Oficialusis leidinys L 026 , 31/01/1977 p. 0067 - 0077

specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 3 tomas 8 p. 0041

specialusis leidimas graikų k.: skyrius 03 tomas 17 p. 0042

specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 3 tomas 8 p. 0041

specialusis leidimas ispanų kalba: skyrius 03 tomas 11 p. 0156

specialusis leidimas portugalų kalba skyrius 03 tomas 11 p. 0156



Tarybos direktyva 1976 m. gruodžio 21 d. dėl trichinelių (Trichinella spiralis) tyrimo naminių kiaulių šviežioje mėsoje, importuojamoje iš trečiųjų šalių (77/96/EEB) EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA, atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, atsižvelgdama į 1972 m. gruodžio 12 d. Tarybos direktyvą 72/462/EEB dėl sveikatos ir veterinarinio patikrinimo problemų, importuojant galvijus, kiaules ir šviežią mėsą iš trečiųjų šalių [1], su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 75/379/EEB [2], ypač į jos 21 straipsnį, atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą, kadangi Direktyvos 72/462/EEB 21 straipsnyje Taryba numatė trichinelių šviežioje kiaulienoje aptikimo būdus ir procedūras; kadangi Direktyvos 72/462/EEB taikymas neduos norimo efekto, kol valstybėse narėse vyraus skirtumai dėl garantijų, susijusių su trichinelių šviežioje mėsoje, importuojamoje iš trečiųjų šalių, aptikimu; kadangi dėl to būtina nustatyti Bendrijos priemones šioje srityje; kadangi, siekiant apsaugoti vartotojų sveikatą, būtina sistemingai tirti šviežią kiaulieną, naudojant veiksmingais pripažintus metodus, siekiant pašalinti tą mėsą, kuri užkrėsta trichinelėmis; kadangi, jei tyrimas atliekamas eksportuojančioje trečiojoje šalyje, jis turi vykti skerdyklose, kurios atitinka tam tikrus reikalavimus ir kurios turi tinkamą įrangą turinčią tyrimų laboratoriją; kadangi, norint atskirti ištirtos mėsos pavyzdžius nuo dar neištirtų, būtina pažymėti trichinelėmis neužkrėstą mėsą specialiu ženklu; kadangi turėtų būti numatyta procedūra, nustatanti glaudų ir veiksmingą Komisijos bei valstybių narių bendradarbiavimą, įvertinant trečiosiose šalyse esančių įmonių pajėgumą atlikti tokį tyrimą ar dirbti su jau ištirta mėsa; kadangi taip pat turi būti numatyta procedūra, suderinanti technines sąlygas, ypač tas, kurios susijusios su tyrimų metodais, tyrimo laboratorijoms keliamus reikalavimus bei ištirtos mėsos ženklinimo tvarką su technine pažanga ir įgyta patirtimi; kadangi valstybėms narėms turėtų būti leidžiama priimti mėsą, kuri nebuvo ištirta dėl trichinelių eksportuojančioje trečiojoje šalyje, su sąlyga, kad ta mėsa yra apdorojama šaldant eksportuojančioje trečiojoje šalyje arba valstybėje narėje, kuriai ji skirta, ir tokiu būdu galimai esančios joje trichinelės yra nukenksmintos; kadangi tačiau šis apdorojimas turi būti atliekamas pagal tam tikras aiškiai nustatytas procedūras bei tam tikrus reikalavimus atitinkančiose įmonėse, PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ: 1 straipsnis Šioje direktyvoje vartojami Direktyvoje 72/462/EEB pateikti apibrėžimai. Be to: a) "šviežia mėsa" – tai naminių kiaulių šviežia mėsa; b) "tyrimas" – tai tyrimas trichinelėms šviežioje mėsoje aptikti. 2 straipsnis 1. Kad mėsa būtų leidžiama prekiauti Bendrijos viduje, trečiųjų šalių kilmės šviežia mėsa, į kurios sudėtį įeina skeleto raumenys (skersaruožiai raumenys), patikrinama, prižiūrint oficialiai paskirtam veterinarijos gydytojui bei jo atsakomybe. 2. Tyrimas atliekamas pagal vieną iš I priede numatytų metodų visai skerdenai arba, jei tai neįmanoma, kiekvienai skerdenų pusei, ketvirčiui ar gabalui, importuotinam į Bendriją. 