Oficialusis leidinys L 208 , 11/08/1994 p. 0015 - 0026

specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 3 tomas 60 p. 0145

specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 3 tomas 60 p. 0145



Komisijos direktyva 94/40/EB 1994 m. liepos 22 d. iš dalies pakeičianti Direktyvą 87/153/EEB, nustatančią gyvūnų mitybos priedų vertinimo rekomendacijas EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA, atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, atsižvelgdama į 1970 m. lapkričio 23 d. Tarybos direktyvą 70/524/EEB dėl pašarų priedų [1] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 94/17/EB [2], ir ypač į jos 9 straipsnio 2 dalį, kadangi Tarybos direktyvoje 70/524/EEB numatomos gyvūnų mitybos pašarų priedų rekomendacijos, vėliau priimtos Tarybos direktyva 87/153/EEB [3], ir bet kokie daliniai jų pakeitimai, atsižvelgiant į mokslo ir technikos pažangą; kadangi tas rekomendacijas reikėtų papildyti nustatant kriterijus, pagal kuriuos būtų nagrinėjami prašymai leisti naudoti fermentus ir mikroorganizmus kaip pašarų priedus; kadangi pagal Tarybos direktyvos 93/114/EB [4] nuostatas į Bendrijoje galiojančią leidimų naudoti pašarų priedus išdavimo tvarką būtina įtraukti 1990 m. birželio 23 d. Tarybos direktyvos 90/220/EEB dėl genetiškai modifikuotų organizmų apgalvoto išleidimo į aplinką [5] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 94/15/EB [6], reikalavimus dėl konkrečios rizikos aplinkai vertinimo, kad juos būtų galima taikyti visiems pašarų priedams, kuriuose yra genetiškai modifikuotų organizmų, arba kurie iš jų sudaryti; kadangi dėl šios priežasties reikia iš dalies pakeisti direktyvą 87/153/EEB, kad būtų laikomasi Direktyvos 90/220/EEB reikalavimų; kadangi buvo padaryta daug pakeitimų, atrodo esant naudinga konsoliduotas rekomendacijas pateikti šios direktyvos priede; kadangi šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Pašarų nuolatinio komiteto nuomonę, PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ: 1 straipsnis Direktyvos 87/153/EEB priedas pakeičiamas šios direktyvos priedu. 2 straipsnis Valstybes narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip iki 1994 m. spalio 1 d., įgyvendina šia direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai. Valstybės narės, priimdamos šias nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės. 3 straipsnis Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje. Priimta Briuselyje, 1994 m. liepos 22 d. Komisijos vardu René Steichen Komisijos narys [1] OL L 270, 1970 12 14, p. 1. [2] OL L 105, 1994 4 26, p. 19. [3] OL L 64, 1987 3 7, p. 19. [4] OL L 334, 1993 12 31, p. 24. [5] OL L 117, 1990 5 8, p. 15. [6] OL L 103 1994 4 22, p. 20. -------------------------------------------------- PRIEDAS PAŠARŲ PRIEDŲ VERTINIMO REKOMENDACIJOS BENDRIEJI DALYKAI Šios rekomendacijos nurodo, kaip sudaryti dokumentų rinkinius apie medžiagas ir preparatus, siūlomus oficialiai pripažinti pašarų priedais. Šie dokumentų rinkiniai turi padėti įvertinti pašarų priedus pagal dabartines žinias ir užtikrinti jų pripažinimui nustatytų pagrindinių principų, kuriuos reglamentuoja direktyvos 70/524/EEB 7 straipsnio 2 dalies nuostatos, atitikimą. Gali prireikti ne tik visų šiose rekomendacijose apibrėžtų tyrimų, bet ir papildomos informacijos. Bendra tvarka turi būti atliekami pašarų priedą identifikuojantys tyrimai, nustatytos jo vartojimo sąlygos, fizikocheminės savybės, tyrimo metodai ir veiksmingumas, taip pat jo medžiagų apykaita bei biologinis ir toksinis poveikis tų rūšių gyvūnams, kuriems pašarų priedas yra skirtas. Jeigu pašarų priedas skirtas gyvūnų, priklausančių nurodytoms rūšims, kategorijai, šie tyrimai turi būti atlikti su šios tikslinės kategorijos gyvūnais. Būtini žmonių sveikatos ar aplinkos rizikai įvertinti tyrimai iš esmės priklausys nuo priedo pobūdžio ir jo vartojimo aplinkybių. Šiuo atžvilgiu jokia griežta taisyklė netaikoma. Ne visada būtina atlikti tuos nuodugnius lėtinio toksiškumo, mutageniškumo ir kancerogeniškumo bandymus su pašarų priedais, skirtais tik naminių gyvūnėlių ėdalui, kurie turi būti atliekami pašarų priedams tų gyvūnų, iš kurių gaminami maisto produktai žmonėms. Norint nustatyti lėtinį toksiškumą, paprastai pakanka vienerius metus tęsti tyrimus su dviejų tikslinių rūšių gyvūnais arba su vienos tikslinės rūšies gyvūnais ir žiurkėmis. Dažniausiai mutagenezės ir kancerogenezės tyrimai neatliekami, jei cheminė sudėtis, praktinė patirtis ar kitos priežastys nerodo, kad tokie pakitimai įmanomi. Galima neanalizuoti tokių likučių naminių gyvūnėlių organizme. Svarbiausios yra žinios apie maistui auginamų gyvūnų pašarų priedo medžiagų apykaitą, apie likučius ir jų biotinkamumą. Jos visų pirma turi padėti nustatyti, kokio lygio toksikologinius tyrimus reikia atlikti su laboratoriniais gyvūnais, siekiant įvertinti vartotojo riziką, jei tokia kyla. Šis vertinimas negali būti grindžiamas vien tais duomenimis, kurie gauti tiriant tiesioginį priedų poveikį bandomiesiems gyvūnams. Tokie duomenys nesuteikia specifinės informacijos apie faktinį likučių, atsirandančių dėl tam tikros rūšies gyvūnų, kuriems skirtas pašarų priedas, medžiagų apykaitos, poveikį. Kiekvienas prašymas pripažinti naują pašarų priedą ar leisti jį vartoti pateikiamas dokumentų rinkinyje, kuriame turi būti šiose rekomendacijose nustatyta