KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO REGLAMENTAS (ES) 2019/159

2019 m. sausio 31 d.

kuriuo tam tikriems importuojamiems plieno produktams nustatomos galutinės apsaugos priemonės

EUROPOS KOMISIJA,

atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,

atsižvelgdama į 2015 m. kovo 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) 2015/478 (1) dėl bendrų importo taisyklių, ypač į jo 16 straipsnį,

atsižvelgdama į 2015 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) 2015/755 (2) dėl bendrų importo iš tam tikrų trečiųjų šalių taisyklių, ypač į jo 13 straipsnį,

kadangi:

1. PROCEDŪRA

1.1. Laikinosios priemonės

(1) 2018 m. liepos 18 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentu (ES) 2018/1013 (3) buvo nustatytos laikinosios apsaugos priemonės tam tikriems importuojamiems plieno produktams (toliau – laikinasis reglamentas).

(2) Tyrimas inicijuotas ex officio2018 m. kovo 26 d. (toliau – pranešimas apie inicijavimą) (4) dėl 26 skirtingų plieno produktų kategorijų pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2015/478 5 straipsnį ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2015/755 3 straipsnį.

(3) 2018 m. birželio 28 d. Komisija išplėtė apsaugos priemonių tyrimo produkto apibrėžtąją sritį, įtraukdama dvi papildomas kategorijas (toliau – pranešimas apie išplėtimą) (5).

(4) Kaip minėta laikinojo reglamento 20 konstatuojamojoje dalyje, atliekant tyrimą nagrinėtas 2013–2017 m. laikotarpis (toliau – nagrinėjamasis laikotarpis).

1.2. Tinkamas procesas

(5) Vykdydama šį tyrimą, Komisija gavo 452 suinteresuotųjų šalių klausimyno atsakymus.

(6) Komisija taip pat gavo daug Sąjungos gamintojų, eksportuojančių gamintojų, importuotojų, naudotojų, asociacijų ir trečiųjų šalių valdžios institucijų rašytinių pastabų dėl laikinajame reglamente pateiktų išvadų.

(7) Nustačiusi laikinąsias priemones, Komisija įsipareigojo išsamiau patikrinti Sąjungos gamintojų pateiktą informaciją (įskaitant naujausius duomenis) galutiniam sprendimui priimti. Atsižvelgiant į nemažą ES bendradarbiaujančių gamintojų skaičių, buvo iš esmės neįmanoma surengti tikrinamųjų vizitų kiekvieno Sąjungos gamintojo patalpose. Todėl Komisija nusprendė tikrinti tam tikro skaičiaus gamintojų, kurie buvo pasirinkti kaip gamintojai, kuriems tenka pakankamai didelė gamybos apimtis ir plačiausias įmanomas tiriamųjų kategorijų produktų asortimentas, duomenų kokybę ir patikimumą. Tuo remdamasi Komisija patikrino klausimyno atsakymus dešimties Sąjungos gamintojų, kuriems teko daugiau nei 15 % bendro tiriamojo produkto pardavimo Sąjungoje 2017 m., patalpose.

(8) Nuo 2018 m. birželio mėn. iki rugsėjo mėn. buvo surengti tikrinamieji vizitai šių Sąjungos gamintojų patalpose: — „ArcelorMittal Poland S. A.“, Lenkija, — „Compañía Española de Laminación, S.L (CELSA)“, Ispanija, — „Mannesmann Precision Tubes GmbH“, („Salzgitter Group“), Vokietija, — „Mannesmann Stainless Tubes GmbH“, („Salzgitter Group“), Vokietija, — „Marcegaglia Carbon steel Spa“, Italija, — „Marcegaglia Specialties Spa“, Italija, — „Riva Stahl GmbH“, Vokietija, — „SIJ Acroni d.o.o.“, Slovėnija, — „U. S. Steel Košice, s.r.o.“, Slovakija ir — „Ugitech SA“, Prancūzija.

(9) Siekdama gauti naujausią informaciją galutiniam sprendimui priimti, 2018 m. rugsėjo 7 d. Komisija paprašė Sąjungos gamintojų asociacijų pateikti atnaujintą duomenų rinkinį apie tiriamųjų kategorijų produktus.

(10) Remiantis Reglamento (ES) 2015/478 5 straipsniu ir Reglamento (ES) 2015/755 3 straipsniu, visos suinteresuotosios šalys, kurios pateikė prašymą išklausyti per nustatytą terminą, buvo išklausytos. 2018 m. rugsėjo 12 d., 13 d. bei 14 d. ir spalio 1 d. Komisija surengė 93 atskirus klausymus, kurių metu 150 suinteresuotųjų šalių išreiškė savo nuomonę.

(11) Suinteresuotųjų šalių klausymų metu per nustatytus terminus raštu arba žodžiu pateiktos pastabos buvo tinkamai išnagrinėtos ir prireikus į jas buvo atsižvelgta.

2. NAGRINĖJAMASIS PRODUKTAS IR PANAŠUS ARBA TIESIOGIAI KONKURUOJANTIS PRODUKTAS

(12) Nagrinėjamasis produktas yra tam tikri plieno produktai, priklausantys 28 plieno produktų kategorijoms, apibrėžtoms pirmiau minėtame pranešime apie inicijavimą su pakeitimais, padarytais pranešimu apie išplėtimą, nagrinėjami visi kartu. Šių kategorijų produktams taikomos JAV muitų tarifų priemonės pagal 1962 m. Prekybos plėtros akto 232 skirsnį (toliau – JAV akto 232 skirsnio priemonės).

2.1. Vienos grupės apibrėžtis

(13) Komisija nustatė apsaugos priemonių tyrimo produkto apibrėžtąją sritį laikinojo reglamento 11–17 konstatuojamosiose dalyse, pateikdama išsamius argumentus, kuriais pagrįsta bendroji analizė, ir atsižvelgdama į glaudžius visų tiriamųjų produktų kategorijų tarpusavio ryšius.

(14) Paskelbus laikinąjį reglamentą kelios suinteresuotosios šalys teigė, kad yra ne vienas nagrinėjamasis produktas, o keli nagrinėjamieji produktai. Šios šalys pažymėjo, kad pranešime apie inicijavimą nėra nurodytas vienas nagrinėjamasis produktas, tačiau kai kuriose dalyse vartojama daugiskaita ir nurodomi „nagrinėjamieji produktai“.

(15) Tos pačios šalys tvirtino, kad metodas, kurį Komisija taikė atlikdama šį tyrimą, prieštarauja Apeliacinės tarybos (toliau – AT) sprendimui „JAV: plieno sektoriaus apsaugos priemonės“ (6). Šiuo atveju AT nusprendė, kad bendro metodo taikymas apskaičiuojant „nenumatytus pokyčius“ gali lemti tai, kad „apsaugos priemonės būtų taikomos plačiam produktų kategorijų spektrui, net jei vieno ar daugiau tų produktų importas nepadidėtų ir neatsirastų dėl“„nenumatytų pokyčių“, o tai neatitiktų GATT XIX straipsnio reikalavimo. Šios šalys taip pat teigė, kad 2002 m. atlikdama plieno produktų apsaugos priemonių tyrimą (7) Komisija atliko atskirą kiekvienos produktų kategorijos analizę, todėl ir šiuo atveju turėtų būti atliekamas toks pats atskiras vertinimas.

(16) Galiausiai, kelios suinteresuotosios šalys užginčijo produktų kategorijų tarpusavio ryšius ir sąsajas, kurias Komisija pasiūlė savo bendrai analizei pagrįsti. Šios šalys, pripažindamos, kad tokių sąsajų iš tikrųjų esama tarp tam tikrų produktų kategorijų, laikėsi nuomonės, kad jų nėra visose kategorijose, pavyzdžiui, tarp nelegiruotojo plieno ir nerūdijančio plieno kategorijų arba tarp plokščių produktų, ilgų produktų ir vamzdžių.

(17) Komisija išnagrinėjo šiuos tvirtinimus ir juos atmetė remdamasi toliau pateikta informacija. Pirma, pranešime apie inicijavimą aiškiai ir neginčijamai teigiama, kad tiriamosios 28 produktų kategorijos buvo laikomos viena produktų grupe, siekiant išnagrinėti, ar pagrįstos apsaugos priemonių patvirtinimo sąlygos. Iš tiesų laikinajame reglamente 28 produktų kategorijos minimos kaip „nagrinėjamasis produktas“ arba „nagrinėjamosios produktų kategorijos“ (žr. laikinojo reglamento 11 konstatuojamąją dalį), o jame pateikta analizė atliekama remiantis visomis 28 nagrinėjamosiomis produktų kategorijomis kartu (žr. laikinojo reglamento 22 konstatuojamąją dalį). Todėl nuoroda į „nagrinėjamuosius produktus“ turėtų būti suprantama kaip produktų kategorijos, nagrinėjamos kartu kaip vieno nagrinėjamojo produkto dalis.

(18) Antra, PPO susitarime dėl apsaugos priemonių nenustatyta jokių konkrečių įsipareigojimų dėl tiriamojo produkto apibrėžties ar apibrėžtosios srities ir nepateikta jokių su šiuo klausimu susijusių gairių, kaip patvirtino PPO kolegija. Iš tiesų apsaugos priemonė gali būti taikoma produktui, kurio importas padidėjo; tačiau visais atvejais, kai tiriamojo produkto apibrėžtis apima daugiau negu vieną produktą, nėra reikalaujama atlikti atskiros analizės. Todėl tiriamąjį produktą ir tai, kaip atliekant tyrimą turėtų būti analizuojami atitinkami duomenys, apibrėžia tyrimą atliekanti institucija (8). Be to, nebuvo pateikta jokių argumentų, kuriais būtų paaiškinta, kaip, atsižvelgiant į šio atvejo aplinkybes, bendras produktų kategorijų nagrinėjimas galėjo paveikti Komisijos atliktą analizę ir (arba) dėl to tyrimo laikotarpiu nebuvo tinkamai nustatytas importo padidėjimas. Galiausiai Komisija taip pat pažymi, kad Apeliacinės tarybos sprendimas, kurį nurodė šalys, yra susijęs su nenumatytų pokyčių analize, o ne su klausimu, ar pagal PPO susitarimą dėl apsaugos priemonių galima atlikti bendrą analizę.

(19) Trečia, nors Komisija savo galutiniame sprendime pakartojo ir patvirtino, kad šiuo atveju reikia atlikti bendrą sąlygų, būtinų apsaugos priemonėms nustatyti, analizę, siekdama toliau nagrinėti tam tikrų kategorijų tarpusavio ryšį, kaip teigia kai kurios suinteresuotosios šalys, Komisija taip pat nusprendė išnagrinėti 28 tiriamąsias produktų kategorijas, kurios formaliai laikomos kaip viena grupė ir kaip trys plieno produktų grupės. Šis sprendimas taip pat buvo priimtas siekiant patikrinti, ar dėl vienos grupės padarytos išvados patvirtinamos labiau išskaidytu lygmeniu, ir išsklaidyti visas abejones dėl bendru lygmeniu padarytų išvadų patikimumo. Trimis plieno produktų grupėmis pergrupuojamos tam tikros produktų kategorijos, o tai rodo, kad jų tarpusavio bendrumas yra dar didesnis.

(20) Iš tiesų, plieno pramonėje paprastai išskiriamos trys plieno produktų grupės, t. y. plokšti produktai, ilgi produktai ir vamzdžiai. Atliekant šį apsaugos priemonių tyrimą manoma, kad kiekvienos šių grupių produktų savybės yra tokios pačios, jiems gaminti naudojami tie patys gamybos procesai, jie dažnai naudojami kaip žaliava kitiems tos pačios grupės tolesnės gamybos grandies produktams gaminti, jų naudotojai ar pirkėjai tiekimo grandinėje yra tie patys, todėl jų pasiūlos ir paklausos pakeičiamumas ir konkurencija grupėje yra ryškesni, nei tuo atveju, jei visos produktų kategorijos būtų sujungtos į vieną grupę.

(21) Trys produktų grupės yra apibrėžiamos taip: 1 lentelė Produktų grupės Produktų grupė Produktų kategorija 1. Plokšti produktai 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11 2. Ilgi produktai 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 27, 28 3. Vamzdžiai 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26

(22) Todėl Komisija nagrinės kai kurių suinteresuotųjų šalių pateiktas pastabas dėl plačios nagrinėjamojo produkto apibrėžties ir papildys bendrą 28 tiriamųjų kategorijų produktų vertinimą kiekvienos pirmiau apibrėžtos produktų grupės analize.

2.2. Prašymai dėl konkrečių produktų kategorijų

(23) Kelios suinteresuotosios šalys teigė, kad tam tikrų konkrečių kategorijų produktai neturėtų būti įtraukti į nagrinėjamojo produkto apibrėžtąją sritį, nes šių kategorijų produktų, kaip teigiama, Sąjungoje negaminama arba gaminama nedaug. Šie tvirtinimai visų pirma susiję su šiomis produktų kategorijomis: — neorientuoto grūdėtumo lakštai iš elektrotechninio plieno, naudojami variklių ir generatorių gamybai (priskiriami 3 produktų kategorijai), — plieno dalys, naudojamos kaip žaliava automobilių pramonėje (priskiriamos 4 produktų kategorijai), — plokšti valcavimo produktai iš skardos (priskiriami 6 produktų kategorijai).

(24) Komisija atidžiai išanalizavo šiuos tvirtinimus ir padarė išvadą, kad panašių arba tiesiogiai konkuruojančių produktų kategorijų produktus Sąjungoje iš tiesų gamina Sąjungos pramonė. Be to, kaip toliau išdėstyta skirsnyje apie Sąjungos interesus, Komisija parengė apsaugos priemones taip, kad būtų sumažinti importo sutrikimai ir išsaugotas įprastas importo iš prekybos partnerių lygis. Todėl, ir atsižvelgiant į Sąjungos interesų analizėje nustatytus koregavimus ir aplinkybes, tariama tikimybė, kad gali pritrūkti tam tikrų kategorijų produktų, yra nepagrįsta.

(25) Todėl Komisija padarė išvadą, kad prašymas neįtraukti tam tikrų produktų kategorijų turėtų būti atmestas.

(26) Kadangi daugiau pastabų dėl nagrinėjamojo produkto ir panašaus arba tiesiogiai konkuruojančio produkto negauta, patvirtinamos laikinojo reglamento 11–17 konstatuojamosiose dalyse padarytos išvados.

3. IMPORTO PADIDĖJIMAS

(27) Laikinojo reglamento 20–29 konstatuojamosiose dalyse Komisija atliko bendrą 2013–2017 m. 28 nagrinėjamųjų kategorijų produktų importo padidėjimo analizę. Į šią bendrą analizę jau neįtrauktos produktų kategorijos, kurioms priklausančių produktų importas vertinant atskirai nedidėjo.

(28) Galutiniam sprendimui priimti Komisija laikėsi to paties metodo, tačiau, kaip jau buvo paaiškinta, papildė savo analizę kiekvienos iš trijų 2.2 skirsnyje nurodytų grupių produktų importo pokyčių analize, siekdama patvirtinti, kad išvados, gautos remiantis bendra analize, yra patikimos.

(29) Savo analizėje Komisija rėmėsi naujausiais statistiniais duomenimis, t. y. 2018 m. pirmojo pusmečio importo duomenimis. Siekdama užtikrinti duomenų palyginamumą su ankstesniais visų metų laikotarpiais, Komisija nustatė papildomą ad hoc 12 mėnesių laikotarpį, kurį sudarė 2017 m. paskutiniai 6 mėnesiai ir 2018 m. pirmieji 6 mėnesiai („naujausias laikotarpis“ arba „NL“). Komisija taip pat ištaisė kai kurias smulkias pirminiu etapu panaudotų duomenų korektūros klaidas.

(30) Be to, vertindama importo raidą, Komisija neatsižvelgė į importo iš kelių šalių, kurioms neturėtų būti taikomos galutinės priemonės, apimtį, būtent iš Europos ekonominės erdvės (EEE) šalių ir tam tikrų šalių, su kuriomis Sąjunga yra pasirašiusi šiuo metu galiojantį ekonominės partnerystės susitarimą ir kurios yra nustačiusios konkrečią daugiašalės apsaugos priemonės taikymo srities išimtį (9).