3. Tyrimas atliekamas eksportuojančios šalies skerdykloje, patvirtintoje pagal Direktyvos 72/462/EEB 4 straipsnį ir turinčioje leidimą šį tyrimą atlikti pagal šios direktyvos 4 straipsnį. 4. Tyrimas atliekamas prieš pažymint sveikumo ženklu, numatytu Direktyvos 72/462/EEB B priedo X skyriuje. 5. Jei nėra galimybės atlikti tyrimą eksportuojančioje šalyje, valstybė narė, kuriai šviežia mėsa yra skirta, gali leisti įvežti mėsą į jos teritoriją su sąlyga, kad tyrimas jos teritorijoje bus atliekamas tuo pat metu, kaip ir Direktyvos 72/462/EEB 24 straipsnio 2 dalyje numatytas tinkamumo maistui patikrinimas veterinarijos poste, kaip apibrėžta minėtos direktyvos 27 straipsnio 1 pastraipos b punkte. 6. a) Jei tyrimo rezultatai yra neigiami, šviežia mėsa po atliktų tyrimų nedelsiant paženklinama pagal III priedo reikalavimus. b) Kai ženklinama spalvotu spaudu, jo spalva turi atitikti Direktyvos 72/462/EEB 17 straipsnio 3 dalies reikalavimus. 3 straipsnis 1. Nukrypstant nuo 2 straipsnio nuostatų, valstybė narė, kuriai mėsa yra skirta, gali atleisti nuo prievolės tirti trečiųjų šalių arba tokių šalių atskirų dalių kilmės šviežią mėsą su sąlyga, kad mėsa yra sušaldyta pagal IV priedo nuostatas. 2. Šis mėsos apdorojimas atliekamas eksportuojančioje trečiojoje šalyje esančioje įmonėje, kaip aprašyta 4 straipsnio 1 dalyje. Atliktą mėsos šaldymą eksportuojančioje trečiojoje šalyje turi patvirtinti oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas prie mėsos pridedame tinkamumo maistui sertifikate, nurodytame Direktyvos 72/462/EEB 22 straipsnio 3 dalyje. 3. Jei mėsa nebuvo apdorota eksportuojančioje trečiojoje šalyje, ją būtina apdoroti 2 straipsnio 5 dalyje nurodytame veterinarijos poste. Atliktą mėsos šaldymą valstybėje narėje turi patvirtinti oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas prie mėsos pridedame tinkamumo maistui sertifikate, nurodytame Direktyvos 72/462/EEB 25 straipsnyje. 4 straipsnis 1. Dėl leidimo skerdyklai atlikti tyrimus, mėsos išpjaustymo įmonei – išpjaustyti ar iškaulinėti jau ištirtą mėsą ir įmonei – apdoroti mėsą šaldymo būdu, nurodytu 3 straipsnyje, sprendžiama 9 straipsnyje nustatyta tvarka. Be reikalavimų, nustatytų Direktyvos 72/462/EEB 4 straipsnyje, atsižvelgiama į garantijas dėl šios direktyvos laikymosi ir skerdyklų atveju: a) į tai, ar skerdykla turi mėsos tyrimui būtinas patalpas ir įrangą; b) į personalo, atsakingo už mėsos tyrimą, kvalifikaciją. Leidimas skerdyklai ir mėsos išpjaustymo įmonei suteikiamas tik tuo atveju, jei susijusios trečiosios šalies kompetentingos institucijos oficialiai pripažino, kad skerdykla ar mėsos išpjaustymo įmonė atitinka 5 straipsnio ir III priedo reikalavimus; taip pat skerdyklai tuo atveju, jei ji turi laboratoriją, atitinkančią II priedo I skyriaus reikalavimus, ir gali tenkinti kitų II priedo skyrių bei I priedo reikalavimus. Leidimas įmonei apdoroti šaldymo būdu suteikiamas tik tuo atveju, jei susijusios trečiosios šalies kompetentingos institucijos oficialiai pripažino, kad įmonė gali tenkinti IV priedo reikalavimus. 2. Direktyvos 72/462/EEB 4 straipsnio 4 dalyje minimuose sąrašuose prie įmonių, kurioms buvo suteiktas leidimas, kaip apibrėžta 1 dalyje, pavadinimų įterpiama speciali nuoroda. 5 straipsnis 1. Skerdyklose, kurioms buvo suteiktas leidimas pagal 4 straipsnį, kiaulės, kurių mėsa skirta Bendrijai, turi būti skerdžiamos skirtingose patalpose arba, joms nesant, skirtingu laiku nei kiaulės, kurių mėsa nėra skirta Bendrijai, išskyrus atvejus, kai Bendrijai neskirtų kiaulių mėsa yra tiriama pagal tą pačią procedūrą. 