eilės ir numeracijos tvarka pateiktos išsamios ataskaitos. Jei dokumentų rinkinyje trūksta kokių nors šiose rekomendacijose nustatytų duomenų, turi būti nurodyta praleidimo priežastis. Kartu turi būti pateiktos publikacijos, į kurias daromos nuorodos. Tyrimų ataskaitose turi būti pateiktas tyrimo planas, identifikavimo kodas, tyrimų pradžios ir pabaigos datos, išsamus bandymų aprašas, rezultatai ir jų analizė, taip pat už tyrimą atsakingo asmens pavardė, adresas ir parašas. Taikant tinkamą metodą reikia nustatyti atitinkamų veikliųjų medžiagų koncentraciją kiekvienoje pašarų, naudotų eksperimentiniuose tyrimuose su gyvūnais, partijoje ir reikia pateikti atliktos analizės rezultatus. Ataskaitoje taip pat turi būti nurodytos atskiros normos, nustatytos kiekvieno tyrimo metu, atitinkamos datos, už kontrolę atsakingo asmens pavardė, adresas ir parašas. Prie ataskaitos turi būti pridėtas eksperimentus atlikusios laboratorijos ar laboratorijų išduotas pažymėjimas, liudijantis, kad tyrimai buvo atlikti laikantis geros laboratorinės praktikos principų, kaip nurodyta Tarybos direktyvoje 87/18/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su geros laboratorinės praktikos principų taikymu bei jų taikymo cheminių medžiagų tyrimams patikrinimu, suderinimo [1]. Fizikocheminės, toksikologinės ir ekotoksikologinės savybės turi būti nustatomos taikant metodus, nustatytus Tarybos direktyvoje 67/548/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, reglamentuojančių pavojingų medžiagų klasifikavimą, pakavimą ir ženklinimą etiketėmis, suderinim [2], su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 93/105/EB [3], arba tarptautiniu mastu mokslo institucijų pripažintus metodus. Jei taikomi kiti metodai, turi būti pagrįstai paaiškinta, kodėl taip daroma. Kiekviename dokumentų rinkinyje turi būti atitinkama santrauka. Dokumentų rinkiniai, kuriuose aprašomi antibiotikai, kokcidiostatikai ir kitos vaistinės medžiagos, augimą skatinančios medžiagos, mikroorganizmai ir (arba) fermentų preparatai, turi būti pateikiami su monografija, parengta pagal V skirsnyje nustatytą šabloną, kuri leistų pagal direktyvos 70/524/EEB 8 straipsnio 1 dalį nustatyti ir apibūdinti atitinkamą pašarų priedą. Šiose rekomendacijose vartojamas terminas "priedas" įvardija tokios būsenos veikliąsias medžiagas ar preparatus, kuriuose yra veikliųjų medžiagų, kokios jie bus dedami į premiksus ir pašarus. Veiklioji medžiaga gali būti chemiškai nustatyta medžiaga, mikroorganizmas ar fermentų preparatas. Šiose rekomendacijose vartojama sąvoka "chemiškai nustatytos medžiagos" – tai cheminės medžiagos, kurių cheminis pavadinimas nustatytas pagal IUPAC nomenklatūrą. Dokumentų rinkinius pateikusi valstybė narė per pagrįstos trukmės laikotarpį privalo pranešti Komisijai apie bet kokius gamybos proceso ar pašarų priedo sudėties, jo taikymo srities ar vartojimo sąlygų pakeitimus. Dėl to gali prireikti pateikti naujam įvertinimui būtinų dokumentų. Šie reikalavimai griežčiausiai taikomi produktams, gautiems iš tokių mikroorganizmų, kurių genetinės savybės buvo pakeistos ar savaime pakito. TURINYS I SKIRSNIS: | Dokumentų rinkinio duomenų santrauka | II SKIRSNIS: | Priedo identiškumas, apibūdinimas bei naudojimo sąlygos Kontrolės metodai | III SKIRSNIS: | Priedo veiksmingumo tyrimai | 1.Pašarų savybių gerinimo tyrimai | 2.Priedų poveikio gyvūninės kilmės produktams tyrimai | 3.Gyvūninės kilmės produktų kokybės tyrimai | IV SKIRSNIS: | Pašarų priedo saugaus naudojimo tyrimai | 1.Tyrimai su tikslinėmis rūšimis | 1.1.Toksikologiniai priedo tyrimai | 1.2.Mikrobiologiniai priedo tyrimai | 1.3.Medžiagų apykaitos ir likučių tyrimas | 2.Likučių ekskrementuose tyrimai | 3.Tyrimai su laboratoriniais gyvūnais | V SKIRSNIS: | Monografija ir jos turinys | I SKIRSNIS DOKUMENTŲ RINKINIO DUOMENŲ SANTRAUKA II SKIRSNIS PRIEDO IDENTIŠKUMAS, APIBŪDINIMAS BEI NAUDOJIMO SĄLYGOSKONTROLĖS METODAI 1. Priedo identiškumas 1.1. Siūlomas (-i) firminis (-iai) pavadinimas (-ai). 1.2. Pašarų priedo rūšis pagal jo pagrindinę funkciją. 1.3. Kokybinė ir kiekybinė sudėtis (veiklioji medžiaga, kitos sudėtinės dalys, priemaišos). 1.4. Fizikinė sandara, dalelės dydis. 1.5. Gamybos procesas, tarp jų ir visos specifinės apdorojimo procedūros. N.B.: Jeigu veiklioji medžiaga yra veiklių sudėtinių dalių, kurių kiekvieną galima aiškiai nustatyti, mišinys, pagrindinės sudėtinės dalys turi būti aprašytos atskirai ir nurodytos mišinio proporcijos. 2. Veikliosios medžiagos specifikacija 2.1. Jeigu tai chemiškai nustatyta medžiaga: bendrasis pavadinimas, cheminis pavadinimas pagal Iupac nomenklatūrą, kiti tarptautiniai bendrieji pavadinimai ir santrumpos. Cheminių medžiagų santrumpų tarnybos numeris (CAS). Jeigu tai mikroorganizmas: pavadinimas ir taksonominis aprašymas pagal tarptautinius nomenklatūros kodus. Taip pat galima naudoti ir kitus tarptautiniu lygiu pripažintus klasifikacijos žinynus [4] Jeigu tai fermentų preparatas: pavadinimas pagal pagrindinį fermentinį aktyvumą, kaip aprašyta IUB/Iupac. Einecs ir CAS numeris. 