Oficialusis leidinys L 188 , 26/07/2000 p. 0001 - 0132



Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1602/2000 2000 m. liepos 24 d. iš dalies keičiantis Reglamentą (EEB) Nr. 2454/93, išdėstantį Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, įgyvendinimo nuostatas (tekstas svarbus EEE) EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA, atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, atsižvelgdama į 1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 2913/92, nustatantį Bendrijos muitinės kodeksą [1], su paskutiniais pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 955/1999 [2] (toliau – "Kodeksas"), ypač į jo 249 straipsnį, kadangi: (1) Siekiant suvienodinti prašymų privalomajai tarifinei informacijai (PTI) gauti nagrinėjimą ir siekiant pagerinti PTI saugumą, reikia patvirtinti bendrą prašymo PTI gauti blankąš. (2) Palankų muitų tarifų režimo taikymą prekėms reglamentuojančios sąlygos dėl jų pobūdžio yra siejamos su tokių prekių tarifine klasifikacija pagal bendrą Kombinuotosios nomenklatūros tekstą. Dėl to reikia panaikinti senas Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2454/93 [3] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1662/1999 [4], nuostatas. (3) Bendrijos kilmės taisyklės, taikomos pagal bendrąją preferencijų sistemą (BPS), numato regioninę kumuliaciją, kuri, inter alia, būtų taikoma toms šalims, kurios yra Pietryčių Azijos valstybių asociacijos (ASEAN) narės. Šios nuostatos dėl regioninės kumuliacijos turėtų būti taikomos Kambodžai, kuri ASEAN nare tapo 1999 m. balandžio 30 d. Pietų Azijos regioninio bendradarbiavimo asociacijos (SAARC) narėms taip pat turėtų būti suteikta galimybė pasinaudoti nuostatomis dėl regioninės kumuliacijos, jeigu jos įvykdo Bendrijos nustatytus pradinio administracinio bendradarbiavimo įsipareigojimus. (4) Reikėtų suvienodinti I dalies IV antraštinės dalies 2 skyriaus 1 ir 2 skirsnių išdėstymą ir atitinkamus kilmės kriterijus, susijusius su BPS ir dabartinėmis buvusiosios Jugoslavijos valstybėmis, deramai atsižvelgiant į specifinį kiekvieno preferencinio susitarimo pobūdį. (5) Pirmiau nurodytos nuostatos daugiau neturėtų būti taikomos Vakarų krantui ir Gazos ruožui, kadangi šios teritorijos naudojasi konvencinėmis preferencinių muitų tarifų priemonėmis. (6) Albanijai skirtos autonominės priemonės buvo patvirtintos Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1763/1999 [5]. (7) Tarybos reglamentu (EB) Nr. 6/2000 [6] buvo patvirtintos priemonės dėl Buvusiosios Jugoslavijos Respublikos Makedonijos ir Slovėnijos Respublikos kilmės vyno importo. (8) Siekiant aiškumo, reikėtų iš naujo paskelbti 66–123 straipsnių tekstus. (9) Buvo pakeisti Pasaulinės pašto sąjungos parengti siuntų deklaracijų, siunčiamų laišku arba pašto siuntomis, blankai. (10) Atliekant muitinės taisyklių ir procedūrų supaprastinimą bei racionalizaciją, pageidautina, atsižvelgiant į kintančios vidaus rinkos poreikius, lanksčiau vykdyti galutinio vartojimo muitinės priežiūrą ir padaryti ją keliems sektoriams naudinga priemone. Šį lankstumą reikia subalansuoti didinant muitinės priežiūros veiksmingumą, kad būtų išvengta sukčiavimo ir netinkamo palankaus muitų tarifų režimo taikymo, bei sumažinant muitų normas dėl tam tikrų prekių galutinio vartojimo. (11) Dėl to Kodekso 82 straipsnyje numatytas taisykles reikia taikyti palankiam muitų tarifų režimui, nustatomam pagal Kodekso 21 straipsnį. Šiame reglamente numatyta muitinės priežiūros sistema yra pagrįsta muitinės išduotu leidimu ir taikoma Kodekso 82 straipsnyje minimam galutiniam vartojimui, jeigu toks leidimas yra numatytas galiojančiose nuostatose. (12) Dėl 463–470 straipsnių taikomas 843 straipsnis, kai taikoma tranzito procedūra. Siekiant nuoseklumo bendrąsias nuostatas patartina sujungti į 843 straipsnį. (13) Nuostatose dėl kontrolinio egzemplioriaus T5 buvo nustatyta procedūra, kurią reikėtų taikyti prekėms neatsižvelgiant į muitinės procedūrą, kuriai įforminti jos buvo pateiktos, jeigu taip numatyta Bendrijos muitų arba kitose taisyklėse. Šias nuostatas reikėtų perkelti į kitą dalį. (14) Taip pat vertėtų suderinti priemones, taikytinas tais atvejais, kai Bendrijos taisyklėse naudojant šią kontrolės sistemą yra numatyta garantija arba terminas ir kai nustatoma, kad buvo įvykdyti ne visi nustatyto vartojimo ir (arba) paskirties reikalavimai. (15) Siekiant pagerinti tikrinimus, atliekamus pagal kontrolinį egzempliorių T5, reikėtų tiksliau pateikti tam tikrus duomenis, identifikuojančius transporto priemonę. Dėl to reikėtų iš dalies keisti 63 priede pateiktus egzempliorių pavyzdžius ir 66 priede pateiktus paaiškinimus dėl atitinkamų langelių pildymo. Nėra jokių nuostatų, draudžiančių skirtingiems tikslams iš karto pateikti du ar daugiau kontrolinių egzempliorių T5. (16) Kai kuriose srityse taikomos specialios taisyklės, reglamentuojančios prekybininkų įsipareigojimus ir garantijų pateikimą bei grąžinimą, visų pirma susijusių su Komisijos reglamente (EEB) Nr. 2220/85 [7] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1932/1999 [8], nustatyta bendra žemės ūkio politika. Siekiant prisitaikyti prie tokių atvejų, reikėtų numatyti šių taisyklių išimtis. (17) Reikia patikslinti vieneto vertės sąrašus. (18) Dėl ekonominių priežasčių reikėtų papildyti 87 priede pateikto sąrašo užsakymą Nr. 14, jį taip pat reikia patikslinti. (19) Šiame reglamente nustatytos priemonės atitinka Muitinės kodekso komiteto nuomonę, PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ: 1 straipsnis Reglamentas (EEB) Nr. 2454/93 iš dalies keičiamas: 1. 1a straipsnis pakeičiamas taip: "1a straipsnis Taikant 291–300 straipsnius Beneliukso ekonominės sąjungos šalys laikomos viena valstybe nare." 2. 6 straipsnio 1 dalis papildoma šia pastraipa: "Prašymų dėl privalomosios tarifinės informacijos forma atitinka 1B priede pateiktą pavyzdį." 3. 8 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip: "1. Suinteresuotos valstybės narės muitinė turi nedelsdama perduoti Komisijai prašymo privalomosios tarifinės informacijos kopiją (1B priedas), pranešimo kopiją (1 priedo kopija Nr. 2) ir duomenis (to paties priedo kopiją Nr. 4) arba praneštos privalomosios kilmės informacijos kopiją ir duomenis. Šis perdavimas atliekamas elektorinėmis priemonėmis." 4. I dalies III antraštinė dalis "Palankaus muitų tarifų režimo taikymas dėl prekių rūšies" (16–34 straipsniai) išbraukiama. 5. I dalies IV antraštinės dalies 2 skyrius (66–123 straipsniai) pakeičiamas taip: "2 SKYRIUS Preferencinė kilmė 66 straipsnis Šiame skyriuje: a) "gamyba" – bet koks apdorojimas ar perdirbimas, įskaitant surinkimą ar konkrečias operacijas; b) "medžiaga" – bet kokia produkto gamybai panaudota sudedamoji dalis, žaliava, komponentas arba detalė ir kita; c) "produktas" – gaminamas produktas, net jei jis skirtas naudoti vėliau kitoje gamybos operacijoje; d) "prekės" – tai medžiagos ir produktai; e) "muitinė vertė" – tai vertė, nustatyta pagal 1994 m. Susitarimą dėl Bendrojo susitarimo dėl muitų tarifų ir prekybos VII straipsnio įgyvendinimo (PPO susitarimas dėl muitinio įvertinimo); f) "gamintojo kaina" (ex-works kaina) 15 priede pateiktame sąraše – kaina, sumokėta už produktą gamintojui, kurio įmonėje atliktas paskutinis apdorojimas ar perdirbimas, su sąlyga, kad į kainą įtraukta visų sunaudotų medžiagų vertė, atėmus visus vidaus mokesčius, kurie yra, ar gali būti, grąžinti, jei gautasis produktas yra eksportuotas. g) "medžiagų vertė" 15 priede pateiktame sąraše – naudotų kilmės statuso neturinčių medžiagų muitinė vertė jų importavimo metu, arba, jei ji nežinoma ir negali būti nustatyta, pirmoji nustatytina kaina, sumokėta už medžiagas Bendrijoje ar lengvatas gaunančioje šalyje, kaip apibrėžta 67 straipsnio 1 dalyje, arba lengvatas gaunančioje Respublikoje, kaip apibrėžta 98 straipsnio 1 dalyje. Jei reikia nustatyti naudotų kilmės statusą turinčių medžiagų vertę, šis punktas taikomas mutatis mutandis; h) "skirsniai" ir "pozicijos" – skirsniai ir pozicijos (keturių skaitmenų kodai), naudojami nomenklatūroje, sudarančioje Suderintą sistemą; i) "klasifikuojamas" nurodo produkto ar medžiagos klasifikavimą tam tikroje pozicijoje; j) "siunta" – tai produktai, kuriuos tuo pačiu metu vienas eksportuotojas siunčia vienam gavėjui arba kurie nurodyti bendrajame transporto dokumente, pateikiamame juos vežant iš minėto eksportuotojo minėtam gavėjui, arba, jei tokio dokumento nėra, vienoje sąskaitoje faktūroje. 1 skirsnis Bendroji preferencijų sistema 1 poskirsnis Kilmės statusą turinčių produktų sąvokos apibrėžimas 67 straipsnis 1. Taikant nuostatas, susijusias bendraisiais preferenciniais muitų tarifais, kuriuos Bendrija nustato produktams, kilusiems iš besivystančių šalių (toliau – lengvatas gaunančios šalys), toliau išvardyti produktai laikomi kilusiais iš lengvatas gaunančios šalies: a) produktai, išgauti ar pagaminti tik toje šalyje, kaip apibrėžta 68 straipsnyje; b) toje šalyje išgauti ar pagaminti produktai, kurių gamybai buvo naudoti kiti, negu a punkte minimi produktai, jeigu jie buvo pakankamai perdirbti ir apdoroti, kaip apibrėžta 69 straipsnyje. 2. Taikant šį skirsnį, Bendrijos kilmės produktai, kaip apibrėžta 3 dalyje, lengvatas gaunančioje šalyje apdoroti arba perdirbti kitaip, nei nurodyta 70 straipsnyje, laikomi kilusiais iš tos lengvatas gaunančios šalies. 3. 1 dalis mutatis mutandis taikoma nustatant Bendrijoje išgautų ar pagamintų produktų kilmę. 4. Kadangi Norvegija ir Šveicarija 1 dalyje minimų lengvatas gaunančių šalių kilmės produktams taiko bendruosius preferencinius muitų tarifus ir taiko šiame skirsnyje nurodytą kilmės statuso apibrėžimą, Bendrijos, Norvegijos arba Šveicarijos kilmės produktai, kurie lengvatas gaunančioje šalyje apdorojami arba perdirbami kitaip, nei nurodyta 70 straipsnyje, laikomi kilusiais iš tos lengvatas gaunančios šalies. Pirmosios pastraipos nuostatos taikomos tik Bendrijos, Norvegijos arba Šveicarijos kilmės produktams (pagal kilmės taisykles, susijusias su atitinkamais preferenciniais muitų tarifais), tiesiogiai eksportuojamiems į lengvatas gaunančią šalį. Pirmosios pastraipos nuostatos netaikomos produktams, klasifikuojamiems Suderintos sistemos 1–24 skirsniuose. Komisija Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje (C serijoje) paskelbia datą, nuo kurios taikomos pirmosios ir antrosios pastraipų nuostatos. 5. 4 dalies nuostatos taikomos, jeigu Norvegija ir Šveicarija pagal savitarpiškumo principą Bendrijos produktams taiko tokį patį režimą. 