2. Ištirta mėsa, kurioje trichinelių nenustatyta, ir kuri skirta Bendrijai, išpjaustoma ir iškaulinama mėsos išpjaustymo įmonėse laikantis 4 straipsnio. Šiose mėsos išpjaustymo įmonėse mėsa turi būti išpjaustoma ir iškaulinama skirtingose patalpose arba, joms nesant, skirtingu laiku nei mėsa, kuri nėra skirta Bendrijai, išskyrus atvejus, kai Bendrijai neskirta mėsa yra tiriama pagal tą pačią procedūrą. 6 straipsnis Direktyvos 72/462/EEB 5 straipsnyje numatytais tikrinimais patvirtinama, kad šios direktyvos yra laikomasi. 7 straipsnis Valstybės narės turi parengti ir pateikti Komisijai sąrašą 2 straipsnio 5 dalyje nurodytų veterinarijos postų, kuriuose gali būti: - atliekami tyrimai, - šaldoma pagal 3 straipsnio reikalavimus. Jos užtikrina, kad šie postai turėtų įrangą, būtiną minėtiems darbams atlikti. 8 straipsnis Komisijos pasiūlymu Taryba iki 1979 m. sausio 1 d. sprendžia dėl I priede nurodytų metodų papildymo. 9 straipsnis 1. Kai laikomasi šiame straipsnyje nustatytos tvarkos, pirmininkas savo iniciatyva arba valstybės narės prašymu nedelsdamas klausimą perduoda Veterinarijos nuolatiniam komitetui (toliau – Komitetas), įsteigtam 1968 m. spalio 15 d. Tarybos sprendimu. 2. Valstybių narių atstovų Komitete balsai skaičiuojami taip, kaip nustatyta Sutarties 148 straipsnio 2 dalyje. Pirmininkas nebalsuoja. 3. Komisijos atstovas pateikia priemonių, kurios turi būti patvirtintos, projektą. Komitetas savo nuomonę dėl priemonių pareiškia per tokį laiką, kurį nustato pirmininkas, atsižvelgdamas į klausimo skubumą. Nuomonė patvirtinama 41 balso dauguma. 4. Komisija patvirtina numatytas priemones ir nedelsdama jas įgyvendina, jeigu jos atitinka Komiteto nuomonę. Kai numatytos priemonės neatitinka Komiteto nuomonės arba nuomonė nepareiškiama, Komisija nedelsdama pateikia Tarybai pasiūlymą dėl priemonių, kurių turi būti imtasi. Taryba sprendžia kvalifikuota balsų dauguma. Jeigu Taryba per tris mėnesius nuo tos dienos, kai klausimas buvo jai perduotas, nepatvirtina jokių priemonių, pasiūlytas priemones patvirtina Komisija ir nedelsdama jas įgyvendina išskyrus tuos atvejus, kai Taryba nenubalsavo prieš tas priemones paprasta balsų dauguma. 10 straipsnis 9 straipsnis turi būti taikomas iki 1981 m. birželio 21 d. 11 straipsnis Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip iki 1979 m. sausio 1 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai. 12 straipsnis Ši direktyva skirta valstybėms narėms. Priimta Briuselyje, 1976 m. gruodžio 21 d. Tarybos vardu Pirmininkas A. P. L. M. M. van der Stee [1] OL L 302, 1972 12 31, p. 28. [2] OL L 172, 1975 7 3, p. 17. -------------------------------------------------- I PRIEDAS TRICHINELIŲ TYRIMO METODAI I. TYRIMAS TRICHINOSKOPU a) Įranga Trichinoskopas su kaitinamąja lempa, kurio didinamoji galia – 50 arba nuo 80 iki 100 kartų. Kompresinis stiklas, susidedantis iš dviejų stiklo plokštelių, viena iš jų suskirstyta į lygius plotus; mažos išlenktos žirklutės, mažos žnyplės (pincetai), peilis mėginiams pjaustyti, mažos sunumeruotos talpyklos mėginiams atskirai laikyti, lašinimo pipetė, acto rūgšties stiklinė ir kalio hidroksido tirpalo stiklinė dekalcinavimui arba sausai mėsai suminkštinti. b) Mėginių ėmimas Kai imama visa skerdena, reikia paimti bent vieną riešuto dydžio mėginį iš abiejų diafragmos kojelių prie perėjimo į raumeningąją dalį. Jei yra tik viena diafragmos kojelė, turi būti paimtas vienas dviejų riešutų dydžio mėginys. Kai nėra nė vienos diafragmos kojelės, reikia paimti du maždaug riešuto dydžio mėginius iš diafragmos šonkaulinės arba krūtinkaulio dalies arba iš liežuvio, žandikaulio