2.2. Empirinė ir struktūrinė formulė bei molekulinė masė. Jeigu veiklioji medžiaga yra fermentacijos produktas, pagrindinių sudėtinių dalių kokybinė ir kiekybinė sudėtis. Jeigu tai yra mikroorganizmas: kultūrų surinkimo įstaigos, jeigu įmanoma – Europos bendrijoje, kur saugoma padermė, pavadinimas ir vieta, deponavimo numeris, genetinė modifikacija ir visos atitinkamos identifikavimo savybės. Be to, kilmė, atitinkamos morfologinės ir fiziologinės savybės, augimo stadijos, galintys pasitaikyti svarbūs jo biologinio aktyvumo (kaip priedo) veiksniai ir kiti genetiniai duomenys identiškumui nustatyti. Kolonijas sudarančių vienetų skaičius (CFU) grame. Jeigu tai yra fermentų preparatas: biologinė kilmė (jeigu išgautas iš mikrobų: kultūrų surinkimo įstaigos, jeigu įmanoma – Europos bendrijoje, kur saugoma padermė, pavadinimas ir vieta, deponavimo numeris, genetinė modifikacija ir visos atitinkamos identifikavimo savybės, įskaitant ir genetinius duomenis), kaip veikia chemiškai grynus pavyzdinius substratus, kitos fizikocheminės savybės. 2.3. Grynumo laipsnis Priemaišų kokybinė ir kiekybinė sudėtis. Jeigu tai yra mikroorganizmas: genetinis stabilumas ir išaugintų padermių grynumas. Jeigu tai yra fermentų preparatas: - tinkamu metodu nustatytas grynumas, tikrinant taršą mikroorganizmais, sunkiaisiais metalais bei iš pirminio organizmo kilusius toksinus (pvz., mikotoksinus), - tinkamu metodu nustatytas priešmikrobinio aktyvumo pašarų koncentracijos lygyje nebuvimas, - nefermentinių komponentų sudėtis (ypač bendrų organinių kietųjų medžiagų TOS [5]. 2.4. Susijusios savybės Jeigu tai chemiškai nustatyta medžiaga: elektrostatinės savybės, tirpimo, virimo, skilimo temperatūra, tankis, garų slėgis, tirpumas vandenyje ir organiniuose tirpikliuose, masės ir absorbcijos spektrai bei visos kitos atitinkamos fizikinės savybės. Jeigu tai yra mikroorganizmas: su identiškumo nustatymu ir siūlomu taikymu susijusios savybės (pvz., vegetatyvinė ar sporinė forma, CFU grame). Jeigu tai yra fermentų preparatas: optimalus pH (vertė (-s), optimali (-ios) temperatūra (-os) ir kitos atitinkamos savybės). 2.5. Gamybos ir gryninimo procesai bei naudojamos terpės Skirtingu metu gamintų partijų sudėties skirtumai. 3. Priedo fizikocheminės, technologinės ir biologinės savybės 3.1. Stabilumas (jeigu tai yra mikroorganizmas: biologinio aktyvumo, pvz., gyvybingumo praradimas), kai veikia aplinkos sąlygos, pvz., šviesa, temperatūra, pH, drėgmė ir deguonis. Garantinis terminas. 3.2. Patvarumas (jeigu tai yra mikroorganizmas: biologinio aktyvumo, pvz., gyvybingumo praradimas) ruošiant premiksus ir pašarus, ypač patvarumas veikiant karščiui, slėgiui ir drėgmei. Galimi irimo produktai. 3.3. Patvarumas (jeigu tai mikroorganizmas: biologinio aktyvumo, pvz., gyvybingumo praradimas) laikant premiksus ir pašarus nurodytomis sąlygomis. Garantinis laikas. Jeigu tai yra fermentų preparatas: išsamūs duomenys apie nenumatytus reakcijų produktus, susidariusius arba fermentų preparato fermentinių ar cheminių reakcijų su sudėtinėmis pašarų dalimis metu, arba blogėjant fermentų preparato būklei pašarų laikymo metu. 3.4. Kitos būdingos fizikocheminės, technologinės ar biologinės savybės, pvz., gebėjimas sudaryti homogeninius junginius premiksuose ir pašaruose, gebėjimas nedulkėti ir, jeigu tai mikroorganizmai ir (arba) fermentų preparatai, atsparumo skilimui ar biologinio aktyvumo praradimui virškinimo trakte arba modeliavimo sistemose in vitro įvertinimas. 3.5. Fizikocheminis ar biologinis nesuderinamumas ar sąveikos (pvz., su pašarais, kitais patvirtintais priedais ar medicinos produktais). 4. Pašarų priedo naudojimo sąlygos 4.1. Naudojimo gyvūnų mitybai rekomendacijos (pvz., gyvūnų rūšis ir kategorija, pašarų tipas, priedo skyrimo trukmė ir karencijos laikas). 4.2. Šalutinis poveikis 4.3. Rekomenduojamos įmaišyti į premiksus ir pašarus normos, išreiškiamos: - veikliosios medžiagos procentine dalimi pagal svorį premiksams ir mg/kg pašarams, jeigu tai chemiškai nustatytos medžiagos), - būdingais biologinio aktyvumo vienetais, pvz., CFU viename grame, jeigu tai produktas iš mikroorganizmų, arba atitinkamais aktyvumo vienetais, jeigu tai fermentų preparatas. 4.4. Kiti žinomi veikliosios medžiagos ar preparato taikymai (pvz., pašaruose, žmonėms ar gyvūnams skirtuose vaistuose, žemės ūkyje ir pramonėje). Kiekvienu atveju nurodomas firminis pavadinimas, teigiamas ir šalutinis poveikis. 4.5. Prireikus, saugumo technikos ir apsaugos priemonės gamybos bei naudojimo metu siekiant išvengti rizikos. 5. Kontrolės metodai 5.1. Kriterijų, išvardytų 1.3, 2.3, 2.4, 2.5, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4 ir 4.3 punktuose, nustatymo metodų aprašymas. 5.2. Premiksuose ir pašaruose esančių pašarų priedų įprastinės kontrolės kokybinių ir kiekybinių analitinių tyrimų metodų aprašymas. 