68 straipsnis 1. Toliau išvardyti produktai laikomi išgautais ar pagamintais tik lengvatas gaunančioje šalyje arba Bendrijoje: a) mineraliniai produktai, išgauti iš jų žemės gelmių arba jūros dugno; b) jose išaugę augalinės kilmės produktai; c) jose gimę ir užaugę gyvi gyvūnai; d) produktai, pagaminti iš jose užaugusių gyvūnų; e) jose vykusios medžioklės ar žvejybos produktai; f) jūros žūklės ir kiti produktai, išgauti iš jūros jų laivais už teritorinių vandenų ribų; g) produktai, pagaminti jos žuvų perdirbimo laivuose tik iš f punkte nurodytų produktų; h) jose surinkti naudoti gaminiai, tinkami tik žaliavoms utilizuoti; i) atliekos ir laužas, susidaręs jose gamybos operacijų metu; j) produktai, išgauti iš jūros dugno arba podugnio, esančio už jos teritorinių vandenų, jei jos turi išimtinę teisę juos eksploatuoti; k) prekės, pagamintos vien tik iš a–j punktuose nurodytų produktų. 2. 1 dalies f ir g punktuose vartojami sąvokų apibrėžimai "jų laivai" ir "jų žuvų perdirbimo laivai" taikomi tik laivams ir žuvų perdirbimo laivams: - kurie yra užregistruoti ar įrašyti lengvatas gaunančioje šalyje arba valstybėje narėje, - kurie plaukioja su lengvatas gaunančios šalies arba valstybės narės vėliava, - kurių ne mažiau kaip 50 % priklauso lengvatas gaunančios šalies arba valstybių narių piliečiams arba kompanijai, kurios pagrindinė buveinė yra toje šalyje arba vienoje iš tų valstybių narių, arba kurios vadovas arba vadovai, direktorių valdybos arba stebėtojų tarybos pirmininkas ir dauguma tokių valdybų ar tarybų narių yra tos lengvatas gaunančios šalies arba valstybės narės piliečiai, be to, bendrovių atveju, kurių ne mažiau nei pusė kapitalo priklauso tai lengvatas gaunančiai šaliai arba valstybėms narėms ar tos lengvatas gaunančios šalies arba valstybės narės valstybės įstaigoms ar piliečiams, - kurių kapitonas ir jo komanda yra lengvatas gaunančios šalies arba valstybės narės piliečiai, ir - kurių ne mažiau kaip 75 % laivo įgulos yra lengvatas gaunančios šalies arba valstybės narės piliečiai. 3. Sąvokos "lengvatas gaunanti šalis" ir "Bendrija" taip pat apima tos šalies arba valstybės narės teritorinius vandenis. 4. Jeigu okeaniniai laivai, įskaitant žuvų perdirbimo laivus, kuriose sugauta žuvis yra apdorojama arba perdirbama, atitinka 2 dalies reikalavimus, jie laikomi lengvatas gaunančios šalies teritorijos dalimi. 69 straipsnis Taikant 67 straipsnį produktai, kurie nėra išgauti ar pagaminti tik lengvatas gaunančioje šalyje arba Bendrijoje, laikomi pakankamai apdorotais ar perdirbtais, kai įvykdomos 15 priedo sąraše nustatytos sąlygos. Šiose sąlygose nurodoma, kad visų produktų, kuriems taikomas šis skirsnis, atveju būtinas gamybai naudotų kilmės statuso neturinčių medžiagų apdorojimas ar perdirbimas, ir jos taikomos tik šioms medžiagoms. Jei produktas, kuris įgijo kilmės statusą, kadangi buvo įvykdytos sąraše nurodytos sąlygos, naudojamas kito produkto gamybai, jam netaikomos sąlygos, keliamos produktui, į kurio sudėtį jis įeina, ir neatsižvelgiama į kilmės statuso neturinčias medžiagas, kurios galėjo būti sunaudotos jam gaminti. 70 straipsnis 1. Nepažeidžiant 2 dalies, kilmės statusui įgyti nepakankamu produktų apdorojimu arba perdirbimu, neatsižvelgiant į tai, ar tenkinami 69 straipsnio reikalavimai, laikomos šios operacijos: a) operacijos, kuriomis siekiama išsaugoti gerą produktų būklę jų gabenimo ir saugojimo metu (ventiliacija, išskleidimas, džiovinimas, atšaldymas, laikymas sūryme, sieros diokside ar kituose vandeniniuose tirpaluose, sugadintų dalių šalinimas ir kitos panašios operacijos); b) paprastos operacijos, kurias sudaro dulkių šalinimas, produktų persijojimas ar perrinkimas, rūšiavimas, klasifikavimas, derinimas (įskaitant gaminių rinkinių sudarymą), plovimas, dažymas ir pjaustymas; c) i) pakuočių keitimas, krovinių perskirstymas ir surinkimas, ii) paprastas išpilstymas į butelius, flakonus, sukrovimas į krepšius, dėžes, pritvirtinimas prie lentų ar plokščių ir pan. bei visos kitos įprastinės operacijos; d) skiriamųjų ženklų, etikečių ir pan. tvirtinimas ant produktų ar jų pakuočių; e) paprastas skirtingų ar vienodų rūšių produktų maišymas, jei vienas ar daugiau mišinio komponentų neatitinka sąlygų, nurodytų šiame skirsnyje, kad juos būtų galima laikyti kilusiais iš lengvatas gaunančios šalies arba Bendrijos; f) paprastas produktų dalių surinkimas siekiant gauti užbaigtą produktą; g) dviejų ar daugiau a–f punktuose nurodytų operacijų derinys; h) gyvūnų skerdimas. 2. Nustatant, ar produkto apdorojimas arba perdirbimas yra nepakankamas, kaip apibrėžta 1 dalyje, atsižvelgiama iš karto į visas tam produktui taikytas operacijas, atliktas lengvatas gaunančioje šalyje arba Bendrijoje. 70a straipsnis 1. Šio skirsnio nuostatoms taikyti reikalingu kvalifikavimo vienetu laikomas konkretus produktas, kuris, klasifikuojant pagal Suderintos sistemos nomenklatūrą, laikomas pagrindiniu vienetu. Dėl to: a) kai produktas, susidedantis iš gaminių grupės ar rinkinio, pagal Suderintos sistemos sąlygas klasifikuojamas vienoje pozicijoje, tokių gaminių visuma sudaro klasifikavimo vienetą; b) kai siuntą sudaro tam tikras skaičius vienodų produktų, klasifikuojamų vienoje Suderintos sistemos pozicijoje, šio skirsnio nuostatos turi būti taikomos kiekvienam produktui atskirai. 2. Jeigu pagal Suderintos sistemos bendrąją taisyklę Nr. 5 pakuotė klasifikuojama kartu su produktu, ji nurodoma kilmės nustatymo tikslais. 71 straipsnis 1. Nukrypstant nuo 69 straipsnio nuostatų, kilmės statuso neturinčios medžiagos gali būti naudojamos konkrečiam produktui gaminti, jei jų bendra vertė neviršija 10 % produkto gamintojo kainos. Jeigu sąraše nurodoma viena ar kelios kilmės statuso neturinčių medžiagų maksimalios vertės procentinės dalys, taikant pirmąją pastraipą minėtų procentinių dalių viršyti negalima. 2. 1 dalis netaikoma produktams, klasifikuojamiems Suderintos sistemos 50–63 skirsniuose. 72 straipsnis 1. Nukrypstant nuo 67 straipsnio, nustatant, ar lengvatas gaunančioje šalyje, kuri yra regioninės grupės narė, pagamintas produktas laikomas kilusiu iš tos šalies, kaip apibrėžta tame straipsnyje, bet kurios tos regioninės grupės šalies kilmės produktai, naudojami tolesnei gamybai kitoje tos grupės šalyje, laikomi kilusiais iš šalies, kurioje vyko tolesnė gamyba (regioninė kumuliacija). 2. Užbaigto produkto kilmės šalis nustatoma remiantis 72a straipsniu. 3. Regioninė kumuliacija taikoma trims atskiroms lengvatas gaunančių šalių, kurioms taikoma bendroji preferencijų sistema, regionų grupėms: a) Pietryčių Azijos šalių asociacijai (ASEAN) (Brunėjus–Darusalamas, Kambodža [9], Indonezija, Laosas, Malaizija, Filipinai, Singapūras, Tailandas, Vietnamas); b) Centrinės Amerikos bendrajai rinkai (CACM) (Kosta Rika, Hondūras, Gvatemala, Nikaragva, Panama [10], El Salvadoras); c) Andų bendrijai (Bolivija, Kolumbija, Ekvadoras, Peru, Venesuela); d) Pietų Azijos regioninio bendradarbiavimo asociacijai (SAARC) (Bangladešas, Butanas, Indija, Maldyvai, Nepalas, Pakistanas, Šri Lanka [11]. 4. Atsižvelgiant į atitinkamus atvejus terminas "regioninė grupė" reiškia ASEAN, CACM, Andų grupę arba SAARC. 72a straipsnis 1. Kai šalies, kuri yra regioninės grupės narė, kilmės prekės yra apdorojamos arba perdirbamos kitoje tos pačios regioninės grupės šalyje, tokios prekės yra regioninės grupės šalies, kurioje buvo atliktas galutinis perdirbimas arba apdorojimas, kilmės prekės, jeigu: a) ten gauta pridėtinė vertė, kaip apibrėžta 3 dalyje, yra didesnė negu didžiausia iš bet kurios kitos tos regioninės grupės šalies kilusių gamyboje naudotų produktų muitinė vertė, b) ten atliktas apdorojimas arba perdirbimas yra didesnio masto, nei nustatyta 70 straipsnyje, o tekstilės gaminių atveju dar ir didesnio masto, nei 16 priede nurodytos operacijos. 2. Kai 1 dalies a ir b punktuose nustatytos kilmės sąlygos netenkinamos, produktai laikomi kilusiais iš regioninės grupės šalies, kurioje nustatyta didžiausia kilmės statusą turinčių produktų, gautų iš kitų regioninės grupės šalių, muitinė vertė. 3. "Pridėtinė vertė" – tai gamintojo kaina (ex-works kaina) atėmus kiekvieno panaudoto produkto, kuris yra kilęs iš kitos regioninės grupės šalies, muitinę vertę. 4. Prekių, eksportuotų iš vienos regioninės grupės šalies į kitą tos pačios grupės šalį perdirbti, apdoroti ar reeksportuoti neperdirbus ar neapdorojus, kilmės statusas įrodomas pateikiant pirmojoje šalyje išduotą A formos kilmės sertifikatą. 5. Iš regioninės grupės šalies į Bendriją eksportuotų prekių kilmės statusas, įgytas ar išsaugotas pagal 72 straipsnio, šio straipsnio ir 72b straipsnio sąlygas, įrodomas pateikiant toje šalyje išduotą A formos kilmės sertifikatą arba sąskaitos faktūros deklaraciją, parengtą pagal A formos kilmės sertifikatą, išduotą pagal 4 dalies nuostatas. 6. Kilmės šalis nurodoma A formos kilmės sertifikato 12 langelyje arba sąskaitos faktūros deklaracijoje, kai kilmės šalis yra: - produktų, kurie eksportuojami toliau neapdoroti ir neperdirbti pagal 4 dalį, atveju – šalis gamintoja, - produktų, kurie eksportuojami toliau apdoroti ir perdirbti, atveju – kilmės šalis, nustatyta pagal 1 dalį. 72b straipsnis 1. 72 ir 72a straipsniai taikomi tik tuo atveju, jeigu: a) taisyklės, reguliuojančios prekybą regioninės kumuliacijos kontekste, ir prekybą tarp regioninės grupės šalių, yra tapačios išdėstytoms šiame skirsnyje; b) kiekviena regioninės grupės šalis yra įsipareigojusi laikytis ar užtikrinti šiame skirsnyje išdėstytų sąlygų laikymąsi ir vykdyti administracinį bendradarbiavimą, būtiną ir Bendrijai, ir kitoms regioninės grupės šalims siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi A formos kilmės sertifikatų išdavimo, taip pat A formos ir sąskaitų faktūrų deklaracijų patikrinimo tvarkos. Šis įsipareigojimas perduodamas Komisijai per regioninės grupės sekretoriatą. Sekretoriatai yra: - ASEAN Generalinis Sekretoriatas, - Secretaría de Integración Económica Centroamericana (SIECA), - Junta del Acuerdo de Cartagena, - SAARC sekretoriatas, atsižvelgiant į atitinkamą atvejį. 2. Komisija informuoja valstybes nares apie tai, kad kiekviena regioninė grupė įvykdė 1 dalyje nurodytas sąlygas. 3. 78 straipsnio 1 dalies b punktas netaikomas produktams, kilusiems regioninės grupės šalyse, kai jie gabenami per vienos iš kurių nors kitų tos regioninės grupės šalių teritoriją, neatsižvelgiant į tai, ar toje šalyje atliekamas tolesnis šių produktų apdorojimas ar perdirbimas. 73 straipsnis Priedai, atsarginės dalys ir įrankiai, siunčiami kartu su įrenginiu, mechanizmu, aparatu ar transporto priemone, kurie yra įprastinio įrenginio dalis ir įeina į jo kainą arba nėra atskirai įvertinti, laikomi neatskiriamais nuo to įrenginio, mechanizmo, aparato ar transporto priemonės. 74 straipsnis Rinkiniai, nurodyti Suderintos sistemos bendrojoje taisyklėje Nr. 3, laikomi turinčiais kilmės statusą, jei kilmės statusą turi ir jų sudėtinės dalys. Tačiau jei rinkinį sudaro kilmės statusą turintys ir kilmės statuso neturintys produktai, tas rinkinys, kaip visuma, laikomas turinčiu kilmės statusą, jeigu kilmės statuso neturinčių produktų vertė neviršija 15 % to rinkinio gamintojo kainos (ex-works kainos). 