ar pilvo raumenų. Kai turimi mėsos gabalai, iš kiekvieno gabalo reikia imti tris mėginius iš skeleto raumenų, kurie turi nedaug riebalų, jei įmanoma, riešuto dydžio, pasirenkant skirtingus taškus, kur įmanoma, arčiau kaulų ar sausgyslių. c) Metodas Jei yra abi diafragmos kojelės, trichinelių tikrintojas privalo nuo kiekvieno iš minėtų mėginių, paimtų iš visos skerdenos, atpjauti septynis avižos grūdo dydžio gabaliukus, o iš viso – 14; jei yra tik viena diafragmos kojelė – 14 iš skirtingų vietų ir, jei įmanoma, – iš perėjimo į raumeningąją dalį; tada tyrėjas turi suspausti juos tarp stiklo plokštelių taip, kad galima būtų aiškiai įskaityti pro mikroskopo objektinį stiklą spausdintas raides. Jei tiriamoji mėsa yra sausa ir sena, mėginius prieš suspaudžiant būtina 10–20 minučių palaikyti minkštinančiame tirpale, kurio vieną dalį sudaro kalio hidroksidas ir maždaug dvi dalis – vanduo. Jei visos skerdenos atveju mėginiai turi būti imami iš diafragmos šonkaulinės ar krūtinkaulio srities, liežuvio, žandikaulio ar pilvo raumenų, tada iš kiekvieno mėginio atpjaunama 14 avižos grūdo dydžio mėginių, t. y. iš viso – 28. Kai imami mėsos gabalai, iš kiekvieno mėginio tyrėjas privalo atpjauti keturis avižos grūdo dydžio gabaliukus, iš viso – 12. Tiriant trichinoskopu, kiekvieną mėginį reikia apžiūrėti lėtai ir atidžiai. Jei tyrimo metu aptinkamos įtartinos vietos, kurių prigimties neįmanoma tiksliai nustatyti net pačiu galingiausiu trichinoskopu, jas reikia ištirti mikroskopu. Tyrimai mikroskopu turi būti atliekami taip, kad kiekvienas mėginys būtų apžiūrėtas lėtai ir atidžiai, o prietaisas didintų nuo 30 iki 40 kartų. Kai rezultatas neaiškus, tyrimą reikia tęsti imant naujus mėginius bei objektinius stiklus ir, jei reikia, naudojantis stipresnėmis didinančiomis priemonėmis, kol bus gauta reikalinga informacija. Tyrimas trichinoskopu turi tęstis bent tris minutes. Tirti trichinoskopu reikia mažiausiai šešias minutes tuo atveju, kai pakaitiniai mėginiai imami iš diafragmos kojelės šonkaulinės bei krūtinkaulio dalies, liežuvio, žandikaulio ar pilvo raumenų. Mažiausias tyrimui nustatytas laikas neapima to laiko, per kurį paimamas mėginys ar paruošiami preparatai. Per dieną tyrėjas neturėtų tirti daugiau kaip 840 gabalų, tačiau išimties atveju jis gali ištirti iki 1050 gabalų. II. DIRBTINIO VIRŠKINIMO METODAS a) Įranga ir medžiagos: - peilis mėginių paėmimui, - mažos sunumeruotos sandarios talpyklos su pertvaromis mėginiams laikyti, jei būtina, iki pakartotino tyrimo, - inkubatorius, - 2–3 litrų talpos stiklinis piltuvėlis su stovu, jungiančioji guminė žarnelė, veržtuvai, suspaudžiantys jungiančiąją žarnelę, - plastmasinis sietas (apie 18 cm diametro ir maždaug apie 1 mm skylutėmis), - marlė, - mažas kūgio formos vamzdelis su uždaru galu, - stiklo blokų indas, - mėsos malimo įrankis, - stereomikroskopas, - virškinimo skystis, susidedantis iš: 10 g pepsino (1200 u/g), 5 ml HCl (bent 37 %), sumaišyti su vienu litru vandens iš čiaupo. b) Mėginių ėmimas 1. Kai tiriama visa skerdena, imamas mažiausiai 20 g mėginys iš abiejų diafragmos kojelių prie perėjimo į raumeningąją dalį. Kai diafragmos kojelių nėra, reikia paimti 20 g mėginį iš diafragmos šonkaulinės arba krūtinkaulio dalies arba iš liežuvio, žandikaulio ar pilvo raumenų. 2. Kai turimi mėsos gabalai, imamas 20 g mėginys iš skeleto raumenų, kurie turi nedaug riebalų, o jei įmanoma – arčiau kaulų ar sausgyslių. c) Metodas Jungtinis mėginys, paimtas iš 10 kiaulių skerdenos, turi būti paruoštas, imant po 10 g iš kiekvieno 20 g mėginio. Likusieji 10 g turi būti laikomi papildomam vieno mėginio tyrimui, jei to prireiktų. 