5.3. Kokybinės ir kiekybinės tyrimų metodų premiksuose ir pašaruose esantiems pašarų priedų likučiams nustatyti aprašymas. N.B. Prie minėtų metodų ir rezultatų aprašymų turėtų būti pridėta informacijos apie procentinį regeneravimą, specifiškumą, jautrumą, aptikimo ribas, galimą neigiamą poveikį, atkuriamumą ir taikytą mėginių ėmimo metodą. Turi būti žinoma informacija apie preparato ir veikliosios medžiagos referencinius standartus. Jeigu tai yra mikroorganizmai, turi būti nurodyti aptikimo metodai, sąrašai, identifikacija ir būdingos rinkos. III SKIRSNIS PRIEDO VEIKSMINGUMO TYRIMAI 1. Pašarų savybių gerinimo tyrimai Šių tyrimų metu bandomi technologiniai pašarų priedai, pvz., antioksidantai, konservantai, rišikliai, emulsikliai, kietikliai, stabilizatoriai,standikliai ir t. t., kurie yra skirti premiksų ir pašarų savybėms pagerinti ar prailginti jų vartojimo laiką. Kai kurie mikroorganizmai ir (arba) fermentų preparatai taip pat galėtų būti laikomi technologiniais pašarų priedais, jeigu jie pagerina svarbias pašarų savybes. Priedo veiksmingumas turi būti įrodytas numatytomis naudojimo sąlygomis lyginant neigiamos kontrolės pašarų ir, jei įmanoma, pašarų, kuriuose yra žinomo veiksmingumo technologinių pašarų priedų, atitinkamus kriterijus. Kiekvienam eksperimentui nurodomas tikslus tirtų veikliųjų medžiagų, preparatų, premiksų ir pašarų tipas, partijų identifikavimo kodas, veikliosios medžiagos koncentracija premiksuose ir pašaruose, bandymo sąlygos (pvz., temperatūra ir drėgmė), taip pat bandymo data ir trukmė, bandymo metu pastebėti žalingi ir kiti neigiami poveikiai. 2. Priedų poveikio gyvūninės kilmės produktams tyrimai Tokiais tyrimais analizuojami zootechniniai priedai, turintys įtakos gyvūninei produkcijai. Toliau aprašomus tyrimus, įskaitant dozės arba reakcijos sąryšio tyrimus, reikia atlikti su kiekvienos tikslinės rūšies gyvūnais ir palyginti su neigiamos kontrolės grupėmis bei, jei įmanoma, su tų grupių gyvūnais, kurie šeriami pašarais, kuriuose yra žinomo veiksmingumo priedų. Jeigu veiklioji medžiaga yra veiklių sudėtinių dalių mišinys, turi būti pagrįsta, kodėl įtraukta kiekviena sudėtinė dalis. 2.1. Tiriant kokcidiostatikus ir kitas vaistines medžiagas, daugiausia dėmesio reikia skirti būdingo poveikio įrodymui ir ypač profilaktinėms savybėms (pvz., patologiškumui, oocistų skaičiui ir pažeidimų skaičiui). Gali būti pateikta informacijos apie poveikį pašarų veiksmingumui, gyvūnų augimui ir tinkamų parduoti gyvūninės kilmės produktų kiekiui bei prekinei kokybei. 2.2. Tiriant zootechninius pašarų priedus (įskaitant, prireikus, mikroorganizmus ir (arba) fermentų preparatus) turėtų būti pateikta informacija apie poveikį maistingumui, gyvūnų augimui, gyvūninės kilmės produktų savybėms ir išeigai, gyvūnų gerovei ir kitiems parametrams, teigiamai veikiantiems gyvūninę produkciją. 2.3. Eksperimentų sąlygos Atliktas bandymas turi būti aprašytas ir rezultatai pateikti atskirai ir išsamiai. Turi būti pateiktas statistinis įvertinimas ir nurodyti taikyti metodai. Turi būti pateikti tokie duomenys: 2.3.1. Gyvūnų rūšis, veislė, amžius ir lytis, identifikavimo tvarka. 2.3.2. Tiriamųjų ir kontrolinių grupių skaičius, kiekvieną grupę sudarančių gyvūnų skaičius. Abiejų lyčių gyvūnų turi pakakti statistiniams tikslams. 2.3.3. Veikliosios medžiagos (ir lyginamajai analizei naudotos medžiagos) pašaruose koncentracija, nustatyta kontrolinės analizės metu, taikant atitinkamą pripažintą metodą. Partijų identifikavimo kodai. Maistinė raciono sudėtis nurodant kokybę ir kiekybę. 2.3.4. Kiekvieno eksperimento vieta. Gyvūnų sveikatos, fiziologijos, šėrimo ir auginimo sąlygos, atitinkančios įprastinę Bendrijos tvarką. Šėrimo kontrolė ir priemonės, kurių imtasi siekiant neužkrėsti eksperimento metu kontrolinių grupių (visų pirma mišriais mikroorganizmais užterštu pašaru). 2.3.5. Eksperimentų vykdymo datos ir tiksli trukmė. Atliktų tyrimų data ir pobūdis. 2.3.6. Tyrimo metu pastebėti neigiami poveikiai ir kiti nepageidaujami reiškiniai, įvykę eksperimento metu bei nurodomas jų atsiradimo laikas. 3. Gyvūninės kilmės produktų kokybės tyrimai Atliekami iš pašarais su priedu šertų gyvūnų gautų gyvūninės kilmės produktų, juslinių, higieninių ir technologinių savybių tyrimai. IV SKIRSNIS PRIEDO SAUGAUS NAUDOJIMO TYRIMAI Šiame skirsnyje apibūdinti tyrimai leidžia įvertinti: - priedo naudojimo saugumą tikslinėms rūšims, - visą riziką asmenims, kurie gali tvarkyti grynus arba į premiksus įmaišytus pašarų priedus ir kuriuos tie priedai gali paveikti per kvėpavimo takus, patekdami į gleives, akis ar per odą, - visą riziką vartotojui, galinčią atsirasti dėl maisto, kuriame yra pašarų priedo likučių ar jo metabolitų, vartojimo, - visą aplinkos taršos ar išlikimo aplinkoje riziką dėl paties pašarų priedo ar iš jo susidariusių ir gyvūnų ekskrementuose esančių produktų, - galimą riziką netikslinių rūšių gyvūnams. Atsižvelgiant į pašarų priedo tipą ir rekomenduojamas jo naudojimo sąlygas, turės būti atlikti arba visi šie tyrimai, arba jų dalis. Paprastai mikroorganizmai ir (arba) fermentų preparatai turi būti nepatogeniniai ir netoksikogeniniai tikslinių rūšių gyvūnams ir žmonėms numatomomis naudojimo sąlygomis arba būti išgauti iš tokių mikroorganizmų. Jeigu tai mikroorganizmai ir (arba) fermentų preparatai, turi būti atlikti tinkami saugumo bandymai, išskyrus atvejus, kai pateikiama kitų pakankamų dokumentų dėl saugaus naudojimo. Jeigu tai – mikroorganizmai, su tikslinės rūšies gyvūnais turi būti atliktas bent leistinumo bandymas. Iš esmės, nebūtina atlikti fermentų, gautų iš gyvūnų ar augalų valgomų dalių, toksikologinių tyrimų; jeigu tokie produktai paprastai nelaikomi normalia nustatyto raciono dalimi, gali prireikti atlikti kai kuriuos toksikologinius bandymus. Jeigu veiklioji medžiaga yra chemiškai nustatyta medžiaga, žinios apie tai, kaip įvairių tikslinių rūšių gyvūnai ją įsisavina, ir apie jų likučių sudėtį audiniuose bei biotinkamumą bus esminės nustatant tyrimų su bandomaisiais gyvūnais apimtį vartotojams keliamai rizikai įvertinti. Be to, žinios apie iš pašarų priedo susidariusių pašalintų likučių sudėtį ir jų fizikochemines bei biologines savybes bus būtinos nustatant aplinkos taršos bei išlikimo aplinkoje rizikai įvertinti reikalingų tyrimų apimtį. 