba iš savo savininkų/akcininkų ar kreditorių gautomis lėšomis. 7) Šiose gairėse naujai sukurta įmonė [9] neturi teisės gauti pagalbos sanavimui ir restruktūrizavimui net jei jos pradinė finansinė padėtis yra nesaugi. Taip būna, pavyzdžiui, kai nauja įmonė atsiranda likvidavus ankstesnę įmonę, arba ji tiesiog perima tokios įmonės turtą [10]. 8) Bendrovė, priklausanti didesnei verslo grupei, paprastai neturi teisės į pagalbą sanavimui ir restruktūrizavimui, išskyrus atvejus, kai gali įrodyti, kad sunkumus patiria pati, o ne dėl nepagrįsto sąnaudų paskirstymo grupėje, ir kad sunkumai yra per dideli, kad grupė pati galėtų su jais susidoroti. 2.2. PAGALBOS SANAVIMUI IR RSTRUKTŪRIZAVIMUI APIBRĖŽIMAS 9) Pagalbai sanavimui ir restruktūrizavimui taikomos tos pačios gairės, nes abiem atvejais valdžios institucijos susiduria su sunkumus patiriančia įmone, o sanavimas ir restruktūrizavimas yra dvi tos pačios veiklos dalys, net jei jose vyksta skirtingi procesai. 10) Pagalba sanavimui savo pobūdžiu yra laikina pagalba. Ji turėtų neleisti negaluojančiai įmonei nuskęsti, kol kuriamas restruktūrizavimo ar likvidavimo planas ir (arba) kol Komisija galės dėl to plano priimti sprendimą. 11) Antra vertus, restruktūrizavimas grindžiamas įvykdomu, nuosekliu ir radikaliu planu, kaip atkurti įmonės ilgalaikį gyvybingumą. Restruktūrizavime paprastai galima išskirti vieną ar kelis elementus: įmonės veiklos perorganizavimą ir racionalizavimą našesniu pagrindu, paprastai nutraukiant nuostolingą veiklą ir pertvarkant tas veiklos rūšis, kurios vėl gali tapti konkurencingos, ir galbūt diversifikavimą pradedant naujas ir gyvybingas veiklos rūšis. Fizinis restruktūrizavimas turi būti vykdomas kartu su finansiniu restruktūrizavimu (kapitalo injekcijomis, skolos mažinimu). Tačiau restruktūrizavimo veikla pagal šias gaires negali apsiriboti vien finansine pagalba buvusiems nuostoliams kompensuoti, nesprendžiant tų nuostolių priežasčių. 2. 3. TAIKYMO SRITIS 12) Šios gairės taikomos įmonėms visuose sektoriuose (išskyrus tas, kurioms taikoma EAPB sutartis) nepažeidžiant jokių specifinių taisyklių, taikomų sunkumus atitinkamame sektoriuje patiriančioms įmonėms [11]. 1997 m. priimtos specialiosios žemės ūkio taisyklės pateikiamos 5 skyriuje. 2.4. EB SUTARTIES 87 STRAIPSNIO 1 DALIES TAIKYMO SĄLYGOS 13) Valstybės pagalba sunkumus patiriančioms įmonėms sanuoti ir restruktūrizuoti jau pačia savo esme turi tendenciją iškraipyti konkurenciją. Kadangi ji daro poveikį valstybių narių tarpusavio prekybai, jai taikoma EB sutarties 87 straipsnio 1 dalis. 14) Pagalba restruktūrizavimui gali būti įvairių formų: tai kapitalo injekcijos, skolų nurašymas, paskolos, mokesčių ar socialinio draudimo įmokų lengvatos arba paskolų garantijos. Tačiau jei kokiame nors kitame Bendrijos tekste dėl valstybės pagalbos nėra numatyta kitaip, pagalba sanavimui turėtų apsiriboti paskolomis ir paskolų garantijomis (žr. 23–27 dalis). 15) Pagalbą gali suteikti bet kurio lygio valdžia [12], centrinė, regioninė ar vietos ir bet kuri "valstybinė įmonė", kaip apibrėžta 1980 m. birželio 25 d. Komisijos direktyvos 80/723/EEB dėl finansinių santykių tarp valstybių narių ir valstybės įmonių skaidrumo [13] 2 straipsnyje. Pavyzdžiui, pagalbą sanavimui ir restruktūrizavimui gali suteikti valstybinės holdingo bendrovės arba valstybinės investicinės bendrovės [14]. 16) Nustatant, kada valdžios institucijų naujo kapitalo injekcijose į joms priklausančias įmones yra pagalbos elementų, taikomas "rinkos ekonomikos privataus investuotojo" principas [15]. Šis principas numato, kad tada, kai finansuoja racionalus privatus investuotojas, veikiantis rinkos ekonomikoje, įmonės finansavimas arba finansavimo garantijos nelaikomos pagalba. 17) Tačiau kai finansavimą arba jo garantijas finansinius sunkumus patiriančiai įmonei teikia valstybė, turi būti laikoma, kad pervedami finansai yra greičiausiai valstybės pagalba. Todėl apie tokias finansines operacijas būtina iš anksto pranešti Komisijai pagal Sutarties 88 straipsnio 3 dalį, atitinkamais atvejais nurodant bendrą schemą [16]. Prielaida dėl valstybės pagalbos yra tvirtesnė tais atvejais, kai rinkoje, kurioje veikia pagalbą gaunanti įmonė, Bendrijos ar EEE mastu yra gamybinių pajėgumų struktūrinis perteklius, arba tada, kai visa pramonė patiria sunkumų. 18) Pagalbą gaunančios įmonės nuosavybės pasikeitimas neturėtų daryti poveikio pagalbos sanavimui ir restruktūrizavimui vertinimui. 2.5. SUDERINAMUMAS SU BENDRĄJA RINKA 19) Sutarties 87 straipsnio 2 ir 3 dalys numato galimybę, kad pagalba, kuriai taikoma 87 straipsnio 1 dalis, gali būti suderinama su bendrąja rinka. Greta atvejų, kai pagalba skiriama nacionalinių stichinių nelaimių ar kitų ypatingų įvykių padarytai žalai atlyginti (87 straipsnio 2 dalies b punktas), kuriems šios gairės netaikomos, vienintelis pagrindas, kuriuo pagalba sanavimui ir restruktūrizavimui gali būti laikoma suderinama, yra 87 straipsnio 3 dalies c punktas. Pagal šią nuostatą Komisija gali leisti "pagalbą, skirtą tam tikros ekonominės veiklos rūšių plėtrai skatinti, jei ji netrikdo prekybos sąlygų taip, kad prieštarautų bendram interesui." 20) Komisija mano, kad pagalba sanavimui ir restruktūrizavimui gali prisidėti prie ekonominės veiklos plėtros netrikdydama prekybos sąlygų taip, kad prieštarautų Bendrijos interesui, jei yra vykdomos šiose gairėse nustatytos sąlygos. Kai sanuojama ir restruktūrizuojama įmonė yra remiamoje teritorijoje, Komisija atsižvelgia į regioninius interesus, nurodytus 87 straipsnio 3 dalies a ir c punktuose, kaip apibūdinta 53 ir 54 dalyse. 2.6. KITOS BENDRIJOS TEISĖS NUOSTATOS 21) Reikėtų pabrėžti, kad Komisija negali leisti sunkumus patiriančioms įmonėms teikti pagalbos sanavimui ir restruktūrizavimui, kai pagalbos sąlygos pažeidžia ne 87 ir 88 straipsnių nuostatas, o kitas sutarties nuostatas, arba antrinę teisę. 3. BENDROSIOS SANAVIMUI IR RESTRUKTŪRIZAVIMUI SKIRTOS IR (ARBA) KOMISIJAI ATSKIRAI PRANEŠTOS PAGALBOS LEIDIMO SĄLYGOS 22) Šiame skyriuje kalbama tik apie pagalbos priemones, apie kurias Komisijai yra pranešta atskirai. Tam tikromis sąlygomis Komisija gali leisti pagalbos sanavimui ir restruktūrizavimui schemas: tos sąlygos išdėstytos 4 skyriuje. 3.1. PAGALBA SANAVIMUI 23) Norint, kad Komisija pritartų pagalbai sanavimui, apibrėžtai 12 dalyje, toji pagalba: a) turi susidėti iš likvidumo paramos, teikiamos paskolų garantijų arba paskolų forma [17]. Abiem atvejais paskola turi būti suteikta taikant palūkanų normą, kuri bent prilygsta sunkumų nepatiriančioms įmonėms teikiamų paskolų palūkanų normoms, ypač Komisijos patvirtintoms orientacinėms normoms; b) turi būti susieta su paskolomis, grąžintinomis per ne ilgesnį kaip dvylikos mėnesių laikotarpį nuo tos dienos, kai įmonei buvo išmokėta paskutinė dalis [18]; c) turi būti pateisinta rimtais socialiniais sunkumais ir neturėti nepagrįstai neigiamos įtakos kitoms valstybėms narėms; d) apie ją turi būti pranešta Komisijai kartu su atitinkamos valstybės narės vardu duotu įsipareigojimu ne vėliau kaip per šešis mėnesius nuo tos dienos, kai pagalba sanavimui bus patvirtinta, Komisijai taip pat turi būti pateiktas restruktūrizavimo planas arba likvidavimo planas, arba įrodymai, kad paskola visiškai grąžinta ir (arba) kad garantija nutraukta; e) turi apsiriboti tokia suma, kurios reikia, kad įmonė galėtų plėtoti verslą tuo laikotarpiu, kuriam pagalba skirta (pavyzdžiui, algoms ar įprastai tiekiamoms žaliavoms). 