10 mėginių, kurių kiekvienas sveria po 10 g, turi sudaryti bendrą mėginį; jis turi būti sumalamas mėsos malimo įrankiu (jo skylučių diametras – 2 mm) ir padedamas ant sieto, iškloto marlės sluoksniu. Tada sietą reikia įdėti į piltuvėlį, gumine žarnele sujungtą su mažu smailėjančiu vamzdeliu sandariu galu; piltuvėlis turi būti iš krašto pripildomas virškinimo skysčiu, kol šis visiškai uždengs tyrimui skirtą medžiagą. Analizei skirtos medžiagos ir virškinimo skysčio santykis – nuo 1:20 iki 1:30. Praėjus 18–20 valandų nuo inkubacijos, kuri vyksta prie 37–39 °C, mažasis kūginis vamzdelis turi būti atjungtas ir pašalintas. Atsargiai nuleidus plūduriuojantį skystį, vamzdelio galelyje esančios nuosėdos rūpestingai praskalaujamos inde, o po 20–40 kartų didinančiu stereomikroskopu jose ieškoma trichinelių. Jei, ištyrus jungtinį mėginį, gaunamas teigiamas arba abejotinas rezultatas, likusieji pavyzdžiai tiriami kiekvienas atskirai, pridėjus nuo kiekvienos kiaulės po 20 g arba, kai imami mėsos gabalai – po 20 g iš kiekvieno gabalo, kaip buvo nurodyta b punkte. III. DIRBTINIO VIRŠKINIMO METODAS, KAI TIRIAMI BENDRI MĖGINIAI a) Įranga ir reagentai: - peilis ir žnyplės mėginių paėmimui, - mėsos malimo įrankis, kurio skylučių diametras – 2–3 mm, - 3 ml talpos Erlenmejerio kolba su guminiu arba vatos kamščiu, - 2000 ml talpos kūgio formos piltuvėlis, - paprastas A formos stovas, kurio ilgis – apie 28 cm, o vertikalė – 80 cm, - žiedas, kurio apytikslis diametras – 10–11 cm ir kurį galima tvirtinti prie koto, - užvarža su plokščiomis žnyplėmis (23 × 40 mm), kuri gali būti pritvirtinta prie stovo dvigubu sukabinimu, - Endekoto sietas Nr. 80 (akučių tankumas – 177 mm), kurio išorinis diametras – 11 cm, pagamintas iš žalvario ar nerūdijančio plieno, - plastmasinis piltuvėlis, kurio vidinis diametras – ne mažesnis kaip 12 cm, - paprastas tyrimų mikroskopas (didinamoji galia – 40 kartų), kuriame įtaisyta paprasta lempa, arba standartinis binoklinis mikroskopas (didinamojo galia – 40 kartų), - trichinoskopas su horizontaliu stalu kompresoriui, - naudojant trichinoskopą: dubuo, kuriame skaičiuojamos lervos, išoriniai kontūrai – kaip kompresoriaus, apimtis – apie 60–65 cm3. Šį indą galima būtų apibūdinti taip: 23 cm ilgio stiklo plokštelė, kurios storis atitinka paprasto kompresoriaus vieną plokštelę, tačiau plotis mažesnis, t. y. 4,5 cm, kadangi tai reikalinga 2 mm storio, 1,8 cm aukščio ir 17,5 cm ilgio stiklo plokštelės tvirtinimui prie apatinės plokštelės abiejų ilgųjų kraštų. Iš galų dubuo yra uždengtas dviem 5 cm ilgio, 1 cm aukščio ir 2 mm storio stiklo plokštelėmis, pritvirtintomis tiesiai ant apatinės plokštelės. Tokiu būdu, dubens aukštis, matuojant iš vidaus, sieks apie 1 cm. Plokštelės yra suklijuotos paprastais stiklo klijais. Apsaugos bei patogumo sumetimais, ypač kai dubuo pilnas, iš abiejų apatinės plokštelės galų paliekami maždaug 2,8 cm laisvi tarpai. Bendras indo tūris – apie 60–65 cm3, - naudojant mikroskopą, reikalingi Petri indai, kurių diametras 9 cm, - greičio žymeklis, naudojamas 1 cm2 tyrimo zonoms Petri indo dugne pažymėti, - keletas 10 litrų talpos šiukšlių dėžių, kurios reikalingos taikant aparatams valymą formalinu bei likusioms virškinimo sultims, kai gaunamas teigiamas rezultatas, - koncentruota (37 %) hidrochlorinė rūgštis, - 30000 vienetų viename grame "Merck" miltelių pavidalo pepsino arba žinomo stiprumo pepsino iš kitos firmos, - vienas ar du padėklai, ant kurių galima laikyti 100 mėsos pavyzdžių po 2 g. b) Mėginių ėmimas 1. Kai tiriama visa skerdena, imamas 2 g mėginys iš abiejų diafragmos kojelių prie perėjimo į raumeningąją dalį. Kai diafragmos kojelių nėra, reikia paimti tokio paties dydžio mėginį iš diafragmos šonkaulinės arba krūtinkaulio dalies arba iš liežuvio, žandikaulio ar pilvo raumenų. 