1. Tyrimai su tikslinėmis rūšimis 1.1. Toksikologiniai priedo tyrimai Leistinumo bandymai Biologinio, toksinio, makroskopinio ir histologinio poveikio tyrimas. Saugumo ribos tarp didžiausios rekomenduojamos dozės ir neigiamą poveikį sukeliančio kiekio nustatymas. Gali pakakti nurodyti mažiausią ar apytikrį šios ribos dydį, jeigu galima įrodyti, jog neigiamą poveikį sukeliantis kiekis yra daug didesnis už didžiausią rekomenduojamą dozę. 1.2. Mikrobiologiniai pašarų priedo tyrimai 1.2.1. Jeigu veiklioji medžiaga yra chemiškai nustatyta ir pašaruose esantis jos kiekis sukelia priešmikrobinį poveikį, turi būti atlikti pašarų priedo priešbakterinio aktyvumo spektro tyrimai, nustatant mažiausią slopinimo koncentraciją (MSK) įvairioms patogeninių ir nepatogeninių gramteigiamų ir gramneigiamų rūšių bakterijoms. 1.2.2. Kryžminio atsparumo terapiniams antibiotikams tyrimas nustatant MSK in vitro gautuose mutantuose, kuriems būdingas chromosominis atsparumas priedui. Jeigu tai yra terapiniams antibiotikams atsparūs mikroorganizmai, turi būti nurodytos genetinės tokio atsparumo priežastys. 1.2.3. Bandymai, nustatantys, ar priedas gali sukelti atsparumo veiksnius. Šie bandymai turi būti atliekami natūraliomis sąlygomis su tų rūšių gyvūnais, kuriems visų pirma priedas yra skirtas. Po to turėtų būti nustatyta, ar R veiksniai, kurie galėjo būti nustatyti, yra kartotinai atsparūs ir paveldimi. 1.2.4. Bandymai, kurių metu nustatomas priedo poveikis: - virškinimo trakto mikroflorai, - kolonijų susidarymui virškinimo trakte, jeigu tai mikroorganizmas ar kelių padermių mikroorganizmų mišinys, - patogeninių mikroorganizmų paplitimui ar šalinimui, jeigu veiklioji medžiaga yra chemiškai nustatyta medžiaga ir jai būdingas priešmikrobinis aktyvumas. 1.2.5. Tais atvejais, kai aktyvioji medžiaga pasižymi priešmikrobiniu poveikiu, natūraliomis sąlygomis turėtų būti atliekami tyrimai, kurių metu būtų stebima, kokia procentinė bakterijų dalis atspari priedui. Jie turi būti atliekami dideliais intervalais prieš pašarų priedo naudojimą, jo naudojimo metu ir baigus tą priedą naudoti (po vieno mėnesio). 1.2.6. Jeigu veiklioji medžiaga yra mikroorganizmas, turėtų būti nustatyta, ar jis atsparus antibiotikams. 1.2.7. Jeigu veikliąją medžiagą (pvz., fermentų preparatus) gamina mikroorganizmai, turėtų būti nustatyta atitinkamų gyvybingų mikroorganizmų dalis. 1.2.8. Jeigu pašarų priede yra arba jis sudarytas iš genetiškai modifikuotų organizmų, kaip tai apibrėžta Tarybos direktyvos 90/220/EEB 2 straipsnio 1 ir 2 dalyse, turi būti pateikta tokia informacija: - bet kokio kompetentingų institucijų išduoto rašytinio sutikimo ar sutikimų, kad genetiškai modifikuoti organizmai būtų apgalvotai išleisti tyrimų ir taikomosios veiklos tikslais pagal Direktyvos 90/220/EEB 6 straipsnio 4 dalį, kopiją ir pranešimo santrauką, minėtą Direktyvos 90/220/EEB 9 straipsnyje pagal Tarybos sprendime 91/596/EEB [6] pateiktą šabloną, - visa techninė dokumentų byla su informacija, kurios reikalaujama Direktyvos 90/220/EEB II priede, išplėsta tiek, kiek būtina, kad būtų atsižvelgta į pašarų priedo naudojimo vietų įvairovę, taip pat informacija apie duomenis ir rezultatus, gautus po išleidimo atliktų tyrimų ir taikomosios veiklos metu ir susijusius su ekosistemomis, kurioms naudojamas priedas gali turėti įtakos, ir apie bet kokios rizikos žmogaus sveikatai, gyvūnų sveikatai ir aplinkai, susijusios su produkte esančiais GMO, įvertinimą, taip pat ir informacija, gauta iš tyrimų ir vystymosi stadijos apie išleidimo poveikį žmonių sveikatai ir aplinkai, - pašarų priedo pateikimo į rinką sąlygos, nurodant specifines naudojimo ir tvarkymo sąlygas bei pateikiant pasiūlymą dėl ženklinimo ir pakuočių, dėl kurių turi būti atsižvelgta bent į tuos reikalavimus, kurie nustatyti Direktyvos 90/220/EEB III priede. Jeigu remdamasis kuriuo nors išleidimu, apie kurį pranešama pagal Direktyvos 90/220/EEB B dalį, arba esminiu moksliniu pagrindimu už dokumentų rinkinio rengimą atsakingas asmuo mano, kad dėl priedo pateikimo į rinką ar naudojimo žmogaus sveikatai, gyvūnų sveikatai ir aplinkai nekyla jokio pavojaus, jis gali siūlyti, kad nebūtų laikomasi vieno ar daugiau III priedo B dalies reikalavimų. Turi būti įtraukta ir informacija apie tokio paties GMO ar tokio paties GMO derinio išleidimų, apie kuriuos pranešta anksčiau ar dabar, ir (arba) kuriuos Bendrijoje ar už jos ribų atliko už dokumentų rinkinio rengimą atsakingas asmuo, duomenis ir rezultatus. Gali būti nurodyti ir kiti duomenys ar rezultatai iš kitų asmenų anksčiau pateiktų pranešimų, jeigu minėtieji asmenys davė tam rašytinį sutikimą. 1.3. Medžiagų apykaitos ir likučių tyrimas [7] [8] (jeigu veiklioji medžiaga yra chemiškai nustatyta) 1.3.1. Medžiagų apykaitos tyrimas, - medžiagų apykaitos pusiausvyra: veikliosios medžiagos absorbavimo ir šalinimo greitis ir kiekis, - veikliosios medžiagos trajektorijų ir pagrindinių metabolitų identifikavimas, - metabolitų pasiskirstymas ir šalinimas (per tulžį, su šlapimu, su ekskrementais), - prireikus, žarnyno ar skrandžio mikrofloros, plonųjų žarnų – kepenų ciklo, aklosios žarnos įtaka medžiagų apykaitai. 