(31) Nors pirminiu etapu nustatyta, kad penkių kategorijų (10) produktų importas nedidėjo, naujausių importo duomenų analizė rodo, kad nepadidėjo tik 2 iš 28 kategorijų, t. y. 11 kategorijos ir 23 kategorijos, produktų importas. Todėl Komisija nusprendė į savo galutinę analizę neįtraukti šių dviejų produktų kategorijų. Kiekvienos kategorijos produktų importo pokyčiai pateikiami II priede.

(32) Kalbant apie bendrą importo analizę, 26 likusių vertinamųjų kategorijų produktų importo raida buvo tokia: 2 lentelė Importo apimtis (neįtraukus tam tikrų šalių ir produktų) ir rinkos dalis 2013 m. 2014 m. 2015 m. 2016 m. 2017 m. NL Importas (tūkst. tonų) 18 329 21 868 26 552 29 141 30 094 31 314 Indeksas 2013 m. = 100 100 119 145 159 164 171 Rinkos dalis 12,7 % 14,4 % 16,9 % 17,9 % 18,1 % 18,8 % Šaltinis: Eurostatas ir Sąjungos pramonės klausimyno atsakymai.

(33) Absoliučiaisiais skaičiais importas analizės laikotarpiu padidėjo 71 %, o santykiniais skaičiais rinkos dalis padidėjo nuo 12,7 % iki 18,8 %. Reikšmingiausias padidėjimas įvyko 2013–2016 m. laikotarpiu. Vėliau importas augo lėčiau, o per NL, įsigaliojus JAV akto 232 skirsnio priemonėms, vėl ėmė didėti sparčiau. Minėtą tendenciją patvirtina ir didžioji dauguma klausimyno atsakymų, gautų iš pagrindinių eksportuojančių šalių (11) gamintojų.

(34) Siekdama papildyti bendrą importo analizę, Komisija išnagrinėjo kiekvienos iš pirmiau nurodytų trijų grupių produktų importo raidą: plokščių produktų, ilgų produktų ir vamzdžių. Atsižvelgiant į tai, importo apimties ir atitinkamų rinkos dalių raida buvo tokia: 3 lentelė Importo apimtis (neįtraukus tam tikrų šalių ir produktų) ir rinkos dalis pagal produktų grupę 2013 m. 2014 m. 2015 m. 2016 m. 2017 m. NL Plokšti produktai Importas (tūkst. tonų) 12 327 14 215 18 391 20 281 20 299 20 202 Indeksas 2013 m. = 100 100 115 149 164 164 164 Rinkos dalis 14,2 % 15,8 % 19,4 % 20,7 % 20,9 % 20,9 % Ilgi produktai Importas (tūkst. tonų) 4 001 5 258 6 028 6 550 6 465 7 901 Indeksas 2013 m. = 100 100 131 151 164 162 197 Rinkos dalis 8,6 % 10,6 % 11,8 % 12,4 % 11,8 % 14,0 % Vamzdžiai Importas (tūkst. tonų) 2 001 2 396 2 134 2 310 3 330 3 212 Indeksas 2013 m. = 100 100 120 107 115 166 160 Rinkos dalis 20,4 % 20,8 % 19,9 % 20,1 % 25,3 % 25,7 % Šaltinis: Eurostatas ir Sąjungos pramonės klausimyno atsakymai.

(35) Statistiniai duomenys rodo, kad visose trijose produktų grupėse (plokšti produktai, ilgi produktai ir vamzdžiai), vertinant absoliučiaisiais skaičiais, importas padidėjo atitinkamai 64 %, 97 % ir 60 % per laikotarpį nuo 2013 m. iki NL. Tuo pačiu laikotarpiu importas padidėjo ir santykiniais skaičiais – rinkos dalys padidėjo nuo 14,2 % iki 20,9 %, nuo 8,6 % iki 14,0 % ir nuo 20,4 % iki 25,7 %.

(36) Plokščių produktų importas – tiek absoliučiaisiais, tiek santykiniais skaičiais – labiausiai padidėjo 2013–2016 m. laikotarpiu. Vėliau importas išliko palyginti stabilus, tačiau jo apimtis buvo daug didesnė nei 2013–2015 m. laikotarpiu. Kalbant apie ilgus produktus, importas tiek absoliučiaisiais, tiek santykiniais skaičiais labiausiai didėjo 2013–2016 m. laikotarpiu, o paskui ėmė sparčiai augti per NL. Kalbant apie vamzdžius, importas palaipsniui didėjo 2013–2016 m. laikotarpiu, o tada smarkiai išaugo, tiek absoliučiaisiais, tiek santykiniais skaičiais, nuo 2016 m. iki NL.

(37) Kalbant apie pastabas, kurias gavo Komisija, viena suinteresuotoji šalis teigė, kad dviem iš penkių produktų kategorijų, kurioms laikinosios priemonės nebuvo taikomos, t. y. 10 ir 19 produktų kategorijoms, turėtų būti taikomos galutinės priemonės, nes naujausi statistiniai duomenys rodo, kad importas padidėjo. Kita šalis pateikė panašų tvirtinimą dėl 24 produktų kategorijos. Šie tvirtinimai buvo priimti, nes, kaip paaiškinta pirmiau, su 10, 19 ir 24 produktų kategorijomis susiję importo statistiniai duomenys iš tiesų rodė, kad importas nuo 2013 m. iki NL apskritai augo. Be to, šių trijų kategorijų produktų importo apimtis taip pat didėjo laikotarpiu nuo 2017 m. iki NL. Taip pat, kaip nurodyta 34 konstatuojamojoje dalyje, šie produktai priklauso produktų grupėms, kuriose importas taip pat padidėjo laikotarpiu nuo 2013 m. iki NL.

(38) Kelios suinteresuotosios šalys teigė, kad pastaruoju metu nebuvo nustatyta staigaus, smarkaus ir reikšmingo importo padidėjimo, ir pateikė nurodą į Apeliacinės tarybos ataskaitą „Argentina: avalynė“ (12) ir kitas PPO bylas, pavyzdžiui, „JAV: kviečių“ (13), „Ukraina: lengvieji automobiliai“ (14), „JAV: plieno produktų apsaugos priemonės“ (15). Apibendrinant pažymėtina, kad, kaip nustatyta šioje teismo praktikoje, atliekant tyrimą nepakanka paprasčiausiai įrodyti, kad importas padidėjo per penkerių metų laikotarpį. Šis padidėjimas turi būti pakankamai neseniai įvykęs, staigus ir reikšmingas tiek kiekybiškai, tiek kokybiškai, kad būtų padaryta didelė žala arba kiltų grėsmė, kad tokia žala gali būti padaryta. Remiantis šioje teismo praktikoje taip pat išaiškinta žodžių „smarkus“ („apimantis staigų krypties pakeitimą; ūmus, status“) ir „staigus“ („įvykstantis arba atsirandantis iš anksto neįspėjus; netikėtas“ arba „ūmus, smarkus“) reikšmė. Kitos šalys taip pat teigė, kad importas didėjo palaipsniui arba importas augo iki 2015 m. ir nuo to laiko nebuvo smarkaus, staigaus ar reikšmingo padidėjimo.

(39) Šiuo klausimu pirmiausia primenama, kad Komisija atliko išsamią 28 kategorijų produktų importo apimties 2013–2017 m. laikotarpiu analizę (atsižvelgdama į importo tendencijas tiriamuoju laikotarpiu, o ne tik palygindama galutinius rezultatus) ir kad ji taip pat analizavo importo raidą per NL. Todėl į ją iš anksto nebuvo įtrauktos tam tikros produktų kategorijos, kurioms priklausančių produktų importas laikotarpiu nuo 2013 m. iki NL nedidėjo. Be to, kaip paaiškinta 33, 35 ir 36 konstatuojamosiose dalyse, Komisija padarė išvadą, kad laikotarpiu nuo 2013 m. iki NL importas absoliučiaisiais skaičiais vertinant bendrai padidėjo 71 %, o vertinant pagal produktų grupes – nuo 60 % iki 97 %. Be to, Eurostato statistiniai duomenys taip pat rodo, kad nuo 2013 m. iki 2015 m. importas padidėjo 45 % ir kad šis smarkus didėjimas tęsėsi iki NL ir bendrai pasiekė 71 %. Panaši tendencija pastebima ir kalbant apie santykinį importo padidėjimą. Todėl patvirtinama, kad importo padidėjimas buvo smarkus ir staigus, kaip tai išaiškinta teismo praktikoje. Atsižvelgiant į padidėjimo mastą, taip pat patvirtinama, kad padidėjimas buvo reikšmingas. Kalbant apie naujumą, Komisija pažymi, kad nėra konkrečios teismo praktikos, kurioje būtų nustatyta, kaip turėtų būti aiškinamas terminas „naujas“. Apeliacinė taryba tik išaiškino reikalavimą, kad narė gali taikyti apsaugos priemonę tik tuo atveju, jei produktas „importuojamas“ didesniais kiekiais, o tai reiškia, kad importo padidėjimas turi būti pakankamai „naujas“, kad būtų padaryta didelė žala arba kiltų grėsmė, kad tokia žala gali būti padaryta (16). Komisija patvirtino, kad importo padidėjimas, atsižvelgiant į pokyčius laikotarpiu nuo 2013 m. iki NL ir net laikotarpiu nuo 2015 m. iki NL, buvo pakankamai naujas, kad būtų padaryta didelė žala arba kiltų grėsmė, kad tokia žala gali būti padaryta. Todėl Komisija atmetė minėtus tvirtinimus dėl nepakankamo reikalavimus atitinkančio importo padidėjimo.

(40) Kelios suinteresuotosios šalys teigė, kad Komisijos atlikta baigiamųjų rezultatų analizė suvestiniu lygmeniu buvo nepakankama ir kad Komisija taip pat turėjo išanalizuoti 2013–2017 m. laikotarpio tendencijas remdamasi PPO teismo praktika, pvz., „JAV: plieno produktų apsaugos priemonės“ (17) ir „Ukraina: lengvieji automobiliai“ (18). Pagal tokią teismo praktiką analizė negali būti grindžiama analizės laikotarpio baigiamųjų rezultatų palyginimu, nes tais atvejais, kai nėra aiškios ir nenutrūkstamos importo apimties didėjimo tendencijos, rezultatais gali būti manipuliuojama. Teismo praktikoje taip pat numatyta, kad tyrimą atliekanti institucija pateikia pagrįstą ir tinkamą paaiškinimą dėl importo raidos nuo vieno laikotarpio pabaigos iki kito laikotarpio pabaigos.

(41) Komisija mano, kad ji nėra atlikusi tik baigiamųjų rezultatų analizę, nes, kaip nurodyta 33–36 konstatuojamosiose dalyse, Komisija taip pat nagrinėjo to laikotarpio tendencijas ir atliko tinkamą ir pagrįstą importo tendencijų analizę. Todėl atitinkami tvirtinimai atmesti.

(42) Kai kurios suinteresuotosios šalys nurodė, kad importo raidos 2013–2017 m. laikotarpiu analizė buvo klaidinanti, nes 2013 m. importo lygis buvo neįprastai žemas dėl pasaulinės ekonomikos krizės, o vėlesniu laikotarpiu įvykęs padidėjimas buvo tik normalios padėties atkūrimas.

(43) Šiuo klausimu Komisija nusprendė, kad 2013 m. pasirinkimas analizės pradiniu tašku neturėjo neigiamos įtakos tai analizei. Nors 2013–2017 m. plieno suvartojimas ES iš tiesų padidėjo 14 % (žr. 4 lentelę), toks padidėjimas buvo pasiektas palaipsniui per visą laikotarpį. Tuo pačiu laikotarpiu importo apimtis, palyginti su ES paklausa, padidėjo daug daugiau, būtent 64 %, ir daug greičiau nei ES suvartojimas. Todėl 2013–2017 m. laikotarpiu importo rinkos dalis padidėjo 5,4 % punkto (nuo 12,7 % iki 18,1 %). Todėl šis tvirtinimas buvo atmestas.

(44) Kelios suinteresuotosios šalys teigė, kad Sąjungos pramonės importas neturėjo būti įtrauktas į importo apimties analizę. Šiuo klausimu reikėtų pažymėti, kad nėra teisinio reikalavimo jo neįtraukti. Bet kuriuo atveju, remiantis iš Sąjungos gamintojų gautais klausimyno atsakymais, toks importas 2013–2017 m. išliko stabilus ir sudarė tik nedidelę viso importo dalį (nuo 0,3 % iki 0,7 % viso importo). Todėl pirmiau pateiktas tvirtinimas buvo atmestas.

(45) Viena suinteresuotoji šalis teigė, kad importas taikant laikino įvežimo perdirbti procedūrą neturėjo būti įtrauktas į bendrą importo apimties ir ypač 25 produktų kategorijos analizę. Šiuo klausimu reikėtų pažymėti, kad pastebėta visų produktų kategorijų, išskyrus 25 produkto kategoriją, importo apimties tendencija nesikeičia, jei įvežimas perdirbti neįtraukiamas į analizę. 25 produktų kategorijos atveju Sąjungos gamintojo pardavimas sumažėjo eksportuojančio gamintojo pardavimo trečiosios šalies rinkoje naudai. Taigi buvo manoma, kad buvo tikslinga tokią apimtį įtraukti į importo padidėjimo vertinimą, kad būtų atspindėtas visas importo iš trečiųjų šalių poveikis. Todėl šis tvirtinimas buvo atmestas.

(46) Kai kurios suinteresuotosios šalys teigė, kad 1, 6, 7, 17 ir 28 kategorijų produktų importo apimtis ir atitinkama rinkos dalis 2016–2017 m. laikotarpiu sumažėjo. Šiuo klausimu Komisija pažymi, kad savo galutiniame sprendime ji taip pat atsižvelgė į importo raidą naujausiu laikotarpiu, todėl visų šių kategorijų, išskyrus 7 kategoriją, produktų importas padidėjo. Tačiau net šios pastarosios kategorijos importo apimtis per NL buvo gerokai didesnė nei 2013–2014 m. Be to, Komisija atliko bendrą visų plieno produktų ir kiekvienos iš trijų nustatytų produktų grupių analizę ir padarė išvadą, kad per visą analizuotą laikotarpį importas apskritai padidėjo. Todėl šis tvirtinimas buvo atmestas.

(47) Atitinkamai Komisija daro išvadą, kad vertinamojo nagrinėjamojo produkto importas staiga, smarkiai ir reikšmingai padidėjo tiek absoliučiaisiais, tiek santykiniais skaičiais. Šią išvadą taip pat patvirtina ir kiekvienos iš trijų vertinamųjų produktų grupių duomenys.

4. NENUMATYTI POKYČIAI

(48) Kaip išsamiai paaiškinta laikinojo reglamento 30–36 konstatuojamosiose dalyse, Komisija padarė preliminarią išvadą, kad, kaip minėta, tam tikrų plieno produktų importas į Sąjungą padidėjo dėl nenumatytų pokyčių, nulemtų tam tikrų veiksnių, dėl kurių atsirado ir dar labiau padidėjo tarptautinės prekybos nagrinėjamuoju produktu disbalansas.

(49) Šie veiksniai buvo precedento neturintys plieno gamybos pertekliniai pajėgumai, kurie išliko nepaisant to, kad visame pasaulyje buvo priimta daug priemonių juos sumažinti, ir kuriuos sustiprino iškraipančio poveikio subsidijos ir valstybės paramos priemonės, lėmusios kainų nuosmukį, dažnesnį prekybos ribojamųjų veiksmų, prekybos apsaugos priemonių ir 2018 m. kovo mėn. priimtų JAV akto 232 skirsnio priemonių naudojimą.

(50) Kelios suinteresuotosios šalys teigė, kad reikėtų įrodyti nenumatytus pokyčius, susijusius su kiekviena produktų kategorija. Komisija nesutinka su šiomis nuomonėmis ir mano, kad, atsižvelgiant į glaudžius produktų kategorijų tarpusavio ryšius ir sąsajas, kaip paaiškinta 2.1 skirsnyje, pakanka įrodyti, kad pasauliniu mastu atsirado nenumatytų pokyčių. Todėl šis tvirtinimas buvo atmestas.