2. Kai turimi mėsos gabalai, imamas maždaug 2 g mėginys iš skeleto raumenų, kurie turi nedaug riebalų, o jei įmanoma – arčiau kaulų ar sausgyslių. c) Metodas Iš 100 atskirų kiaulienos mėginių turi būti paimta maždaug po 1 g. Šis jungtinis mėginys vieną kartą perleidžiamas per mėsmalę. Malta mėsa turi būti patalpinta į 3 litrų talpos Erlenmejerio kobą, pridedant į ją 7 g pepsino, apie 2 litrus vandens iš čiaupo, pašildyto maždaug iki 37–40 °C, ir 25 ml koncentruotos hidrochlorinės rūgšties. Mišinį reikia suplakti, kad ištirptų pepsinas. Tirpalo pH bus lygus 1,5–2. - Virškinimui Elenmejerio kolba turi būti 4 valandas inkubuojama 37 °C temperatūroje. Inkubacinio periodo metu ją reikia laikas nuo laiko pakratyti, pvz., kartą ar du per valandą. - Suvirškintas tirpalas turi būti perfiltruojamas per sietą į kūgio formos 2 litrų atskiriantį piltuvėlį ir bent valandai paliekamas ant stovo. - Iš viso apie 45 cm3 tūrio turi būti išleista iš piltuvėlio ir paskirstyta po tris Petri indus, kurių dugnai turi būti pažymėti 1 cm kvadratais po 15 ml kiekviename inde. - Kiekvienas Petri indo turinys turi būti kruopščiai ištirtas, ieškant pro mikroskopą (didinantį apie 40 kartų) trichinelių lervų. - Kai naudojami lervas skaičiuojantys indai, 45 cm3 turi būti paskirstyti į du indus ir ištirti trichinoskopu. Nuosėdose lervas galima atpažinti, ir dažnai drungname vandenyje pastebimos susisukančios bei išsisukančios "spiralės". Jei susidariusios nuosėdos nėra pakankamai skaidrios, jas būtina praskalauti. Galutinis 45 ml mėginys pilamas į bandymų vamzdelį ir paliekamas 15 minučių nusistovėti. Po to plūduriuojantis skystis turi būti pašalinamas jį išsiurbiant, o nuosėdos supilamos į 45 ml vandens suspensiją. Dar kartą leidus 15 minučių nusistovėti, plūduriuojantis skystis turi būti vėl atsargiai pašalintas jį išsiurbiant, ir nuosėdos kruopščiai praskalaujamos 20 ml vandens, prileisto iš krano į Petri indą, bei ištiriamos. Kai jungtinio mėginio analizės rezultatas teigiamas arba keliantis abejones, likusieji pavieniai mėginiai turi būti ištirti, pridėjus dar po 20 g nuo kiekvienos kiaulės arba, imant mėsos gabalus, pridedama po 20 g nuo kiekvieno gabalo, kaip aprašyta b punkte. -------------------------------------------------- II PRIEDAS I SKYRIUS TRICHINELIŲ (TRICHINELLA SPIRALIS) TYRIMO LABORATORIJOMS KELIAMI REIKALAVIMAI 1. Trichinelių tyrimo laboratorijos turi būti šalia kiaulių skerdyklų ir, jei įmonė dar neturi tos įrangos, kuri atitinka direktyvos reikalavimus trečiosioms šalims, privalo turėti bent: a) rakinamą patalpą, tinkamai įrengtą mėginių paruošimui; jos sienos privalo būti lygios ir padengtos plaunama šviesia danga ar nudažytos iki 2 m aukščio. Mėginių paruošimo patalpa turi būti pritaikyta kiekvienam tyrimo metodui; b) tinkamai įrengta užrakinama patalpa darbui su trichonoskopu ir mikroskopu; c) tinkama ventiliacinė įranga ir, jei būtina, oro kondicionieriai, leidžiantys išlaikyti kambaryje ne aukštesnę kaip + 25 °C temperatūrą; d) tinkamas natūralus ir dirbtinis apšvietimas, nekeičiantis spalvų; tiesioginių saulės spindulių būtina išvengti; e) mėginių paruošimo patalpoje turi būti tinkami rankų plovimo ir dezinfekavimo įrenginiai; f) įranga patalpos užtamsinimui; g) jei reikia, šaldytuvai mėsos mėginių laikymui; h) prausykla, kurioje valoma ir dezinfekuojama tyrimų įranga (pvz., talpyklos, kuriose laikomi