75 straipsnis Norint nustatyti, ar produktas turi kilmės statusą, nebūtina nustatyti, ar tokį statusą turi toliau išvardytos priemonės, kurios gali būti naudojamos jam gaminti: a) energija ir kuras; b) statiniai ir įrengimai; c) mechanizmai ir įrankiai; d) prekės, kurios neįeina į galutinę produkto sudėtį ir nėra tam skirtos 76 straipsnis 1. Nuo šio skirsnio nuostatų leidžiančios nukrypti nuostatos gali būti taikomos mažiausiai išsivysčiusioms lengvatas gaunančioms šalims, kurios naudojasi bendrąja preferencijų sistema, jei tai pateisinama jų pramonės šakų vystymusi ar naujų pramonės šakų kūrimu. Mažiausiai išsivysčiusios lengvatas gaunančios šalys yra išvardytos Tarybos reglamentuose ir EAPB sprendime dėl bendrųjų preferencinių muitų tarifų taikymo. Šiuo tikslu atitinkama šalis pateikia Bendrijai prašymą taikyti leidžiančią nukrypti nuostatą ir nurodo šio užklausos priežastis pagal 3 dalį. 2. Nagrinėjant prašymus, pirmiausia atsižvelgiama į: a) atvejus, kai galiojančių kilmės taisyklių taikymas turėtų didelį poveikį suinteresuotos šalies pramonės galimybėms toliau vykdyti eksportą į Bendriją, ypač jeigu tai gali lemti šio verslo nutraukimą; b) konkrečius atvejus, jei yra akivaizdu, jog kilmės taisyklės gali neskatinti investuoti į pramonę, ir jei leidžiančios nukrypti nuostatos taikymas, skatinantis investicijų programų įgyvendinimą, leistų šias taisykles taikyti etapais; c) ekonominį ir socialinį priimamo sprendimo poveikį, ypač užimtumui lengvatas gaunančiose šalyse ir Bendrijoje. 3. Siekiant palengvinti prašymų dėl leidžiančios nukrypti nuostatos nagrinėjimą, prašymą pateikianti šalis pateikia visapusišką prašymą pagrindžiančią informaciją, t. y. šiuos duomenis: - gatavo produkto aprašymą, - trečiosios šalies kilmės medžiagų pobūdį ir kiekį, - gamybos procesą, - pridėtinę vertę, - atitinkamos įmonės darbuotojų skaičių, - planuojamą eksporto į Bendriją apimtį, - kitus galimus žaliavų tiekimo šaltinius, - prašomos trukmės priežastis, - kitas pastabas. 4. Komisija prašymą dėl leidžiančios nukrypti nuostatos pateikia Komitetui. Sprendimas dėl jo priimamas Kodekso 249 straipsnyje nustatyta tvarka. 5. Jeigu naudojamasi leidžiančia nukrypti nuostata, A formos kilmės sertifikato 4 langelyje arba 89 straipsnyje nurodytoje sąskaitos faktūros deklaracijoje būtina įrašyti šią frazę: "Leidžianti nukrypti nuostata – Reglamentas (EB) Nr. …/…". 6. 1–5 dalių nuostatos taikomos bet kokiam prašymui dėl pratęsimo. 77 straipsnis Lengvatas gaunančioje šalyje arba Bendrijoje būtina bet kuriuo metu tenkinti šiame skirsnyje nustatytas kilmės statuso įgijimo sąlygas. Jei kilmės statusą turintys produktai, eksportuoti iš lengvatas gaunančios šalies ar Bendrijos į kitą šalį, grąžinami, jie turi būti laikomi neturinčiais kilmės statuso, jeigu kompetentingoms institucijoms negalima pateikti svarių įrodymų, kad: - grąžinti produktai yra tie patys kaip ir eksportuoti ir - su jais nebuvo atlikta jokių operacijų, išskyrus tas, kurios yra būtinos gerai jų būklei išlaikyti, kol jie yra laikomi toje šalyje arba eksportuojami. 78 straipsnis 1. Toliau nurodyti produktai laikomi tiesiogiai gabenamais iš lengvatas gaunančios šalies į Bendriją arba iš Bendrijos į lengvatas gaunančią šalį: a) produktai, gabenami nevykstant per jokios kitos šalies teritoriją, išskyrus kitos šalies, priklausančios tai pačiai regioninei grupei, teritoriją, kai taikomas 72 straipsnis; b) produktai, sudarantys vieną atskirą siuntą, gabenamą per šalių, kurios nėra lengvatas gaunančios šalys arba Bendrija, teritoriją, kurie prireikus perkraunami ar laikinai sandėliuojami tose šalyse, jeigu šie produktai lieka tranzito arba sandėliavimo šalies muitinės priežiūroje ir jeigu jiems netaikomos kitos operacijos, išskyrus iškrovimą, perkrovimą ar kurią nors kitą operaciją, skirtą gerai jų būklei išlaikyti; c) produktai, gabenami per Norvegijos arba Šveicarijos teritoriją, juos visus arba jų dalį vėliau reeksportuojant į Bendriją arba į lengvatas gaunančią šalį, jeigu šie produktai lieka tranzito arba sandėliavimo šalies muitinės priežiūroje ir jeigu jiems netaikomos kitos operacijos, išskyrus iškrovimą, perkrovimą ar kurią nors kitą operaciją, skirtą gerai jų būklei išlaikyti; d) produktai, kurie gabenami vamzdynais be sustojimo per šalies, kuri nėra eksportuojanti lengvatas gaunanti šalis, arba Bendrijos teritoriją. 2. 1 dalies b ir c punktuose nurodytų sąlygų laikymąsi kompetentingoms muitinėms įrodomas pateikiant: a) bendrąjį transporto dokumentą prekių gabenimui iš eksportuojančios šalies per tranzito šalį arba b) tranzito šalies muitinės išduotą pažymą, kurioje: - pateikiamas tikslus produktų aprašymas, - nustatomos produktų iškrovimo ir perkrovimo datos ir prireikus – laivų arba kitų naudojamų transporto priemonių pavadinimai, ir - patvirtinamos sąlygos, kuriomis produktai buvo tranzito šalyje; c) jei nėra šių duomenų – kitus reikiamus dokumentus. 79 straipsnis 1. Kilmės statusą turintiems produktams, iš lengvatas gaunančios šalies išsiųstiems į parodą kitoje šalyje ir po parodos parduotiems importui į Bendriją, juos importuojant taikomi preferenciniai muitų tarifai, nurodyti 67 straipsnyje, jeigu produktai atitinka šio skirsnio sąlygas, leidžiančias juos pripažinti kilusiais iš lengvatas gaunančios šalies ir jeigu kompetentingai Bendrijos muitinei pateikiama svarių įrodymų, kad: a) eksportuotojas išsiuntė šiuos produktus iš lengvatas gaunančios šalies tiesiai į šalį, kurioje organizuojama paroda, ir ten juos eksponavo; b) produktai buvo parduoti ar kitaip eksportuotojo perduoti asmeniui Bendrijoje; c) vykstant parodai ar tuoj po jos produktai buvo siunčiami į Bendriją tokios būklės kaip ir siunčiant į parodą; d) šie produktai nebuvo naudojami jokiu kitu tikslu, išskyrus eksponavimą parodoje. 2. A formos kilmės sertifikatas Bendrijos muitinei pateikiamas įprastine tvarka. Jame turi būti nurodomas parodos pavadinimas ir adresas. Prireikus gali būti reikalaujama pateikti papildomus dokumentus, patvirtinančius produktų pobūdį ir jų eksponavimo sąlygas. 3. 1 dalis taikoma bet kokiai prekybos, pramonės, žemės ūkio ar amatų parodai, mugei ar panašiam visuomeniniam renginiui, kuris nėra privačiai organizuojamas parduotuvėse ar verslo patalpose, siekiant parduoti užsieninius produktus, ir kurio metu produktai lieka muitinės priežiūroje. 2 poskirsnis Kilmės įrodymas 80 straipsnis Lengvatas gaunančios šalies kilmės produktams taikomi 67 straipsnyje minimi preferenciniai muitų tarifai, pateikus kurį nors iš toliau nurodytų dokumentų: a) A formos kilmės sertifikatą, kurio pavyzdys pateiktas 17 priede; arba b) 89 straipsnio 1 dalyje minimais atvejais – deklaraciją, kurios tekstas išdėstytas 18 priede ir kurią eksportuotojas įrašo sąskaitoje faktūroje, pristatymo pranešime ar kuriame nors kitame komerciniame dokumente, pakankamai išsamiai apibūdinančiame atitinkamus produktus, kad juos būtų galima identifikuoti (toliau – sąskaitos faktūros deklaracija). a) A FORMOS KILMĖS SERTIFIKATAS 81 straipsnis 1. Pagal šį skirsnį kilmės statusą turintiems produktams, importuojamiems į Bendriją, taikomi 67 straipsnyje nurodyti preferenciniai muitų tarifai, kai minėti produktai gabenami tiesiogiai, kaip apibrėžta 78 straipsnyje, pateikus lengvatas gaunančios šalies muitinės arba kitų kompetentingų Vyriausybinių institucijų išduotą A formos kilmės sertifikatą, jeigu ta šalis: - Komisijai yra pateikusi informaciją, kurią pateikti reikalaujama pagal 93 straipsnį, ir - padeda Bendrijai sudarydama sąlygas valstybių narių muitinėms patikrinti dokumento autentiškumą arba informacijos apie tikrąją atitinkamų produktų kilmės vietą teisingumą. 2. A formos kilmės sertifikatas gali būti išduotas tik tais atvejais, jei jį reikia pateikti kaip dokumentinį įrodymą taikant 67 straipsnyje nurodytus preferencinius muitų tarifus. 3. A formos kilmės sertifikatas išduodamas tik eksportuotojui ar jo įgaliotajam atstovui pateikus raštišką prašymą. 4. Eksportuotojas arba jo įgaliotasis atstovas kartu su savo prašymu pateikia atitinkamus patvirtinamuosius dokumentus, įrodančius, kad eksportuoti skirtiems produktams gali būti išduotas A formos kilmės sertifikatas. 5. Kompetentinga lengvatas gaunančios šalies Vyriausybinė institucija išduoda sertifikatą, jei eksportuoti skirti produktai gali būti laikomi kilusiais iš tos šalies, kaip apibrėžta 1 poskirsnyje. Sertifikatas eksportuotojui išduodamas po to, kai produktas eksportuojamas arba kai užtikrinamas jo eksportas. 6. Norėdamos patikrinti, ar buvo laikytasi 5 dalyje nurodytų sąlygų, kompetentingos Vyriausybinės institucijos turi teisę reikalauti dokumentinių įrodymų arba atlikti bet kokį patikrinimą, kuris joms atrodo priimtinas. 7. Lengvatas gaunančios šalies Vyriausybinės institucijos atsako už tai, kad sertifikatai ir prašymai būtų tinkamai užpildyti. 8. A formos kilmės sertifikato 2 langelio pildymas nėra privalomas. Svarbu užpildyti 12 langelį nurodant "Europos bendrija" arba vieną iš valstybių narių. 9. A formos sertifikato išdavimo data įrašoma 11 langelyje. Šiame langelyje, skirtame kompetentingoms Vyriausybinėms institucijoms, pareigūnas privalo pasirašyti. 82 straipsnis Kai importuotojo prašymu ir importuojančios šalies muitinės nustatytomis sąlygomis, išmontuoti arba nesurinkti produktai, kaip apibrėžta Suderintos sistemos 2(a) bendrojoje taisyklėje, klasifikuojami Suderintos sistemos XVI arba XVII skirsniuose arba pozicijose Nr. 7308 ir 9406, importuojami dalimis, importuojant pirmąją jų dalį muitinei pateikiamas bendras kilmės įrodymas, apimantis visus šiuos produktus. 83 straipsnis Kadangi A formos kilmės sertifikatas yra dokumentas, suteikiantis teisę į preferencinių muitų tarifų taikymą, numatytą 67 straipsnyje, tai kompetentinga eksportuojančios šalies Vyriausybinė institucija yra atsakinga už tai, kad būtų imamasi būtinų priemonių produktų kilmei ir kitiems sertifikate nurodytiems duomenims patikrinti. 84 straipsnis Kilmės įrodymai pateikiami importuojančios valstybės narės muitinei Kodekso 62 straipsnyje nustatyta tvarka. Šios įstaigos gali pareikalauti kilmės įrodymo vertimo, taip pat gali pareikalauti, kad prie importo deklaracijos būtų pridėtas importuotojo paaiškinimas, įrodantis, kad produktai atitinka sąlygas, kuriomis taikomas šis skirsnis. 85 straipsnis 1. Nukrypstant nuo 81 straipsnio 5 dalies, išimtiniais atvejais A formos kilmės sertifikatas gali būti išduotas po produktų, kuriems jis skirtas, eksporto, jeigu: a) jis nebuvo išduotas eksporto metu dėl netyčinių klaidų, neapsižiūrėjimo ar specialių aplinkybių; arba b) jei kompetentingoms Vyriausybinėms institucijoms pateikiama svarių įrodymų, kad A formos kilmės sertifikatas buvo išduotas, bet nebuvo priimtas juos importuojant dėl techninių priežasčių. 2. Kompetentingos Vyriausybinės institucijos gali išduoti sertifikatą atgaline data tik patikrinusios, ar eksportuotojo prašyme pateikti duomenys atitinka eksporto dokumentų duomenis ir ar šio skirsnio nuostatas atitinkantis A formos kilmės sertifikatas nebuvo išduotas atitinkamų produktų eksporto metu. 3. Atgaline data išduoto A formos kilmės sertifikato 4 langelyje turi būti įrašyta žyma arba . 