(51) Kalbant apie perteklinius pajėgumus, kelios suinteresuotosios šalys teigė, kad pertekliniai pajėgumai yra gerai žinomi Komisijai ir negali būti laikomi nenumatytais pokyčiais. Jos taip pat teigė, kad Komisija Sąjungos pramonės patirtą žalą anksčiau susiejo su importu dempingo kaina ar subsidijuotu importu ir kad nebuvo nustatytas ryšys tarp importo padidėjimo ir nenumatyto plieno gamybos perteklinių pajėgumų pokyčio.

(52) Šiuo klausimu pirmiausia reikėtų atkreipti dėmesį į tai, kad, kaip nurodyta rinkos stebėjimo tarnybos „Global Trade Alert“ ataskaitos „Going Spare: Steel, Excess Capacity, and Protectionism“ (liet. „Nepanaudoti pajėgumai: plienas, pertekliniai pajėgumai ir protekcionizmas“) (19) 2.3 pav., 2009–2011 m. pertekliniai neapdoroto plieno pajėgumai pasaulyje mažėjo, o 2011–2016 m. pasireiškė priešinga tendencija. Atsižvelgiant į tai, kad bendri neapdoroto plieno gamybos pajėgumai 2011 m. jau gerokai viršijo bendrą tais metais pagamintos produkcijos kiekį, buvo tikimasi, kad bendri neapdoroto plieno pajėgumai sumažės arba bent išliks stabilūs, siekiant pagerinti pajėgumų panaudojimą ir išlaidų veiksmingumą. Tačiau bendri neapdoroto plieno gamybos pajėgumai po 2011 m. toliau netikėtai didėjo, dėl to susiformavo papildomi pasauliniai pertekliniai pajėgumai, kaip patvirtinta Komisijos komunikate „Plienas. Tvarių darbo vietų ir ekonomikos augimo Europoje apsauga“ (20). Atsižvelgiant į pirmiau aprašytų įvykių laiką ir ypač į tai, kad pertekliniai gamybos pajėgumai padidėjo tuo metu, kai ekonomine prasme buvo tikimasi sumažėjimo, daroma išvada, kad pertekliniai plieno gamybos pajėgumai turėtų būti laikomi nenumatytu pokyčiu.

(53) Dėl priežastinio ryšio, nustatyto ankstesniuose su nesąžiningos prekybos praktika susijusiuose tyrimuose, daroma nuoroda į minėtą komunikatą, kuriame nustatyta, kad tokie tyrimai pripažįstami „priemonėmis, kuriomis siekiama sušvelninti perteklinių pajėgumų poveikį“. Atsižvelgiant į tai, akivaizdu, kad pertekliniai pajėgumai yra glaudžiai susiję su importu dempingo kaina ir subsidijuotu importu. Tačiau antidempingo ir antisubsidijų tyrime plieno sektoriaus pertekliniai pajėgumai nenagrinėjami kaip nenumatytas pokytis, nes šis reikalavimas nėra įtrauktas į vertinimą, kuriuo grindžiamas šių prekybos apsaugos priemonių nustatymas.

(54) Kalbant apie nenumatyto perteklinių plieno gamybos pajėgumų pokyčio ir importo padidėjimo ryšį, akivaizdu, kad eksportuojantys gamintojai yra suinteresuoti kuo labiau išnaudoti savo pajėgumus. Tais atvejais, kai aprūpinus vidaus rinką lieka nepanaudotų pajėgumų, jie ieškos kitų verslo galimybių eksporto rinkose ir tokiu būdu didins importo į tokias rinkas apimtis. Todėl pirmiau minėti tvirtinimai turi būti atmesti.

(55) Kalbant apie daug dažniau taikomas prekybos ribojamąsias priemones, kelios šalys teigė, kad šių priemonių negalima pripažinti kaip nenumatytų pokyčių, nes jos yra pripažintos bendrųjų PPO taisyklių išimtys, ir kad 2017 m. nustatytų prekybos apsaugos priemonių skaičius sumažėjo. Jos taip pat teigė, kad nenustatyta ryšio tarp importo padidėjimo ir prekybos ribojamųjų priemonių nenumatyto pokyčio.

(56) Komisija nesutinka su tokiais tvirtinimais, nes tai, kad prekybos ribojamųjų veiksmų imamasi pagal PPO taisykles, nereiškia, kad jie negali būti laikomi nenumatytais pokyčiais. Komisija neginčija šalių teisės imtis antidempingo ar antisubsidijų priemonių pagal atitinkamas PPO taisykles. Tačiau nagrinėjamas klausimas – beprecedentis ir padidėjęs skaičius tokių priemonių, kurias taiko trečiosios šalys ir dėl kurių buvo nukreipti prekybos srautai ir padidėjo importas į ES. Primenama, kad laikinojo reglamento 34 konstatuojamojoje dalyje Komisija, remdamasi PPO statistiniais duomenimis, nurodė, kad 2011–2013 m. per metus pradėti vidutiniškai 77 su plienu susiję tyrimai, o 2015–2016 m. šis vidurkis padidėjo iki 117. Nė viena šalis nepareiškė abejonių dėl šių skaičių, rodančių nenumatytą pokytį, dėl kurio padidėjo pirmiau nustatytas importas. Todėl minėti tvirtinimai atmesti.

(57) Kalbant apie JAV akto 232 skirsnio priemones, kelios suinteresuotosios šalys teigė, kad šios priemonės negali būti laikomos nenumatytais pokyčiais, dėl kurių padidėjo importo apimtis, nes jos buvo nustatytos pasibaigus 2013–2017 m. laikotarpiui. Kitos suinteresuotosios šalys nurodė, kad JAV akto 232 skirsnio priemonės neturi įtakos net importui, kuris buvo vykdomas nuo 2018 m. sausio mėn. iki 2018 m. kovo mėn.

(58) Šiuo klausimu pirmiausia reikėtų pažymėti, kad, nors JAV akto 232 skirsnio priemonės buvo formaliai nustatytos 2018 m. kovo 8 d., jų priėmimą lėmęs tyrimas buvo inicijuotas dar 2017 m. balandžio mėn., o ataskaita, kuria remiantis buvo priimtas sprendimas dėl jų priėmimo, buvo paskelbta 2018 m. sausio 11 d. NET jei JAV akto 232 skirsnio priemonės tikriausiai negalėjo daryti jokio poveikio importui iki jų priėmimo, vien tyrimo inicijavimas neabejotinai lėmė netikrumą rinkoje ir turėjo įtakos plieno prekybos srautams. Be to, kaip patvirtinta toliau, nuo JAV akto 232 skirsnio priemonių priėmimo Komisija laikėsi nuomonės, kad jau buvo vykdomas kai kurių kategorijų produktų prekybos srautų nukreipimas.

(59) Šiuo klausimu taip pat reikėtų pažymėti, kad priėmus JAV akto 232 skirsnio priemones sparčiau didėjo importo apimtis, nes prie vyraujančios ankstesnės didėjimo tendencijos prisidėjo vėlesnio prekybos nukreipimo srautai. Kaip nurodyta 14 lentelėje, turimi statistiniai duomenys rodo, kad, išskyrus 2018 m. balandžio mėn., per mėnesį į JAV importuojamo plieno kiekis buvo nuolat mažesnis už atitinkamą kiekį 2017 m. Tai sutampa su priešinga importo didėjimo tendencija Sąjungoje, kai importo apimtis per mėnesį, kaip pažymėta 12 lentelėje, buvo nuosekliai didesnė nei prieš metus.

(60) Kitos suinteresuotosios šalys nurodė, kad į 232 skirsnio priemonių poveikį neturėtų būti atsižvelgiama arba jis neturėtų būti pervertinamas, nes jos veikia neįtraukus daugelio produktų. Taip pat buvo teigiama, kad Korėjos eksportas nėra aktualus klausimas, nes Korėja užsitikrino iš JAV administracijos pakankamos apimties eksporto kvotą.

(61) Šiuo klausimu reikėtų pažymėti, kad tik Australija buvo besąlygiškai atleista nuo 232 skirsnio priemonių taikymo ir kad jos nagrinėjamųjų produktų importas sudarė apie 1 % viso JAV importo 2017 m. (21) Kitoms šalims, pvz., Pietų Korėjai, Argentinai ir Brazilijai, buvo skirtos nulinio tarifo kvotos, tačiau jos nebuvo atleistos nuo priemonių taikymo. Kalbant apie šias šalis, reikėtų pažymėti, kad buvo nustatytas didesnis nulinio tarifo kvotų skaičius ir kad įvairios kvotos jau buvo išnaudotos jas paskirsčius (22). Atsižvelgiant į tai, manoma, kad skirtos kvotos nesuteikia garantijos, kad skirtos kvotos pakaktų siekiant užkirsti kelią prekybos srautų nukreipimui. Be to, remiantis turimais statistiniais duomenimis paaiškėjo, kad importas iš šių trijų šalių sudarė mažiau nei 20 % viso 2017 m. importo. Todėl atitinkami tvirtinimai dėl kvotų atmesti.

(62) Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, patvirtinama, kad dėl 49 konstatuojamojoje dalyje aprašytų nenumatytų pokyčių akivaizdžiai padidėjo ir toliau didės plieno importas į Sąjungą.

5. DIDELĖS ŽALOS GRĖSMĖ

(63) Atsižvelgiant į šiame tyrime apibrėžtą bendrą metodą, susijusį su produkto apibrėžtąja sritimi, pirminiu etapu žalos analizė taip pat atlikta bendrai. Kai kur laikinajame reglamente parodyta, kad išvados dėl žalos remiantis bendra analize taip pat buvo patvirtintos produktų kategorijos lygmeniu, pateikiant pavyzdžių.

(64) Galutiniu etapu žalos vertinimas taip pat buvo atliekamas bendrai, t. y. atliekamas vertinamojo nagrinėjamojo produkto vertinimas, įtraukiant 26 kategorijų produktus, kurių importo padidėjimą nustatė Komisija. Tačiau, kaip ir importo raidos atveju, Komisija savo analizę papildė kiekvienos iš trijų 21 konstatuojamojoje dalyje nurodytų produktų grupių vertinimu.

(65) Toliau pateikta žalos analizė grindžiama Sąjungos pramonės pateiktais klausimyno atsakymais. Gavus atnaujintą informaciją ir patikrinus duomenis, pirminiu etapu nustatyti žalos rodikliai buvo atitinkamai atnaujinti siekiant įtraukti naujausius (2018 m.) duomenis.

5.1. Pasaulinė Sąjungos plieno pramonės padėties raida

5.1.1. Suvartojimas, pardavimas vidaus rinkoje ir rinkos dalys

(66) Komisija Sąjungos suvartojimą nustatė prie Sąjungos gamintojų pardavimo Sąjungoje pridėdama importą iš visų šalių, išskyrus importą iš EEE narių ir tam tikrų šalių, su kuriomis Sąjunga yra pasirašiusi šiuo metu galiojantį ekonominės partnerystės susitarimą (žr. 30 konstatuojamąją dalį).

(67) Atsižvelgiant į tai, Sąjungos suvartojimo, Sąjungos gamintojų pardavimo ir atitinkamos rinkos dalies raida buvo tokia: 4 lentelė Sąjungos suvartojimas, pardavimas vidaus rinkoje ir rinkos dalis (tūkst. tonų) 2013 m. 2014 m. 2015 m. 2016 m. 2017 m. Suvartojimas (visi produktai) 148 455 155 730 160 742 166 375 169 350 Indeksas 2013 m. = 100 100 105 108 112 114 Pardavimas vidaus rinkoje (visi produktai) 129 592 133 285 133 575 136 586 138 636 Indeksas 2013 m. = 100 100 103 103 105 107 Rinkos dalis (visi produktai) 87,3 % 85,6 % 83,1 % 82,1 % 81,9 % Šaltinis: Eurostatas ir pramonės duomenys.

(68) Bendras atitinkamų 26 kategorijų produktų suvartojimas 2013–2017 m. laikotarpiu didėjo nuosekliai, iš viso 14 %. Per šį laikotarpį Sąjungos pramonės gamintojų pardavimo apimtis padidėjo, bet gerokai mažiau nei Sąjungos suvartojimas, t. y. tik 7 %. Todėl nagrinėjamuoju laikotarpiu bendra Sąjungos pramonės rinkos dalis sumažėjo 5,4 procentinio punkto.

5.1.2. Gamyba, gamybos pajėgumai, pajėgumų naudojimo koeficientas ir atsargos

(69) Gamybos, gamybos pajėgumų ir pajėgumų naudojimo koeficiento bei atsargų raida: 5 lentelė Gamyba, gamybos pajėgumai, pajėgumų naudojimas, atsargos (tūkst. tonų) 2013 m. 2014 m. 2015 m. 2016 m. 2017 m. Gamyba (visi produktai) 243 945 249 855 248 763 249 204 254 925 Indeksas 2013 m. = 100 100 102 102 102 105 Gamybos pajėgumai (visi produktai) 337 010 334 545 332 427 333 179 335 358 Indeksas 2013 m. = 100 100 99 99 99 100 Pajėgumų naudojimas (visi produktai) 72 % 75 % 75 % 75 % 76 % Atsargos (visi produktai) 11 883 12 734 13 159 12 974 14 140 Indeksas 2013 m. = 100 100 107 111 109 119 Šaltinis: pramonės duomenys ir klausimyno atsakymai.

(70) Nagrinėjamuoju laikotarpiu vertinamojo nagrinėjamojo produkto gamybos apimtis bendrai padidėjo 5 %. Gamybos pajėgumai išliko stabilūs, todėl 2013–2017 m. laikotarpiu pajėgumų naudojimas iš viso padidėjo 4 procentiniais punktais. 2013–2017 m. laikotarpiu bendradarbiaujančių Sąjungos pramonės gamintojų atsargos padidėjo iš viso 19 %.

5.1.3. Vieneto pardavimo kainos, pelningumas ir pinigų srautas

(71) Vieneto pardavimo kainų, pelningumo ir pinigų srauto raida: 6 lentelė Vieneto pardavimo kainos, pelningumas, pinigų srautas 2013 m. 2014 m. 2015 m. 2016 m. 2017 m. Vieneto pardavimo kaina (EUR/t) 693,6 673,4 636,6 591,0 697,7 Indeksas 2013 m. = 100 100 97 92 85 101 Pelningumas (% apyvartos) – 0,9 % 0,8 % 0,6 % 2,1 % 5,6 % Pinigų srautas (mln. EUR) 3 721 4 975 6 461 5 508 6 201 Indeksas 2013 m. = 100 100 134 174 148 167 Šaltinis: klausimyno atsakymai.

(72) Remiantis patikrintais ir atnaujintais skaičiais patvirtinama laikinajame reglamente nustatyta tendencija. Visų produktų kainos Sąjungos rinkoje buvo labai smukdomos iki 2016 m. Vėliau kainos padidėjo iki 2013 m. lygio. Apskritai, nepaisant to, kad kainos reikšmingai sumažėjo, Sąjungos pramonė galėjo sumažinti savo gamybos sąnaudas, kad 2016 m. pasiektų ribinio pelno lygį, o 2017 m. padidintų jį iki tvaresnio lygio (5,6 %). Nuo 2013 m. iki 2017 m. bendra Sąjungos pramonės pinigų srauto padėtis pagerėjo 67 %.

5.1.4. Užimtumas

(73) Kalbant apie užimtumą, Sąjungos pramonė nuo 2013 m. iki 2017 m. prarado 9 208 darbo vietas, kaip parodyta toliau pateiktoje lentelėje. 7 lentelė Užimtumas (etato ekvivalentai) 2013 m. 2014 m. 2015 m. 2016 m. 2017 m. Užimtumas (visi produktai) 225 607 220 429 218 010 217 460 216 399 Indeksas 2013 m. = 100 100 98 97 96 96 Šaltinis: pramonės duomenys ir klausimyno atsakymai.