24) Pagalba sanavimui iš pradžių leidžiama ne ilgesniam kaip šešių mėnesių laikotarpiui arba, kai atitinkama valstybė narė per tą laikotarpį pateikia restruktūrizavimo planą, – kol Komisija priims dėl to plano sprendimą. Deramai pagrįstomis išimtinėmis aplinkybėmis atitinkamos valstybės narės prašymu Komisija gali pradinį šešių mėnesių laikotarpį pratęsti. 25) Pagalba sanavimui – vienkartinė operacija, skirta išlaikyti įmonės veiklą tam tikrą ribotą laiką, per kurį galima įvertinti jos ateitį. Antra vertus, negalima leisti pakartotinių sanavimo operacijų, kuriomis tik išlaikoma status quo, atidedama neišvengiama baigtis ir pagalbos laikotarpiu susijusios ekonominės ir socialinės problemos perkeliamos kitiems, našesniems gamintojams arba kitoms valstybėms narėms. 26) Jei valstybė narė iki šešių mėnesių termino pabaigos nepraneša 23 dalies d punkte nurodytos informacijos ir nepateikia deramai pagrįsto prašymo pratęsti tą terminą, Komisija pradeda 88 straipsnio 2 dalyje nurodytą procesą. 27) Pagalbos sanavimui patvirtinimas nebūtinai reiškia, kad vėliau bus patvirtinta pagalba pagal restruktūrizavimo planą; tokia pagalba turi būti įvertinta atskirai. 3.2. PAGALBA RESTRUKTŪRIZAVIMUI 3.2.1. Pagrindinis principas 28) Pagalba restruktūrizavimui kelia ypatingą susirūpinimą dėl konkurencijos, nes be pagalbos apsieinantiems kitiems gamintojams ir kitoms valstybėms narėms ji nepelnytai perkelia didelę struktūrinio pertvarkymo naštos dalį ir su tuo susijusias socialines bei ekonomines problemas. Todėl reikėtų laikytis bendro principo, pagal kurį pagalbą restruktūrizavimui galima suteikti tik tokiomis aplinkybėmis, kai galima įrodyti, jog ji neprieštaraus Bendrijos interesams. Tai įmanoma tik tuo atveju, jei laikomasi griežtų kriterijų ir jei galima užtikrinti, kad bet kokį konkurencijos iškraipymą atsvers įmonės išsilaikymo teikiama nauda (ypač kai yra aišku, kad, įmonei nustojus veikti, darbo vietų netekimas ir padariniai jos tiekėjams padidintų vietines, regionines ir nacionalines užimtumo problemas arba išskirtiniais atvejais kai, įmonei žlugus, atsirastų monopolija arba susidarytų įtempta oligopolinė padėtis) ir kad atitinkamais atvejais konkurentai turi pakankamų kompensacinių priemonių. 3.2.2. Pagalbos leidimui būtinos sąlygos 29) Atsižvelgdama į specialiąsias remiamoms teritorijoms, MVĮ bei žemės ūkio sektoriui skirtas nuostatas (žr. 53, 54, 55 dalis ir 5 skyrių), Komisija patvirtina pagalbą tik šiomis sąlygomis: a) Teisę gauti pagalbą turinti įmonė 30) Įmonė turi atitikti šiose gairėse pateiktą (žr. 4–8 dalis) sunkumus patiriančios įmonės apibrėžimą. b) Gyvybingumo atkūrimas 31) Pagalbos suteikimas priklauso nuo restruktūrizavimo plano, kuriam turi pritarti Komisija visais atskiros pagalbos priemonių atvejais, įgyvendinimo. 32) Restruktūrizavimo planas, kuris turi būti sudaromas kuo trumpesniam laikotarpiui, per pagrįstai nustatytos trukmės laiką, remiantis realiomis prielaidomis apie būsimas veiklos sąlygas, turi atkurti įmonės ilgalaikį gyvybingumą. Todėl pagalba restruktūrizavimui turi būti siejama su gyvybingu restruktūrizavimo planu, kuriuo atitinkama valstybė narė pareiškia savo įsipareigojimus. Planas su visa išsamia informacija turi būti pateiktas Komisijai, ir svarbiausia jame turi būti rinkos tyrimas [19]. Gyvybingumo pagerėjimo turi būti iš esmės siekiama restruktūrizavimo plane nurodytomis vidaus priemonėmis, taip pat galima remtis išoriniais veiksniais, tokiais kaip kainų ir paklausos svyravimai, kuriems įmonė neturi didelės įtakos, jei apie rinką daromoms prielaidoms iš esmės pritarta. Įmonę restruktūrizuojant turi būti atsisakyta veiklos, kuri struktūriškai liktų nuostolinga net ir po restruktūrizavimo. 33) Restruktūrizavimo plane turėtų būti apibūdintos įmonės sunkumus sąlygojusios aplinkybės, nes tik tada galima spręsti, ar siūlomos priemonės yra tikslingos. Jame turėtų būti atsižvelgta, inter alia, į atitinkamo produkto rinkoje esamą ir būsimą pasiūlą bei paklausą ir turėtų būti pateikti geriausių, blogiausių ir vidutinių prielaidų scenarijai bei įmonės specifinės stipriosios ir silpnosios pusės. Restruktūrizavimo planas turėtų padėti įmonei žengti link naujos struktūros, kuri įmonei gali teikti ilgalaikio gyvybingumo galimybių ir padėti jai atsistoti ant kojų. 34) Planas turėtų numatyti radikalius pokyčius, kurie, užbaigus restruktūrizavimą, bendrovei duotų galimybę padengti visas savo sąnaudas, įskaitant nusidėvėjimą ir finansines išlaidas. Tikėtinas kapitalo pajamingumas turėtų būti pakankamas, kad restruktūrizuota įmonė galėtų konkuruoti rinkoje savo pačios jėgomis. c) Nederamų konkurencijos iškraipymų vengimas 35) Turi būti imtasi priemonių kuo labiau švelninti neigiamą pagalbos poveikį konkurentams. Kitu atveju pagalba turėtų būti laikoma "prieštaraujančia bendram interesui" ir todėl nesuderinama su bendrąja rinka. 36) Ši sąlyga paprastai išreiškiama tam tikru įmonės dalyvavimo rinkoje ar rinkose apribojimu pasibaigus restruktūrizavimo laikotarpiui. Jei atitinkamos rinkos (rinkų) dydis [20] Bendrijos ar EEE lygiu yra menkas arba jei įmonės dalis atitinkamoje rinkoje (rinkose) yra menka, turėtų būti manoma, kad nederamo konkurencijos iškraipymo nėra. Ši sąlyga paprastai neturėtų būti taikoma mažosioms ar vidutinėms įmonėms, išskyrus atvejus, kai tam tikro sektoriaus taisyklės dėl valstybės pagalbos numato kitaip. 37) Priverstinis įmonės dalyvavimo atitinkamoje rinkoje (rinkose) apribojimas ar sumažinimas yra tam tikra kompensacijos priemonė jos konkurentų naudai. Ji turėtų būti proporcinga iškraipančiam pagalbos poveikiui, ypač įmonės santykinei svarbai rinkoje ar rinkose. Komisija nustato apribojimo ar sumažinimo mastą remdamasi rinkos tyrimu, pridedamu prie restruktūrizavimo plano, o jei pradėta taikyti atitinkama procedūra, remdamasi suinteresuotų šalių pateikta informacija. Įmonės dalyvavimo rinkoje sumažinimas įgyvendinamas pagal restruktūrizavimo planą ir jame nustatytas sąlygas. 38) Jei tikėtina, kad toks sumažinimas ar apribojimas gali ryškiai pabloginti rinkos struktūrą, pavyzdžiui, netiesiogiai sukurti monopoliją arba įtemptą oligopolinę padėtį, galima svarstyti, ar nėra verta kompensacines priemones sušvelninti. 39) Kompensacinės priemonės gali būti įvairių formų, priklausomai nuo to, ar įmonė veikia rinkoje, kurioje yra pajėgumų perteklius, ar kurioje tokio pertekliaus nėra. Vertindama, ar konkrečioje rinkoje yra pajėgumų perteklius, Komisija gali atsižvelgti į visus turimus svarbius duomenis: i) tais atvejais, kai rinkoje, kurioje dalyvauja pagalbos gavėjas, yra struktūrinis pajėgumų perteklius visos Bendrijos arba visos EEE mastu, restruktūrizavimo plane turi būti numatyta, kaip proporcingai gautos pagalbos sumai ir jos poveikiui tai rinkai bus prisidėta prie rinkos sąlygų gerinimo neatšaukiamai mažinant gamybos pajėgumus. Pajėgumų mažinimas yra neatšaukiamas, kai atitinkamas turtas visam laikui taip pakeičiamas, kad juo būtų nebegalima pagaminti ankstesnio produkcijos kiekio, arba jis visam laikui pritaikomas kitiems tikslams. Parduoti pajėgumus konkurentams šiuo atveju nepakanka, išskyrus atvejus, kai parduota gamykla veiks kitoje geografinėje rinkoje, kurioje jos veikla konkurencijai Bendrijoje neturėtų daryti didesnio poveikio. Pajėgumų mažinimo reikalavimai turi prisidėti prie pagalbos gavėjų įmonės dalyvavimo rinkoje ar rinkose mažinimo; ii) kai rinkoje, kurioje dalyvauja pagalbos gavėjas, nėra struktūrinio pajėgumų pertekliaus Bendrijos ar EEE mastu, Komisija vis dėlto tiria, ar nereikėtų taikyti kompensacinių priemonių. Kai tokios kompensacinės priemonės yra susijusios su įmonės pajėgumų mažinimu, būtiną sumažinimą būtų galima pasiekti atidalijant turtą ar dukterines įmones. Komisija privalo išnagrinėti atitinkamos valstybės narės