1.3.2. Analitiniai likučių tyrimai: kiekybinė ir kokybinė likučių įvairiuose gyvūninės kilmės maisto produktuose sudėtis (veiklioji medžiaga, metabolitai) esant medžiagų apykaitos pusiausvyrai ir praktinėms pašarų priedo naudojimo aplinkybėms. 1.3.3. Kinetinis likučių tyrimas (po pakartotinio pašarų priedo naudojimo pagal paskirtį): veikliosios medžiagos ir pagrindinių metabolitų išlikimas įvairiuose organuose ir audiniuose, baigus šerti pašarais su priedais. 1.3.4. Likučių gyvūninės kilmės maisto produktuose biotinkamumo tyrimas (žr. 3.7). 1.3.5. Stebėsenos metodai: kokybiniai ir kiekybiniai nustatymo metodai, taikomi 1.3.1–1.3.4 punktuose minėtuose tyrimuose, pateikiant informaciją apie procentinį regeneravimą, specifiškumą ir aptikimo ribas. Likučių nustatymo metodai turi būti pakankamai tikslūs, kad būtų galima aptikti net toksiškai nereikšmingus likučius. 2. Likučių ekskrementuose tyrimai (kai veiklioji medžiaga yra chemiškai nustatyta) 2.1. Ekskrementuose esančių likučių, susidariusių iš pašarų priedo, pobūdis ir koncentracija (veiklioji medžiaga, metabolitai). 2.2. Šių likučių išlikimas (pusperiodžio vertė) ir pašalinimo kinetika srutose, fermų mėšle ir kraike. 2.3. Poveikis metanogenezei. 2.4. Skilimas, išlikimas (pusamžio vertė) ir pašalinimo kinetika dirvožemiuose (kontrastinių tipų dirvožemiuose). 2.5. Poveikis dirvožemio faunai ir mikrobiniams transformavimo procesams (pvz., augalų ir gyvūnų likučių irimui). 2.6. Poveikis sausumos augalams (pvz., sėklų daigumui, augalų augimui ir medžiagų įsisavinimui). Šie tyrimai turėtų būti atliekami esant kontroliuojamoms ir natūralioms sąlygoms ir su skirtingų rūšių augalais. 2.7. Iš priedo (veikliosios medžiagos, metabolitų) gautų produktų tirpumas ir patvarumas vandenyje. 2.8. Poveikis vandens gyvūnijai ir augalijai. 2.8.1. Poveikis florai (pvz., Chlorella). 2.8.2. Toksiškumas bestuburiuose (pvz., Daphnia magna). 2.8.3. Toksiškumas žuvyse (ne mažiau kaip dviejų Bendrijos teritorijoje natūraliomis sąlygomis besiveisiančių nesukultūrintų žuvų rūšyse). 3. Tyrimai su laboratoriniais gyvūnais Šie tyrimai turi būti atlikti su veikliąja medžiaga ir jos pagrindiniais metabolitais ar produktais, jei pastarųjų yra gyvūninės kilmės maisto produktuose ir jie yra biotinkami. Reikia stengtis pasirinkti tokius laboratorinius gyvūnus, kurie pašarų priedą virškintų ir įsisavintų panašiai kaip žmogus ar tikslinių rūšių gyvūnai. Atliki bandymai turi būti išsamiai aprašyti. Turėtų būti nurodytos naudotos gyvūnų rūšys ir veislės, bandomųjų ir kontrolinių grupių dydis ir skaičius, skirtos dozės, raciono sudėtis ir pašarų analizių rezultatai, auginimo sąlygos, tiksli bandymų trukmė, įvairių atliktų tyrimų datos ir mirtingumas. Turi būti pateikti tirtų gyvūnų makroskopinių patologinių ir histopatologinių tyrimų rezultatai ir nurodytas visų patologinių pažeidimų pasireiškimo laikas. Turi būti pateikti išsamūs rezultatai, taip pat ir statistinis įvertinimas. 3.1. Ūminis toksiškumas (nesusijęs su mikroorganizmais) 3.1.1. Ūminio oralinio toksiškumo tyrimai turi būti atliekami su dviejų rūšių gyvūnais (pageidautina, kad viena šių rūšių būtų žiurkės). Didžiausia norma neturėtų viršyti 2000 mg/kg kūno svorio. Turėtų būti pateiktos išsamios ataskaitos apie biologinį poveikį, stebėtą ne trumpiau nei dvi savaites po tiriamojo produkto nurijimo. 3.1.2. Ūminio inhaliacinio toksiškumo, odos ir, jei reikia, gleivinės dirginimo bei alergijos sukėlimo galimybių tyrimai turi būti atliekami atitinkamų bandymų, skitų įvertinti galimus pavojus tvarkant priedą, metu. 3.2. Mutageniškumas 3.2.1. Jeigu veiklioji medžiaga yra chemiškai nustatyta Siekiant nustatyti veikliąsias medžiagas ar jų metabolitus ar produktus, kuriems būdingos mutageninės savybės, turi būti atliktas skirtingais genetiniais rodikliais pagrįstų kombinacijų mutageniškumo bandymai. Bandymai turi būti atlikti su mikrosominiu žinduolių preparatu medžiagų apykaitai aktyvinti ir be jo. Rekomenduojama atlikti tokius tyrimus: a) genų mutacijų prokariotinėje sistemoje tyrimą; b) genų mutacijų eukariotinėje sistemoje tyrimą in vitro ar su lytim susijusį recesyvinį mirštamumo tyrimą su Drosophila melanogaster; c) chromosominių aberacijų tyrimą in vitro ir in vivo. Tačiau tai, kad pirmiau pasiūlyta būtent šių kriterijų grupė, nereiškia, kad kiti tyrimai laikomi netinkamais, ar, kad kiti tyrimai, ypač in vivo, yra nepriimtini, kaip alternatyvūs. Visais atvejais reikia pateikti tyrimų pasirinkimo argumentus. Tyrimai turi būti atliekami nustatyta ir patvirtinta tvarka. Atsižvelgiant į tyrimų rezultatus ir visas medžiagos toksiškumo savybes bei numatomą naudojimą, gali būti atlikti papildomi tyrimai. 3.2.2. Jeigu tai yra fermentų preparatai, gauti iš mikroorganizmų, paprastai reikia atlikti tokius tyrimus: a) bakterijų genų mutacijų tyrimą; b) chromosominių aberacijų tyrimą (pageidautina in vitro). Kai įmanoma, toksikologiniai tyrimai atliekami su partija, paimta iš galutinio išvalyto fermentacijos produkto, prieš įmaišant į jį užpildų, skiediklių ar kitų medžiagų. Paprastai jie turėtų būti atliekami laikantis pripažintų tarptautinių institucijų nustatytų rekomendacijų [9], nors, dėl baltymingos prigimties ląstelių lygiu sukeliamo poveikio ir (arba) tam tikrų fermentų preparatų fermentinio aktyvumo gali būti būtina pakeisti standartines tyrimų taisykles, ypač atliekant tyrimus in vitro. Tokie nukrypimai laikomi priimtinais, jeigu kartu pateikiami juos pagrindžiantys argumentai. Tyrimų sistema sukurta taip, kad būtų galima aptikti nenustatytas toksines reakcijas ir atskleisti genotoksinį poveikį. Kombinuota informacija, gauta iš bendrosios specifikacijos ir nustatyta šių tyrimų rinkinio atlikimo metu, leidžia įvertinti jau nustatytų, gerai žinomų toksinų ir nežinomų toksinių junginių produkte buvimą. Toksikologinėje ataskaitoje turi būti pakankamai dokumentų, įrodančių, kad tyrimai atlikti su medžiaga, kuri sudaro technologiniame dokumentų rinkinyje aprašyto komercinio produkto pagrindą. 