5.2. Sąjungos plieno pramonės padėties vertinant tris produktų grupes analizė

5.2.1. Suvartojimas, pardavimas vidaus rinkoje ir rinkos dalys

(74) Kiekvienos iš trijų grupių produktų suvartojimo, pardavimo vidaus rinkoje ir rinkos dalių raida: 8 lentelė Suvartojimas, pardavimas vidaus rinkoje, rinkos dalis pagal produktų grupę (tūkst. tonų) 2013 m. 2014 m. 2015 m. 2016 m. 2017 m. Suvartojimas (plokšti produktai) 87 679 90 729 95 598 98 749 98 124 Indeksas 2013 m. = 100 100 103 109 113 112 Suvartojimas (ilgi produktai) 50 829 53 333 54 160 55 890 57 921 Indeksas 2013 m. = 100 100 105 107 110 114 Suvartojimas (vamzdžiai) 9 947 11 667 10 985 11 735 13 305 Indeksas 2013 m. = 100 100 117 110 118 134 Pardavimas vidaus rinkoje (plokšti produktai) 75 212 76 365 77 020 78 274 77 601 Indeksas 2013 m. = 100 100 102 102 104 103 Pardavimas vidaus rinkoje (ilgi produktai) 46 461 47 679 47 757 48 935 51 095 Indeksas 2013 m. = 100 100 103 103 105 110 Pardavimas vidaus rinkoje (vamzdžiai) 7 920 9 241 8 799 9 377 9 940 Indeksas 2013 m. = 100 100 117 111 118 126 Rinkos dalis (plokšti produktai) 86 % 84 % 81 % 79 % 79 % Rinkos dalis (ilgi produktai) 91 % 89 % 88 % 88 % 88 % Rinkos dalis (vamzdžiai) 80 % 79 % 80 % 80 % 75 % Šaltinis: Eurostatas ir pramonės duomenys.

(75) Plokščių produktų suvartojimas pasiekė aukščiausią lygį 2016 m., paskui šiek tiek sumažėjo 2017 m. ir bendrai padidėjo 12 %. Iki 2017 m. pabaigos ilgų produktų ir vamzdžių suvartojimas nuosekliai didėjo ir bendrai padidėjo atitinkamai 14 % ir 34 %.

(76) 2013–2017 m. laikotarpiu visų plieno produktų pardavimas bendrai padidėjo 7 %. Per tą patį laikotarpį taip pat pastebėtas trijų grupių produktų pardavimo padidėjimas, bet mažesnis, nei suvartojimo padidėjimas: Sąjungos pramonės plokščių produktų gamintojų pardavimas padidėjo 3 %, ilgų produktų pardavimas – 10 %, o vamzdžių pardavimas – 26 %.

(77) Sąjungos pramonės bendra rinkos tendencija (minus 5 procentiniai punktai) buvo patvirtinta atskirai analizuojant plokščius produktus (minus 7 procentiniai punktai), ilgus produktus (minus 3 procentiniai punktai) ir vamzdžius (minus 5 procentiniai punktai).

5.2.2. Gamyba, gamybos pajėgumai, pajėgumų naudojimo koeficientas ir atsargos

(78) Kiekvienos iš trijų produktų grupių gamybos, gamybos pajėgumų ir pajėgumų naudojimo koeficiento bei atsargų raida: 9 lentelė Gamyba, gamybos pajėgumai, pajėgumų naudojimas, atsargos pagal produktų grupę (tūkst. tonų) 2013 m. 2014 m. 2015 m. 2016 m. 2017 m. Gamyba (plokšti produktai) 172 873 177 224 176 567 177 247 180 986 Indeksas 2013 m. = 100 100 103 102 103 105 Gamyba (ilgi produktai) 59 082 59 535 60 079 59 706 60 572 Indeksas 2013 m. = 100 100 101 102 101 103 Gamyba (vamzdžiai) 11 991 13 096 12 116 12 251 13 366 Indeksas 2013 m. = 100 100 109 101 102 111 Gamybos pajėgumai (plokšti produktai) 234 615 233 689 230 216 230 921 232 220 Indeksas 2013 m. = 100 100 100 98 98 99 Gamybos pajėgumai (ilgi produktai) 80 833 78 244 79 455 79 736 81 806 Indeksas 2013 m. = 100 100 97 98 99 101 Gamybos pajėgumai (vamzdžiai) 24 053 25 482 27 721 27 255 24 224 Indeksas 2013 m. = 100 100 106 115 113 101 Pajėgumų naudojimas (plokšti produktai) 74 % 76 % 77 % 77 % 78 % Pajėgumų naudojimas (ilgi produktai) 73 % 76 % 76 % 75 % 74 % Pajėgumų naudojimas (vamzdžiai) 50 % 51 % 44 % 45 % 55 % Atsargos (plokšti produktai) 7 573 8 171 8 386 8 098 8 623 Indeksas 2013 m. = 100 100 108 111 107 114 Atsargos (ilgi produktai) 3 449 3 430 3 722 3 740 3 877 Indeksas 2013 m. = 100 100 99 108 108 112 Atsargos (vamzdžiai) 861 1 132 1 050 1 137 1 639 Indeksas 2013 m. = 100 100 132 122 132 190 Šaltinis: pramonės duomenys ir klausimyno atsakymai.

(79) Trijų grupių produktų gamyba kito skirtingai. Per visą nagrinėjamąjį laikotarpį plokščių produktų gamyba padidėjo 5 %, ilgų produktų gamyba – 3 %, o vamzdžių sumažėjo 11 %. Bet kuriuo atveju gamybos pokytis gali būti laikomas gana stabiliu.

(80) Bendri gamybos pajėgumai išliko stabilūs. Ši tendencija buvo nuosekliai patvirtinta analizuojant kiekvieną produktų grupę: plokščių produktų (sumažėjimas 1 %), ilgų produktų (padidėjimas 1 %) ir vamzdžių (padidėjimas 1 %) nagrinėjamuoju laikotarpiu. Pajėgumų naudojimas bendrai padidėjo kiekvienos produktų grupės atveju (plokščių produktų – 4 procentiniais punktais, ilgų produktų – 1 procentiniu punktu ir vamzdžių – 5 procentiniais punktais).

(81) 2013–2017 m. plokščių produktų ir ilgų produktų atsargos padidėjo panašiu mastu, o vamzdžių atsargos išaugo beveik dvigubai. Todėl remiantis patikrintais ir atnaujintais skaičiais patvirtinama laikinajame reglamente nustatyta tendencija.

5.2.3. Vieneto pardavimo kainos, pelningumas ir pinigų srautas

(82) Kiekvienos iš trijų grupių produktų vieneto pardavimo kainų, pelningumo ir pinigų srauto raida: 10 lentelė Vieneto pardavimo kaina, pelningumas, pinigų srautas pagal produktų grupę (EUR/tona) 2013 m. 2014 m. 2015 m. 2016 m. 2017 m. Vieneto pardavimo kaina (EUR/tona, plokšti produktai) 711,3 689,3 659,8 612,8 744,3 Indeksas 2013 m. = 100 100 97 93 86 105 Vieneto pardavimo kaina (EUR/tona, ilgi produktai) 607,0 591,3 546,4 509,1 584,4 Indeksas 2013 m. = 100 100 97 90 84 96 Vieneto pardavimo kaina (EUR/tona, vamzdžiai) 1 093,9 1 063,5 1 013,9 913,2 949,3 Indeksas 2013 m. = 100 100 97 93 83 87 Pelningumas (% apyvartos, plokšti produktai) – 1,9 % 0,2 % 0,5 % 2,5 % 7,7 % Pelningumas (% apyvartos, ilgi produktai) 0,7 % 2,1 % 1,7 % 2,1 % 3,1 % Pelningumas (% apyvartos, vamzdžiai) 1,3 % 0,4 % – 3,4 % – 1,2 % – 1,7 % Pinigų srautas (mln. EUR, plokšti produktai) 2 309 3 997 5 209 4 235 5 177 Indeksas 2013 m. = 100 100 173 226 183 224 Pinigų srautas (mln. EUR, ilgi produktai) 820 1 156 1 534 1 473 1 159 Indeksas 2013 m. = 100 100 141 187 180 141 Pinigų srautas (mln. EUR, vamzdžiai) 592 – 178 – 283 – 200 – 135 Indeksas 2013 m. = 100 100 – 30 – 48 – 34 – 23 Šaltinis: klausimyno atsakymai.

(83) Plokščių produktų pardavimo kainos iki 2016 m. sumažėjo 14 %, tada 2017 m. padidėjo ir buvo didesnės nei 2013 m. (+ 5 %). Ilgų produktų ir vamzdžių vieneto pardavimo kaina taip pat reikšmingai sumažėjo iki 2016 m. (atitinkamai 16 % ir 17 %), o 2017 m. vėl šiek tiek padidėjo. Šių produktų kainos bendrai sumažėjo atitinkamai 4 % ir 13 %.

(84) Kalbant apie pelningumą, i) Sąjungos pramonei 2016 m. pavyko pasiekti plokščių produktų ribinio pelno lygį (patyrus nuostolių ir pasiekus lūžio tašką ankstesniais metais) ir padidinti pelningumą iki 7,7 % 2017 m.; ii) ilgų produktų pelningumas 2014 m. pasiekė 2,1 % ir išliko maždaug tokio paties lygio iki 2017 m., kai jis padidėjo iki 3,1 %; iii) vamzdžių pelningumas reikšmingai sumažėjo nuo 1,3 % 2013 m. iki – 3,4 % 2015 m., o 2016 m. ir 2017 m. išliko neigiamas (atitinkamai – 1,2 % ir – 1,7 %).

(85) Plokščių produktų ir ilgų produktų pinigų srauto padėtis pagerėjo (jis padidėjo 124 % plokščių produktų ir gerokai mažesniu mastu ilgų produktų atveju, t. y. tik 41 %), o vamzdžių pinigų srautas 2014 m. reikšmingai, t. y. 130 %, sumažėjo ir iki 2017 m. pabaigos išliko neigiamas.

5.2.4. Užimtumas

(86) Kalbant apie užimtumą, plokščių produktų gamintojai ypač nukentėjo, nes tuo laikotarpiu jie prarado beveik 8 600 darbo vietų. Kalbant apie procentines dalis, blogiausia padėtis susidarė vamzdžių gamybos pramonėje, kurioje per nagrinėjamąjį laikotarpį prarasta 12 % darbo vietų. 11 lentelė Užimtumas pagal produktų grupę (etato ekvivalentai) 2013 m. 2014 m. 2015 m. 2016 m. 2017 m. Užimtumas (plokšti produktai) 134 720 129 256 127 743 126 300 126 124 Indeksas 2013 m. = 100 100 96 95 94 94 Užimtumas (ilgi produktai) 49 545 49 662 51 288 53 946 53 943 Indeksas 2013 m. = 100 100 100 104 109 109 Užimtumas (vamzdžiai) 41 342 41 511 38 978 37 214 36 333 Indeksas 2013 m. = 100 100 100 94 90 88 Šaltinis: pramonės duomenys ir klausimyno atsakymai.

5.3. Išvada dėl Sąjungos pramonės padėties ir naujausi pasikeitimai

(87) Pirmiau pateikta analizė parodė, kad Sąjungos pramonėje – tiek bendrai, tiek kiekvienos iš trijų produktų grupių atveju – iki 2016 m. buvo susidariusi sunki ekonominė padėtis ir 2017 m. pramonė tik iš dalies atsigavo. Todėl pramonės padėtis vis dar yra nestabili ir pažeidžiama.

(88) 2018 m. rugsėjo mėn. Komisija paprašė Sąjungos pramonės asociacijų pateikti 2018 m. pirmojo pusmečio ekonominius duomenis, kad galėtų išnagrinėti, kaip kito padėtis pasibaigus 2013–2017 m. tiriamajam laikotarpiui.

(89) Komisijos gautos informacijos nebuvo galima patikrinti. Be to, kadangi Komisija neturėjo 2017 m. pirmojo pusmečio duomenų (informacija buvo pateikta remiantis visais 2017 m.), Komisija negalėjo padaryti jokios patikimos išvados, grindžiamos pramonės padėtimi per 2018 m. pirmąjį pusmetį. Vis dėlto, remiantis šiais 2018 m. duomenimis, 2017 m. tendencija, t. y. dalinis pramonės atsigavimas, galėtų būti patvirtinta. Tačiau reikėtų pažymėti, kad, kaip nurodyta 12 lentelėje, importo į Sąjungą apimtis per mėnesį iš esmės pradėjo augti nuo 2018 m. birželio mėn. Be to, pradedant nuo 2018 m. trečiojo ketvirčio plieno kainos Sąjungoje ėmė mažėti. Todėl neįmanoma stebėti šio importo ir kainų pokyčių poveikio Sąjungos pramonės padėčiai per 2018 m. pirmąjį pusmetį. Todėl naujausi duomenys patvirtino sudėtingą Sąjungos pramonės padėtį ir grėsmę, kurią kelia pastaruoju metu padidėjęs importas.

5.4. Didelės žalos grėsmė

(90) Laikinajame reglamente Komisija padarė išvadą, kad Sąjungos pramonės padėtis 2013–2016 m. labai pablogėjo, o 2017 m. iš dalies atsigavo. Tačiau Komisija laikėsi nuomonės, kad Sąjungos pramonė, nepaisant to, kad padėtis laikinai pagerėjo, vis dar yra nestabili ir jai kyla didelės žalos grėsmė, jei toliau didės importas ir bus toliau smukdomos kainos, o pelningumas bus mažesnis nei tvarus.

(91) Ši negalutinė išvada taip pat gali būti patvirtinta galutiniu etapu, atsižvelgiant į pirmiau minėtą atnaujintą žalos rodiklių pokyčių analizę tiek bendru, tiek trijų produktų grupių (plokščių produktų, ilgų produktų ir vamzdžių) lygmenimis.

(92) Atnaujinti žalos rodikliai apima trijų produktų kategorijų, kurios pirminiu etapu nebuvo įtrauktos į apibrėžtąją sritį, duomenis. Kai įmanoma, naujausi duomenys buvo išanalizuoti ir ši išsami analizė patvirtino pagrindines pirminiu etapu padarytas išvadas.

(93) Pirminiu etapu nustatant žalos grėsmę labai svarbus aspektas buvo tai, kad, jei nebūtų imtasi taisomųjų veiksmų, nuo 2013 m. pastebimas reikšmingas importo padidėjimas nesustotų, o toliau didėtų ir pasiektų lygį, kai gali būti padaryta didelė žala. Ši tikėtina tendencija jau išryškėjo, kaip rodo naujausi duomenų rinkiniai (žr. 5.6 skirsnį).

5.5. Po laikinųjų priemonių nustatymo gautos pastabos

(94) Kelios suinteresuotosios šalys nurodė, kad Sąjungos pramonės padėtis nėra pažeidžiama ar nestabili, nes nagrinėjamuoju laikotarpiu beveik visi rodikliai pagerėjo, pvz., jos pelningumas 2017 m. faktiškai buvo 6,2 % (kaip minėta laikinajame reglamente), o pardavimo kainos 2016–2017 m. padidėjo beveik 20 %. Taip pat buvo paminėta, kad pati EUROFER paskelbė, jog Sąjungos pramonės perspektyvos yra teigiamos. Be to, šios šalys taip pat teigė, kad standartas, pagal kurį nustatoma didelė žala, yra labai aukštas ir daug aukštesnis nei Antidempingo susitarime ir SKP susitarime nustatytas materialinės žalos standartas, nes didelė žala turi būti aiškiai neišvengiama ir būti ties pačia atsiradimo riba.