86 straipsnis 1. A formos kilmės sertifikato vagystės, pametimo ar sugadinimo atveju eksportuotojas gali kreiptis į jį išdavusią kompetentingą Vyriausybinę instituciją, kad gautų dublikatą, parengtą remiantis turimais eksporto dokumentais. Tokiu būdu išduoto A formos dublikato 4 langelyje turi būti įrašytas žodis arba ir nurodoma sertifikato originalo išdavimo data ir serijos numeris. 2. Taikant 90b straipsnį, dublikatas įsigalioja nuo pirminio originalo išdavimo datos. 87 straipsnis 1. Kai kilmės statusą turintys produktai pateikiami Bendrijos muitinės įstaigos priežiūrai, pirminį kilmės įrodymą galima pakeisti vienu ar daugiau A formos kilmės sertifikatų, jei norima visus ar tam tikrą šių produktų kiekį išsiųsti į kitą vietą Bendrijoje arba į Šveicariją ar Norvegiją. A formos kilmės pakaitinį (-ius) sertifikatą(-us) išduoda muitinės įstaiga, kurios priežiūrai yra pateikti produktai. 2. Pakaitinis sertifikatas, išduotas remiantis 88 straipsnio 1 dalimi, laikomas galutiniu jame nurodytų produktų kilmės sertifikatu. Pakaitinis sertifikatas išduodamas remiantis raštišku reeksportuotojo prašymu. 3. Pakaitinio sertifikato viršutiniame dešinės pusės langelyje įrašomas tarpinės šalies, kurioje jis yra išduotas, pavadinimas. 4 langelyje įrašoma arba , taip pat kilmės sertifikato originalo išdavimo data ir serijinis numeris. Reeksportuotojo pavadinimas (vardas, pavardė) nurodomas 1 langelyje. Galutinio gavėjo pavadinimas (vardas, pavardė) gali būti nurodytas 2 langelyje. Visi duomenys arba reeksportuoti produktai, nurodyti sertifikato originale, perkeliami į 3–9 langelius. Nuorodos į reeksportuotojo sąskaitą faktūrą įrašomos 10 langelyje. Pakaitinį sertifikatą išdavusi muitinė jį patvirtina 11 langelyje. Muitinės atsakomybė apsiriboja pakaitinio sertifikato išdavimu. Duomenys apie kilmės šalį ir paskirties šalį į 12 langelį įrašomi iš sertifikato originalo. Šiame langelyje pasirašo reeksportuotojas. Šiame langelyje pasirašantis reeksportuotojas neatsako už sertifikato originalo įrašų teisingumą. 4. Muitinės įstaiga, kurios prašoma atlikti 1 dalyje minimą operaciją, sertifikato originale pažymi siunčiamų prekių svorius, kiekius ir rūšis bei jame nurodo atitinkamo pakaitinio sertifikato ar sertifikatų serijinius numerius. Sertifikato originalą ji saugo ne trumpiau kaip trejus metus. 5. Prie pakaitinio sertifikato galima pridėti sertifikato originalo fotokopiją. 6. Produktų, kuriems taikomi preferenciniai muitų tarifai, nurodyti 67 straipsnyje, atveju pagal 76 straipsniu suteiktą leidžiančią nukrypti nuostatą šiame straipsnyje nustatyta procedūra taikoma, kai šie produktai yra skirti Bendrijai. 88 straipsnis Kilmės statusą turintiems produktams, kaip apibrėžta šiame skirsnyje, juos importuojant į Bendriją taikomi 67 straipsnyje nurodyti preferenciniai muitų tarifai pateikus Norvegijos ar Šveicarijos muitinių išduotą A formos kilmės pakaitinį sertifikatą, išduotą remiantis lengvatas gaunančios šalies kompetentingos institucijos išduotu A formos kilmės sertifikatu, jeigu buvo laikomasi 78 straipsnyje nurodytų sąlygų ir jei Norvegija arba Šveicarija padeda Bendrijai, sudarydamos jų muitinėms sąlygas patikrinti išduotų sertifikatų autentiškumą ir duomenų teisingumą. 94 straipsnyje nustatyta patikrinimo procedūra taikoma mutatis mutandis. Patikrinimo trukmė, nustatyta 94 straipsnio 3 dalyje, pratęsiama iki aštuonių mėnesių. b) SĄSKAITOS FAKTŪROS DEKLARACIJA 89 straipsnis 1. Sąskaitos faktūros deklaraciją gali išrašyti: a) patvirtintas Bendrijos eksportuotojas, kaip apibrėžta 90 straipsnyje, arba b) bet kuris eksportuotojas bet kuriai siuntai, sudarytai iš vienos ar daugiau pakuočių, kuriose yra kilmės statusą turinčių produktų, kurių bendra vertė neviršija 6000 eurų, ir su sąlyga, kad šiai procedūrai taikoma 81 straipsnio 1 dalyje nurodyta pagalba. 2. Sąskaitos faktūros deklaraciją galima pateikti tuo atveju, kai atitinkamus produktus galima laikyti Bendrijos arba lengvatas gaunančios šalies kilmės produktais ir kai vykdomi kiti šios skirsnio reikalavimai. 3. Eksportuotojas, pateikiantis sąskaitos faktūros deklaraciją, turi būti pasirengęs bet kuriuo metu eksportuojančios šalies muitinės ar kitos kompetentingos Vyriausybinės institucijos prašymu pateikti visus atitinkamus dokumentus, patvirtinančius atitinkamų produktų kilmės statusą ir kitų šio skirsnio reikalavimų įvykdymą. 4. Sąskaitos faktūros deklaraciją eksportuotojas išrašo prancūzų arba anglų kalbomis, išspausdindamas rašomąja mašinėle, įspausdamas ar atspausdindamas kompiuteriu sąskaitoje faktūroje, pristatymo pranešime ar kuriame nors kitame komerciniame dokumente arba deklaracijoje, kurios tekstas išdėstytas 18 priede. Jei deklaracija išrašoma ranka, reikia rašyti rašalu ir spausdintomis raidėmis. 5. Sąskaitoje faktūroje turi būti eksportuotojo parašo originalas. Tačiau nereikalaujama, kad šias deklaracijas pasirašytų patvirtintas eksportuotojas, kaip apibrėžta 90 straipsnyje, jeigu jis muitinei pateikia raštišką įsipareigojimą, kad jis prisiima visą atsakomybę už bet kurią sąskaitos faktūros deklaraciją, kuri jį identifikuoja, tarsi jis būtų ją pasirašęs. 6. 1 dalies b punkte nurodytais atvejais sąskaitos faktūros deklaracijos naudojimui taikomos šios specialios sąlygos: a) viena sąskaitos faktūros deklaracija pildoma kiekvienai siuntai; b) jei siuntoje esančios prekės jau buvo tikrintos eksportuojančioje šalyje eksportuotojoje, siekiant nustatyti, ar jas galima laikyti "kilmės statusą turinčiais produktais", eksportuotojas tai gali pažymėti sąskaitos faktūros deklaracijoje. Pirmosios pastraipos nuostatos neatleidžia eksportuotojo nuo kitų muitinės ar pašto reikalavimų laikymosi. 90 straipsnis 1. Bendrijos muitinės gali leisti bet kuriam eksportuotojui (toliau – patvirtintas eksportuotojas), kuris dažnai siunčia Bendrijos kilmės produktus, kaip apibrėžta 67 straipsnio 2 dalyje, ir kuris muitinei pateikia visas garantijas, būtinas produktų kilmės statusui patikrinti, ir kurios įrodo, kad tenkinami visi šio skirsnio reikalavimai, įforminti sąskaitos faktūros deklaracijas neatsižvelgiant į atitinkamų produktų vertę. 2. Muitinės gali suteikti patvirtinto eksportuotojo statusą bet kuriomis, jų manymu, tinkamomis sąlygomis. 3. Muitinė patvirtintam eksportuotojui suteikia muitinės leidimo numerį, kuris nurodomas sąskaitos faktūros deklaracijoje. 4. Muitinės kontroliuoja, kaip patvirtintas eksportuotojas naudojasi leidimu. 5. Muitinės gali bet kuriuo metu atšaukti leidimą. Jos atšaukia leidimą, kai patvirtintas eksportuotojas neteikia 1 dalyje minimų garantijų, netenkina 2 dalyje minimų sąlygų arba bet kokiu kitu būdu netinkamai naudoja leidimą. 90a straipsnis 1. Bendrijos produktų kilmės statusas, kaip apibrėžta 67 straipsnio 2 dalyje, įrodomas: a) pateikiant EUR.1 judėjimo sertifikatą, kurio pavyzdys pateiktas 21 priede; arba b) pateikiant 89 straipsnyje minimą deklaraciją. 2. Eksportuotojas arba jo įgaliotasis atstovas EUR.1 judėjimo sertifikato 2 langelyje įrašo "GSP beneficiary countries" ir "EB" arba "Pays bénéficiaire du SPG" ir "CE". 3. Šio skirsnio nuostatos, reglamentuojančios A formos kilmės sertifikatų išdavimą, naudojimą ir atitinkamą patikrinimą, taikomos mutatis mutandis EUR.1 judėjimo sertifikatams ir, išskyrus nuostatas, reglamentuojančias jų išdavimą, sąskaitų faktūrų deklaracijoms. 90b straipsnis 1. Kilmės įrodymas galioja 10 mėnesių nuo išdavimo eksportuojančioje šalyje dienos ir šiuo laikotarpiu pateikiamas importuojančios šalies muitinėms. 2. Kilmės įrodymai, kurie importuojančios šalies muitinėms pateikiami praėjus 1 dalyje nustatytam galutiniam pateikimo terminui, gali būti priimami siekiant taikyti 67 straipsnyje minimus preferencinius muitų tarifus, jei šie dokumentai nebuvo pateikti iki nustatytos galutinės datos dėl išimtinių aplinkybių. 3. Kitais pavėluoto pateikimo atvejais importuojančios šalies muitinės gali priimti kilmės įrodymus, jei produktai pateikiami iki minėtos galutinės datos. 4. Importuotojo prašymu ir atsižvelgiant į importuojančios valstybės narės muitinės nustatytas sąlygas, importuojant pirmąjį siuntą muitinei galima pateikti bendrą kilmės įrodymą, jei prekės: a) importuojamos kaip dalis dažnos ir nuolatinės prekybos, turinčios didelę komercinę vertę, srautų dalis; b) yra tos pačios pirkimo–pardavimo sutarties, kurios šalys yra įsisteigusios eksportuojančioje šalyje arba Bendrijoje, subjektas; c) klasifikuojamos pagal tą patį Kombinuotosios nomenklatūros kodą (aštuonių skaitmenų); d) priklauso išimtinai tam pačiam eksportuotojui, yra skirtos tam pačiam importuotojui ir jų įvežimo formalumai yra atliekami toje pačioje Bendrijos muitinės įstaigoje. Ši procedūra taikoma kompetentingos muitinės nustatytiems kiekiams jos nustatytu laikotarpiu. Bet kuriuo atveju šis laikotarpis negali viršyti trijų mėnesių. 90c straipsnis 1. Produktai, kuriuos privatūs asmenys vieni kitiems siunčia mažomis siuntomis ar kurie sudaro keliautojo asmens bagažo dalį, pripažįstami kilmės statusą turinčiais produktais, kuriems taikomi preferenciniai muitų tarifai, nurodyti 67 straipsnyje, nereikalaujant pateikti A formos kilmės sertifikatą ar sąskaitos faktūros deklaraciją, su sąlyga, kad tokie produktai nėra komercinio pobūdžio ir yra deklaruoti kaip atitinkantys šiam skirsniui taikyti būtinas sąlygas, ir jei nėra abejonių dėl tokios deklaracijos teisingumo. 2. Atsitiktinis ir tik iš gavėjų, keliautojų ar jų šeimų asmeniniam naudojimui skirtų produktų susidedantis importas nelaikomas komercinio pobūdžio importu, jei iš produktų pobūdžio ir kiekio aišku, kad nesiekiama jokių komercinių tikslų. Be to, bendra šių produktų vertė neviršija 500 eurų mažų siuntų atveju arba 1200 eurų – keliautojo asmens bagažą sudarančių produktų atveju. 91 straipsnis 1. Kai taikomos 67 straipsnio 2, 3 ir 4 dalys, lengvatas gaunančios šalies kompetentingos Vyriausybinės institucijos, į kurias kreipiamasi dėl A formos kilmės sertifikato išdavimo produktams, kurių gamybai naudojamos Bendrijos, Norvegijos ar Šveicarijos kilmės medžiagos, remiasi EUR.1 judėjimo sertifikatu arba, jei reikia, sąskaitos faktūros deklaracija. 2. A formos kilmės sertifikato, išduoto 1 dalyje nurodytais atvejais, 4 langelyje įrašoma pastaba "EB cumulation", "Norway cumulation", "Switzerland cumulation" arba "Cumul CE", "Cumul Norvège", "Cumul Suisse". 92 straipsnis Aptikus nedidelius A formos kilmės sertifikate, EUR.1 judėjimo sertifikate arba sąskaitos faktūros deklaracijoje pateiktų duomenų ir muitinės įstaigai pateiktų dokumentų, kad būtų sutvarkyti importuojamiems produktams nustatyti formalumai, neatitikimus, sertifikatas ar deklaracija ipso facto netampa niekiniais, jeigu tinkamai nustatoma, kad dokumente pateikti duomenys atitinka pateiktus produktus. Aiškios formalios klaidos, pvz., spausdinimo, padarytos A formos kilmės sertifikate, EUR.1 judėjimo sertifikate arba sąskaitos faktūros deklaracijoje neturėtų būti šio dokumento atmetimo priežastimi, jei šios klaidos nekelia abejonių dėl dokumente nurodytų duomenų teisingumo. 