siūlomas kompensacines priemones, kad ir kokios formos jos būtų, ir nustatyti, ar jos yra pakankamos galimiems konkurencijos iškraipymams sušvelninti. Nagrinėdama būtinas kompensacines priemones, Komisija atsižvelgia į rinkos būklę, ypač į augimo lygį bei į tai, kokiu mastu yra patenkinama paklausa. d) Iki minimumo apribota pagalba 40) Pagalbos suma ir intensyvumas turi būti apribotas iki visiško minimumo, kurio reikia, kad būtų galima imtis restruktūrizavimo atsižvelgiant į bendrovės, jos akcininkų ar verslo grupės, kuriai ji priklauso, finansinius išteklius. Tikimasi, kad pagalbos gavėjai žymiai prisidės prie restruktūrizavimo plano iš savo išteklių, įskaitant lėšas, gautas pardavus įmonės išlikimui reikšmės neturintį turtą, arba lėšas, gautas rinkos sąlygomis iš išorinių finansavimo šaltinių. Siekiant sumažinti konkurenciją iškraipantį poveikį, reikia vengti, kad pagalbos suma arba forma, kuria ji teikiama, neleistų įmonei turėti grynųjų pinigų pertekliaus, kurį ji galėtų panaudoti rinką iškraipančiai agresyviai veiklai, nesusijusiai su restruktūrizavimo procesu. Komisija atitinkamai išnagrinėja įmonės įsipareigojimų dydį po restruktūrizavimo, įskaitant padėtį po to, kai atidedamos arba sumažinamos jos skolos, ypač tais atvejais, kai įmonei pradėta bankroto procedūra pagal nacionalinius teisės aktus, o ji ir toliau vykdo veiklą [21]. Jokia pagalbos dalis negali būti panaudota naujoms investicijoms, kurios nėra svarbios įmonės gyvybingumui atkurti. 41) Bet kuriuo atveju būtina Komisijai įrodyti, kad pagalba bus panaudota tik įmonės gyvybingumui atkurti ir kad restruktūrizavimo plano įgyvendinimo metu pagalbos gavėjas negalės didinti gamybos pajėgumų, išskyrus atvejus, kai tai būtina įmonės gyvybingumui atkurti per daug neiškraipant konkurencijos. e) Specialiosios sąlygos, nustatomos leidimui teikti pagalbą 42) Be kompensacinių priemonių, apibūdintų 35–39 dalyse, ir tuo atveju, jei tokių priemonių atitinkama valstybė narė netaiko, Komisija gali nustatyti bet kokias sąlygas ir įpareigojimus, kurių, jos nuomone, reikia norint užtikrinti, kad pagalba neiškraipytų konkurencijos taip, kad tai prieštarautų bendram interesui. Pavyzdžiui, ji gali reikalauti, kad valstybė narė: i) pati imtųsi tam tikrų priemonių (pavyzdžiui, atvertų tam tikras rinkas kitiems Bendrijos operatoriams); ii) nustatytų tam tikrus įpareigojimus pagalbą gaunančiai įmonei (pavyzdžiui, reikalautų nesielgti kaip kainų lyderei tam tikrose rinkose); iii) restruktūrizavimo laikotarpiu atitinkamai įmonei neteiktų kitokio tipo pagalbos. f) Restruktūrizavimo plano visiškas įvykdymas ir sąlygų laikymasis 43) Įmonė privalo iki galo įgyvendinti Komisijos priimtą restruktūrizavimo planą ir visiškai įvykdyti kitus Komisijos sprendimu nustatytus įpareigojimus. Plano ar kitų įpareigojimų neįvykdymą Komisija laiko pagalbos išeikvojimu. 44) Kai restruktūrizavimo veikla vykdoma kelerius metus ir jai skiriamos didelės pagalbos sumos, Komisija gali reikalauti, kad pagalba restruktūrizavimui būtų išdalyta į dalis ir kiekviena dalis išmokama atsižvelgiant į: i) patvirtinimą, duotą prieš kiekvieną išmoką, kad restruktūrizavimo plano kiekvienas etapas yra įgyvendinamas patenkinamai ir numatytu laiku; arba ii) jos pačios patvirtinimą po atlikto patikrinimo prieš kiekvieną išmoką, kad planas įgyvendinamas patenkinamai. g) Kontrolė ir metinė ataskaita 45) Valstybių narių reguliarios ir išsamios ataskaitos Komisiją turi įtikinti, kad restruktūrizavimo planas įgyvendinamas tinkamai. 46) Kai pagalba yra teikiama didelėms įmonėms, pirmoji tokia ataskaita Komisijai paprastai pateikiama ne vėliau kaip po šešių mėnesių nuo pagalbos patvirtinimo. Vėlesnės ataskaitos Komisijai siunčiamos bent kartą per metus nustatytą datą tol, kol restruktūrizavimo plano uždaviniai laikomi įvykdytais. Jose turi būti visa informacija, kurios Komisijai reikia, kad ji galėtų kontroliuoti restruktūrizavimo programos įgyvendinimą, išmokų įmonei terminus, jos finansinę padėtį ir stebėti, kaip laikomasi sąlygų bei įpareigojimų, nustatytų pagalbą tvirtinančiame sprendime. Svarbiausia, kad jose būtų visa svarbi informacija apie bet kokią pagalbą, skirtą bet kuriam tikslui, kurią restruktūrizavimo laikotarpiu bendrovė yra gavusi atskirai ar pagal bendrą schemą (žr. 90–93 dalis). Jei Komisijai reikia tam tikru metu gauti kai kurių pagrindinių informacijos punktų patvirtinimą, pavyzdžiui, dėl uždarymo ar pajėgumų sumažinimo, ji gali reikalauti ataskaitas pateikti dažniau. 47) Kai pagalba yra teikiama mažosioms ar vidutinėms įmonėms, paprastai užtenka kiekvienais metais atsiųsti pagalbą gaunančios įmonės balanso bei pelno (nuostolio) ataskaitos nuorašus, išskyrus atvejus, kai pagalbą patvirtinančiame sprendime yra nustatytos griežtesnės sąlygos. 3.2.3. Sąlyga "vieną kartą, paskutinį kartą" Kad įmonėms nebūtų nepelnytai padedama, pagalba restruktūrizavimui turėtų būti suteikiama tik vieną kartą. Pranešdama Komisijai apie planuojamą pagalbą restruktūrizavimui, valstybė narė privalo nurodyti, ar atitinkama įmonė praeityje yra gavusi pagalbą restruktūrizavimui, įskaitant pagalbą, suteiktą prieš įsigaliojant šioms gairėms, ir bet kurią pagalbą, apie kurią nepranešta [22]. Jei taip yra ir jei nuo restruktūrizavimo laikotarpio pabaigos [23] yra praėję mažiau nei 10 metų arba jei plano įgyvendinimas nutrauktas, Komisija paprastai [24] leidžia tolesnę pagalbą restruktūrizavimui tik išimtinėmis ir nenumatytomis aplinkybėmis, už kurias įmonė neatsako [25]. Nenumatyta aplinkybė – tai aplinkybė, kurios nebuvo tikėtasi rengiant restruktūrizavimo planą. 49) Taikant šią taisyklę jokios reikšmės neturi pagalbą gaunančios įmonės nuosavybės pasikeitimas suteikus pagalbą arba teisminė ar administracinė procedūra, kuri, mažindama tos pačios toliau veikiančios įmonės įsipareigojimus ir šalindama skolas, padėtį koreguoja taip, kad įmonės balansas tampa stipresnis. 50) Kai įmonė įsigyja kitos įmonės turtą, ypač tokios įmonės, kuriai jau buvo pritaikyta viena iš 49 dalyje nurodytų procedūrų arba pagal vidaus įstatymus buvo pradėta bankroto procedūra, ir pati yra jau gavusi pagalbą sanavimui ir restruktūrizavimui, pirkėjui netaikomas reikalavimas "vieną kartą, paskutinį kartą", jei yra įvykdytos šios trys sąlygos: a) pirkėjas yra aiškiai atskirtas nuo senosios įmonės; b) pirkėjas įsigijo senosios įmonės turtą rinkos kainomis (ir taip neperkėlė naujai bendrovei jokios senajai išmokėtos pagalbos); c) senosios bendrovės likvidavimas arba teismo prižiūrimas administravimas nėra tik būdas išvengti principo "vieną kartą, paskutinį kartą" (Komisija galėtų taip manyti, jei, pavyzdžiui, sunkumus, su kuriais susiduria pirkėjas, buvo galima aiškiai numatyti, kai jis perėmė senosios bendrovės turtą). 51) Tačiau reikėtų pabrėžti, kad pagal šias gaires negalima leisti pagalbos turto įsigijimui, nes tai būtų pagalba pradinei investicijai (žr. taip pat 7 dalį). 3.2.4. Restruktūrizavimo plano pakeitimai 52) Kai restruktūrizavimo planas yra jau patvirtintas, atitinkama valstybė narė restruktūrizavimo laikotarpiu gali prašyti Komisijos pritarti restruktūrizavimo plano ir pagalbos sumos pakeitimams. Komisija tokius pakeitimus gali leisti, jei jie atitinka šias sąlygas: a) iš pataisyto plano vis dar galima matyti, kad įmonės gyvybingumas bus sugrąžintas per pagrįstai nustatytos trukmės laiką; b) jei pagalbos suma yra padidinta, visos būtinos kompensacinės priemonės turi būti didesnės už tas, kurios buvo nustatytos iš pradžių; c) jei siūlomos kompensacinės priemonės yra mažesnės už tas, kurios buvo nustatytos iš pradžių, pagalbos suma turi būti atitinkamai sumažinta; d) kompensacinių priemonių įgyvendinimo nauji terminai gali būti atidedami tik dėl priežasčių, kurių įmonė ar valstybė narė nekontroliuoja. Jei taip nėra, pagalbos suma turi būti atitinkamai sumažinta. 