(95) Laikinajame reglamente Komisija padarė išvadą, kad Sąjungos pramonės padėtis yra nestabili ir gerėja po laikotarpio, kai jos padėtis buvo labai pablogėjusi. Šis pagerėjimas buvo, be kita ko, siejamas su įvairių prekybos apsaugos priemonių, kurios buvo priimtos, ypač nuo 2016 m., veiksmingumu. Kadangi Komisija negalėjo nustatyti, kad buvo padaryta didelė žala, ji įvertino jos grėsmę. Atsižvelgdama į tai, Komisija patvirtino, kad prasidėjęs atsigavimas galėtų greitai pasikeisti, jei importas toliau augtų. Kaip nustatyta pirmiau, tikėtina, kad dėl JAV akto 232 skirsnio priemonių taikymo importo apimtis dar labiau padidės. Todėl Komisija padarė išvadą, kad tai, jog Sąjungos pramonės padėtis 2017 m. pagerėjo, palyginti su ankstesniais metais, nepaneigia išvados, kad egzistuoja didelės žalos grėsmė. Šie nustatyti faktai buvo patvirtinti atlikus minėtą analizę, todėl tvirtinimas atmestas.

(96) Kalbant apie Sąjungos pramonės pelningumo lygį, kelios suinteresuotosios šalys teigė, kad Komisija keliose plieno sektoriaus prekybos apsaugos bylose nustatė, kad 3–7 % pelnas galėtų būti laikomas pakankamu. Todėl, kaip preliminariai nustatyta, bendras 6,2 % pelningumas turėtų būti pakankamas, kad Sąjungos pramonė išliktų gyvybinga ir itin konkurencinga.

(97) Kaip paaiškinta 90–93 konstatuojamosiose dalyse, nepaisant to, kad 2017 m. pelningumas reikšmingai išaugo, palyginti su ankstesniais metais (kai Sąjungos pramonė veikė nuostolingai arba ties nuostolingumo riba), ši padėtis gali greitai pasikeisti, jei importas ir toliau didėtų (arba užplūstų, be kita ko, dėl JAV akto 232 skirsnio priemonių taikymo). Iš tikrųjų, kai kyla didelės žalos grėsmė, analizėje būtinai turi būti numatyti perspektyviniai elementai. Šiuo atveju nustatyta prekybos srautų nukreipimo rizika būtų pagrindinis elementas, kuris neigiamai paveiktų dabartinę Sąjungos pramonės ekonominę padėtį, jei priemonės nebūtų priimtos. Todėl pelningumo lygis, kurį pramonė pasiekė 2017 m., negali būti vertinamas atskirai ir nepanaikina nustatyto didelės žalos grėsmės fakto. Todėl šis tvirtinimas atmestas.

5.6. Laikotarpio po 2017 m. duomenų analizė

(98) Analizuojant didelės žalos grėsmę būtina atlikti perspektyvinį tyrimą, nes analizuojamu laikotarpiu padėtis nebuvo laikoma galinčia padaryti didelę žalą. Visų pirma Reglamento (ES) 2015/478 9 straipsnio 2 dalyje ir Reglamento (ES) 2015/755 6 straipsnio 3 dalyje reikalaujama, kad tais atvejais, kai kyla žalos grėsmė, būtų nagrinėjami eksporto į Sąjungą didėjimo tempai ir tikimybė, kad turimi pajėgumai bus naudojami vykdant eksportą į Sąjungą.

(99) Nors eksporto didėjimo tempai išnagrinėti pirmiau, Komisija atliko tikslesnę tolesnio eksporto didėjimo tikimybės analizę, remdamasi naujausių turimų duomenų, t. y. nuo 2018 m. sausio mėn. iki rugsėjo mėn., analize. Šis atnaujintas duomenų rinkinys leido Komisijai patvirtinti pirminiu etapu padarytas išvadas, ypač dėl importo tendencijų ir prekybos srautų nukreipimo rizikos.

(100) Toliau nurodytose lentelėse pateikti statistiniai duomenys rodo, kad praėjus keliems mėnesiams po JAV akto 232 skirsnio priemonių įsigaliojimo importo didėjimo tendencija tęsėsi ir jau buvo pastebėti pirmieji prekybos srautų nukreipimo požymiai – importas į JAV palaipsniui mažėjo, o į Sąjungą – didėjo (23). Komisijos nuomone, dėl toliau nurodytų priežasčių ateityje, jei nebus priimtos galutinės priemonės, ši didėjimo tendencija dar labiau išryškės.

5.6.1. Importo į Sąjungą raida

(101) Importo raidos tyrimo laikotarpis buvo pratęstas pridedant 2018 m. pirmąjį pusmetį. Ši atnaujinta analizė rodo, kad apskritai importuojamas vertinamojo produkto kiekis toliau kasmet didėjo. Importo padidėjimą nuo 2017 m. liepos mėn. iki 2018 m. birželio mėn., palyginti su 2017 m. sausio mėn. – 2017 m. gruodžio mėn., galima paaiškinti palyginti aukštu importo per 2018 m. pirmąjį pusmetį lygiu, kai bendra vertinamųjų produktų importo apimtis sudarė 17,4 mln. metrinių tonų, palyginti su 15,4 mln. metrinių tonų per 2017 m. pirmąjį pusmetį ir 14,5 mln. metrinių tonų per 2017 m. antrąjį pusmetį. Todėl šie naujesni duomenys patvirtina pirminiu etapu Komisijos atliktą vertinimą, pagal kurį tikėtina, jog po 2017 m. importas toliau didės.

(102) JAV akto 232 skirsnio priemonės buvo nustatytos 2018 m. kovo 8 d. Todėl 2018 m. svarbu kas mėnesį įvertinti importo apimtį, lyginant ją su tuo pačiu praėjusių metų laikotarpiu (2017 m.). Šis palyginimas rodo, kad 2018 m. kiekvieno mėnesio importo į Sąjungą apimtis buvo didesnė nei importo apimtis 2017 m. Skirtumai buvo didesni 2018 m. birželio ir liepos mėn., t. y. keliais mėnesiais po to, kai buvo nustatytos JAV akto 232 skirsnio priemonės. 2018 m. rugpjūčio ir rugsėjo mėn. padidėjimas vis dar buvo reikšmingas, bet mažesnis nei per du ankstesnius mėnesius, galbūt atsižvelgiant į 2018 m. liepos 18 d. nustatytas laikinąsias apsaugos priemones.

(103) Abiejose analizėse nustatyta aiški nuoseklaus importo į Sąjungą didėjimo tendencija, todėl pirminiu etapu atliktas Komisijos vertinimas patvirtintas. 12 lentelė Importo į Sąjunga apimtis per mėnesį ES (tūkst. tonų) Sausio mėn. Vasario mėn. Kovo mėn. Balandžio mėn. Gegužės mėn. Birželio mėn. Liepos mėn. Rugpjūčio mėn. Rugsėjo mėn. 2017 m. importo apimtis (visi produktai) 2 737 2 464 2 914 2 648 2 984 2 512 2 315 2 308 2 339 2018 m. importo apimtis (visi produktai) 3 080 2 490 2 934 3 033 2 999 2 940 2 828 2 414 2 587 Padidėjimas 2018 m. nuo 2017 m. + 13 % + 1 % + 1 % + 15 % + 1 % + 17 % + 22 % + 5 % + 11 % Šaltinis: Eurostatas.

5.6.2. Importo į JAV raida

(104) Per 10 konstatuojamojoje dalyje minėtus klausymus kelios suinteresuotosios šalys teigė, kad nuo tada, kai buvo nustatytos JAV akto 232 skirsnio priemonės, importo į JAV kainos smarkiai išaugo iki tokio lygio, kuris, nepaisant 25 % muito, leistų šioms bendrovėms gauti pelno. Todėl, atsižvelgiant į šią padėtį, nebūtų jokių paskatų šioms bendrovėms nukreipti savo JAV rinkoje parduodamus produktus į bet kurias kitas rinkas, tokias kaip Sąjunga. Taip pat buvo teigiama, kad dėl to šios priemonės beveik neturėjo jokio poveikio importo į JAV lygiui.

(105) Komisija rinko mėnesinius statistinius duomenis apie vertinamųjų produktų importą į JAV 2018 m.: 13 lentelė Importo į JAV apimtis per mėnesį 2018 m. Sausio mėn. Vasario mėn. Kovo mėn. Balandžio mėn. Gegužės mėn. Birželio mėn. Liepos mėn. Rugpjūčio mėn. Rugsėjo mėn. Importo apimtis (visi produktai) (tūkst. tonų) 2 087 1 800 2 218 2 585 2 192 1 666 1 969 1 848 1 689 Indeksas 2018 m. sausio mėn.=100 100 86 106 124 105 80 94 89 81 Šaltinis: JAV nacionalinė statistika.

(106) Duomenys rodo, kad 26 vertinamųjų produktų importas į JAV smarkiai sumažėjo, ypač po to, kai buvo nustatytos JAV akto 232 skirsnio priemonės. 2018 m. rugsėjo mėn. importo lygis buvo 35 % mažesnis nei importo lygis 2018 m. balandžio mėn. Apskritai nuo 2018 m. sausio iki rugsėjo mėn. importas sumažėjo 19 %.

(107) Taip pat reikėtų pažymėti, kad 2018 m. daug JAV produktų, kuriems taikomos JAV akto 232 skirsnio priemonės, gamintojų paskelbė svarbius gamybos plėtros planus (24). Kadangi trumpuoju laikotarpiu gali būti mažai alternatyvių šaltinių arba jų nebūti iš viso, išskyrus importuotus produktus, akivaizdu, kad JAV pramonė rengiasi vidutinės trukmės laikotarpiu gerokai didesniu mastu aprūpinti JAV rinką importo sąskaita. Todėl JAV rinka nebegalės įsisavinti didesnio gamybos vidaus rinkoje masto ir tokio pat importo lygio kaip anksčiau. Todėl eksportuojantys gamintojai turės ieškoti alternatyvių rinkų, o tuomet Sąjungos rinka, atsižvelgiant į jos dydį, būtų geriausia pakaitinė rinka. Didesnio importo į Sąjungą tendencija, kuri iš dalies priklauso nuo JAV akto 232 skirsnio priemonių poveikio, jau prasidėjo, kaip aprašyta 5.6.1 skirsnyje. Todėl artimiausiu metu ši tendencija dar labiau išryškės, jei nebus imtasi jokių priemonių.

(108) Komisija taip pat išanalizavo importo į JAV apimtį pagal kiekvieną 2018 m. mėnesį, palyginti su tuo pačiu 2017 m. laikotarpiu.

(109) 14 lentelėje pasitvirtina 105 konstatuojamosios dalies lentelėje nurodyta tendencija. 14 lentelė Importo į JAV apimtis per mėnesį JAV (tūkst. tonų) Sausio mėn. Vasario mėn. Kovo mėn. Balandžio mėn. Gegužės mėn. Birželio mėn. Liepos mėn. Rugpjūčio mėn. Rugsėjo mėn. 2017 m. importo apimtis (visi produktai) 2 088 1 893 2 284 2 259 2 345 2 684 2 614 2 220 2 259 2018 m. importo apimtis (visi produktai) 2 087 1 800 2 218 2 585 2 192 1 666 1 969 1 848 1 689 Sumažėjimas 2018 m. nuo 2017 m. 0 % – 5 % – 3 % 14 % – 7 % – 38 % – 25 % – 17 % – 25 % Šaltinis: JAV nacionalinė statistika. Todėl, nepaisant atlikto palyginimo pobūdžio, vertinant importą į JAV nuolat matyti, kad esama akivaizdžios ir stabilios importo į JAV mažėjimo tendencijos. Šis laipsniškas mažėjimas jau sukelia ir toliau lems prekybos srautų nukreipimą, o tai gali paspartinti importo į Sąjungą didėjimą.

5.7. Išvada

(110) Todėl, atsižvelgdama į atnaujintą Sąjungos pramonės padėties analizę, išsamią pastabų, gautų po laikinųjų priemonių atskleidimo ir per klausymus, analizę, taip pat išsamią naujausių statistinių duomenų analizę, Komisija padarė išvadą, kad Sąjungos plieno pramonės padėtis kelia didelės žalos nagrinėjamajam produktui, įskaitant 26 vertinamųjų produktų kategorijas, grėsmę. Todėl laikinojo reglamento 58–69 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.

6. PRIEŽASTINIS RYŠYS

(111) Laikinojo reglamento 70–77 konstatuojamosiose dalyse Komisija padarė išvadą, kad yra priežastinis ryšys tarp padidėjusio vertinamojo produkto importo ir Sąjungos pramonės pažeidžiamos padėties ir žalos grėsmės, nes Sąjungos gamintojų pagaminti plieno produktai paprastai yra panašūs į nagrinėjamuosius plieno produktus arba tiesiogiai su jais konkuruojantys.

6.1. Po laikinųjų priemonių nustatymo gautos pastabos

(112) Kelios suinteresuotosios šalys teigė, kad nebuvo priežastinio ryšio tarp importo padidėjimo ir Sąjungos pramonės padėties, nes nagrinėjamuoju laikotarpiu importas didėjo kartu su pelningumu ir gamyba bei pardavimo apimtimi.

(113) Visų pirma, Komisija siekia paaiškinti, kad ji nustatė didelės žalos grėsmę, jei importas ir toliau didėtų. Tyrimo metu nebuvo nustatyta žalos dėl padidėjusio importo nagrinėjamuoju laikotarpiu.

(114) Iš esmės, dėl šio tvirtinimo svarbu pabrėžti, kad Sąjungos pramonė iš tiesų 2017 m. pasiekė gamybos pelningumo lygius, kurie buvo akivaizdžiai didesni, palyginti su visais kitais nagrinėjamojo laikotarpio metais, kai ji buvo tik ties nuostolingumo riba. Tačiau apskritai per šį laikotarpį importas daugiausia padidėjo 2014–2015 m. (žr. 2 lentelę), o tuo pačiu laikotarpiu sumažėjęs pelningumas (nuo 0,8 % iki 0,6 %, žr. 6 lentelę) rodo, kad neabejotinai esama ryšio tarp importo padidėjimo ir Sąjungos pramonės padėties. Be to, kaip paaiškinta laikinojo reglamento 45 konstatuojamojoje dalyje, 2017 m. pasiektas pelningumas turėtų būti laikomas laikinu, atsižvelgiant į dabartines nuolat didėjančio importo tendencijas ir itin palankias pardavimo kainas rinkoje tuo laikotarpiu. Vis dėlto, net 5,6 % pelno lygis šioje kapitalui imlioje pramonėje yra nedidelis. Tai faktiškai nesiekia reglamentuojamo minimalaus tikslinio pelno lygio visuose pramonės sektoriuose, nustatyto Komisijos atliekamuose prekybos apsaugos tyrimuose (25). Todėl Komisija laikėsi nuomonės, kad Sąjungos pramonė atsidurs pažeidžiamoje ir kritinėje padėtyje, jei importas ir toliau didės. Taigi šis tvirtinimas atmestas.

(115) Be to, įvairios suinteresuotosios šalys tvirtino, kad ankstesniuose su tais pačiais produktais susijusiuose antidempingo ir antisubsidijų tyrimuose Komisija teigė, kad kainų smukdymą ir žalą lėmė įtariamas dempingas ar subsidijavimas, o ne vien tik importo padidėjimas. Šių suinteresuotųjų šalių teigimu, importas dempingo kaina ar subsidijuotas importas jau buvo sėkmingai sureguliuotas nustačius antidempingo ir antisubsidijų priemones, kurias priėmus buvo užbaigti tie tyrimai, todėl Komisija dabar neturėtų tvirtinti, kad tą pačią žalą lėmė kita priežastis, t. y. importo padidėjimas.

(116) Dėl šio tvirtinimo svarbu pabrėžti, kad antidempingo ir antisubsidijų priemonės nėra pagrįstos tokia pat logika, kaip apsaugos priemonės. Iš tikrųjų jomis siekiama skirtingų tikslų. Siekiant paminėti kai kuriuos ryškiausius ir aktualiausius skirtumus pažymėtina tai, kad tiek antidempingo, tiek antisubsidijų priemonės yra konkrečiai skirtos ribotai produktų apibrėžtajai sričiai ir jomis sprendžiama su tam tikros kilmės (iš tam tikros šalies) produkto importu susijusios nesąžiningos konkurencijos, taikant dempingą ar subsidijavimą, problema, jos paprastai taikomos penkerius metus, numatant galimybę pratęsti šį laikotarpį, jei tenkinamos tam tikros sąlygos. Apsaugos priemonės, priešingai, yra susijusios su bendru importo padidėjimu, neatsižvelgiant į konkurencijos ar kilmės pobūdį (t. y. jos nėra taikomos sui generis konkretaus tipo importui), ir paprastai yra ribotos trukmės. Be to, šiame tvirtinime nurodytos antidempingo ir antisubsidijų priemonės yra susijusios tik su keliomis iš produktų kategorijų, įtrauktų į šį tyrimą, ir tik iš tam tikros kilmės šalies. Nepaisant šių priemonių, Komisija vis dėlto nustatė reikšmingą, staigų ir smarkų bendrą importo padidėjimą ir susijusią žalos grėsmę. Todėl tas tvirtinimas atmestas.