3 poskirsnis Administracinio bendradarbiavimo metodai 93 straipsnis 1. Lengvatas gaunančios šalys Komisijai praneša jų teritorijoje esančių A formos kilmės sertifikatus išduodančių Vyriausybinių institucijų pavadinimus ir adresus, pateikia tų institucijų naudojamų antspaudų pavyzdžius, taip pat atitinkamų Vyriausybinių institucijų, atsakingų už A formos kilmės sertifikatų ir sąskaitos faktūros deklaracijų kontrolę, pavadinimus ir adresus. Antspaudai galioja nuo tos dienos, kai jų pavyzdžius gauna Komisija. Komisija šią informaciją perduoda valstybių narių muitinėms. Kai šie pranešimai perduodami dėl ankstesnių pranešimų pakeitimo, Komisija nurodo datą, nuo kurios, remiantis lengvatas gaunančių šalių kompetentingų Vyriausybinių institucijų duotais nurodymais, pradedami naudoti tokie nauji spaudai. Ši informacija yra skirta tik tarnybiniam naudojimui; tačiau kai prekes reikia išleisti į laisvą apyvartą, atitinkama muitinė gali leisti importuotojui arba jo tinkamai įgaliotam atstovui pasižiūrėti į šioje dalyje minimų antspaudų pavyzdžius. 2. Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje (C serijoje) Komisija skelbia datą, kada 97 straipsnyje paminėtos naujos lengvatas gaunančios šalys įvykdo 1 dalyje nustatytus įsipareigojimus. 3. Komisija lengvatas gaunančioms šalims išsiunčia antspaudų, kuriuos naudoja valstybių narių muitinės EUR.1 judėjimo sertifikatams išduoti, pavyzdžius. 93a straipsnis Taikant nuostatas dėl 67 straipsnyje nurodytų preferencinių muitų tarifų, kiekviena lengvatas gaunanti šalis laikosi taisyklių, susijusių su produktų kilme ir A formos kilmės sertifikatų užpildymu bei išdavimu, sąskaitų faktūrų deklaracijų naudojimo sąlygų ir administracinio bendradarbiavimo metodų, ar užtikrina jų laikymąsi. 94 straipsnis 1. A formos kilmės sertifikatų ir sąskaitos faktūros deklaracijų vėlesni patikrinimai atliekami atsitiktine tvarka arba kaskart, kai Bendrijos muitinės turi pagrįstų abejonių dėl šių dokumento autentiškumo, atitinkamų produktų kilmės statuso arba kitų šio skirsnio reikalavimų įvykdymo. 2. Įgyvendindamos 1 dalies nuostatas, Bendrijos muitinės grąžina A formos kilmės sertifikatą ir sąskaitą faktūrą, jei ji buvo pateikta, sąskaitos faktūros deklaraciją arba šių dokumentų kopiją eksportuojančios lengvatas gaunančios šalies kompetentingoms Vyriausybinėms institucijoms ir prireikus nurodo užklausos priežastis. Visi gauti dokumentai ir informacija, leidžiantys manyti, kad kilmės įrodyme pateikta informacija yra neteisinga, pridedami prie prašymo atlikti patikrinimą. Jei minėtos institucijos, laukdamos patikrinimo rezultatų, nusprendžia sustabdyti preferencinių muitų tarifų, paminėtų 67 straipsnyje, taikymą, importuotojui išleisti produktus leidžiama laikantis, jos nuomone, būtinų atsargumo priemonių. 3. Jeigu remiantis 1 dalies nuostatomis pateikiamas prašymas atlikti vėlesnį patikrinimą, toks patikrinimas atliekamas ir jo rezultatai ne vėliau kaip šešis mėnesius perduodami Bendrijos muitinėms. Šie rezultatai turi padėti nustatyti, ar atitinkamas kilmės įrodymas taikomas faktiškai eksportuotiems produktams ir ar šie produktai gali būti laikomi lengvatas gaunančios šalies arba Bendrijos kilmės produktais. 4. Jeigu A formos kilmės sertifikatai išduodami pagal 91 straipsnį, atsakyme pateikiama EUR.1 judėjimo sertifikato (-ų) kopija (-os) arba atitinkamais atvejais – atitinkama (-os) sąskaitos faktūros deklaracija (-os). 5. Jeigu esant pagrįstoms abejonėms per šešis mėnesius, kaip nustatyta 3 dalyje, negautas atsakymas arba jeigu atsakyme nėra pakankamai informacijos, kad galima būtų nustatyti atitinkamo dokumento autentiškumą arba tikrąją prekių kilmę, kompetentingoms institucijoms siunčiamas antrasis pranešimas. Jeigu ir po antrojo pranešimo prašančiosios institucijos per keturis mėnesius neinformuojama apie patikrinimo rezultatus arba jeigu remiantis šiais rezultatais neįmanoma nustatyti atitinkamo dokumento autentiškumo ar produktų tikrosios kilmės, prašančiosios institucijos atsisako, išskyrus išimtines aplinkybes, suteikti teisę taikyti preferencinius muitų tarifus. Pirmosios pastraipos nuostatos taikomos tarp tos pačios regioninės grupės šalių pagal šį skirsnį išduotų A formos kilmės pažymėjimų vėlesnio patikrinimo tikslais. 6. Jeigu, remiantis patikrinimo procedūros rezultatais arba kita turima informacija, nustatoma, kad pažeidžiamos šio skirsnio nuostatos, eksportuojanti lengvatas gaunanti šalis savo iniciatyva arba Bendrijos prašymu atlieka atitinkamus tyrimus arba organizuoja jų atlikimą, siekdama kuo skubiau nustatyti pažeidimus ir užkirsti jiems kelią. Šiuo tikslu Bendrija gali dalyvauti tyrimuose. 7. Kad A formos kilmės sertifikatus vėliau būtų galima patikrinti, eksportuojančios lengvatas gaunančios šalies kompetentinga Vyriausybinė institucija ne trumpiau kaip trejus metus saugo jų kopijas ir kitus su jais susijusius eksporto dokumentus. 95 straipsnis 78 straipsnio 1 dalies c punktas ir 88 straipsnis taikomi tiek, kiek Norvegija ir Šveicarija tam tikriems besivystančių šalių kilmės produktams jų taikomų preferencinių muitų tarifų kontekste taiko nuostatas, kurios yra panašios į Bendrijos nuostatas. Komisija valstybių narių muitines informuoja apie Norvegijos ir Šveicarijos patvirtintas nuostatas ir joms nurodo datą, nuo kurios taikomas 78 straipsnio 1 dalies c punktas ir 88 straipsnis bei panašios Norvegijos ir Šveicarijos priimtos nuostatos. Šios nuostatos taikomos, jei Bendrija, Norvegija ir Šveicarija sudaro susitarimą, kuriame, be kita ko, nustatoma, kad jos viena kitai teiks būtiną savitarpio pagalbą administracinio bendradarbiavimo klausimais. 4 poskirsnis Ceuta ir Melila 96 straipsnis 1. Terminas "Bendrija", vartojamas šiame skirsnyje, netaikomas Ceutai ir Melilai. Terminas "Bendrijos kilmės produktai" netaikomas Ceutos ir Melilos kilmės produktams. 2. Šis skirsnis mutatis mutandis taikomas nustatant, ar produktai, gali būti laikomi turinčiais eksportuojančios lengvatas gaunančios šalies, kuriai taikoma bendroji preferencijų sistema, kilmės statusą juos importuojant į Ceutą ir Melilą, ar turinčiais Ceutos ir Melilos kilmės statusą. 3. Ceuta ir Melila laikomos vientisa teritorija. 4. Šio skirsnio nuostatos dėl A formos kilmės sertifikato išdavimo, naudojimo ir vėlesnio patikrinimo mutatis mutandis taikomos Ceutos ir Melilos kilmės produktams. 5. Ispanijos muitinė atsakinga už šio skirsnio taikymą Ceutoje ir Meliloje. 5 poskirsnis Baigiamoji nuostata 97 straipsnis Kai šalis arba teritorija pripažįstama arba iš naujo pripažįstama lengvatas gaunančia šalimi atitinkamuose Tarybos reglamentuose arba EAPB sprendime nurodytų produktų atžvilgiu, tokios šalies arba teritorijos kilmės prekėms gali būti taikoma bendroji preferencijų sistema, jei jos iš lengvatas gaunančios šalies arba teritorijos buvo eksportuotos 93 straipsnio 2 dalyje nurodytą dieną arba vėliau. 2 skirsnis Albanijos, Bosnijos ir Hercegovinos bei Kroatijos Respublikos; Buvusioji Jugoslavijos Respublika Makedonija (tam tikrų vynų atžvilgiu), Slovėnijos Respublika (tam tikrų vynų atžvilgiu) 1 poskirsnis Kilmės statusą turinčių produktų sąvokos apibrėžimas 98 straipsnis 1. Taikant nuostatas dėl preferencinių muitų tarifų, kuriuos Bendrija taiko tam tikriems Albanijos, Bosnijos ir Hercegovinos bei Kroatijos Respublikų, Buvusiosios Jugoslavijos Respublikos Makedonijos (tam tikri vynai) ir Slovėnijos Respublikos (tam tikri vynai) (toliau – lengvatas gaunančios Respublikos) kilmės produktams, toliau išvardyti produktai laikomi lengvatas gaunančios Respublikos kilmės produktais: a) produktai, išgauti ar pagaminti tik toje lengvatas gaunančioje Respublikoje, kaip apibrėžta 99 straipsnyje; b) toje lengvatas gaunančioje Respublikoje išgauti ar pagaminti produktai, kurių gamybai buvo naudoti kiti, negu a punkte minimi produktai, jeigu jie buvo pakankamai perdirbti ir apdoroti, kaip apibrėžta 100 straipsnyje. 2. Taikant šį skirsnį, Bendrijos kilmės produktai, kaip apibrėžta 3 dalyje, kurie lengvatas gaunančioje Respublikoje yra apdoroti arba perdirbti kitaip, nei nurodyta 101 straipsnyje, laikomi kilusiais iš tos lengvatas gaunančios Respublikos. 3. 1 dalis mutatis mutandis taikoma nustatant Bendrijoje gautų produktų kilmę. 99 straipsnis 1. Toliau išvardyti produktai laikomi išgautais ar pagamintais tik lengvatas gaunančioje Respublikoje arba Bendrijoje: a) mineraliniai produktai, išgauti iš jų žemės gelmių arba jūros dugno; b) jose išaugę augalinės kilmės produktai; c) jose gimę ir užaugę gyvi gyvūnai; d) produktai, pagaminti iš jose užaugusių gyvūnų; e) jose vykusios medžioklės ar žvejybos produktai; f) jūros žūklės ir kiti produktai, išgauti iš jūros jų laivais už teritorinių vandenų ribų; g) produktai, pagaminti jos žuvų perdirbimo laivuose tik iš f punkte nurodytų produktų; h) jose surinkti naudoti gaminiai, tinkami tik žaliavoms utilizuoti; i) atliekos ir laužas, susidaręs jose gamybos operacijų metu; j) produktai, išgauti iš jūros dugno arba podugnio, esančio už jos teritorinių vandenų, jei jos turi išimtinę teisę juos eksploatuoti; k) prekės, pagamintos vien tik iš a–j punktuose nurodytų produktų. 2. 1 dalies f ir g punktuose vartojami sąvokų apibrėžimai "jų laivai" ir "jų žuvų perdirbimo laivai" taikomi tik laivams ir žuvų perdirbimo laivams, kurie: - užregistruoti ar įrašyti lengvatas gaunančioje Respublikoje arba valstybėje narėje, - plaukioja su lengvatas gaunančios Respublikos arba valstybės narės vėliava, - kurių ne mažiau kaip 50 % priklauso lengvatas gaunančios Respublikos arba valstybių narių piliečiams arba kompanijai, kurios pagrindinė buveinė yra toje Respublikoje arba vienoje iš tų valstybių narių, arba kurios vadovas arba vadovai, direktorių valdybos arba stebėtojų tarybos pirmininkas ir dauguma tokių valdybų ar tarybų narių yra tos lengvatas gaunančios Respublikos arba valstybės narės piliečiai, be to, bendrovių atveju, kurių ne mažiau nei pusė kapitalo priklauso tai lengvatas gaunančiai Respublikai arba valstybėms narėms ar tos lengvatas gaunančios Respublikos arba valstybės narės valstybės įstaigoms ar piliečiams, - kurių kapitonas ir jo komanda yra lengvatas gaunančios Respublikos arba valstybės narės piliečiai, ir - kurių ne mažiau kaip 75 % laivo įgulos yra lengvatas gaunančios Respublikos arba valstybės narės piliečiai. 3. Sąvokos "lengvatas gaunanti Respublika" ir "Bendrija" taip pat apima tos Respublikos arba valstybės narės teritorinius vandenis. 4. Jeigu okeaniniai laivai, įskaitant žuvų perdirbimo laivus, kuriose sugauta žuvis yra apdorojama arba perdirbama, atitinka 2 dalies reikalavimus, jie laikomi lengvatas gaunančios Respublikos teritorijos dalimi. 