mėginiai, kompresoriai, peiliai ir žirklės), su - vandeniui atsparia grindų danga, netrūnijančia ir lengvai valoma ir dezinfekuojama, - lygiomis sienomis, kurios bent iki 2 m aukščio padengiamos plaunama šviesios spalvos danga arba dažais; i) persirengimo kambariai, praustuvai, poilsio kambariai bei tualetai su nutekamuoju vandeniu; j) praustuvai su bėgančiu karštu ir šaltu vandeniu bei valymo ir dezinfekavimo priemonės, vienkartiniai rankšluosčiai; k) vandeniui atsparios, nerūdijančios talpyklos su sandariai uždaromais dangteliais, skirtos mėginiams po tyrimo surinkti ir suprojektuoti taip, kad turinio niekas neleistinai negalėtų paimti; l) pakankamos karšto ir šalto geriamo vandens atsargos; m) nuotėkų pašalinimo įranga, atitinkanti skerdyklų patvirtinimo sąlygas; n) tinkama įranga, apsauganti nuo parazitų (vabzdžių, graužikų ir kt.). II SKYRIUS REIKALAVIMAI, TAIKOMI TRICHINELIŲ TYRIMO LABORATORIJŲ PERSONALUI, PATALPOMS, ĮRANGAI IR INSTRUMENTAMS 2. Absoliuti švara bet kuriuo metu: darbuotojų, patalpų, įrenginių ir instrumentų: a) darbuotojai privalo dėvėti švarius darbo drabužius bei plautis rankas keletą kartų per darbo dieną ir po kiekvienos pertraukos; b) į trichinelių tyrimo laboratoriją neturi patekti joks gyvūnas; c) įranga bei instrumentai, kuriais naudojamasi, turi būti laikomi švariai ir tvarkingai. Juos privalu rūpestingai valyti ir dezinfekuoti keletą kartų per dieną bei darbo dienos pabaigoje. 3. Visiems tikslams turi būti naudojamas geriamas vanduo. 4. Darbuotojų, imančių tyrimams mėsos mėginius, sveikata turi atitikti Direktyvos 72/462/EEB B priedo IV skyriaus 11 ir 12 punktų taisykles. 5. Mėsos mėginius tyrimams būtina paimti vos paskerdus gyvulį ir nedelsiant tirti skerdyklos laboratorijoje. Draudžiama šiuos tyrimus atlikti kitur. 6. Kad ekspertai nenuvargtų, jiems turi būti suteikta galimybė keletą kartų per darbo dieną trumpai pailsėti. III SKYRIUS TRICHINOSKOPAMS KELIAMI REIKALAVIMAI Trichinoskopų konstrukcija ir dizainas turi atitikti šiuos būtiniausius reikalavimus: 1. Nesudėtingas veikimas. 2. Intensyvus apšvietimas: - net ir apytamsiame kambaryje privalu pasiekti tikslų rezultatą, - šviesos šaltinis – 100 W (12 V) projekcinė lemputė. 3. Atitinkama didinamoji galia: - normalus darbinis padidinimas: 50 kartų, - nuo 80 iki 100 kartų – tikslesniam įvertinimui tų objektų, kuriuos sunku aiškiai atpažinti esant normaliam padidinimui. 4. Leidžiamoji galia: - esant bet kokiam padidinimui, turi būti matomas aiškių kontūrų ir ryškių spalvų vaizdas. 5. Įjungimo mechanizmas: - kiekvienąkart pakeitus didinamąją galią, ryškus vaizdas turi būti nusistatyti automatiškai. 6. Kontrastų išryškinimas: - kondensatorius privalo turėti irisinę diafragmą, kurios dėka galima padidinti kontrastą ir tokiu būdu geriau įžiūrėti sudėtingesnius atvejus, - irisinė diafragma privalo būti lengvai valdoma (pvz., valdymo svirtelė ant trichinoskopo pagrindo. 7. Lengvas fokusavimas: - greitas fokusavimas derinimo žiedo dėka, - tikslus fokusavimas valdymo svirtelės dėka. 8. Įtampos reguliavimas: - ryškumas turi būti lengvai nustatomas. 9. Kompresoriaus judėjimas viena kryptimi: - automatinis blokavimo mechanizmas garantuoja kompresoriaus judėjimą viena kryptimi tokiu būdu išvengiant atsitiktinio perstatymo. 10. Gerai matomas vaizdas projektoriaus ekrane. 