3.2.5. Pagalba restruktūrizavimui remiamose teritorijose 53) Kadangi pagal EB sutarties 158 straipsnį ekonominė ir socialinė sanglauda yra prioritetinis Bendrijos tikslas, o 159 straipsnyje [26] reikalaujama, kad visos kitos politikos kryptys prisidėtų prie šio tikslo, Komisija, vertindama pagalbą restruktūrizavimui remiamose teritorijose, privalo atsižvelgti į regioninės plėtros poreikius. Tačiau tai, kad nepajėgi įmonė yra remiamoje teritorijoje, nepateisina atlaidžios pažiūros į pagalbą restruktūrizavimui: vidutinį ar ilgą laikotarpį regionas neturi jokios naudos iš to, kad jis dirbtinai remia bendrovę. Be to, kadangi ištekliai regioninei plėtrai skatinti yra riboti, pats regionas suinteresuotas tuos ribotus išteklius kuo greičiau panaudoti alternatyviai gyvybingai ir subalansuotai veiklai. Galiausiai konkurencijos iškraipymus būtina kuo labiau mažinti net ir tais atvejais, kai pagalba skiriama remiamose teritorijose esančioms įmonėms. 54) Taigi 29–52 dalyse išvardyti kriterijai vienodai taikomi ir remiamoms teritorijoms net tada, kai atsižvelgiama į regioninės plėtros poreikius. Tačiau jei taisyklėse dėl valstybės pagalbos tam tikrame sektoriuje nenumatyta kitaip, išduodant leidimą pagalbai remiamose teritorijose kompensacinių priemonių įgyvendinimui gali būti taikomos ne tokios griežtos sąlygos. Jei regioninės plėtros poreikiai tai pateisina, reikalaujama, kad pajėgumai remiamose teritorijose būtų sumažinti mažiau nei neremiamose teritorijose ir būtų daromas skirtumas tarp teritorijų, turinčių teisę į regioninę pagalbą pagal Sutarties 87 straipsnio 3 dalies a punktą, ir teritorijų, turinčių tokią teisę pagal 87 straipsnio 3 dalies c punktą, kad būtų atsižvelgta į pirmiau minėtų teritorijų rimtesnes regionines problemas. 3.2.6. Pagalba mažųjų ir vidutinių įmonių restruktūrizavimui 55) Pagalba įmonėms, priskiriamoms mažųjų ir vidutinių įmonių kategorijai [27], daro mažesnį poveikį prekybos sąlygoms nei pagalba didelėms įmonėms. Tai tinka ir pagalbai restruktūrizavimui, taigi 29–47 dalyse nustatytos taisyklės yra taikomos ne taip griežtai: pagalbos restruktūrizavimui suteikimas mažosioms ir vidutinėms įmonėms paprastai nesiejamas su kompensacinėmis priemonėmis (žr. 35–39 dalis), jei taisyklėse dėl valstybės pagalbos tam tikrame sektoriuje nenumatyta kitaip; ataskaitų turinio reikalavimai taip pat yra ne tokie griežti (žr. 45, 46 ir 47 dalis). Kita vertus, principas "vieną kartą, paskutinį kartą" (48–51 dalys) mažosioms ir vidutinėms įmonėms taikomas visiškai išsamiai. 3.2.7. Pagalba restruktūrizavimo socialinėms sąnaudoms padengti 56) Restruktūrizavimo planai paprastai numato reikalavimą sumažinti arba visiškai atsisakyti nepatenkinamos veiklos. Dažnai tokių apsisaugojimo priemonių reikia protingumo ir našumo sumetimais, atskirai nuo pajėgumų mažinimo, kurio gali būti reikalauja kaip pagalbos suteikimo sąlygos (ypač tais atvejais, kai visos Bendrijos ar EEE mastu yra struktūrinis pajėgumų perteklius – žr. 35–39 dalis). Kad ir kokios būtų tokių priemonių priežastys, dėl tokių priemonių paprastai mažinama įmonės darbo jėga. 57) Valstybių narių darbo teisės aktuose gali būti numatytos bendrosios socialinės apsaugos schemos, pagal kurias išeitinės pašalpos ir pensijos išėjus anksti į pensiją yra mokamos tiesiogiai atleistam darbuotojui. Tokios schemos neturi būti laikomos valstybės pagalba, kuriai taikoma 87 straipsnio 1 dalis, nes valstybė pašalpas moka tiesiogiai darbuotojams, ir įmonė čia nedalyvauja. 58) Be tiesioginių išeitinių pašalpų ir pensijos nesuėjus pensiniam amžiui, socialinėse paramos schemose dažnai yra numatytos Vyriausybės kompensacijos už pašalpas, kurias bendrovė suteikia atleistiems darbuotojams ir kurios viršija bendrovių įstatyminius ar sutartinius įsipareigojimus. Jei tokios schemos taikomos bet kuriam darbuotojui, atitinkančiam iš anksto nustatytas ir automatiškai taikomas sąlygas, be jokių sektoriaus apribojimų, jos nelaikomos valstybės pagalba pagal 87 straipsnio 1 dalį įmonėms, kuriose vykdomas restruktūrizavimas. Antra vertus, jei schemos taikomos restruktūrizavimo paramai atskirose pramonės šakose, jose greičiausiai galima aptikti valstybės pagalbos elementų dėl to, kad jos yra taikomos pasirinktinai [28]. 59) Įsipareigojimai, kuriuos pati įmonė turi įvykdyti pagal darbo teisės aktus ar kolektyvines sutartis su profesinėmis sąjungomis išmokėdama išeitines pašalpas ir ankstyvąsias pensijas, įeina į įmonės įprastas išlaidas, kurias įmonė turi apmokėti iš savo pačios išteklių. Dėl to bet koks valstybės įnašas į tokias išlaidas turi būti laikomas pagalba. Ši taisyklė taikoma neatsižvelgiant į tai, ar pagalbos sumos sumokamos tiesiai įmonei ar darbuotojams per kokią nors Vyriausybinę įstaigą. 60) Tokią pagalbą Komisija vertina teigiamai, nes ji atneša ekonominės naudos už atitinkamos įmonės interesų ribų ir padeda vykdyti struktūrinius pokyčius bei mažinti sunkumus ir dažnai tik išlygina įmonių įsipareigojimus pagal nacionalinius teisės aktus. 61) Be išeitinių pašalpų ir ankstyvų pensijų, pagalba konkrečiais restruktūrizavimo atvejais dažnai teikiama mokymui, konsultavimui, praktinei pagalbai ieškant alternatyvių darbo vietų, persikėlimui, profesiniam mokymui ir darbuotojams, norintiems pradėti naują verslą. Komisija laikosi nuoseklaus teigiamo požiūrio į tokią pagalbą. 62) 56–61 dalyse aprašytos pagalbos tipas turėtų būti aiškiai įvardytas restruktūrizavimo plane, nes nustatant, kokiu mastu yra taikomos 35–39 dalyse nurodytos kompensacinės priemonės, į socialines priemones, skirtas atleistiems darbuotojams, nekreipiama dėmesio. 63) Atsižvelgdama į bendrus interesus, Komisija užtikrina, kad restruktūrizavimo plane numatyto restruktūrizavimo valstybėse narėse socialiniai padariniai, išskyrus teikiamą pagalbą, būtų kuo mažesni. 4. PAGALBOS SCHEMOS MAŽOSIOMS IR VIDUTINĖMS ĮMONĖMS 4.1. BENDRIEJI PRINCIPAI 64) Komisija leidžia pagalbos schemas, skirtas sunkumus patiriančių mažųjų ir vidutinių įmonių sanavimui ir restruktūrizavimui tik tais atvejais, kai tam tikra įmonė atitinka Bendrijoje priimtą MVĮ apibrėžimą. Vadovaujantis toliau pateiktomis specialiosiomis nuostatomis, tokių schemų suderinamumas vertinamas atsižvelgiant į 2 ir 3 skyriuose nustatytas sąlygas. Apie kiekvieną pagal kokią nors schemą teikiamą pagalbą, kuri neatitinka vienos iš nurodytų sąlygų, turi būti atskirai pranešta Komisijai, ir ji turi būti iš anksto Komisijos patvirtinta. 4.2. TEISĖ GAUTI PAGALBĄ 65) Jei taisyklėse dėl valstybės pagalbos kokiame nors sektoriuje nenumatyta kitaip, apie pagalbos suteikimą mažosioms ir vidutinėms įmonėms pagal nuo šiol leistinas schemas nereikia atskirai pranešti tik tais atvejais, kai įmonė atitinka bent vieną iš trijų 5 dalyje nurodytų kriterijų. Apie pagalbą įmonėms, kurios neatitinka nė vieno tų trijų kriterijų, būtina atskirai pranešti Komisijai, kad ji galėtų įvertinti, ar tas įmones galima laikyti sunkumus patiriančiomis įmonėmis. 4.3. SĄLYGOS, TAIKOMOS PAGALBOS SANAVIMUI SCHEMŲ LEIDIMAMS 66) Kad Komisija patvirtintų pagalbos sanavimui schemas, jos turi atitikti 23 dalies a, b, c ir e punktų sąlygas. Šiame skyriuje 23 dalies d punkte nurodyta sąlyga pakeičiama šia sąlyga: d) Pagalba sanavimui gali būti skiriama ne ilgiau kaip šešiems mėnesiams, per kuriuos įmonei suteikiama laiko ir išanalizuojama jos padėtis. Iki to laikotarpio pabaigos valstybė narė turėtų arba patvirtinti restruktūrizavimo ar likvidavimo planą, arba pareikalauti, kad gavėjas grąžintų paskolą ir pagalbos sumas, atitinkančias rizikos išmokas. Apie kiekvieną ilgiau kaip šešiems mėnesiams suteiktą pagalbą sanavimui būtina atskirai pranešti Komisijai. 