100 straipsnis Taikant 98 straipsnį produktai, kurie nėra išgauti ar pagaminti tik lengvatas gaunančioje Respublikoje arba Bendrijoje, laikomi pakankamai apdorotais ar perdirbtais, kai įvykdomos 15 priedo sąraše nustatytos sąlygos. Šiose sąlygose nurodoma, kad visų produktų, kuriems taikomas šis skirsnis, atveju būtinas apdirbimui naudotų kilmės statuso neturinčių medžiagų apdorojimas ar perdirbimas, ir jos taikomos tik šioms medžiagoms. Jei produktas, kuris įgijo kilmės statusą, kadangi buvo įvykdytos sąraše nurodytos sąlygos, naudojamas kito produkto gamybai, jam netaikomos sąlygos, keliamos produktui, į kurio sudėtį jis įeina, ir neatsižvelgiama į kilmės statuso neturinčias medžiagas, kurios galėjo būti sunaudotos jam gaminti. 101 straipsnis 1. Nepažeidžiant 2 dalies, kilmės statusui įgyti nepakankamu produktų apdorojimu arba perdirbimu, neatsižvelgiant į tai, ar tenkinami 100 straipsnio reikalavimai, laikomos šios operacijos: a) operacijos, kuriomis siekiama išsaugoti gerą produktų būklę jų gabenimo ir saugojimo metu (ventiliacija, išskleidimas, džiovinimas, atšaldymas, laikymas sūryme, sieros diokside ar kituose vandeniniuose tirpaluose, sugadintų dalių šalinimas ir kitos panašios operacijos); b) paprastos operacijos, kurias sudaro dulkių šalinimas, produktų persijojimas ar perrinkimas, rūšiavimas, klasifikavimas, derinimas (įskaitant gaminių rinkinių sudarymą), plovimas, dažymas ir pjaustymas; c) i) pakuočių keitimas, krovinių perskirstymas ir surinkimas, ii) paprastas išpilstymas į butelius, flakonus, sukrovimas į krepšius, dėžes, pritvirtinimas prie lentų ar plokščių ir pan. bei visos kitos įprastinės operacijos; d) skiriamųjų ženklų, etikečių ir pan. tvirtinimas ant produktų ar jų pakuočių; e) paprastas skirtingų ar vienodų rūšių produktų maišymas, jei vienas ar daugiau mišinio komponentų neatitinka sąlygų, nurodytų šiame skirsnyje, kad juos būtų galima laikyti kilusiais iš lengvatas gaunančios Respublikos arba Bendrijos; f) paprastas produktų dalių surinkimas siekiant gauti užbaigtą produktą; g) dviejų ar daugiau a–f punktuose nurodytų operacijų derinys; h) gyvūnų skerdimas. 2. Nustatant, ar produkto apdorojimas arba perdirbimas yra nepakankamas, kaip apibrėžta 1 dalyje, atsižvelgiama iš karto į visas tam produktui taikytas operacijas, atliktas lengvatas gaunančioje Respublikoje arba Bendrijoje. 101a straipsnis 1. Šio skirsnio nuostatoms taikyti reikalingu kvalifikavimo vienetu laikomas konkretus produktas, kuris, klasifikuojant pagal Suderintos sistemos nomenklatūrą, laikomas pagrindiniu vienetu. Dėl to: a) kai produktas, susidedantis iš gaminių grupės ar rinkinio, pagal Suderintos sistemos sąlygas klasifikuojamas vienoje pozicijoje, tokių gaminių visuma sudaro klasifikavimo vienetą; b) kai siuntą sudaro tam tikras skaičius vienodų produktų, klasifikuojamų vienoje Suderintos sistemos pozicijoje, šio skirsnio nuostatos turi būti taikomos kiekvienam produktui atskirai. 2. Jeigu pagal Suderintos sistemos bendrąją taisyklę Nr. 5 pakuotė klasifikuojama kartu su produktu, ji nurodoma kilmės nustatymo tikslais. 102 straipsnis 1. Nukrypstant nuo 100 straipsnio nuostatų, kilmės statuso neturinčios medžiagos gali būti naudojamos konkrečiam produktui gaminti, jei jų bendra vertė neviršija 10 % produkto gamintojo kainos. Jeigu sąraše nurodoma viena ar kelios kilmės statuso neturinčių medžiagų maksimalios vertės procentinės dalys, taikant pirmąją pastraipą minėtų procentinių dalių viršyti negalima. 2. 1 dalis netaikoma produktams, klasifikuojamiems Suderintos sistemos 50–63 skirsniuose. 103 straipsnis Priedai, atsarginės dalys ir įrankiai, siunčiami kartu su įrenginiu, mechanizmu, aparatu ar transporto priemone, kurie yra įprastinio įrenginio dalis ir įeina į jo kainą arba nėra atskirai įvertinti, laikomi neatskiriamais nuo to įrenginio, mechanizmo, aparato ar transporto priemonės. 104 straipsnis Rinkiniai, nurodyti Suderintos sistemos bendrojoje taisyklėje Nr. 3, laikomi turinčiais kilmės statusą, jei kilmės statusą turi ir jų sudėtinės dalys. Tačiau jei rinkinį sudaro kilmės statusą turintys ir kilmės statuso neturintys produktai, tas rinkinys, kaip visuma, laikomas turinčiu kilmės statusą, jeigu kilmės statuso neturinčių produktų vertė neviršija 15 % to rinkinio gamintojo kainos (ex-works kainos). 105 straipsnis Norint nustatyti, ar produktas turi kilmės statusą, nebūtina nustatyti, ar tokį statusą turi toliau išvardytos priemonės, kurios gali būti naudojamos jam gaminti: a) energija ir kuras; b) statiniai ir įrengimai; c) mechanizmai ir įrankiai; d) prekės, kurios neįeina į galutinę produkto sudėtį ir nėra tam skirtos. 106 straipsnis Lengvatas gaunančioje Respublikoje arba Bendrijoje būtina bet kuriuo metu tenkinti šiame skirsnyje nustatytas kilmės statuso įgijimo sąlygas. Jei kilmės statusą turintys produktai, eksportuoti iš lengvatas gaunančios Respublikos ar Bendrijos į kitą šalį, grąžinami, jie turi būti laikomi neturinčiais kilmės statuso, jeigu kompetentingoms institucijoms negalima pateikti svarių įrodymų, kad: - grąžinti produktai yra tie patys kaip ir eksportuoti, ir - su jais nebuvo atlikta jokių operacijų, išskyrus tas, kurios yra būtinos gerai jų būklei išlaikyti, kol jie yra laikomi toje šalyje arba eksportuojami. 107 straipsnis 1. Toliau nurodyti produktai laikomi tiesiogiai gabenamais iš lengvatas gaunančios Respublikos į Bendriją arba iš Bendrijos į lengvatas gaunančią Respubliką: a) prekės, vežamos nevykstant per kitos šalies teritoriją; b) produktai, sudarantys vieną atskirą siuntą, gabenamą per šalių, kurios nėra lengvatas gaunančios Respublikos arba Bendrija, teritoriją, kurie prireikus perkraunami ar laikinai sandėliuojami tose šalyse, jeigu šie produktai lieka tranzito arba sandėliavimo šalies muitinės priežiūroje ir jeigu jiems netaikomos kitos operacijos, išskyrus iškrovimą, perkrovimą ar kurią nors kitą operaciją, skirtą gerai produktų būklei išlaikyti; c) produktai, kurie gabenami vamzdynais be sustojimo per šalies, kuri nėra eksportuojanti lengvatas gaunanti Respublika, arba Bendrijos teritoriją. 2. Kad laikomasi 1 dalies b punkte nurodytų sąlygų, įrodoma kompetentingoms muitinės įstaigoms pateikiant: a) bendrąjį transporto dokumentą prekių gabenimui iš eksportuojančios šalies per tranzito šalį; ir b) tranzito šalies muitinės išduotą pažymą, kurioje: - pateikiamas tikslus produktų aprašymas, - nustatomos produktų iškrovimo ir perkrovimo datos ir prireikus – laivų arba kitų naudojamų transporto priemonių pavadinimai, ir - patvirtinamos sąlygos, kuriomis produktai buvo tranzito šalyje; c) jei nėra šių duomenų, kitus reikiamus dokumentus. 108 straipsnis 1. Kilmės statusą turintiems produktams, iš lengvatas gaunančios Respublikos išsiųstiems į parodą kitoje šalyje ir po parodos parduotiems importui į Bendriją, juos importuojant taikomi preferenciniai muitų tarifai, nurodyti 98 straipsnyje, jeigu produktai atitinka šio skirsnio sąlygas, leidžiančias juos pripažinti kilusiais iš lengvatas gaunančios Respublikos, ir jeigu kompetentingai Bendrijos muitinei pateikiama svarių įrodymų, kad: a) eksportuotojas išsiuntė šiuos produktus iš lengvatas gaunančios Respublikos tiesiai į šalį, kurioje organizuojama paroda, ir ten juos eksponavo; b) produktai buvo parduoti ar kitaip eksportuotojo perduoti asmeniui Bendrijoje; c) vykstant parodai ar tuoj po jos produktai buvo siunčiami į Bendriją tokios būklės kaip ir siunčiant į parodą; d) šie produktai nebuvo naudojami jokiu kitu tikslu, išskyrus eksponavimą parodoje. 2. EUR.1 judėjimo sertifikatas Bendrijos muitinei pateikiamas įprastine tvarka. Jame turi būti nurodomas parodos pavadinimas ir adresas. Prireikus gali būti reikalaujama pateikti papildomus dokumentus, patvirtinančius produktų pobūdį ir jų eksponavimo sąlygas. 3. 1 dalis taikoma bet kokiai prekybos, pramonės, žemės ūkio ar amatų parodai, mugei ar panašiam visuomeniniam renginiui, kuris nėra privačiai organizuojamas parduotuvėse ar verslo patalpose, siekiant parduoti užsieninius produktus, ir kurio metu produktai lieka muitinės priežiūroje. 2 poskirsnis Kilmės įrodymas 109 straipsnis Lengvatas gaunančios Respublikos kilmės produktams taikomi 98 straipsnyje minimi preferenciniai muitų tarifai, pateikus kurį nors iš toliau nurodytų dokumentų: a) EUR.1 judėjimo sertifikatą, kurio pavyzdys pateiktas 21 priede; arba b) 116 straipsnio 1 dalyje minimais atvejais – deklaraciją, kurios tekstas išdėstytas 22 priede ir kurią eksportuotojas įrašo sąskaitoje faktūroje, pristatymo pranešime ar kuriame nors kitame komerciniame dokumente, pakankamai išsamiai apibūdinančiame atitinkamus produktus, kad juos būtų galima identifikuoti (toliau – sąskaitos faktūros deklaracija). a) EUR.1 JUDĖJIMO SERTIFIKATAS 110 straipsnis 1. Pagal šį skirsnį kilmės statusą turintiems produktams, importuojamiems į Bendriją, taikomi 98 straipsnyje nurodyti preferenciniai muitų tarifai, kai minėti produktai gabenami tiesiogiai, kaip apibrėžta 107 straipsnyje, pateikus Albanijos, Bosnijos ir Hercegovinos, Kroatijos, Buvusiosios Jugoslavijos Respublikos Makedonijos ar Slovėnijos muitinės arba kitų kompetentingų Vyriausybinių institucijų išduotą EUR.1 judėjimo sertifikatą, jeigu šios lengvatas gaunančios Respublikos: - Komisijai yra pateikusios informaciją, kurią pateikti reikalaujama pagal 121 straipsnį, ir - padeda Bendrijai sudarydamos sąlygas valstybių narių muitinėms patikrinti dokumento autentiškumą arba informacijos apie tikrąją atitinkamų produktų kilmės vietą teisingumą. 2. EUR.1 judėjimo sertifikatas gali būti išduodamas tik tuo atveju, jeigu jį reikia pateikti kaip įrodymą taikant preferencinius muitų tarifus, nurodytus 98 straipsnyje. 3. EUR.1 judėjimo sertifikatas išduodamas tik eksportuotojui ar jo įgaliotajam atstovui pateikus raštišką prašymą. Toks prašymas, kurio blanko pavyzdys pateiktas 21 priede, užpildomas pagal šio poskirsnio nuostatas. Eksportuojančios lengvatas gaunančios Respublikos ar valstybės narės kompetentingos institucijos prašymus EUR.1 judėjimo sertifikatui gauti saugo ne trumpiau kaip trejus metus. 4. Eksportuotojas arba jo įgaliotasis atstovas kartu su savo prašymu pateikia atitinkamus patvirtinamuosius dokumentus, įrodančius, kad eksportuoti skirtiems produktams gali būti išduotas EUR.1 judėjimo sertifikatas. Eksportuotojas įsipareigoja kompetentingų institucijų prašymu pateikti bet kokius papildomus įrodymus, kurių joms gali reikėti produktų, kuriems gali būti taikomas preferencinis režimas, kilmės statuso teisingumui nustatyti ir leisti minėtoms institucijoms tikrinti jo sąskaitas ir aplinkybes, kuriomis produktai buvo išgauti ar pagaminti. 5. EUR.1 judėjimo sertifikatą išduoda lengvatas gaunančių Respublikų kompetentingos Vyriausybinės institucijos arba eksportuojančios valstybės narės muitinės, jeigu eksportui skirti produktai pagal šio skirsnio nuostatas gali būti laikomi kilmės statusą turinčiais produktais. 