(117) Kelios suinteresuotosios šalys teigė, kad Komisija neatliko nepriskyrimo žalai analizės ir neišnagrinėjo kitų veiksnių, kurie galėjo lemti žalą, visų pirma žaliavų kainų pokyčių, mažėjančio eksporto ir Sąjungos gamintojų vykdomo importo. Komisija siekia paaiškinti, kad pirminiu etapu ji iš tiesų nevertino visų veiksnių, galinčių prisidėti prie didelės žalos, kurią Sąjungos pramonė patirtų, jei nebūtų imtasi jokių priemonių, nes dėl kritinių aplinkybių reikėjo priimti ir nedelsiant nustatyti laikinąsias priemones. Nustačius laikinąsias priemones Komisija įvertino šių trijų veiksnių poveikį Sąjungos pramonės padėčiai, taigi, ir jų galimą įtaką didelės žalos grėsmei.

(118) Kalbant apie žaliavų kainų pokyčius, kelios šalys iš esmės pažymėjo, kad Komisija turėtų išnagrinėti šį aspektą, o viena suinteresuotoji šalis teigė, kad Komisijos „įtariamus“ sunkumus lėmė hipotetinė padėtis rinkoje, susijusi su pigesnėmis žaliavomis visame pasaulyje.

(119) Sąjungos pramonės pateikti duomenys rodo, kad nagrinėjamojo produkto gamybos sąnaudų raida buvo tokia: 15 lentelė Gamybos sąnaudos 2013 m. 2014 m. 2015 m. 2016 m. 2017 m. Gamybos sąnaudos (EUR/tona) 700 668 633 579 661 Indeksas 2013 m. = 100 100 95 90 83 94 Šaltinis: klausimyno atsakymai.

(120) Pirmiau nurodyta tendencija yra panaši į pardavimo kainų tendenciją, aprašytą 5.1.3 skirsnyje, išskyrus 2017 m., kai, kaip paaiškinta, pardavimo kainos buvo ypač palankios, palyginti su sąnaudomis, dėl to pelnas buvo palyginti didelis (nors vis tiek nesiekė tikslinio pelno lygio). Ši tendencija nerodo jokios ypatingos žaliavų sąnaudų ir pelningumo pokyčių sąsajos, nebent tai, kad tais metais, kuriais Sąjungos pramonės pelnas sumažėjo labiausiai, palyginti su ankstesniais metais, t. y. 2015 m. (sumažėjo 25 %), jos gamybos sąnaudos reikšmingai sumažėjo. Todėl nėra pagrindo daryti išvadą, kad žaliavų kainų kitimas – didėjimas arba mažėjimas – kelia žalos grėsmę. Todėl tas tvirtinimas buvo atmestas.

(121) Suinteresuotosios šalys taip pat teigė, kad Sąjungos pramonės eksportas mažėjo. Jos savo tvirtinimus grindė EUROFER pareiškimais, taip pat prielaida ar tikimybe, kad eksportas į JAV ir Turkiją sumažės dėl JAV 232 akto skirsnio priemonių taikymo ir Turkijos apsaugos priemonių tyrimo.

(122) Sąjungos pramonės nagrinėjamojo produkto eksporto analizė atlikta remiantis Eurostato duomenimis: 16 lentelė Sąjungos pramonės eksportas 2013 m. 2014 m. 2015 m. 2016 m. 2017 m. Eksporto apimtis (tūkst. tonų) 31 181 31 599 29 449 27 578 27 603 Indeksas 2013 m. = 100 100 101 94 88 89 Eksporto kaina (EUR/tona) 962 931 934 850 953 Indeksas 2013 m. = 100 100 97 97 88 99 Šaltinis: Eurostatas.

(123) Pirmiau pateiktoje lentelėje nurodyti du dalykai. Pirma, Sąjungos pramonės nagrinėjamuoju laikotarpiu eksportuoti kiekiai yra santykinai maži, palyginti su Sąjungos rinkoje parduotais kiekiais, – priklausomai nuo metų jie sudarė vos 17–19 % Sąjungos pramonės pardavimo apimties. Antra, eksporto kainos nagrinėjamuoju laikotarpiu buvo gana stabilios, išskyrus 2016 m., kai eksporto kainos apskritai buvo gerokai mažesnės nei kitais metais (gamybos sąnaudos 2016 m. taip pat buvo mažos). Remdamasi pardavimo eksportui apimtimi, šios apimties pokyčiais nagrinėjamuoju laikotarpiu ir pardavimo eksportui kainomis Komisija nustatė, kad nėra priežasčių manyti, kad Sąjungos pramonės pardavimas eksportui kelia didelės žalos grėsmę Sąjungos pramonei.

(124) Kalbant apie Sąjungos gamintojų arba su jais susijusių prekiautojų ir (arba) platintojų vykdomo importo vaidmenį, kaip aprašyta 44 konstatuojamojoje dalyje, nagrinėjamuoju laikotarpiu šis importas buvo nedidelis ir gana stabilus, t. y. priklausomai nuo metų sudarė 0,3–0,7 % viso importo. Šis importas nepadarė poveikio importo tendencijoms, todėl tvirtinimas buvo atmestas.

(125) Kelios suinteresuotosios šalys tvirtino, kad Komisija neįvertino importuotų produktų ir vidaus rinkos produktų konkurencijos sąlygų, nes ji tariamai neatsižvelgė į skirtingų produkto kategorijų, nagrinėjamų apsaugos priemonių tyrime, įvairovę ir įvairialytiškumą, o tik padarė bendrą išvadą dėl visų produktų kategorijų. Be to, kelios suinteresuotosios šalys teigė, kad Komisija dėl kiekvienos produktų kategorijos turėjo atlikti atskirą priežastinio ryšio analizę.

(126) Kaip paaiškinta 2.1 skirsnyje, Komisija laikėsi nuomonės, kad atsižvelgiant į nagrinėjamąjį produktą sudarančių produktų kategorijų stiprų tarpusavio ryšį, importuotas produktas ir Sąjungos produktas yra „panašūs arba tiesiogiai konkuruojantys“. Pripažinimas, kad bendra analizė yra pagrįsta atsižvelgiant į stiprius visų produktų kategorijų, dėl kurių atliekamas tyrimas, tarpusavio ryšius, reiškia, kad tinkamiausias būdas atlikti priežastinio ryšio analizę yra sujungiant tris tam tikrose bendros analizės dalyse išskirtas produktų grupes. Todėl tvirtinimas buvo atmestas.

6.2. Išvada

(127) Kitų veiksnių bendra priskyrimo žalai analizė, pateikta laikinojo reglamento 79 ir 80 konstatuojamosiose dalyse ir pirmiau pateiktame 6.1 skirsnyje, parodė, kad dėl kitų veiksnių, vertinant tiek atskirai, tiek kartu paėmus, nebuvo susilpnintas importo padidėjimo ir didelės žalos grėsmės Sąjungos pramonei priežastinis ryšys. Jokių kitų pastabų negauta, todėl patvirtintos laikinojo reglamento 70–81 konstatuojamosios dalys.

7. SĄJUNGOS INTERESAI

(128) Apsaugos priemonių tikslas – ištaisyti didelę žalą, kuri atsirado dėl padidėjusio importo, arba užkirsti jai kelią. Remdamasi Reglamento (ES) 2015/478 16 straipsniu Komisija taip pat išnagrinėjo, ar yra kokių nors įtikinamų ekonominių priežasčių, dėl kurių būtų galima daryti išvadą, kad priemonių nustatymas neatitiktų Sąjungos interesų.

(129) Šiuo tikslu galimų priemonių poveikis visiems nagrinėjamojo produkto Sąjungos gamintojams, importuotojams ir naudotojams ir galimos priemonių taikymo arba netaikymo pasekmės buvo svarstomos remiantis turimais įrodymais. Kai buvo būtina, Komisija sukūrė mechanizmą, kuris užkirstų kelią didelei žalai ir tuo pačiu metu leistų užtikrinti tradicinius prekybos srautus, derančius su nuolatiniu konkurencingu plieno rinkos veikimu.

7.1. Sąjungos gamintojų interesai

(130) Padaryta preliminari išvada, kad apsaugos priemonių nustatymas atitiktų Sąjungos gamintojų interesus, nes taip būtų išvengta bet kokios didelės žalos dėl tolesnio ir reikšmingo importo padidėjimo. Nustačius laikinąsias priemones Komisija negavo jokių pastabų iš Sąjungos gamintojų, kurios prieštarautų šiai nuomonei. Todėl preliminarios išvados buvo patvirtintos.

7.2. Sąjungos importuotojų ir naudotojų interesai

(131) Komisija išsiuntė klausimynus žinomiems importuotojams ir naudotojams, kad įvertintų jų interesus.

(132) Komisija gavo 61 atsakymą iš importuotojų ir 70 atsakymų iš naudotojų, kurie nėra susiję su importuotojais. Importuotojai ir naudotojai taip pat pareiškė savo nuomonę žodžiu ir raštu.

(133) Keli Sąjungos importuotojai ir naudotojai teigė, kad apsaugos priemonių nustatymas neatitiktų Sąjungos interesų, nes dėl to padidėtų importo kainos ir Sąjungos rinkoje būtų ribojama konkurencija. Jie taip pat tvirtino, kad dėl priemonių nustatymo sutriktų tiekimas, nes Sąjungos gamintojai, kaip teigiama, negamina visų rūšių plieno produktų arba jų kiekių nepakanka Sąjungos paklausai patenkinti. Tokią padėtį, kaip teigiama, dar labiau pablogina tai, kad kai kurių produktų prieinamumas Sąjungoje yra ribotas, nes jiems taikomos antidempingo arba antisubsidijų priemonės.

(134) Nustačius laikinąsias priemones keli Sąjungos naudotojai ir importuotojai teigė, kad jei turėtų būti nustatytos galutinės priemonės, reikėtų atsižvelgti į šiuos elementus: — kvotų lygis, nustatytas remiantis paskutinių trejų metų vidurkiu, turėtų būti padidintas 10 %, kaip tai buvo padaryta 2002 m. dėl Sąjungos plieno apsaugos priemonių, kad būtų galima atsižvelgti į galimą paklausos padidėjimą galutinės grandies sektoriuose, — kvotos turėtų būti skiriamos kiekvienai konkrečiai tiekiančiajai šaliai, o ne vadovaujantis eiliškumo principu, siekiant išlaikyti tradicinius prekybos srautus ir užkirsti kelią tam, kad tam tikros tiekiančiosios šalys, pasinaudodamos savo geografine padėtimi ar eksporto pajėgumais, galėtų greitai išnaudoti kvotą ir išstumti kitas tradicines tiekiančiąsias šalis, — turėtų būti užtikrintas ekonominis tikrumas nustatant licencijomis pagrįstą kvotų sistemą. Taip būtų užtikrintas tiekimo tęstinumas ir garantuota, kad prekės būtų gabenamos taikant nulinio tarifo kvotą nuo to momento, kai prekės išvežamos iš eksportuojančiosios šalies. Kita vertus, buvo teigiama, kad metinė kvota turėtų būti nustatoma kas ketvirtį, kad metų pradžioje būtų išvengta masinio importo, kuris pakenktų naudotojams, kurie negali sukaupti atsargų ir kuriems visus metus turi būti užtikrintas stabilus tiekimas, — kai kurių rūšių produktams dėl jų specifikos turėtų būti taikomos atskiros kvotos, palyginti su kitų rūšių produktais, priskiriamais tai pačiai kategorijai. Kalbant apie šiuos produktus, kvotos turėtų būti toliau reguliariai didinamos, kad būtų atsižvelgta į numatomą reikšmingą paklausos padidėjimą Sąjungos rinkoje ateinančiais metais.

(135) Komisija išsamiai išnagrinėjo šiuos tvirtinimus ir padarė šias išvadas.

(136) Pirma, kaip jau nustatyta laikinajame reglamente, Komisija sutinka su tuo, kad tradiciniai prekybos srautai turėtų būti išlaikyti, kiek tai įmanoma. Remiantis pirmiau pateiktomis išvadomis, kad esama didelės žalos grėsmės, Sąjungos pramonei būtų daroma didelė žala tik importui viršijus šiuos tradicinius prekybos srautus. Kalbant apie tarifinės kvotos forma nustatytas apsaugos priemones, Komisija mano, kad bus išlaikyta veiksminga importo ir Sąjungos pramonės konkurencija ir kad bendro kainų augimo ir bet kokio produktų trūkumo rizika nėra tikėtina. Iš tiesų, taikant tokią priemonių formą, tikimasi, kad bus išlaikyta įprasta žalos nedaranti importo apimtis, o apsaugos priemonės būtų taikomos tik tokiu atveju ir tik tada, kai būtų pasiektas kvotos dydis ir pasireikštų grėsmė.

(137) Be to, Sąjungos pramonė teigė galinti gaminti visų rūšių plieno produktus. Bet kuriuo atveju įprasta importo apimtis bus išlaikyta nenustatant jokių priemonių, ir ji galės viršyti kvotą, tačiau tam bus taikomos apsaugos priemonės.

(138) Kalbant apie antidempingo ar antisubsidijų priemones, jų tikslas – ištaisyti nesąžiningos prekybos praktiką. Nors šios priemonės iš tiesų gali turėti įtakos eksporto iš kai kurių tiekiančiųjų šalių lygiui, tai neturi įtakos produktų, kurių kaina yra sąžiningai nustatyta ir kurie būtų įvežti į Sąjungos rinką netaikant žalingos dempingo ar subsidijavimo praktikos, importo lygiui. Šis klausimas ir ypač apsaugos priemonių kumuliacija su antidempingo ir antisubsidijų priemonėmis aptariami 186 konstatuojamojoje dalyje.

(139) Dėl pirmiau nurodytų priežasčių šalių pateikti tvirtinimai, kaip nurodyta 133 konstatuojamojoje dalyje, atmesti.

(140) Kalbant apie tvirtinimus dėl priemonių formos ir masto, Komisija atsižvelgė į toliau nurodytus aspektus.

Tarifinės kvotos dydis

(141) Nors naudotojai ir importuotojai mano, kad bet kokia tarifinė kvota turėtų siekti 10 %, palyginti su importo per paskutinius trejus metus vidurkiu, nes Sąjungos plieno produktų suvartojimo augimas tam tikrose produktų kategorijose gali būti skaičiuojamas dviženkliais skaitmenimis, Sąjungos gamintojai teigė, kad Sąjungos plieno produktų suvartojimas ateinančiais metais išliks santykinai stabilus.

(142) Pagal Reglamento (ES) 2015/478 15 straipsnio 3 dalį bet kokia kvota iš esmės turi būti nustatyta pagal importo per paskutinius trejus reprezentatyvius metus vidurkį. Tačiau ši nuostata galioja tais atvejais, kai priemonės taikomos kvotos forma. Kaip patvirtinta atitinkama teismo praktika (26), tarifinė kvota nėra kiekybinis apribojimas pagal PPO susitarimą dėl apsaugos priemonių, todėl šiuo konkrečiu atveju Komisija nėra įpareigota nustatyti tokį tarifinių kvotų dydį, kuris griežtai atitiktų importo per paskutinius trejus metus vidurkį.