4.4. SĄLYGOS, TAIKOMOS PAGALBOS RESTRUKTŪRIZAVIMUI SCHEMŲ LEIDIMAMS 67) Komisija leidžia pagalbos restruktūrizavimui schemas tik tais atvejais, kai pagalbos suteikimas siejamas su visišku atitinkamos valstybės narės patvirtinto restruktūrizavimo plano, kuris atitinka toliau nurodytas sąlygas, įgyvendinimu: Gyvybingumo atkūrimas : taikomi 31–34 dalyse išdėstyti kriterijai; Nederamų konkurencijos iškraipymų vengimas : kadangi pagalba MVĮ konkurenciją paprastai iškraipo mažiau, 35–39 dalyse nurodytas principas būtent suvaržyti pagalbą gaunančios įmonės dalyvavimą atitinkamoje rinkoje (rinkose), netaikomas, jei taisyklėse dėl valstybės pagalbos tam tikrame sektoriuje nenumatyta kitaip. Tačiau schemose turėtų būti numatyta, kad pagalbą gaunančios įmonės negali didinti savo pajėgumų restruktūrizavimo plano vykdymo metu. Pagalba ribojama būtinu minimumu : taikomi 40 ir 41 dalyse nustatyti principai; Principas "vieną kartą, paskutinį kartą" i) išimtinėmis ir nenumatytomis aplinkybėmis, už kurias įmonė neatsako; ii) kai įmonė perima kitos įmonės, kuri pati yra jau gavusi pagalbą sanavimui ir restruktūrizavimui, turtą; Restruktūrizavimo plano pakeitimai : visi plano pakeitimai turi atitikti 52 dalyje nurodytas taisykles. 4.5. BENDROSIOS SĄLYGOS, TAIKOMOS PAGALBOS SANAVIMUI IR (ARBA) RESTRUKTŪRIZAVIMUI SCHEMŲ LEIDIMAMS 68) Schemose turi būti nurodyta didžiausia pagalbos suma, kuri gali būti suteikta bet kuriai įmonei kaip vienos sanavimo ir (arba) restruktūrizavimo operacijos dalis, įskaitant pakeistame plane numatytas sumas. Apie kiekvieną tokią sumą viršijančią pagalbą būtina atskirai pranešti Komisijai. Didžiausia pagalbos suma negali būti didesnė kaip 10 milijonų eurų, įskaitant pagalbą iš kitų šaltinių arba pagal kitas schemas. 4.6. KONTROLĖ IR METINĖS ATASKAITOS 69) 45, 46 ir 47 dalys netaikomos pagalbos schemoms. Tačiau viena iš patvirtinimo sąlygų yra ta, kad kasmet turi būti pateikiamos ataskaitos apie schemos veikimą su informacija, pateikta Komisijos nurodymuose dėl standartizuotų ataskaitų [29]. Ataskaitose taip pat turi būti pateiktas pagalbą gavusių įmonių sąrašas nurodant kiekvienos įmonės: a) bendrovės pavadinimą; b) jos sektoriaus kodą naudojant NACE [30] dviejų skaitmenų sektorių klasifikacijos kodą; c) darbuotojų skaičių; d) metinę apyvartą ir balansinę vertę; e) suteiktos pagalbos sumą; f) prireikus praeityje gautą pagalbą restruktūrizavimui arba kitą tokiai pagalbai prilyginamą pagalbą; g) ar nepasibaigus restruktūrizavimo laikotarpiui pagalbą gavusi bendrovė buvo likviduota arba jai pradėta bankroto procedūra. 5. NUOSTATOS, TAIKYTINOS PAGALBAI RESTRUKTŪRIZAVIMUI ŽEMĖS ŪKIO SEKTORIUJE [31] 5.1. PAJĖGUMŲ MAŽINIMAS 70) 35–39 dalyse ir 55 dalyje bei 67 dalies b punkte numatyta, kad kompensacinių priemonių reikalavimas paprastai netaikomas mažosioms ir vidutinėms įmonėms, jei konkretaus sektoriaus valstybės pagalbai skirtose taisyklėse nenumatyta kitaip. Žemės ūkio sektoriuje Komisija paprastai reikalauja, kad pagal 35–39 dalyse nurodytus principus kompensacines priemones vykdytų visos pagalbą restruktūrizavimui gaunančios įmonės, neatsižvelgiant į jų dydį. Tačiau vietoj jų valstybės narės gali taikyti specialiai žemės ūkiui skirtas taisykles, nurodytas 73–82 dalyse. 5.2. PAJĖGUMŲ PERTEKLIAUS APIBRĖŽIMAS 71) Taikydama šias gaires žemės ūkyje, struktūrinį pajėgumų perteklių Komisija apibrėžia kiekvienu atskiru atveju atsižvelgdama svarbiausia į: a) atitinkamos produkto kategorijos rinkos stabilizavimo priemonių mastus ir tendencijas per pastaruosius trejus metus, ypač į eksporto grąžinamąsias išmokas, pašalinimą iš rinkos, pasaulinių rinkos kainų pokyčius ir Bendrijos teisės aktuose numatytas atitinkamam sektoriui ribas. Tariama, kad pirminiams produktams, kuriems taikomos gamybos kvotos, pajėgumų pertekliaus nebūna; b) žuvininkystėje ir vandens ūkyje, – į specialiąsias sektoriaus ypatybes ir jį reglamentuojančias Bendrijos taisykles, ypač į valstybės pagalbos žuvininkystei ir vandens ūkiui tyrimo gaires [32] bei Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2468/98 [33]. 5.3. TEISĖ Į PAGALBOS SANAVIMUI IR RESTRUKTŪRIZAVIMUI SCHEMAS 72) 65 dalis dėl MVĮ teisės į pagalbos sanavimui ir restruktūrizavimui schemas ir konkrečiau į reikalavimo atskirai pranešti apie tokią pagalbą išimtis žemės ūkio sektoriui (gamybai, perdirbimui ir pardavimui) netaikomas. Tačiau šiame sektoriuje pagal nuo šiol leistinas pagalbos schemas apie MVĮ, kurios neatitinka dalyje nurodytų sąlygų, suteiktą pagalbą galima išimties tvarka atskirai nepranešti. 5.4. PAJĖGUMŲ MAŽINIMAS 73) Atitinkamos valstybės narės prašymu Komisija vietoj šių gairių bendrųjų nuostatų dėl pajėgumų mažinimo operatoriams žemės ūkio sektoriuje taiko šias nuostatas: a) Bendrieji reikalavimai 74) Jei yra struktūrinis gamybos pajėgumų perteklius, taikomi 35–39 dalyse nurodyti reikalavimai neatšaukiamai sumažinti ar pašalinti pajėgumus. Tačiau pirminės žemės ūkio produkcijos atveju vietoj šio reikalavimo taikomas reikalavimas, kad pajėgumų mažinimas arba šalinimas būtų vykdomas bent penkerius metus taip: i) taikant tam tikriems produktams ar operatoriams skirtas priemones, paprastai turi būti sumažinta 16 % [34] gamybos pajėgumų, kuriems skiriama veiksminga pagalba restruktūrizavimui; ii) taikant kitas nei i punkte nurodytas priemones, gamybos pajėgumai paprastai turi būti sumažinti 8 % [35] gaminių, pagamintų naudojant struktūrinį pajėgumų perteklių, kuriems pagaminti skiriama veiksminga pagalba restruktūrizavimui, vertės 75) Nustatant teisę į pagalbą restruktūrizavimui ir jos dydį, neatsižvelgiama į Bendrijos kvotas ir su jomis susijusias nuostatas, taikomas atskiriems operatoriams. b) Specialūs reikalavimai mažoms žemės ūkio įmonėms (SAE) 76) Šiose gairėse SAE – tie žemės ūkio operatoriai, kurie turi ne daugiau kaip 10 darbo vienetų per metus. 77) Reikalavimas neatšaukiamai sumažinti ar pašalinti pajėgumus, taikomas SAE, gali būti laikomas įvykdytu atitinkamos rinkos lygiu (nebūtinai išimtinai ar konkrečiai kiekvieno pagalbos restruktūrizavimui gavėjo lygiu). Jei valstybės narės laikosi bendrosios žemės ūkio politikos nuostatų, jos gali pasirinkti ir SAE taikyti bet kurią pajėgumų mažinimo sistemą. Tokiais atvejais valstybės narės paprastai privalo įrodyti, kad: i) taikant tam tikriems produktams ar operatoriams skirtas priemones, sistema atitinkamoje valstybėje narėje 10 % [36] sumažins produkto (produktų), kuriam (kuriems) veiksmingai skiriama pagalba restruktūrizavimui, gamybos pajėgumų perteklių; ii) taikant kitas nei i punkte nurodytas priemones, gamybos pajėgumai turi būti sumažinti 5 % [37] gaminių, pagamintų naudojant struktūrinį pajėgumų perteklių, kuriems pagaminti skiriama veiksminga pagalba, vertės. Sumažinta gali būti produktų, kuriems skiriama pagalba restruktūrizavimui, arba bet kurių kitų I priede nurodytų produktų, turinčių gamybos pajėgumų perteklių, gamyba. Valstybės narės taip pat turi įrodyti, kad pajėgumų mažinimas būtų papildoma priemonė kitoms priemonėms tada, kai neteikiama pagalba restruktūrizavimui. 