6. Kadangi EUR.1 judėjimo sertifikatas yra dokumentas, kuris pateikiamas kaip įrodymas 98 straipsnyje išdėstytiems preferenciniams susitarimams taikyti, lengvatas gaunančių Respublikų kompetentingos Vyriausybinės institucijos ar eksportuojančios valstybės narės muitinės yra atsakingos už tai, kad būtų imamasi visų priemonių, būtinų produktų kilmei ir kitiems sertifikato duomenims patikrinti. 7. Norėdamos patikrinti, ar buvo laikytasi 5 dalyje nurodytų sąlygų, lengvatas gaunančių Respublikų kompetentingos Vyriausybinės institucijos arba eksportuojančios valstybės narės muitinės turi turėti teisę prašyti bet kokio dokumentinio įrodymo arba atlikti bet kokį, jų nuomone, reikalingą patikrinimą. 8. Lengvatas gaunančių Respublikų kompetentingos Vyriausybinės institucijos arba eksportuojančios valstybės narės muitinės turi užtikrinti, kad 1 dalyje nurodyti blankai būtų tinkamai užpildyti. 9. EUR.1 judėjimo sertifikato išdavimo data nurodoma toje sertifikato dalyje, kurią pildo muitinė. 10. EUR.1 judėjimo sertifikatą išduoda lengvatas gaunančios Respublikos kompetentingos institucijos arba eksportuojančios valstybės narės muitinės, kai jame nurodyti produktai yra eksportuojami. Eksportuotojas jį gali gauti, kai įvykdomas ar užtikrinamas eksportas. 111 straipsnis Kai importuotojo prašymu ir importuojančios šalies muitinės nustatytomis sąlygomis, išmontuoti arba nesurinkti produktai, kaip apibrėžta Suderintos sistemos 2a bendrojoje taisyklėje, klasifikuojami Suderintos sistemos XVI arba XVII skirsniuose arba pozicijose Nr. 7308 ir 9406, importuojami dalimis, importuojant pirmąją jų dalį muitinei pateikiamas bendras kilmės įrodymas, apimantis visus šiuos produktus. 112 straipsnis Kilmės įrodymai pateikiami importuojančios valstybės narės muitinei Kodekso 62 straipsnyje nustatyta tvarka. Šios įstaigos gali pareikalauti kilmės įrodymo vertimo, o taip pat gali pareikalauti, kad prie importo deklaracijos būtų pridėtas importuotojo paaiškinimas, įrodantis, kad produktai atitinka sąlygas, kuriomis taikomas šis skirsnis. 113 straipsnis 1. Nukrypstant nuo 110 straipsnio 10 dalies, išimtiniais atvejais EUR.1 judėjimo sertifikatas gali būti išduotas po produktų, kuriems jis skirtas, eksporto, jeigu: a) jis nebuvo išduotas eksporto metu dėl netyčinių klaidų, neapsižiūrėjimo ar specialių aplinkybių; arba b) jei kompetentingoms institucijoms pateikiama svarių įrodymų, kad EUR.1 judėjimo sertifikatas buvo išduotas, bet nebuvo priimtas juos importuojant dėl techninių priežasčių. 2. Kompetentingos institucijos gali išduoti EUR.1 judėjimo sertifikatą atgaline data tik patikrinusios, ar eksportuotojo prašyme pateikti duomenys atitinka eksporto dokumentų duomenis ir ar šio skirsnio nuostatas atitinkantis EUR.1 judėjimo sertifikatas nebuvo išduotas atitinkamų produktų eksporto metu. 3. Atgaliniu terminu išduodant EUR.1 judėjimo sertifikatus įrašoma viena iš šių frazių: - , - , - , - , - , - , - , - , - , - , - . 4. 3 dalyje nurodyta žyma įrašoma EUR.1 judėjimo sertifikato langelyje "Pastabos". 114 straipsnis 1. EUR.1 judėjimo sertifikato vagystės, pametimo ar sugadinimo atveju eksportuotojas gali kreiptis į jį išdavusią kompetentingą instituciją, kad gautų dublikatą, parengtą remiantis turimais eksporto dokumentais. 2. Tokiu būdu išduotame dublikate įrašomas vienas iš šių žodžių: - , - , - , - , - , - , - , - , - , - , - . 3. 2 dalyje nurodyta žyma įrašoma EUR.1 judėjimo sertifikato langelyje "Pastabos". 4. Dublikatas, kuriame nurodoma EUR.1 judėjimo sertifikato originalo išdavimo data, įsigalioja nuo tos dienos. 115 straipsnis Kai kilmės statusą turintys produktai pateikiami Bendrijos muitinės įstaigos priežiūrai, pirminį kilmės įrodymą galima pakeisti vienu ar daugiau EUR.1 judėjimo sertifikatų, jei norima visus ar tam tikrą šių produktų kiekį išsiųsti į kitą vietą Bendrijoje. Pakaitinį (-ius) EUR.1 judėjimo sertifikatą (-us) išduoda muitinės įstaiga, kurios priežiūrai yra pateikti produktai. b) SĄSKAITOS FAKTŪROS DEKLARACIJA 116 straipsnis 1. Sąskaitos faktūros deklaraciją gali išrašyti: a) patvirtintas Bendrijos eksportuotojas, kaip apibrėžta 117 straipsnyje; arba b) bet kuris eksportuotojas bet kuriai siuntai, sudarytai iš vienos ar daugiau pakuočių, kuriose yra kilmės statusą turinčių produktų, kurių bendra vertė neviršija 6000 eurų, ir su sąlyga, kad šiai procedūrai taikoma 110 straipsnio 1 dalyje nurodyta pagalba. 2. Sąskaitos faktūros deklaraciją galima pateikti tuo atveju, kai atitinkamus produktus galima laikyti Bendrijos arba lengvatas gaunančios Respublikos kilmės produktais ir vykdomi kiti šios skirsnio reikalavimai. 3. Eksportuotojas, pateikiantis sąskaitos faktūros deklaracija turi būti pasirengęs bet kuriuo metu eksportuojančios šalies muitinės ar kitos kompetentingos Vyriausybinės institucijos prašymu pateikti visus atitinkamus dokumentus, patvirtinančius atitinkamų produktų kilmės statusą ir kitų šio skirsnio reikalavimų įvykdymą. 4. Sąskaitos faktūros deklaraciją eksportuotojas išspausdina rašomąja mašinėle, įspaudžia ar atspausdina kompiuteriu sąskaitoje faktūroje, pristatymo pranešime ar kuriame nors kitame komerciniame dokumente arba deklaracijoje, kurios tekstas išdėstytas 22 priede, vartodamas vieną iš tame priede nurodytų kalbų ir laikydamasis eksportuojančios šalies vidaus teisės nuostatų. Jei deklaracija išrašoma ranka, reikia rašyti rašalu ir spausdintomis raidėmis. 5. Sąskaitoje faktūroje turi būti eksportuotojo parašo originalas. Tačiau nereikalaujama, kad šias deklaracijas pasirašytų patvirtintas eksportuotojas, kaip apibrėžta 117 straipsnyje, jeigu jis muitinei pateikia raštišką įsipareigojimą, kad jis prisiima visą atsakomybę už bet kurią sąskaitos faktūros deklaraciją, kuri jį identifikuoja, tarsi jis būtų ją pasirašęs. 6. 1 dalies b punkte nurodytais atvejais sąskaitos faktūros deklaracijos naudojimui taikomos šios specialios sąlygos: a) sąskaitos faktūros deklaracija pildoma kiekvienai siuntai; b) jei siuntoje esančios prekės jau buvo tikrintos eksportuojančioje šalyje eksportuotojoje, siekiant nustatyti, ar jas galima laikyti "kilmės statusą turinčiais produktais", eksportuotojas tai gali pažymėti sąskaitos faktūros deklaracijoje. Pirmosios pastraipos nuostatos neatleidžia eksportuotojo nuo kitų muitinės ar pašto reikalavimų laikymosi. 117 straipsnis 1. Bendrijos muitinės gali leisti bet kuriam eksportuotojui (toliau – patvirtintas eksportuotojas), kuris dažnai siunčia Bendrijos kilmės produktus, kaip apibrėžta 98 straipsnio 2 dalyje, ir kuris muitinei pateikia visas garantijas, būtinas produktų kilmės statusui patikrinti, ir kurios įrodo, kad tenkinami visi šio skirsnio reikalavimai, įforminti sąskaitos faktūros deklaracijas neatsižvelgiant į atitinkamų produktų vertę. 2. Muitinės gali suteikti patvirtinto eksportuotojo statusą bet kuriomis, jų manymu, tinkamomis sąlygomis. 3. Muitinė patvirtintam eksportuotojui suteikia muitinės leidimo numerį, kuris nurodomas sąskaitos faktūros deklaracijoje. 4. Muitinės kontroliuoja, kaip patvirtintas eksportuotojas naudojasi leidimu. 5. Muitinės gali bet kuriuo metu atšaukti leidimą. Jos atšaukia leidimą, kai patvirtintas eksportuotojas neteikia 1 dalyje minimų garantijų, netenkina 2 dalyje minimų sąlygų arba bet kokiu kitu būdu netinkamai naudoja leidimą. 118 straipsnis 1. Kilmės įrodymas galioja keturis mėnesius nuo išdavimo eksportuojančioje šalyje dienos ir šiuo laikotarpiu pateikiamas importuojančios šalies muitinėms. 2. Kilmės įrodymai, kurie importuojančios šalies muitinėms pateikiami praėjus 1 dalyje nustatytam galutiniam pateikimo terminui, gali būti priimami siekiant taikyti 98 straipsnyje minimus preferencinius muitų tarifus, jei šie dokumentai nebuvo pateikti iki nustatytos galutinės datos dėl išimtinių aplinkybių. 3. Kitais pavėluoto pateikimo atvejais importuojančios šalies muitinės gali priimti kilmės įrodymus, jei produktai pateikiami iki minėtos galutinės datos. 4. Importuotojo prašymu ir atsižvelgiant į importuojančios valstybės narės muitinės nustatytas sąlygas, importuojant pirmąjį siuntą muitinei galima pateikti bendrą kilmės įrodymą, jei prekės: a) importuojamos kaip dažnos ir nuolatinės prekybos, turinčios didelę komercinę vertę, srautų dalis; b) yra tos pačios pirkimo–pardavimo sutarties, kurios šalys yra įsisteigusios eksportuojančioje šalyje arba Bendrijoje, subjektas; c) klasifikuojamos pagal tą patį Kombinuotosios nomenklatūros kodą (aštuonių skaitmenų); d) priklauso išimtinai tam pačiam eksportuotojui, yra skirtos tam pačiam importuotojui ir jų įvežimo formalumai yra atliekami toje pačioje Bendrijos muitinės įstaigoje. Ši procedūra taikoma kompetentingos muitinės nustatytiems kiekiams jos nustatytu laikotarpiu. Bet kuriuo atveju šis laikotarpis negali viršyti trijų mėnesių. 119 straipsnis 1. Produktai, kuriuos privatūs asmenys vieni kitiems siunčia mažomis siuntomis ar kurie sudaro keliautojo asmens bagažo dalį, pripažįstami kilmės statusą turinčiais produktais, kuriems taikomi preferenciniai muitų tarifai, nurodyti 98 straipsnyje, nereikalaujant pateikti EUR.1 judėjimo sertifikatą ar sąskaitos faktūros deklaraciją, su sąlyga, kad tokie produktai nėra komercinio pobūdžio ir yra deklaruoti kaip atitinkantys šiam skirsniui taikyti būtinas sąlygas, ir jei nėra abejonių dėl tokios deklaracijos teisingumo. 2. Atsitiktinis ir tik iš gavėjų, keliautojų ar jų šeimų asmeniniam naudojimui skirtų produktų susidedantis importas nelaikomas komercinio pobūdžio importu, jei iš produktų pobūdžio ir kiekio aišku, kad nesiekiama jokių komercinių tikslų. Be to, bendra šių produktų vertė neviršija 500 EUR mažų siuntų atveju arba 1200 EUR – keliautojo asmens bagažą sudarančių produktų atveju. 120 straipsnis Aptikus nedidelius kilmės įrodyme pateiktų duomenų ir muitinės įstaigai pateiktų dokumentų, kad būtų sutvarkyti importuojamiems produktams nustatyti formalumai, duomenų neatitikimus, kilmės įrodymas ipso facto netampa niekiniu, jeigu tinkamai nustatoma, kad tame dokumente pateikti duomenys atitinka pateiktus produktus. Aiškios formalios klaidos, pvz., spausdinimo, padarytos kilmės įrodyme neturėtų būti šio dokumento atmetimo priežastimi, jei šios klaidos nekelia abejonių dėl dokumente nurodytų duomenų teisingumo. 3 poskirsnis Administracinio bendradarbiavimo metodai 121 straipsnis 1. Lengvatas gaunančios Respublikos Komisijai praneša jų teritorijoje esančių EUR.1 judėjimo sertifikatus išduodančių Vyriausybinių institucijų pavadinimus ir adresus, pateikia tų institucijų naudojamų antspaudų pavyzdžius, taip pat atitinkamų Vyriausybinių institucijų, atsakingų už EUR.1 judėjimo sertifikatų ir sąskaitos faktūros deklaracijų kontrolę, pavadinimus ir adresus. Antspaudai galioja nuo tos dienos, kai jų pavyzdžius gauna Komisija. Komisija šią informaciją perduoda valstybių narių muitinėms. Kai šie pranešimai perduodami dėl ankstesnių pranešimų pakeitimo, Komisija nurodo datą, nuo kurios, remiantis lengvatas gaunančių Respublikų kompetentingų Vyriausybinių institucijų duotais nurodymais, pradedami naudoti tokie nauji spaudai. Ši informacija yra skirta tik tarnybiniam naudojimui; tačiau kai prekes reikia išleisti į laisvą apyvartą, atitinkama muitinė gali leisti importuotojui arba jo tinkamai įgaliotam atstovui pasižiūrėti į šioje dalyje minimų antspaudų pavyzdžius. 