(143) Atsižvelgdama į 141 konstatuojamojoje dalyje pateiktus tvirtinimus ir į pagal Reglamento (ES) 2015/478 16 straipsnį ir Reglamento (ES) 2015/755 13 straipsnį Komisijai suteiktą didelę ekonominę, politinę ir teisinę veiksmų laisvę, Komisija nusprendė, kad būtina pakoreguoti tarifinės kvotos dydį taip, kad jis viršytų importo per paskutinius trejus metus vidurkį, siekiant suderinti konkuruojančius naudotojų bei importuotojų ir Sąjungos pramonės interesus. Šiuo klausimu, kaip matyti iš 32 konstatuojamosios dalies, Komisija pažymi, kad nagrinėjamųjų kategorijų produktų importas nuo 2017 m. iki NL padidėjo 4 %, nepadarydamas didelės žalos. Žvelgiant į ateities perspektyvą, importo augimo tempai, nors ir vienodesni, esant įprastoms rinkos sąlygoms, kartu su visos Sąjungos pramonės ekonominiais ir politiniais interesais, atitinkamai leidžia tarifinės kvotos kiekybinį lygį nustatyti tik šiek tiek didesnį nei vidutinis importo lygis per laikotarpį nuo 2017 m. iki NL.

(144) Atsižvelgdama į tai ir siekdama apriboti importo padidėjimą iki tokio masto, kuris neturėtų padaryti didelės žalos Sąjungos pramonei, ir tuo pačiu metu užtikrindama, kad būtų išlaikyti tradiciniai prekybos srautai, o esami naudotojai ir importuojančioji pramonė būtų pakankamai remiami, Komisija mano, kad tarifinės kvotos kiekybinis lygis turėtų būti grindžiamas importo 2015–2017 m. laikotarpiu vidurkiu, pridedant 5 %.

Tarifinių kvotų paskirstymas

(145) Beveik visos suinteresuotosios šalys, įskaitant Sąjungos pramonę, pasisakė už tarifinių kvotų skyrimą konkrečioms tiekiančiosioms šalims, o ne pagal pirminiu etapu nustatytą bendrą kvotų sistemą.

(146) Komisija sutinka, kad konkrečiai šaliai skirtų tarifinių kvotų sistema iš tiesų yra tinkamiausia sistema tradiciniams prekybos srautams užtikrinti. Tačiau ji turi tam tikrų trūkumų. Pirma, kiekvienos kategorijos produktus tiekiančių šalių skaičius yra didelis. Praktiškai nėra naudinga kiekvienai iš jų skirti tarifinę kvotą. Antra, Komisija mano, kad, siekiant tinkamai paskirstyti tarifines kvotas, būtina atsižvelgti į ypatingus veiksnius, kurie turės įtakos prekybai nagrinėjamaisiais produktais. Iš tikrųjų dėl kai kurių produktų, įtrauktų į šį tyrimą, Sąjunga neseniai tam tikroms eksportuojančioms šalims nustatė antidempingo/kompensacinio muito priemones. Tai dažnai lėmė reikšmingą importo iš šių šalių mažėjimą pastaraisiais metais, ir šis poveikis išliks tol, kol bus taikomos šios priemonės. Todėl labai tikėtina, kad šioms šalims skirta konkreti tarifinė kvota bus taikoma tik ribotai, nes tarifinių kvotų dydis nustatomas remiantis importo 2015–2017 m. laikotarpiu vidurkiu, t. y. įskaitant laikotarpį, per kurį antidempingo/kompensacinio muito priemonės dar nebuvo taikomos, o importo mastas buvo didelis dėl nesąžiningos prekybos praktikos. Todėl esant tokioms aplinkybėms tarifinės kvotos priskyrimas konkrečiai šaliai neatitiktų Sąjungos interesų, nes būsimo importo lygis neišvengiamai būtų mažesnis nei jos tradicinis prekybos lygis.

(147) Komisija padarė išvadą, kad, atsižvelgiant į pirmiau nurodytas aplinkybes, tinkamiausias būtų mišrus metodas. Pirma, konkreti tarifinė kvota turėtų būti skiriama šalims, kurios turi svarbių tiekimo interesų, atsižvelgiant į jų importą per paskutinius trejus metus. Šiame reglamente laikoma, kad šalys, kurių daugiau nei 5 % importo sudaro nagrinėjamosios kategorijos produktai, turi svarbių tiekimo interesų. Bendroji tarifinė kvota (toliau – likutinė kvota), pagrįsta likusio importo vidurkiu per paskutinius trejus metus, turėtų būti paskirstyta visoms kitoms tiekiančiosioms šalims.

(148) Tačiau konkrečioms šalims skirta tarifinė kvota neturėtų būti paskirstoma toms šalims, kurių kiekvienos nagrinėjamosios kategorijos produktų eksporto mastas pastaruoju metu smarkiai sumažėjo dėl minėtų priežasčių nustačius antidempingo/kompensacinio muito priemones. Šioms šalims turėtų būti taikoma likutinė tarifinė kvota.

(149) Konkrečiu 1 produktų kategorijos (karštai valcuoti ritiniai) atveju, kadangi šiuo metu antidempingo priemonės taikomos beveik 60 % importuojamų produktų, Komisija mano, kad tinkamiausia yra bendroji kvota, o ne konkrečioms šalims skirta kvota.

(150) Galiausiai Komisija mano, kad Sąjungos interesams neprieštarauja ir tai, kad, tiekiančiajai šaliai išnaudojus savo konkrečią tarifinę kvotą, jai turėtų būti leista naudotis likutine tarifine kvota. Tačiau ši galimybė turėtų būti taikoma tik paskutinįjį šio laikotarpio ketvirtį, kad būtų užtikrinta šalių, kurioms skirta konkreti tarifinė kvota, ir šalių, kurios naudojasi bendrąja kvota, interesų pusiausvyra. Taip ne tik būtų išlaikyti tradiciniai prekybos srautai, bet taip pat būtų išvengta to, kad atitinkamais atvejais likusios tarifinės kvotos dalys liktų nepanaudotos.

Tarifinės kvotos nuspėjamumas laikui bėgant

(151) Komisija mano, kad licencijų išdavimo sistemos įvedimas nėra būtinas siekiant užtikrinti nuspėjamumą.

(152) Pirma, viešai skelbiami ir kasdien atnaujinami duomenys, susiję su importo pagal tarifines kvotas raida ir neapmuitinamų kvotų panaudojimu. Tarifinių kvotų naudojimo duomenis galima rasti šiuo interneto adresu: http://ec.europa.eu/taxation_customs/dds2/taric/quota_consultation.jsp.

(153) Be to, skiriant kvotas konkrečioms šalims taip pat turėtų būti užtikrintas papildomas tradicinių tiekėjų ir naudotojų nuspėjamumas. Taip pat, kai konkrečioms šalims skiriama tarifinė kvota yra išnaudota, atitinkama šalis galės eksportuoti pagal turimą likutinę kvotą, tačiau tik per paskutinį laikotarpio ketvirtį, kuris yra svarbiausias kvotų panaudojimo laikotarpis.

(154) Galiausiai Komisija mano, kad likutinė tarifinė kvota turėtų būti paskirstyta kas ketvirtį, siekiant užtikrinti tolygų importo pasiskirstymą per metus ir užkirsti kelią dideliam importuojamų standartinių produktų susikaupimui laikotarpio pradžioje, siekiant išvengti galimų muitų. Kas ketvirtį paskirstytos, bet nepanaudotos tarifinės kvotos taip pat būtų automatiškai perkeliamos į ateinantį laikotarpį.

Produktų klasifikacija

(155) Komisija išnagrinėjo naudotojų ir importuotojų tvirtinimus, kad jie savo produktams gali sukurti konkrečias pakategores. Visų pirma Komisija nustatė, kad dviejų kategorijų, t. y. 3 ir 4 kategorijų, produktai pasižymi skirtingomis savybėmis, dėl kurių tvirtinimai yra priimtini.

(156) 4 kategorijai – korozijai atsparūs lakštai – priskiriami tiek specialiai automobilių pramonei pagaminti produktai su tiksliomis produktų specifikacijomis, kuriems taikomos ilgalaikės sutartys, tiek kiti standartiniai produktai. Kalbant apie pirmuosius produktus, tiekėjai pirmiausia turi gauti sertifikatą, būtiną siekiant tiekti produktus pramonei ilgą laiką ir pagrįstą „pačiu laiku“ sistema. Šios produktų kategorijos atveju Komisija pripažįsta, kad esama rizikos, jog kai kurių konkrečių rūšių produktus iš neapmuitinamos kvotos išstums standartiniai produktai, kuriuos galima masiškai tiekti ir kaupti metų pradžioje.

(157) Be to, šiai produktų kategorijai priskiriamiems standartinių rūšių produktams šiuo metu taikomi antidempingo muitai, kurie taip pat turi įtakos būsimiems importo pokyčiams, taip pat kvotų paskirstymui, atsižvelgiant į tai, kas paaiškinta pirmiau. Tai, kad į pramonės prašymą dėl antidempingo priemonių nustatymo nebuvo įtraukti šie labiau specializuoti produktai, taip pat rodo, kad šie produktai turėtų būti vertinami atskirai nuo standartinių rūšių produktų.

(158) Kalbant apie 3 kategoriją (elektrotechninio plieno lakštai), atitinkamos naudotojų pramonės atstovai taip pat teigė, kad kai kurie specializuoti produktai, t. y. neorientuoto grūdėtumo lakštai iš elektrotechninio plieno (27), turėtų būti atskirti nuo kitų šios kategorijos produktų. Šis tvirtinimas grindžiamas tuo, kad šių rūšių produktai yra strategiškai svarbūs Sąjungos ekonomikai, nes jie naudojami naujų rūšių energijos / judumo sektoriuose (pvz., naujų rūšių energiją naudojantys automobiliai, vėjo turbinos). Naudotojai ir importuotojai teigia, kad šie produktai yra didelės vertės specializuoti produktai, kuriems kyla rizika, kad juos išstums į tą pačią produktų kategoriją įtraukti standartiniai produktai. Be to, naudotojai taip pat teigė, kad Sąjungos paklausa artimoje ateityje veikiausiai labai išaugs ir kad ateityje konkreti kvota turėtų būti atitinkamai padidinta. Nors pastarasis tvirtinimas negalėtų būti tinkamai pagrįstas jokiais įrodymais, atskira šiems produktams skiriama kvota ateityje leistų išnagrinėti kitus tinkamai pagrįstus prašymus.

(159) Be to, Komisija mano, kad, nepažeidžiant priemonės taisomojo poveikio, šiose dviejose produktų kategorijose galima sukurti produktų pogrupius, kuriems atitinkamai būtų skirta atskira kvota.

(160) Remdamasi pirmiau išdėstytais argumentais, Komisija priėmė tvirtinimus dėl 4 produktų kategorijos (metalo lakštai) ir 3 produktų kategorijos (elektrotechninio plieno lakštai (išskyrus orientuoto grūdėtumo lakštus iš elektrotechninio plieno)) suskaidymo į dvi pakategores.

Peržiūros nuostata

(161) Galiausiai Komisija mano, kad atsižvelgiant į Sąjungos interesus jai gali tekti, pasikeitus aplinkybėms priemonių taikymo laikotarpiu, pakoreguoti IV.1 ir IV.2 prieduose nustatytą tarifinės kvotos dydį arba paskirstymą. Tokia peržiūra galėtų būti atliekama dėl bet kurios kategorijos produktų, kuriems nustatytos priemonės, įskaitant (bet neapsiribojant) 3, 4, 6 ir 16 produktų kategorijas, dėl kurių per tyrimą ir per Komisijos surengtas dvišales konsultacijas buvo pateiktos išsamios ir pagrįstos pastabos. Pavyzdžiui, pasikeitusios aplinkybės galėtų pasireikšti tuo atveju, jei iš esmės padidėtų ar sumažėtų kai kurių kategorijų produktų Sąjungos paklausa ir dėl to reikėtų iš naujo įvertinti tarifinių kvotų dydį, nustatyti antidempingo arba antisubsidijų priemones, kurios gali turėti reikšmingos įtakos būsimiems importo pokyčiams, arba net bet kokį su JAV 232 skirsniu susijusį pokytį, kuris gali turėti tiesioginės įtakos šio tyrimo išvadoms, visų pirma dėl prekybos srautų nukreipimo. Komisija taip pat gali peržiūrėti, ar priemonių veikimas galėjo daryti neigiamą poveikį siekiant integracijos tikslų, nustatytų su lengvatinės prekybos partneriais, pvz., kelti didelę riziką jų stabilizavimui ar ekonominei plėtrai. Komisija reguliariai vertins padėtį ir bent kiekvienų priemonių taikymo metų pabaigoje svarstys, ar reikia atlikti peržiūrą. Komisija pirmąjį peržiūros tyrimą inicijuos ne vėliau kaip 2019 m. liepos 1 d.

7.3. Išvada dėl Sąjungos interesų

(162) Remdamasi pirmiau išdėstytais argumentais ir atidžiai išnagrinėjusi įvairius susijusius interesus, Komisija daro išvadą, kad, siekiant užkirsti kelią tolesniam Sąjungos gamintojų padėties blogėjimui, dėl Sąjungos interesų būtina priimti galutines apsaugos priemones tarifinės kvotos forma.

8. BAIGIAMOSIOS PASTABOS

(163) Buvo padaryta išvada, kad Sąjungos plieno pramonės padėčiai dėl 26 kategorijų produktų gresia didelė žala ir kad padėtis netolimoje ateityje veikiausiai virs faktine didele žala, jei nebus taikomos apsaugos priemonės. Taip pat daroma išvada, kad tinkamų priemonių priėmimas siekiant išvengti tolesnio importo didėjimo neprieštarautų Sąjungos interesams.

8.1. Priemonių forma ir dydis

(164) Pirminiu etapu Komisija nustatė, kad priemonė, kurios forma – tarifinė kvota, yra geriausias būdas suderinti Sąjungos plieno gamintojų ir naudotojų interesus. Tokia forma, jei ji bus tinkamai suderinta, leistų laikinai padidinti importą iki nežalingo Sąjungos plieno pramonei lygio, kartu išlaikant tinkamą tiekimo šaltinių pasirinkimą jos vartotojams tokiu būdu, kuris būtų suderinamas su nuolatiniu konkurencingu plieno rinkos veikimu.

(165) Remdamasi pirmiau pateikta Sąjungos interesų analize, Komisija mano, kad tarifinė kvota iš tikrųjų yra geriausia priemonės forma siekiant suderinti įvairius susijusius interesus, t. y. užkirsti kelią didelei žalai ir užtikrinti tradicinius prekybos srautus.

(166) Pastabose, kurias Komisija gavo nustačius laikinąsias priemones, nors dauguma plieno naudotojų užginčijo jų priėmimą, jie taip pat pateikė naudingų pasiūlymų, kaip jas pakoreguoti ir sumažinti jų neigiamą poveikį rinkai.

(167) Tik nedaugelis iš gautų pastabų buvo susijusios su mikromodeliavimu ir makromodeliu, kurį Komisija pateikė siekdama patikrinti nekvotinio tarifo dydžio proporcingumą.

(168) Kalbant apie makromodelį, trečiosios šalies eksportuotojų asociacija kritikavo tai, kad Armingtono modelyje naudojami bendrai visoms produktų kategorijoms skirti elastingumo parametrai skiriasi nuo elastingumo parametrų, naudojamų tam tikruose labiau išskaidytuose konkrečių plieno produktų kategorijų tyrimuose; tačiau šios šalys nepasiūlė jokių alternatyvių bendriems skaičiavimams dydžių. Ta pati asociacija taip pat teigė, kad Komisija nepaisė kainų lygio JAV rinkoje reikšmingo padidėjimo, kuris ir toliau pritraukia importą nepaisant 232 skirsnio priemonių taikymo. Kalbant apie mikromodeliavimą, Sąjungos naudotojų asociacija ir keli eksportuotojai tvirtino, kad mikromodeliavimo lyginamoji analizė apėmė tik ribotą produktų kategorijų skaičių, o priemonės buvo taikomos didesniam kategorijų spektrui; jie taip pat kritikavo tai, kad, kaip pranešta, skaičiavimai pagrįsti Kinijos gamintojų sąnaudomis, kurios visų importo šaltinių atžvilgiu negalėjo būti laikomos tipiškomis. Keli eksportuotojai teigė, kad Komisija nepakankamai paaiškino, kaip naudojami pirmiau minėti modeliai, ir kad 25 % dydžio nekvotinio tarifo nustatymas tuo pagrindu yra savavališkas.