78) Kai pajėgumai turi būti mažinami ne pagalbos gavėjo lygiu, pajėgumų mažinimo priemonės turi būti įgyvendintos ne vėliau kaip po dvejų metų nuo tos dienos, kai yra pasiektos 79, 80 ir 81 dalyse nurodytos ribos. c) Ypatingi reikalavimai, taikomi visiems žemės ūkio sektoriaus operatoriams 79) Šiame sektoriuje skiriant net ir labai mažas pagalbos sumas, gali būti įvykdytos Sutarties 87 straipsnio 1 dalies sąlygos. Tačiau pripažindama praktines problemas, susijusias su pajėgumų mažinimu pirminės žemės ūkio produkcijos lygiu (ir netiesiogiai su produktų, nurodytų Sutarties I priede, perdirbimu ir prekyba), bet taip pat pripažindama ir bendrą siekį turėti teisę į išimtis pagal 87 straipsnio 3 dalies c punktą, Komisija, jei laikomasi visų kitų sąlygų, netaiko pajėgumų mažinimo reikalavimo šiais atvejais: i) priemonėms, taikomoms tam tikrai produktų kategorijai ar operatoriams, kai visi sprendimai, priimti pagalbos gavėjų naudai per bet kurį dvylikos mėnesių laikotarpį, nėra susiję su daugiau kaip 3 % tokių produktų metinės gamybos šalyje; ii) visoms kitoms priemonėms, kai visi sprendimai, priimti pagalbos gavėjų naudai per bet kurį dvylikos mėnesių laikotarpį, susiję su ne daugiau kaip 1,5 % visos žemės ūkio metinės produkcijos vertės šalyje. 80) Atitinkamos valstybės narės prašymu geografinės vietovės pagal 79 dalies i ir ii punktus bet kuriai priemonei gali būti nustatytos regioniniu mastu. Visais atvejais šalies (ar regiono) produkcija matuojama remiantis įprasta produkcijos apimtimi (paprastai per trejus ankstesniuosius metus), o pagalbos gavėjų produkcijos kiekis ir vertė turi būti tipiški jų įmonėms iki sprendimo suteikti pagalbą. 81) Tai, kad reikalavimui mažinti pajėgumus taikoma išimtis, jokiu būdu nereiškia, jog toleruojama pagalba investicijoms, susijusioms su veikla, kuriai taikomi sektoriaus apribojimai. 82) Tais atvejais, kai pajėgumų mažinimo išimčių apribojimai pagal 79, 80 ir 81 dalis yra viršyti: i) mažintinas pajėgumų dydis nustatomas visiems pajėgumams, kuriems skiriama pagalba, ne tik apribojimus viršijančiai daliai; ii) pagalbą gavusios įmonės, išskyrus SAE, kurioms pagalba buvo patvirtinta prieš pasiekiant nustatytą pajėgumų ribą, pajėgumus gali mažinti priemonėmis, panašiomis į SAE priemones pagal 76, 77 ir 78 dalis. 5.5. SĄLYGA "VIENĄ KARTĄ, PASKUTINĮ KARTĄ" 83) Principas, kad pagalba restruktūrizavimui būtų skiriama tik vieną kartą, taikomas ir žemės ūkio sektoriui. Tačiau nukrypstant nuo 48–51 ir 67 dalių, laikotarpis, per kurį atskira pagalba arba sanavimo ir restruktūrizavimo schemos dėl pirminės žemės ūkio produkcijos negali būti dar kartą skiriamos, išskyrus išimtines ir nenumatytas aplinkybes, kurių bendrovė nekontroliuoja, sumažinamas iki penkerių metų. Apie leidžiančias nukrypti nuostatas nuo šio principo Komisijai nereikia pranešti atskirai, jei jos taikomos laikantis schemoje nurodytų ir Komisijos patvirtintų sąlygų. Sanavimo ir restruktūrizavimo schemų pakeitimai, kuriais siekiama atsižvelgti į įvykius rinkoje, nenumatytus tuo metu, kai Komisija tvirtino schemas, nagrinėjami kiekvienu konkrečiu atveju atskirai. 5.6. KONTROLĖ IR METINĖ ATASKAITA 84) 3 ir 4 skyriuose nustatytos taisyklės taikomos kontrolei ir metinėms ataskaitoms žemės ūkio sektoriuje, išskyrus įpareigojimą pateikti visų pagalbą gavusių įmonių sąrašą ir tam tikrą informaciją apie kiekvieną jų (69 dalies a-g punktai). Pastarasis įpareigojimas netaikomas schemoms, skirtoms SAE. 85) Tais atvejais, kai remiamasi 73–82 dalių nuostatomis, ataskaitoje taip pat turi būti informacija apie: a) produkcijos kiekį (ar vertę), kuriam veiksmingai buvo panaudota pagalba restruktūrizavimui, ir duomenys apie pajėgumų sumažinimą pagal tas dalis; arba b) tai, kad pajėgumų mažinimo išimtims pagal 79, 80 ir 81 dalis taikomos sąlygos yra įvykdytos. 5.7. "REMIAMŲ TERITORIJŲ" SĄVOKOS APIBRĖŽIMAS 86) Šiose gairėse į "remiamas teritorijas" (žr. 53 ir 54 dalis), kalbant apie žemės ūkio sektorių, įeina ir nepalankūs regionai, kurių apibrėžimas pateiktas 1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 1257/1999 dėl Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo (EŽŪOGF) paramos kaimo plėtrai ir iš dalies pakeičiančiame bei panaikinančiame tam tikrus reglamentus [38]. 6. ATITINKAMOS PRIEMONĖS PAGAL 88 STRAIPSNIO 1 DALĮ 87) Pagal 88 straipsnio 1 dalį Komisija siūlo, kad valstybės narės savo galiojančioms pagalbos schemoms taikytų toliau nurodytas atitinkamas priemones. Ateityje leidimus schemoms Komisija duos, jei bus laikomasi toliau nurodytų nuostatų. 6.1. ATSKIRAS PRANEŠIMAS APIE KIEKVIENĄ PAGALBĄ MATERIALIOMS INVESTICIJOMS PER RESTRUKTŪRIZAVIMO LAIKOTARPĮ 88) Kai didelė įmonė yra gavusi pagalbą restruktūrizavimui, išnagrinėtą pagal šias gaires, kitos pagalbos investicijoms suteikimas per restruktūrizavimo laikotarpį netgi pagal jau leistą schemą gali turėti įtakos Komisijos sprendimui dėl kompensacinių priemonių masto. 89) Apie bet kurią pagalbą, suteiktą per tokios įmonės restruktūrizavimo laikotarpį po 2000 m. birželio 30 d., kuria siekiama skatinti materialias investicijas (nesvarbu, ar jos būtų skirtos regioninei plėtrai skatinti, ar aplinkos apsaugai, ar bet kuriam kitam tikslui), turi būti pranešta atskirai, jeigu jai netaikoma de minimis taisyklė [39]. 6.2. REIKALAVIMAS PRANEŠTI KOMISIJAI APIE BET KURIĄ PAGALBĄ, SUTEIKTĄ JAU GAVUSIAI PAGALBĄ ĮMONEI 90) Kai didelė įmonė gauna pagalbą restruktūrizavimui, išnagrinėtą pagal šias gaires, ir yra kontroliuojama, kaip įgyvendinami Komisijos sprendimai dėl tokios pagalbos, reikia labai skaidriai spręsti apie kiekvieną pagalbą, kurią įmonė gali gauti net pagal jau leistą schemą ar net tais atvejais, kai apie tokią pagalbą nereikalaujama atskirai pranešti pagal 88 ir 89 dalis. 91) Nuo 2000 m. birželio 30 d. pranešimuose apie didelės įmonės pagalbą restruktūrizavimui būtina informacijos tikslais nurodyti kitą bet kurios rūšies pagalbą, kurią planuojama suteikti jau gavusiai pagalbą įmonei restruktūrizavimo laikotarpiu, jei tokiai pagalbai netaikoma de minimis taisyklė. 92) Panašiai ataskaitose, kurias reikia pateikti pagal šių gairių 45, 46 ir 47 dalis, būtina nurodyti bet kurią kitą pagalbą, suteiktą jau gavusiai pagalbą įmonei jos taikymo laikotarpiu, ir bet kurią kitą pagalbą, kurią planuojama suteikti gavusiai pagalbą įmonei restruktūrizavimo laikotarpiu, jei tai pagalbai netaikoma de minimis taisyklė. 93) Komisija pasilieka teisę inicijuoti teismo procesą pagal Sutarties 88 straipsnio 2 dalį prieš bet kurią konkrečiai įmonei suteiktą pagalbą, jei yra tikimybė, kad pagalbos suteikimas pagal patvirtintas schemas gali apeiti šių gairių reikalavimus. 6.3. GALIOJANČIŲ PAGALBOS SANAVIMUI IR RESTRUKTŪRIZAVIMUI SCHEMŲ DERINIMAS ATSIŽVELGIANT Į ŠIAS GAIRES 94) Valstybės narės privalo derinti savo pagalbos sanavimui ir restruktūrizavimui schemas, kurios liks galioti po 2000 m. birželio 30 d., kad po šios datos jos būtų suderintos su šiomis gairėmis, ypač su 4 skyriaus reikalavimais. 95) Kad Komisija galėtų kontroliuoti derinimo procesą, valstybės narės iki 1999 m. gruodžio 31 d. privalo jai pateikti visų tokių schemų sąrašą. Po to ne vėliau kaip iki 2000 m. birželio 30 d. jos privalo Komisijai teikti pakankamai informacijos, kad ji galėtų patikrinti, ar tikrai schemos yra pakeistos pagal šias gaires. 7. GAIRIŲ ĮSIGALIOJIMAS; TRUKMĖ IR PERSVARSTYMAS 7. 1. REGIONINĖS PAGALBOS GAIRIŲ PAKEITIMAI 96) Šiomis gairėmis iš dalies keičiama Gairių dėl nacionalinės regioninės pagalbos [40] 4.4 dalis išbraukiant tekstą nuo žodžio "jeigu" iki tos dalies pabaigos. Pagal tą tekstą "pradine investicija" nebuvo laikomas kokio nors įmonės padalinio įsigijimas iš sunkumus patiriančios įmonės, ir todėl tokiam įsigijimui nebuvo suteikiama teisė gauti regioninę pagalbą. Taigi dabar toks požiūris į tokį įsigijimą nebegalioja. Tačiau įsigyjant įmonės padalinį iš sunkumus patiriančios įmonės, būtina įrodyti, kad yra įvykdyta 4.5 dalyje nustatyta sąlyga, būtent, kad sandoris vyksta rinkos sąlygomis. 