11. Projektoriaus ekranas: - mažiausiai 54 cm diametro, - didelė atspindėjimo galia, - ilgalaikis, - gali būti išardytas, - lengvai išvaloma. -------------------------------------------------- III PRIEDAS DĖL TRICHINELIŲ IŠTIRTOS MĖSOS ŽENKLINIMAS 1. Ištirta mėsa ženklinama oficialiai paskirto veterinarijos gydytojo atsakomybe. Šiuo tikslu jis turi ir prižiūri: - ženklinimo instrumentus, kuriuos gali perduoti savo padėjėjams tik ženklinimo metu ir tik tam laikotarpiui, kuris būtinas šiam darbui atlikti, - 5 dalyje minimas korteles. Šias korteles jis perduoda padėjėjams tik tada, kai jas jau reikia panaudoti, ir tik tiek, kiek reikia. 2. Ženklas turi būti apvalus, 2,5 cm diametro. Ženkle aiškiai įskaitomomis raidėmis privaloma pateikti tokią informaciją: - centro link rašoma didžioji raidė "T", kurios viršutinės dalies ilgis – 1 cm, plotis – 0,2 cm, - po raide "T" rašomas vienas iš išvardytų inicialų: CEE, EEG, EWG, EØF arba EEB. Raidžių aukštis – 0,4 cm. 3. Skerdenos ženklinamos rašalu arba įspaudu įdeginta žyme vidinėje kumpių pusėje, kaip nurodyta 2 dalyje. 4. Galvos turi būti ženklinamos rašalu ar įspaudu išdeginta žyme pagal 2 dalies reikalavimus. Išskyrus tuos mėsos gabalus, kuriems pagal Tarybos direktyvos 72/462/EEB B priedo X skyriaus 43 dalį nereikalingi sveikumo ženklai, visi kiti skerdyklose iš skerdenos paimti ir pagal taisykles paženklinti gabalai, ant kurių nėra spaudų, prieš pritvirtinant sveikumo ženklą, turi būti paženklinti pagal 2 dalies reikalavimus. Pirmiau minėtos 43 dalies antroje pastraipoje numatyta etiketė turi atitikti toliau pateikiamos 6 dalies reikalavimus. 5. Ženklinimui gali būti naudojama ir apvali kortelė. Ši kortelė, pritvirtintina prie kiekvieno gabalo arba prie kiekvienos skerdenos, turi būti vienkartinė, pagaminta iš tvirtos medžiagos ir atitikti visus higienos reikalavimus. Ženkle aiškiai įskaitomomis raidėmis privaloma pateikti tokią informaciją: - centro link rašoma didžioji raidė "T", - po raide "T" rašomas vienas iš išvardytų inicialų: CEE, EEG, EWG, EØF arba EEB. Raidžių aukštis – 0,2 cm. 6. Pirmiau minėtoje 4 dalyje nurodytos direktyvos B priedo X skyriaus 44 dalyje numatytoje etiketėje, be sveikumo ženklo, turi būti aiškiai įskaitomas ženklas, atitinkantis 2 dalyje numatytą ženklą. -------------------------------------------------- IV PRIEDAS MĖSOS ŠALDYMAS 1. Jei mėsa atvežama sušaldyta, tokia būsena ją privaloma ir išlaikyti. 2. Šaldymo patalpos techninė įranga ir energijos šaltinis turi užtikrinti, kad 6 dalyje nurodyta temperatūra būtų pasiekiama labai greitai ir išsilaikytų visoje patalpoje bei mėsoje. 3. Prieš šaldant, būtina nuimti izoliacinę pakuotę, išskyrus mėsai, kuri, prieš patekdama į šaldymo patalpą, jau buvo sušaldyta iki 6 dalyje nurodytos temperatūros. 4. Šaldymo patalpoje esančios siuntos turi būti laikomos atskirai ir užrakintos. 5. Kiekvienos siuntos patekimo į šaldymo patalpą data ir laikas turi būti registruojami. 6. Šaldymo patalpos temperatūra privalo siekti mažiausiai – 25 °C. Ji turi būti matuojama kalibruotais elektriniais temperatūros matavimo prietaisais ir nuolat registruojama. Negalima tiesiogiai matuoti šalto oro srautą. Instrumentai turi būti laikomi užrakinti. Registracijos žurnale būti atitinkami skaičiai iš patikrinimų registro apie importavimą bei data ir valanda, kai šaldymas buvo pradėtas ir baigtas, ir visi šie duomenys turi būti laikomi metus nuo jų užrašymo dienos. 7. Mėsa, kurios diametras arba storis – iki 25 cm, turi būti šaldoma mažiausiai 240 valandų iš eilės, o ta, kurios diametras arba storis svyruoja tarp 25 cm ir 50 cm – bent 480 valandų iš eilės. Šis šaldymo procesas neturi būti taikomas mėsai, kurios diametras yra didesnis arba kuri yra storesnė. Šaldymo pradžia skaičiuojama nuo to momento, kai šaldymo patalpoje pasiekiama 6 dalyje nurodyta temperatūra. --------------------------------------------------