3.3. Farmakokinetiniai aspektai Jeigu veiklioji medžiaga yra chemiškai nustatyta, turi būti atlikti pusiausvyros tyrimai ir metabolitų identifikavimas naudojant tinkamas žymėtas molekules ar taikant kitus tinkamus metodus, šių tyrimų metu atitinkamą laiką turi būti skiriamos pavienės ir daugkartinės veikliosios medžiagos dozės. Medžiagų apykaitos tyrimai taip pat turi apimti veikliosios medžiagos ir pagrindinių metabolitų farmakokinetikos tyrimą. Pasirenkant tinkamiausias gyvūnų rūšis tolesniems toksikologiniams tyrimams, reikia atsižvelgti į tai, jog įvairių rūšių gyvūnai skirtingai įsisavina veikliąją medžiagą. 3.4 Pusiau lėtinis toksiškumas Šie tyrimai paprastai turi būti atliekami su dviejų rūšių gyvūnais (pageidautina, kad viena jų būtų žiurkės). Kai kuriais atvejais antroji rūšis gali būti tikslinė. Bandomoji medžiaga gali būti vartojama oraliniu būdu, turi būti nustatytas dozės – reakcijos ryšys. Graužikai bandomąją medžiagą turi vartoti ne trumpiau nei 90 dienų. Tam tikrais atvejais gali būti pageidautina tęsti tyrimus negraužikais nuo šešių mėnesių iki dvejų metų, kai siekiama nustatyti skirtingų rūšių gyvūnų reakcijų į bandomąją medžiagą skirtumus. Mikroorganizmams šie tyrimai nereikalingi. Jeigu tai yra fermentų preparatas, gautas iš mikroorganizmų, gali pakakti 90 dienų oralinio toksiškumo tyrimų su graužikais. 3.5. Lėtinis toksiškumas arba kancerogeniškumas Lėtinio toksiškumo tyrimai turi būti atliekami su vienos rūšies gyvūnais (pageidautina žiurkėmis), kancerogeniškumo – pageidautina su dviejų rūšių graužikais. Medžiaga turi būti vartojama oraliniu būdu ir skirtingais kiekiais. Priimtinas ir bendras lėtinio toksiškumo arba kancerogeniškumo tyrimas neigiamam poveikiui in utero nustatyti. Eksperimento trukmė su žiurkėmis turi būti ne trumpesnė nei 24 mėnesiai, o su pelėmis – 18 mėnesių. Ilgiau negu trumpiausią laikotarpį tęsiami tyrimai turi būti sustabdyti, kai išgyvenimas visose grupėse, išskyrus didžiausią dozę gaunančią grupę, sumažėja iki 20 %. Viso eksperimento metu atitinkamais laiko tarpais turi būti atliekami išsamūs klinikiniai cheminių savybių, hematologiniai ir šlapimo tyrimai. Baigus tyrimą turi būti atlikti nuodugnūs visų tyrimo metu nugaišusių ir per jį išgyvenusių gyvūnų makroskopiniai ir histologiniai tyrimai. Šie tyrimai nesusiję su mikroorganizmais ir fermentų preparatais. 3.6. Reprodukcinis toksiškumas (kai veiklioji medžiaga yra chemiškai nustatyta) Reprodukcijos tyrimus pageidautina atlikti su žiurkėmis. Šie tyrimai turi būti atliekami su ne mažiau kaip dviem palikuonių kartomis ir gali būti derinami su embriono toksiškumo, taip pat ir apsigimimų, tyrimais. Turi būti stebimi ir aprašomi visi svarbūs vaisingumo, nėštumo, gimdymo, priešgimdyminiai ir pogimdyminiai laikotarpiai. Ypatingi apsigimimų tyrimai turi būti atliekami su ne mažiau kaip dviejų tinkamų rūšių gyvūnais. 3.7. Metabolitų toksikologija (kai veiklioji medžiaga yra chemiškai nustatyta) Informacija likučių koncentracijai apskaičiuoti reikalinga kaip rizikos žmonėms vertinimo pagrindimas. Turi būti pateiktas siūlomo karencijos laiko apskaičiavimo pagrindas. Su laboratoriniais gyvūnais turi būti atlikti 1.3.4 punkte minėti bandymai. 3.8. Kiti svarbūs tyrimai Gali būti atliekamas bet koks kitas tyrimas, suteikiantis papildomos informacijos, naudingos vertinant bandomąją medžiagą (pvz., biotinkamumo, neurotoksiškumo ar imunotoksiškumo). V SKIRSNIS MONOGRAFIJOS FORMA 1. Priedo identiškumas 1.1. Siūlomas firminis (-iai) pavadinimas (-ai) 1.2. Priedo tipas pagal jo pagrindinę funkciją 1.3. Kokybinė ir kiekybinė sudėtis (veiklioji medžiaga, kitos sudėtinės dalys, priemaišos) 1.4. Fizikinė sandara, dalelių dydis 1.5. Galimas ypatingas apdorojimas N.B. Jeigu veiklioji medžiaga yra veiklių sudėtinių dalių, kurių kiekvieną galima aiškiai nustatyti, mišinys, pagrindinės sudėtinės dalys turi būti aprašytos atskirai ir nurodytos mišinio proporcijos. 2. Veikliosios medžiagos specifikacijos 2.1. Jeigu tai yra chemiškai nustatyta medžiaga: bendrasis pavadinimas, cheminis pavadinimas pagal IUPAC nomenklatūrą, kiti tarptautiniai bendrieji pavadinimai ir santrumpos. Cheminių medžiagų santrumpų tarnybos numeris (CAS). Jeigu tai yra mikroorganizmas: pavadinimas ir taksonominis aprašymas pagal tarptautinius nomenklatūros kodus. Taip pat galima naudoti ir kitus tarptautiniu lygiu pripažintus klasifikacijos žinynus [10]. Jeigu tai yra fermentų preparatas: pavadinimas pagal pagrindinį fermentinį aktyvumą, kaip aprašyta IUB/Iupac, Einecs ir CAS numeris. 