7.2. ĮSIGALIOJIMAS IR TRUKMĖ 97) Atsižvelgiant į toliau nurodytas nuostatas, šios gairės įsigalioja jų paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje dieną. Jos galioja penkerius metus, jei naujas sprendimas nenustato kitaip. 7.3. PAGALBA MVI 98) MVI pagalba sanavimui ir restruktūrizavimui, apie kurią atskirai pranešta iki 2000 m. birželio 30 d. (pranešta apie individualų atvejį ar schemas), vertinama atsižvelgiant į gaires, galiojusias iki šio teksto patvirtinimo. Šių gairių galiojimo pratęsimas, apie kurį valstybėms narėms buvo pranešta ir kuris 1999 m. kovo 10 d. buvo skelbtas Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje, dar kartą atnaujinamas (žr. 2 išnašą) tokiai pagalbai. 99) Tačiau visose schemose, kurias planuojama palikti galioti po 2000 m. birželio 30 d., privalo būti taikoma atitinkama 94 ir 95 dalyse nurodyta priemonė. 7.4. PAGALBA DIDELĖMS ĮMONĖMS 100) Paskelbus šias gaires Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje, Komisija, atsižvelgdama į toliau nurodytas nuostatas ir remdamasi šiomis gairėmis, įvertina bet kurios didelių įmonių pagalbos sanavimui ir restruktūrizavimui suderinamumą su bendrąja rinka. Tačiau Komisijos įregistruoti pranešimai prieš tą datą bus nagrinėjami atsižvelgiant į kriterijus, galiojusius pranešimo metu. 7.5. NEPRANEŠTA PAGALBA 101) Komisija nagrinėja kiekvienos pagalbos sanavimui ir restruktūrizavimui, apie kurią nepranešta ir kuri todėl pažeidžia Sutarties 88 straipsnio 3 dalį, suderinamumą su bendrąja rinka: a) remdamasi šiomis gairėmis, jei visa pagalba ar tam tikra jos dalis yra suteikta po gairių paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje; b) visais kitais atvejais – remdamasi gairėmis, kurios galiojo pagalbos suteikimo metu. [1] OL C 368, 1994 12 23, p. 12. [2] OL C 67, 1999 3 10, p. 11. [3] OL C 283, 1997 9 19, p. 2. Žr. taip pat 5 skyriaus antraštės išnašą. [4] COM(1998) 417 baigiamasis; COM(1999) 148 baigiamasis. [5] CSE(97) 1 baigiamasis. [6] Tai bendrovės, kurios priklauso Tarybos direktyvos 78/660/EEB su pakeitimais, padarytais Direktyva 90/605/EEB (OL L 317, 1990 11 16, p. 60), 1 straipsnio 1 dalies pirmoje pastraipoje minėtiems tipams (OL L 222, 1978 8 14, p. 11). [7] Analogiškai Tarybos direktyvos 77/91/EEB nuostatoms (OL L 26, 1977 1 30, p. 1). [8] Tai pirmiausia bendrovės, kurios priklauso Direktyvos 90/605/EEB 1 straipsnyje nurodytiems tipams. [9] Kai bendrovė sukuria dukterinę bendrovę vien tik tam, kad perimtų jos turtą ir galbūt įsipareigojimus, nelaikoma, kad yra sukurta nauja bendrovė. [10] Vienintelė šios taisyklės išimtis – tai atvejai, kuriuos tvarko Bundesanstalt für vereinigungsbedingte Sonderaufgaben vykdydama privatizaciją pagal savo kompetenciją ir kiti panašūs atvejai naujose žemėse, kai iki 1999 m. gruodžio 31 d. įmonės atsirasdavo iš likviduotos įmonės arba perėmusios jos turtą. [11] Tokio pobūdžio specialiosios taisyklės yra laivų statyboje (Reglamentas (EB) Nr. 1540/98, OL L 202, 1998 7 18, p. 1), motorinių transporto priemonių pramonėje (OL C 279, 1997 9 15, p. 1) ir aviacijos sektoriuje (OL C 350, 1994 12 10, p. 5). [12] Įskaitant ir Bendrijos lėšas bendro finansavimo atveju. [13] OL L 195, 1980 7 29, p. 35, su pakeitimais, padarytais Direktyva 93/84/EEB (OL L 254, 1993 10 12, p. 16). [14] Žr. 1977 m. kovo 22 d. Teisingumo Teismo sprendimą byloje 78/76 Steinike ir Weinlig prieš Vokietiją, [1977] ECR 595: Crédit Lyonnais/Usinor-Sacilor, Komisijos pranešimas spaudai IP(91) 1045. [15] Žr. Komunikatą apie valstybines įmones gamybos sektoriuje (OL C 307, 1993 11 13, p. 3). [16] Žr. svarbiausia Komunikato apie valstybines įmones gamybos sektoriuje 27 dalį. [17] Išimtį galima daryti pagalbai sanavimui bankininkystės sektoriuje, kad atitinkama kredito įstaiga galėtų laikinai tęsti savo bankininkystės verslą pagal galiojančius riziką ribojančius teisės aktus (1989 m. gruodžio 18 d. Tarybos direktyva 89/647/EEB dėl kredito įstaigų mokumo normatyvo, OL L 386, 1989 12 30, p. 14). Tiriant kompensacines restruktūrizavimo plano priemones pagal 35–39 dalis, atsižvelgiama į bet kurią pagalbą, suteiktą kitokia forma, nei aprašyta b punkte, pavyzdžiui, kapitalo injekcija arba subordinuota paskola. [18] Paskolos, susietos su pagalba sanavimui, padengimui gali būti taikoma vėliau Komisijos patvirtinta pagalba restruktūrizavimui. [19] Informacijos punktai, kurių Komisijai reikia, kad galėtų nuodugniai ištirti pagalbą, yra nurodyti I priede. [20] Kaip apibrėžta regioninės pagalbos dideliems investiciniams projektams daug sektorių apimančios sistemos 7.6 dalyje (OL C 107, 1998 4 7, p. 7): "Nustatant rinkos dalį, tariama, kad atitinkamo produkto rinka (rinkos) apima investiciniame projekte numatytus produktus ir atitinkamais atvejais jo pakaitalus vartotojo požiūriu (dėl produktų ypatybių, kainos ir paskirties) arba gamintojo požiūriu (atsižvelgiant į gamybos įrenginių lankstumą). Atitinkama geografinė rinka paprastai apima EEE arba bet kurią žymią jos dalį, jei konkurencijos sąlygos toje srityje gana skiriasi nuo konkurencijos sąlygų kitose EEE srityse. Jei tikslinga, atitinkamas rinkas galima laikyti pasaulinėmis". Išnašoje pasakyta, kad tais atvejais, kai investuojama į pusfabrikačių gamybą, atitinkama rinka galima laikyti galutinio gaminio rinką, jei dauguma pusfabrikačių parduodama ne atviroje rinkoje. [21] Žr. 6 dalies trečią pastraipą. [22] Savo analizėje Komisija atsižvelgia į galimybę, kad pagalba, apie kurią nebuvo pranešta ir kuri buvo skirta ne restruktūrizavimui, galėjo būti laikoma suderinama su bendrąja rinka. [23] Jei kitaip nenurodyta, restruktūrizavimo laikotarpis paprastai pasibaigia, kai baigiasi restruktūrizavimo plane numatytų įvairių priemonių įgyvendinimo terminai (žr. I priedo IV dalies šeštą įtrauką). [24] Atsižvelgiant į liberalizavimo lygį ir kiekvieno sektoriaus konkrečias ypatybes, turėtų būti skiriami du atvejai: - oro transporto sektoriuje, kuris nuo 1997 m. yra visiškai liberalizuotas, Komisija taiko principą "vieną kartą, paskutinį kartą" atsižvelgdama į gairių dėl valstybės pagalbos aviacijos sektoriuje apribojimus ir sąlygas, - kituose sektoriuose galima svarstyti galimybę numatyti leidžiančias nukrypti nuostatas, jei, liberalizavus Bendrijos rinkas, kuriose anksčiau konkurencijos nebuvo, susikūrė naujos ekonominės sąlygos. [25] Šioje dalyje, į pagalbą, suteiktą įmonėms buvusioje VDR iki 1996 m. sausio 1 d. ir Komisijos pripažintą suderinama su bendrąja rinka, neatsižvelgiama. Be to, ši dalis netaikoma pagalbai tokioms įmonėms, apie kurias buvo pranešta iki 2000 m. gruodžio 31 d. Tačiau Komisija mano, kad pagalba restruktūrizavimui turėtų paprastai būti suteikiama tik vieną kartą, ir tokius atvejus nagrinės laikydamasi šio principo. [26] EB sutarties 159 straipsnis numato, inter alia, kad "numatant bei įgyvendinant Bendrijos politikos kryptis ir priemones bei kuriant vidaus rinką, atsižvelgiama į 158 straipsnyje išdėstytus tikslus ir stengiamasi padėti jų siekti." [27] Kaip apibrėžta 1996 m. balandžio 3 d. Komisijos rekomendacijoje dėl mažųjų ir vidutinių įmonių apibrėžimo (OL L 107, 1996 4 30, p. 4). [28] 1996 m. rugsėjo 26 d. sprendime byloje C-241/94 (Prancūzija prieš Komisiją [1996 m.] ECR I-4551) (Kimberly Clark Sopalin) Teisingumo Teismas patvirtino, kad, per Nacionalinį įdarbinimo fondą Prancūzijos valdžios institucijoms savo nuožiūra taikant finansavimo sistemą, tam tikroms įmonėms gali būti sukurtos palankesnės nei kitoms įmonėms sąlygos, ir todėl tokią veiklą galima priskirti pagalbai kaip