(169) Komisija mano, kad tiek mikromodeliavimas, tiek makromodelis yra tikrovės mėgdžiojimas, tačiau, priešingai, nei teigta kai kuriose pastabose, tai yra priemonės, kurios leidžia aptarti alternatyvius scenarijus techniniu požiūriu, kad politinis sprendimas būtų grindžiamas faktais, o ne savavališkais vertinimais.

(170) Komisija siekia pabrėžti, kad laikinųjų priemonių etapu Komisijos nustatytas 25 % dydžio nekvotinis tarifas įvestas atsižvelgiant į reikšmingą plieno importo į Sąjungą padidėjimą, kuris naujausiu laikotarpiu pagreitėjo JAV nustačius bendrą 25 % dydžio tarifą plieno importui (išskyrus tam tikras išimtis, kurioms taikomos labai ribojamos kvotos), taip pat įvedus 50 % dydžio tarifą importui iš Turkijos. Aiškus tikslas, kurio siekia JAV nustatydamos savo priemones, – įgyvendinti pramonės politikos siekį dirbtinai sumažinti plieno importo lygį 13,3 mln. metrinių tonų, o tai, savo ruožtu, leis JAV plieno pramonei veikti esant 80 % pajėgumų naudojimo koeficientui.

(171) Priešingai, nei manė kelios suinteresuotosios šalys, esant būtent tokiai situacijai 25 % Sąjungos nekvotinis tarifo dydis yra ne sutartinis dydis, o, regis, visiškai proporcinga priemonė, puikiai atitinkanti tikslą apsaugoti Sąjungos plieno rinką nuo importo padidėjimo, kuris pastaruoju metu didele dalimi susidarė dėl prekybos nukreipimo JAV nustačius protekcionistines priemones. Iš tiesų, pasaulio plieno eksportuotojai, kurie JAV susiduria su 25 % ar 50 % dydžio tarifu arba ribojančiomis kvotomis, galėtų nukreipti savo eksportą į Sąjungą viršydami savo tradicinio pardavimo apimtį ir padaryti žalos Sąjungos plieno pramonei, jei Sąjungoje nebūtų sudaryta pakankamai atgrasančios kliūties tuo atveju, jei importas pradėtų viršyti savo tradicinę apimtį.

(172) Svarbu dar kartą pabrėžti, jog kadangi pagal 232 skirsnio priemones tarifai nustatomi pradedant nuo pirmojo importo ir todėl smarkiai iškreipia ir sumažina importo į šalį srautą, Sąjungos tarifinės kvotos leidžia užtikrinti nuolatinį importą iš visų kilmės šalių be papildomų kliūčių ir poveikį daro tik tuomet, kai viršijamos atitinkamos kvotos, atitinkančios tradicinį importo iš kiekvienos kilmės šalies srautą, visų pirma dėl prekybos srautų nukreipimo dėl JAV priemonių.

(173) Tokiomis aplinkybėmis, išskyrus atvejus, kai Sąjunga atitinkamam plieno importui taikytų tokio dydžio kvotos perviršio tarifą, kuris būtų bent jau lygus JAV taikomam tarifui, eksportuotojas į JAV gaus papildomą pelną arba sumažins jo praradimą nukreipdamas pardavimą į ES. Ši analizė rodo, kad mažiausias nekvotinio tarifo dydis, kuris gali užtikrinti minimalią Sąjungos apsaugą nuo prekybos srautų nukreipimo, turėtų būti bent 25 %. Tačiau šis dydis nesustabdys prekybos srautų nukreipimo. Kadangi importo kainos JAV didinamos protekcionistinėmis priemonėmis, didelė dalis anksčiau buvusios neekonomiškos JAV plieno gamybos tampa pelninga, dėl jos perkeliamas importas ir prekyba nukreipiama į kitas rinkas, o Sąjunga yra patraukliausia alternatyvi paskirties vieta.

(174) Atsižvelgiant į tai, Sąjungos pramonės pasiūlytas ir pradiniu etapu Komisijos pateiktas su importuojamais ir Sąjungoje iškrautais produktais susijusių pastoviųjų išlaidų mikroekonominis modeliavimas yra itin svarbus aptariant eksportuotojų, susidūrusių su pirmiau minėtu pasirinkimu, ar parduoti JAV rinkoje sumokėjus pagal 232 skirsnį nustatytus tarifus, ar laipsniškai eksportuoti į Sąjungą viršijant savo tradicinę pardavimo apimtį siekiant išvengti tokio mokėjimo, komercinę elgseną.

(175) Priešingai, nei teigta kai kurių šalių pastabose, modeliuojant padarytos prielaidos yra tikroviškos ir konservatyvios. Jos nėra daugiausia grindžiamos Kinijos sąnaudomis. Svarbiausias modeliavimui naudotų sąnaudų komponentas yra žaliavų krepšelis, įvertintas tarptautinėmis kainomis. Kinijos rodikliai naudojami tik apskaičiuojant palyginti mažesnę papildomų, be žaliavų, kintamųjų sąnaudų dalį, atsižvelgiant į tai, kad Kinija yra viena iš svarbiausių visų kategorijų produktų eksportuotojų. Galiausiai, gabenimo iš Kinijos į Sąjungą sąnaudų pasirinkimas yra labai konservatyvi prielaida apskaičiuojant iškrauto produkto kainą, nes jei būtų naudojamos mažesnės kitos galimos kilmės produktų gabenimo sąnaudos, pastoviosios išlaidos būtų didesnės.

(176) Šis modeliavimas leidžia apskaičiuoti faktinį nekvotinio tarifo dydį, kuris gali atgrasyti nuo prekybos srautų nukreipimo. Kaip paaiškinta laikinųjų priemonių reglamente, šis modeliavimas rodo, kad pastoviosios plieno eksportuotojų į Sąjungą pardavimo išlaidos skirtingose tipiškiausiose tiriamųjų plieno produktų kategorijose yra didesnės kaip 30 %, o vidurkis – 34 %. Tik šio dydžio kvotų perviršio tarifai leistų visiškai padengti pastoviąsias atitinkamo plieno importo į Sąjungos rinką išlaidas ir tokiu būdu panaikinti eksportuotojų į JAV paskatą perorientuoti nukreiptą pardavimą į Sąjungos rinką, nes įvedus šį tarifą jie tampa neekonomiški.

(177) Atsižvelgdama į šias aplinkybes, Sąjunga nusprendė taikyti mažiausiai trikdžių sukeliantį 25 % kvotos perviršio tarifo dydį, kuris yra žemesnėje pirmiau aptartų alternatyvų spektro dalyje. Kaip jau minėta, šis kvotos perviršio tarifo dydis neužtikrina visiškos Sąjungos apsaugos nuo prekybos srautų nukreipimo. Priešingai, tai ne tik sudarys sąlygas laisvam tradicinio importo srautui, bet minėti kvotinio tarifo dydžiai taip pat leis užtikrinti kad, nepaisant tarifo sumokėjimo, nedidelė dalis su prekybos nukreipimu susijusio pardavimo liks Sąjungos rinkoje, net jei bus viršyti tradiciniai prekybos mastai siekiant patenkinti augančią paklausą.

(178) Kalbant apie suinteresuotųjų šalių pateiktas pastabas dėl bendro makroekonominio modelio panaudojimo visose produktų kategorijose užuot taikant labiau išskaidytą analizę kartu su modeliu, Komisija mano, kaip buvo paaiškinta pirminiu etapu ir 2 skirsnyje, kad atsižvelgiant į glaudžias produktų kategorijų tarpusavio sąsajas pasiūlos ir paklausos požiūriu, toks bendras vertinimas yra visiškai tinkamas, ypač atsižvelgiant į konservatyvias elastingumo parametrų vertes.

(179) Laikinajame reglamente Komisija nurodė, kad prieš priimdama galutinę poziciją, ji atidžiai stebės importo raidą. JAV ir Sąjungos statistiniai duomenys apie tiriamųjų kategorijų plieno produktų importą rodo, kad, nepaisant reikšmingo kainų padidėjimo JAV rinkoje dėl 232 skirsnio priemonių taikymo, per pastaruosius šešis mėnesius nuo 2018 m. gegužės mėn. pasireiškė didelis ir ilgalaikis importo į JAV apimties mažėjimas, kuris atitinka nuolatinį tų pačių kategorijų plieno produktų importo į Sąjungą augimą per tą patį laikotarpį. Nuo 2018 m. gegužės mėn. iki rugsėjo mėn. tiriamųjų kategorijų produktų importas į JAV sumažėjo 2,6 mln. tonų, palyginti su tuo pačiu laikotarpiu 2017 m., o tų pačių produktų importas į ES per tą patį laikotarpį smarkiai išaugo ir padidėjo 2 mln. tonų (sudarė 77 % sumažėjusio importo į JAV apimties). Tai rodo aiškią didėjimo tendenciją. Šie duomenys rodo, kad sėkmingai įgyvendinamas numatomas JAV akto 232 skirsnio protekcionistinių priemonių poveikis siekiant sumažinti plieno importo apimtį, kuri 2017 m. siekė 13,3 mln. metrinių tonų. Todėl neatrodo, kad nustatytos naujausios importo tendencijos prieštarautų prielaidoms, daromoms remiantis galimo maždaug 70 % prekybos srauto nukreipimo masto, kurį JAV priemonėmis galiausiai būtų galima pasiekti ilgainiui visiškai įgyvendinus jų protekcionistinį poveikį, modeliu. Tai taip pat neprieštarautų tolesniam poreikiui pasiekti daugiau nei 30 % dydžio kvotos perviršio tarifo normą, kad Sąjungos rinka būtų visiškai apsaugota nuo jų sukelto poveikio. Šis dydis taip pat sutampa su pirmiau aprašytu mikroekonominio modeliavimo rezultatu.

(180) Todėl Komisija nusprendė patvirtinti 25 % dydžio kvotos perviršio tarifo normą, kuri yra pigesnė ir mažiausiai trikdžių sukelianti taisomoji priemonė, padedanti užkirsti kelią JAV akto 232 skirsnio priemonių sukeltam prekybos srautų nukreipimui.

8.2. Tarifinių kvotų administravimas

(181) Kaip paaiškinta pirmiau, remiantis Sąjungos interesais ir siekiant kuo labiau išlaikyti tradicinius prekybos srautus, geriausias būdas užtikrinti optimalų tarifinės kvotos panaudojimą yra paskirstyti ją šalims, kurios yra labai suinteresuotos tiekti nagrinėjamąjį produktą, o kitoms šalims – chronologine tvarka pagal datas, kuriomis priimamos išleidimo į laisvą apyvartą deklaracijos, kaip nustatyta Komisijos įgyvendinimo reglamente (ES) 2015/2447 (28). Tokiam administravimo metodui būtinas glaudus valstybių narių ir Komisijos bendradarbiavimas.

(182) Iš besivystančių šalių importuojamos prekės nuo tarifinių kvotų bus atleidžiamos atsižvelgiant į prekių kilmę. Todėl turėtų būti taikomi šiuo metu Sąjungoje galiojantys nelengvatinės kilmės nustatymo kriterijai.

(183) Galutinių priemonių taikymo tikslu, siekiant toliau išlaikyti tradicinius prekybos srautus, kiekvienai produktų kategorijai, kuriai šiuo reglamentu nustatomos galutinės priemonės, bus skirta konkreti kvota.

8.3. Taikomos antidempingo ir antisubsidijų priemonės

(184) Nustačius laikinąsias priemones, keli naudotojai ir importuotojai pakartojo savo tvirtinimus, kad Sąjungos gamintojams nereikia papildomos apsaugos, nes galioja antidempingo ir antisubsidijų priemonės, ir kad bet kuriuo atveju apsaugos priemonės neturėtų būti taikomos kartu su antidempingo ar antisubsidijų priemonėmis.

(185) Komisija primena, kad antidempingo ir kompensacinio muito priemonėmis siekiama ne uždaryti Sąjungos rinką, o tik ištaisyti žalingą prekybos praktiką. Todėl šios priemonės taikomos konkrečių šalių vykdomo dempingo ir subsidijavimo atvejais, jų taikymo sritis ir tikslas skiriasi, palyginti su šiuo reglamentu nustatyta apsaugos priemone, ir jos nėra tarpusavyje nesuderinamos.

(186) Tačiau, kaip minėta laikinojo reglamento 117 konstatuojamojoje dalyje, Komisija pripažįsta, kad antidempingo ir antisubsidijų priemonių taikymas kartu su apsaugos priemonėmis gali turėti didesnį poveikį, nei pageidautina. Kadangi šis taikymo kartu klausimas gali kilti tik pasiekus tarifinių kvotų viršutinę ribą, Komisija išnagrinės poreikį spręsti šį klausimą vėlesniu ir tinkamu laiku. Pagal šią sistemą, siekiant išvengti „dvigubų taisomųjų priemonių“ taikymo kiekvieną kartą viršijus tarifinę kvotą, Komisija gali nuspręsti sustabdyti galiojančių antidempingo ir kompensacinių muitų taikymą arba sumažinti jų dydį, siekdama užtikrinti, kad bendras šių priemonių poveikis neviršytų didžiausio taikomų apsaugos priemonių arba antidempingo/kompensacinių muitų dydžio.

8.4. Taikymo trukmė

(187) Komisija mano, kad priemonės turėtų būti taikomos trejus metus (įskaitant laikinųjų priemonių taikymo laikotarpį) ir baigti galioti 2021 m. birželio 30 d. Tarifinę kvotą turėtų būtų leidžiama naudoti nuo 2019 m. vasario 2 d. iki 2019 m. birželio 30 d., nuo 2019 m. liepos 1 d. iki 2020 m. birželio 30 d., ir vėliau – nuo 2020 m. liepos 1 d. iki 2021 m. birželio 30 d., kaip nurodyta VI priede dėl kiekvienos nagrinėjamosios produktų kategorijos.

(188) Kadangi priemonių taikymo laikotarpis trunka daugiau kaip metus, jos turi būti laipsniškai liberalizuojamos reguliariais intervalais per visą taikymo laikotarpį. Komisija mano, kad tinkamiausias būdas liberalizuoti priemones – po kiekvienų metų padidinti neapmuitinamos kvotos dydį 5 %. Į šį liberalizavimo procesą turėtų būti įtrauktas laikinųjų priemonių taikymo laikotarpis, o tai reiškia, kad pirmasis liberalizavimas įvyks 2019 m. liepos 1 d., o antrasis – 2020 m. liepos 1 d. Vėlesnis liberalizavimas bus vykdomas pagal tą patį modelį.

8.5. Plieno produktų priežiūra

(189) Plieno produktų, kurie turi būti įtraukti į šį tyrimą, priežiūros priemonės pradėtos taikyti 2016 m. balandžio mėn., nes paaiškėjo, kad importo tendencijos kelia didelės žalos grėsmę. Atsižvelgdama į šio tyrimo išvadas ir į tai, kad buvo nustatytos galutinės apsaugos priemonės, Komisija mano, kad plieno produktų, kuriems taikomos apsaugos priemonės, priežiūros sistema apsaugos priemonių taikymo laikotarpiu turėtų būti sustabdyta.

9. TAM TIKRŲ ŠALIŲ NEĮTRAUKIMAS Į GALUTINIŲ PRIEMONIŲ TAIKYMO SRITĮ

(190) Pagal Reglamento (ES) 2015/478 18 straipsnį ir Sąjungos tarptautinius įsipareigojimus laikinosios priemonės neturėtų būti taikomos PPO nare esančios besivystančios šalies kilmės produktams, jei tos šalies konkretaus produkto importo į Sąjungą dalis neviršija 3 %, su sąlyga, kad PPO narėmis esančioms besivystančioms šalims, kurių importo dalis yra mažesnė nei 3 %, kartu tenka ne daugiau kaip 9 % viso nagrinėjamojo produkto importo į Sąjungą.

(191) Iš Komisijos galutinės išv