2.2. Empirinė ir struktūrinė formulė bei molekulinė masė. Jeigu veiklioji medžiaga yra fermentacijos produktas, pagrindinių sudėtinių dalių kokybinė ir kiekybinė sudėtis. Jeigu tai yra mikroorganizmas: kultūrų surinkimo pavadinimas ir vieta, jeigu įmanoma – EB, kur saugoma padermė, deponavimo numeris, genetinė modifikacija ir visos susijusios identifikavimo savybės. Jeigu tai yra fermentų preparatas: biologinė kilmė (jeigu išgautas iš mikrobų: kultūrų surinkimo pavadinimas ir vieta, jeigu įmanoma – EB, kur saugoma padermė, deponavimo numeris, genetinė modifikacija ir visos susijusios identifikavimo savybės), kaip veikia chemiškai grynus pavyzdinius substratus, kitos fizikocheminės savybės. 2.3. Grynumo laipsnis Priemaišų kokybinė ir kiekybinė sudėtis. Jeigu tai yra mikroorganizmas: genetinis stabilumas ir kultivuojamų padermių grynumas. Jeigu tai fermentų preparatas: - grynumas (nustatytas tinkamu metodu, tikrinant taršos mikroorganizmais, sunkiaisiais metalais lygį bei iš pirminio organizmo kilusių toksinų (pvz., mikotoksinų) nebuvimą), - priešmikrobinio aktyvumo pašarų koncentracijos lygyje nebuvimas nustatytas tinkamu metodu, - nefermentinių komponentų sudėtis (ypač visas organinių kietųjų medžiagų kiekis T.O.S.) 2.4. Svarbios savybės Jeigu tai yra chemiškai nustatyta medžiaga: elektrostatinės savybės, tirpimo, virimo, skilimo temperatūra, tankis, garų slėgis, tirpumas vandenyje ir organiniuose tirpikliuose, masės ir absorbcijos spektrai bei visos kitos atitinkamos fizikinės savybės. Jeigu tai yra mikroorganizmas: identifikavimui ir siūlomam taikymui svarbios savybės (pvz., vegetatyvinė ar sporinė forma, KSV grame). Jeigu tai fermentų preparatas: optimali (-ios) pH vertė (-s), optimali (-ios) temperatūra (-os) ir kitos atitinkamos savybės. 3. Priedo fizikocheminės, technologinės ir biologinės savybės 3.1. Patvarumas (jeigu tai yra mikroorganizmas: biologinio aktyvumo, pvz., gyvybingumo, praradimas), kai veikia aplinkos sąlygos, pvz., šviesa, temperatūra, pH, drėgmė ir deguonis. Tinkamumo vartoti trukmė. 3.2. Patvarumas (jeigu tai yra mikroorganizmas: biologinio aktyvumo, pvz., gyvybingumo, praradimas) ruošiant premiksus ir pašarus, ypač patvarumas veikiant karščiui, slėgiui ir drėgmei. Galimi irimo produktai. 3.3. Patvarumas (jeigu tai yra mikroorganizmas: biologinio aktyvumo, pvz., gyvybingumo, praradimas) laikant premiksus ir pašarus nurodytomis sąlygomis. Tinkamumo vartoti trukmė. 3.4. Kitos būdingos fizikocheminės, technologinės ar biologinės savybės, pvz., gebėjimas sudaryti homogeninius mišinius premiksuose ir pašaruose, gebėjimas nedulkėti ir, jeigu tai yra mikroorganizmai ir (arba) fermentų preparatai, atsparumo skilimo ar biologinio aktyvumo praradimo procesams virškinimo trakte arba modeliavimo sistemose in vitro įvertinimas. 3.5. Fizikocheminis ar biologinis nesuderinamumas ar sąveikos (pvz., su pašarais, kitais patvirtintais priedais ar medicinos produktais). 4. Kontrolės metodai 4.1. Kriterijų, išvardytų šio skirsnio 1.3, 2.3, 2.4, 3.1, 3.2, 3.3 ir 3.4 punktuose, nustatymo metodų aprašymas. 4.2. Pašarų priedų likučiams gyvūninės kilmės produktuose nustatyti kokybinių ir kiekybinių analitinių metodų aprašymas. 4.3. Jeigu minėtieji metodai buvo publikuoti, pakanka literatūros nuorodų ir publikacijų atspaudų. 5. Biologinės priedo savybės 5.1. Išsami informacija apie profilaktinį kokcidiostatikų ir kitų vaistinių medžiagų poveikį (pvz., patologiškumas, oocistų ir pažeidimų skaičius). 5.2. Išsami informacija apie zootechninių priedų, išskyrus nurodytuosius 5.1 punkte, ir įskaitant, prireikus, mikroorganizmus ir (arba) fermentų preparatus), poveikį: įsisavinimo efektyvumui, gyvūnų augimui, gyvūninės kilmės produktų savybėms ir išeigai, gyvūnų gerovei ir kitiems kriterijams, turintiems teigiamos įtakos gyvūnų produktyvumui. 5.3. Bet kokios kontraindikacijos ar įspėjamieji ženklai, taip pat ir biologinis nesuderinamumas, su išsamiomis ataskaitomis apie jų pagrindimą. 6. Kiekybiniai ir kokybiniai duomenys apie likučius, randamus gyvūninės kilmės produktuose po numatyto priedo vartojimo. 7. Kitos priedo identifikavimui tinkamos ypatybės. [1] OL L 15, 1987 1 17, p. 29. [2] OL L 196, 1967 8 16, p. 1. [3] OL L 294, 1993 11 30, p. 21. [4] Pavyzdžiui "Bergey's Manual of Systematic Bacteriology", Lodder ir Kreger van Rij "The Yeasts, a taxonomic study", Hawksworth, Sutton ir Ainsworth "Ainsworth and Bisby's Dictionary of the Fungi" arba Raper ir Fennell "The Genus Aspergillus". [5] TOS (%) = 100 – (% pelenai + vanduo + % skiedikliai ir (arba) kiti priedai ir ingredientai). [6] OL L 322, 1991 11 23, p.1. [7] 1.3.1, 1.3.3 ir 1.3.4 punktuose minimi tyrimai turėtų būti atliekami su žymėtomis molekulėmis arba taikant kitus tinkamus metodus, kiekvienu atveju reikia pagrįsti, kodėl taikomas būtent tas metodas. Žymėjimas turėtų atitikti tikslą. [8] Jeigu veiklioji medžiaga yra fermentavimo produktas, šie tyrimai turi būti atliekami ir su gamybos metu gautomis susijusiomis medžiagomis. [9] Pavyzdžiui: - Prašymo įvertinti maisto produktų priedą prieš leidžiant jį naudoti teikimas. 1989 (ISBN 92–826–0135- B) - Maisto produktų mokslinio komiteto ataskaita apie maisto produktų priedo saugumo įvertinimo rekomendacijas. 1980. 10-ta ataskaitų serija, (EUR 6892). [10] Pavyzdžiui "Bergey's Manual of Systematic Bacteriology", Lodder ir Kreger van Rij "The Yeasts, a taxonomic study", Hawksworth, Sutton ir Ainsworth "Ainsworth and Bisby's Dictionary of the Fungi" arba Raper ir Fennell "The Genus Aspergillus". --------------------------------------------------