apibrėžta 87 straipsnio 1 dalyje. (Teismo sprendime neabejojama Komisijos išvada, kad pagalba buvo suderinama su bendrąja rinka). [29] Žr. 1994 m. vasario 22 d. raštą valstybėms narėms: Konkurencijos teisė Europos Bendrijose, IIA t. [30] Ekonominės veiklos Europos bendrijoje statistinė klasifikacija, paskelbta Europos Bendrijų statistikos tarnybos. [31] Šiose gairėse taikomos visiems operatoriams, dalyvaujantiems Sutarties I priede įrašytų produktų gamyboje ir (arba) prekyboje, įskaitant žuvininkystę ir vandens ūkį, bet atsižvelgiant į specialiąsias sektoriaus ypatybes ir jį reglamentuojančias Bendrijos taisykles. [32] OL C 100, 1997 3 27, p. 12. [33] OL L 312, 1998 11 20, p. 19. [34] Teikiant pagalbą restruktūrizavimui remiamose teritorijose, įskaitant žemės ūkiui nepalankius regionus, pajėgumų mažinimo reikalavimas mažinamas dviem procentais. [35] Teikiant pagalbą restruktūrizavimui remiamose teritorijose, įskaitant žemės ūkiui nepalankius regionus, pajėgumų mažinimo reikalavimas mažinamas dviem procentais. [36] Teikiant pagalbą restruktūrizavimui remiamose teritorijose, įskaitant žemės ūkiui nepalankius regionus, pajėgumų mažinimo reikalavimas mažinamas dviem procentais. [37] Teikiant pagalbą restruktūrizavimui remiamose teritorijose, įskaitant žemės ūkiui nepalankius regionus, pajėgumų mažinimo reikalavimas mažinamas dviem procentais. [38] OL L 160, 1999 6 26, p. 80. [39] OL C 68, 1996 3 6, p. 9. [40] OL C 74, 1998 3 10, p. 9. -------------------------------------------------- I PRIEDAS ATSKIRO PAGALBOS RESTRUKTŪRIZAVIMUI PRANEŠIMO FORMA I. Informacija apie bendrovę - Bendrovės pavadinimas. - Teisinis statusas. - Sektorius, kuriame įmonė veikia, ir atitinkamas NACE kodas. - Pagrindinių akcininkų pavardės ir jų akcijų paketų dydis. - Akcininkų susitarimų sąrašas (pagrindinių įmonės įrenginių kūrimas, pirkimų galimybės ir t. t.). - Jei bendrovė priklauso grupei, visos grupės išsami ir naujausia organizacinė schema, iš kurios matyti jos narių ryšiai (kapitalas ir balso teisės). - Jei bendrovė įsteigta įsigijus turtą po likvidavimo ar teismo prižiūrimo administravimo proceso, taip pat pateikite pirmiau nurodytą informaciją apie atitinkamą įmonę (įmones). - Visų pagrindinių gamybos vietų geografinė vieta pasaulyje ir jų darbo jėga. - Jei įmonė laikoma MVĮ, valstybė narė privalo pateikti įrodymus, kad ji atitinka visus Bendrijoje priimto apibrėžimo kriterijus. Jei atitinka, ji turi paaiškinti, kodėl bendrovei negali būti taikoma MVĮ pagalbos restruktūrizavimui schema (arba tokios schemos nėra, arba įmonė neatitinka kriterijų, kurie jai suteiktų tokią teisę). - Paskutinių trijų pelno (nuostolio) ataskaitų nuorašai (jei įmanoma) arba bent pačios paskutinės ataskaitos nuorašas. - Bet kurio teismo sprendimo, kuriuo skiriamas administratorius arba pradedamas bendrovės tyrimas, nuorašas. II. Rinkos tyrimas Valstybės narės privalo pateikti rinkos (rinkų) tyrimo nuorašą, kuriuo naudojasi sunkumus patirianti įmonė, ir nurodyti tyrimą atlikusios organizacijos pavadinimą. Rinkos tyrime svarbiausia turi būti: - tiksliai apibrėžta ištirta rinka, - pagrindinių bendrovės konkurentų pavadinimai nurodant, kokią pasaulio, Bendrijos ar vidaus rinkos dalį jie turi, - bendrovės rinkos dalies evoliucija pastaraisiais metais, - visų gamybos pajėgumų įvertinimas ir paklausa Bendrijos lygiu įvertinant, ar yra pajėgumų perteklius rinkoje, ar jo nėra, - paklausos, visų pajėgumų ir rinkos kainų prognozės ir tendencijos ateinantiems penkeriems metams. III. Pagalbos apibūdinimas - Parodykite, kad bendrovės sunkumai – tai jos pačios sunkumai, o ne savavališko sąnaudų paskirstymo grupėje padarinys. - Nurodykite, ar bendrovė jau yra gavusi pagalbą sanavimui; jei taip, nurodykite jos patvirtinimo datą ir pridėkite valstybės narės įsipareigojimą pateikti restruktūrizavimo ar likvidavimo planą. - Nurodykite, ar įmonė arba kuri nors dukterinė įmonė, kurioje ji turi daugiau kaip 25 % kapitalo ar balso teisių, yra praeityje gavusi pagalbą restruktūrizavimui ar pagalbą, kuri prilyginama pagalbai restruktūrizavimui. Jei taip, pateikite nuorodas į ankstesnius Komisijos sprendimus. - Nurodykite, kokia forma pagalba bus skiriama ir koks bus visas finansinės išmokos dydis. - Apibūdinkite planuojamas kompensacines priemones, kuriomis siekiama sušvelninti konkurencijos iškraipymo padarinius - Bendrijos lygiu.- Nurodykite visų rūšių pagalbą, kurią įmonė tikisi gauti iki restruktūrizavimo laikotarpio pabaigos, jei tokiai pagalbai nėra taikoma "de minimis" taisyklė. IV. Restruktūrizavimo planas Valstybės narės privalo pateikti restruktūrizavimo planą, sudarytą pagal 29–47 dalis, kuriame yra bent ši informacija: - įvairios rinkos tyrimu paremtos prielaidos apie rinką, - priežasčių, kodėl įmonė susidūrė su sunkumais, analizė, - įmonės siūlomos strategijos ateičiai, - įvairių planuojamų restruktūrizavimo priemonių apibūdinimas ir jų kaina, - lyginamasis ekonominių ir socialinių pasekmių vertinimas regioniniu ir (arba) nacionaliniu mastu, jei sunkumus patirianti įmonė būtų uždaryta ir jei restruktūrizavimo planas būtų įvykdytas, - įvairių priemonių įvykdymo grafikas ir galutinis viso restruktūrizavimo plano įgyvendinimo terminas, - labai tikslus restruktūrizavimo finansinių priemonių aprašymas: - dar turimo kapitalo panaudojimas, - turto ir dukterinių įmonių pardavimas siekiant padėti įvykdyti restruktūrizavimą, - įvairių privačių akcininkų ir pagrindinių skolinančių bankų finansiniai įsipareigojimai, - valstybės pagalbos suma ir įrodymas, kad tos sumos reikia, - prireikus, suteikiamos grąžintinos paskolos arba "geresnės sėkmės" sąlygos įrašymas pagalbos grąžinimui užtikrinti, - numatomos pelno (nuostolio) ataskaitos ateinantiems penkeriems metams, kartu nurodant kapitalo pajamingumo apskaičiavimus ir jautrumo analizę remiantis keliais scenarijais, - planuojamo restruktūrizavimo aptarimo su įmonės darbuotojams atstovaujančiomis profesinėmis sąjungomis protokolas, - restruktūrizavimo plano autoriaus (autorių) pavardė (pavardės) ir data, kada jis buvo sudarytas. V. Valstybės narės įsipareigojimas Valstybė narė privalo įsipareigoti ataskaitose apie suteiktą pagalbą restruktūrizavimui pateikti visą informaciją apie bet kokios rūšies pagalbą, suteiktą iki restruktūrizavimo laikotarpio pabaigos įmonei, gaunančiai pagalbą restruktūrizavimui, nesvarbu ar pagal kurią nors schemą, ar ne. -------------------------------------------------- II PRIEDAS PAGALBOS RESTRUKTŪRIZAVIMUI PRANEŠIMO FORMA Pagrindinė informacija apie bendrovę Bendrovės pavadinimas: Teisinis statusas: Sektorius, kuriame ji veikia: Darbo jėga (suvestine forma, jei tikslinga): Veiklos sąnaudos ir finansinės išlaidos per pastaruosius 12 mėnesių: Didžiausia paskolos suma: Skolintojo pavadinimas (pavardė): Pagrindiniai pateiktini patvirtinamieji dokumentai - paskutinė pelno (nuostolio) ataskaita ir balansas arba teismo sprendimas, kuriuo pradedamas bendrovės tyrimas pagal nacionalinę įmonių teisę, - valstybės narės įsipareigojimas ne vėliau kaip per šešis mėnesius nuo pagalbos sanavimui patvirtinimo Komisijai pateikti arba restruktūrizavimo planą, arba likvidavimo planą, arba įrodymus, kad paskola ir pagalba yra visiškai grąžintos, - likvidumo planas ateinantiems šešiems mėnesiams, įskaitant sumas, kurias numatoma pasiskolinti trumpam laikui, - paskolos pasiūlymo (susijusio su pagalba sanavimui) sunkumus patiriančiai įmonei nuorašas nurodant paskolos sumų išmokėjimo ir grąžinimo sąlygas, - aptariamos paskolos garantijos projekto nuorašas, jei paskola turi būti garantuota. --------------------------------------------------