2. Komisija lengvatas gaunančioms Respublikoms išsiunčia antspaudų, kuriuos naudoja valstybių narių muitinės EUR.1 judėjimo sertifikatams išduoti, pavyzdžius. 122 straipsnis 1. EUR.1 judėjimo sertifikatų ir sąskaitos faktūros deklaracijų vėlesni patikrinimai atliekami atsitiktine tvarka arba kaskart, kai importuojančios valstybės narės muitinės arba lengvatas gaunančios Respublikos kompetentingos Vyriausybinės institucijos turi pagrįstų abejonių dėl šių dokumento autentiškumo, atitinkamų produktų kilmės statuso arba kitų šio skirsnio reikalavimų įvykdymo. 2. Įgyvendindamos 1 dalies nuostatas, importuojančios valstybės narės arba lengvatas gaunančios Respublikos kompetentingos institucijos grąžina EUR.1 judėjimo sertifikatą ir sąskaitą faktūrą, jei ji buvo pateikta, sąskaitos faktūros deklaraciją arba šių dokumentų kopiją eksportuojančios lengvatas gaunančios Respublikos ar valstybės narės kompetentingoms institucijoms ir prireikus nurodo užklausos priežastis. Visi gauti dokumentai ir informacija, leidžiantys manyti, kad kilmės įrodyme pateikta informacija yra neteisinga, pridedami prie prašymo atlikti patikrinimą. Jei importuojančios valstybės narės muitinės, laukdamos patikrinimo rezultatų, nusprendžia sustabdyti preferencinių muitų tarifų, paminėtų 98 straipsnyje, taikymą, importuotojui išleisti produktus leidžiama laikantis, jos nuomone, būtinų atsargumo priemonių. 3. Jeigu remiantis 1 dalies nuostatomis pateikiamas prašymas atlikti vėlesnį patikrinimą, toks patikrinimas atliekamas ir jo rezultatai ne vėliau kaip šešis mėnesius perduodami importuojančios valstybės narės muitinėms arba importuojančios lengvatas gaunančios Respublikos kompetentingoms Vyriausybinėms institucijoms. Šie rezultatai turi padėti nustatyti, ar atitinkamas kilmės įrodymas taikomas faktiškai eksportuotiems produktams ir ar šie produktai gali būti laikomi lengvatas gaunančios Respublikos arba Bendrijos kilmės produktais. 4. Jeigu esant pagrįstoms abejonėms per šešis mėnesius, kaip nustatyta 3 dalyje, negautas atsakymas arba jeigu atsakyme nėra pakankamai informacijos, kad galima būtų nustatyti atitinkamo dokumento autentiškumą arba tikrąją produktų kilmę, kompetentingoms institucijoms siunčiamas antrasis pranešimas. Jeigu ir po antrojo pranešimo prašančiosios institucijos per keturis mėnesius neinformuojama apie patikrinimo rezultatus arba jeigu remiantis šiais rezultatais neįmanoma nustatyti atitinkamo dokumento autentiškumo arba produktų tikrosios kilmės, prašančiosios institucijos atsisako, išskyrus išimtines aplinkybes, suteikti teisę taikyti preferencinius muitų tarifus. 5. Jeigu, remiantis patikrinimo procedūros rezultatais arba kita turima informacija, nustatoma, kad pažeidžiamos šio skirsnio nuostatos, eksportuojanti lengvatas gaunanti Respublika savo iniciatyva arba Bendrijos prašymu atlieka atitinkamus tyrimus arba organizuoja jų atlikimą, siekdama kuo skubiau nustatyti pažeidimus ir užkirsti jiems kelią. Šiuo tikslu Bendrija gali dalyvauti tyrimuose. 6. Kad EUR.1 judėjimo sertifikatus vėliau būtų galima patikrinti, eksportuojančios lengvatas gaunančios Respublikos kompetentingos Vyriausybinės institucijos ne trumpiau nei trejus metus saugo jų kopijas ir kitus su jais susijusius eksporto dokumentus. 4 poskirsnis Ceuta ir Melila 123 straipsnis 1. Terminas "Bendrija", vartojamas šiame skirsnyje, netaikomas Ceutai ir Melilai. Terminas "Bendrijos kilmės produktai" netaikomas Ceutos ir Melilos kilmės produktams. 2. Šis skirsnis mutatis mutandis taikomas nustatant, ar produktai, gali būti laikomi turinčiais eksportuojančių lengvatas gaunančių Respublikų, kurioms taikomos preferencijos, kilmės statusą juos importuojant į Ceutą ir Melilą, ar turinčiais Ceutos ir Melilos kilmės statusą. 3. Ceuta ir Melila laikomos vientisa teritorija. 4. Šio skirsnio nuostatos dėl EUR.1 judėjimo sertifikato išdavimo, naudojimo ir vėlesnio patikrinimo mutatis mutandis taikomos Ceutos ir Melilos kilmės produktams. 5. Ispanijos muitinė atsakinga už šio skirsnio taikymą Ceutoje ir Meliloje." 6. 237 straipsnio 1 ir 4 dalyse "C1" ir "C2/CP3" atitinkamai pakeičiami "CN22" ir "CN23". 7. I dalies "Muitinės sankcionuoti veiksmai" I antraštinės dalies "Išleidimas į laisvą apyvartą" 2 skyrius (291–308 straipsniai) pakeičiamas taip: "2 SKYRIUS Galutinis vartojimas 291 straipsnis 1. Šis skyrius taikomas tais atvejais, kai numatyta, kad prekėms, išleistoms į laisvą apyvartą taikant palankų muitų tarifų režimą, sumažintą arba nulinę muito normą, atsižvelgiant į galutinį jų vartojimą, taikoma galutinio vartojimo muitinės priežiūra. 2. Šiame skyriuje: a) "bendrasis leidimas" – tai skirtingas muitinės administracijas apimantis leidimas; b) "sąskaitos" – tai turėtojo komercinė, fiskalinė ir kita apskaitos medžiaga arba jo vardu turimi tokie duomenys; c) "apskaitos dokumentai" – tai bet kokioje laikmenoje saugomi duomenys, kuriuose pateikiama visa būtina informacija ir techninės detalės, sudarantys sąlygas muitinėms prižiūrėti ir kontroliuoti operacijas. 292 straipsnis 1. Palankaus muitų tarifų režimo taikymas pagal Kodekso 21 straipsnį, kai numatoma, kad prekėms bus taikoma galutinio vartojimo muitinės priežiūra, galimas tik turint raštišką leidimą. Kai prekės išleidžiamos į laisvą apyvartą taikant sumažintą arba nulinę muito normą atsižvelgiant į jų galutinį vartojimą ir kai pagal galiojančias nuostatas reikalaujama, kad prekės liktų muitinės priežiūroje pagal Kodekso 82 straipsnį, būtinas raštiškas leidimas galutinio vartojimo muitinės priežiūrai. 2. Prašymai rašomi ranka pagal 67 priede pateiktą pavyzdį. Pateikus paprastą raštišką prašymą, muitinės gali leisti juos atnaujinti ar keisti. 3. Tam tikromis aplinkybėmis muitinės gali leisti raštišką arba naudojantis automatinio duomenų apdorojimo techninėmis priemonėmis parengtą deklaraciją dėl išleidimo į laisvą apyvartą pagal įprastinę procedūrą laikyti prašymu leidimui gauti, jei: - prašymas yra susijęs tik su viena muitinės administracija, - pareiškėjas visas prekes pateikia numatytam galutiniam vartojimui ir - užtikrinamas tinkamas operacijų vykdymas. 4. Jei muitinės mano, kad prašyme pateikta informacija yra netinkama, ji gali paprašyti, kad pareiškėjas pateiktų papildomų duomenų. Visų pirma tais atvejais, kai prašymas gali būti paduodamas pateikiant muitinės deklaraciją, nepažeisdamos 218 straipsnio, muitinės gali reikalauti, kad prie prašymo būtų pridedamas deklaranto parengtas dokumentas, kuriame būtų nurodyta toliau išvardyta informacija, nebent tokia informacija nėra būtina arba ji yra pateikta muitinės deklaracijoje: a) pareiškėjo, deklaranto ir operacijos vykdytojo pavadinimas (vardas ir pavardė) bei adresas; b) galutinio vartojimo pobūdis; c) techninis prekių, produktų, gaunamų dėl jų galutinio vartojimo aprašymas ir jų identifikavimo priemonės; d) apskaičiuota išeigos norma arba metodas, kuriuo ši norma turi būti apskaičiuota; e) apskaičiuotas laikotarpis prekėms pateikti galutiniam vartojimui; f) vieta, kurioje prekės naudojamos jų galutiniam vartojimui. 5. Kai prašoma bendrojo leidimo, būtina iš anksto gauti institucijų sutikimą tam tikra tvarka. Prašymas pateikiamas muitinei, paskirtai toje vietoje: - kurioje yra tvarkomos pareiškėjo pagrindinės sąskaitos, sudarant sąlygas auditu pagrįstiems patikrinimams atlikti, ir kai įvykdoma bent jau dalis operacijų, kurios turi būti nurodytos leidime arba - priešingu atveju – kurioje prekės pateikiamos numatytam galutiniam vartojimui. Šios muitinės įstaigos perduoda prašymą ir leidimo projektą kitoms atitinkamoms muitinėms, kurios per 15 dienų patvirtina gavimo datą. Kitos susijusios muitinės per 30 dienų nuo leidimo projekto gavimo praneša apie visus prieštaravimus. Jeigu per pirmiau nurodytą laikotarpį pranešama apie prieštaravimus ir nepriimamas joks susitarimas, toks prašymas atmetamas atsižvelgiant į pateiktus prieštaravimus. Muitinės gali išduoti leidimą, jeigu per 30 dienų negauna jokių prieštaravimų dėl leidimo projekto. Leidimą išduodanti muitinė jo kopiją išsiunčia visoms susijusioms muitinėms. 6. Jeigu dvi arba daugiau muitinės administracijų iš esmės susitaria dėl bendrojo leidimo išdavimo kriterijų ir sąlygų, minėtos administracijos taip pat gali susitarti išankstines konsultacijas pakeisti paprastu pranešimu. Tokio pranešimo visada pakanka atnaujinant arba atšaukiant bendrąjį leidimą. 293 straipsnis 1. Pagal 67 priede pateiktą pavyzdį parengtas leidimas išduodamas asmenims, įsisteigusiems Bendrijos muitų teritorijoje, jei tenkinamos šios sąlygos: a) planuojamos veiklos rūšys atitinka nustatytą galutinį vartojimą, nuostatas dėl prekių perdavimo pagal 296 straipsnį ir užtikrinamas tinkamas operacijų įvykdymas; b) pareiškėjas pateikia visas garantijas, būtinas tinkamam operacijų vykdymui ir prisiima šiuos įsipareigojimus: - visas prekes ar jų dalį pateikti numatytam galutiniam vartojimui arba jas perleisti ir pateikti tokio jų pateikimo ar perdavimo įrodymus pagal galiojančias nuostatas, - nesiimti veiksmų, prieštaraujančių numatytam galutinio vartojimo tiklsui, - kompetentingoms muitinėms pranešti apie visus veiksnius, galinčius turėti įtakos leidimui; c) užtikrinama veiksminga muitinės priežiūra, o muitinės turi patvirtinti tokias administracines procedūras, kurios būtų proporcingos atitinkamiems ekonominiams poreikiams; d) vedami ir saugomi reikiami apskaitos dokumentai; e) muitinių manymu būtinais atvejais pateikiama garantija. 2. Leidimas, dėl kurio pateikiamas 292 straipsnio 3 dalyje nurodytas prašymas, išduodamas Bendrijos muitų teritorijoje įsisteigusiems asmenims pagal 1 dalyje nustatytas sąlygas priėmus muitinės deklaraciją. 3. Leidime nurodomi šie punktai, išskyrus atvejus, kai tokia informacija nėra būtina: a) leidimo turėtojo identifikavimas; b) atitinkamais atvejais – Kombinuotosios nomenklatūros ar TARIC kodas, prekių ir galutinio vartojimo operacijų rūšis ir aprašymas bei nuostatos dėl išeigos; c) identifikavimo ir muitinės priežiūros priemonės ir metodai; d) laikotarpis, per kurį prekės turi būti pateiktos numatytam galutiniam vartojimui; e) muitinės įstaigos, kuriose deklaruojamas prekių išleidimas į laisvą apyvartą, ir procedūras prižiūrinčios įstaigos; f) vietos, kuriose prekės turi būti pateiktos numatytam galutiniam vartojimui; g) atitinkamais atvejais – garantija, kuri turės būti pateikta; h) leidimo galiojimo laikas; i) atitinkamais atvejais – galimybė perduoti prekes pagal 296 straipsnio 1 dalį; j) atitinkamais atvejais – supaprastintos procedūros prekėms perduoti pagal 296 straipsnio 2 dalies antrąją pastraipą ir 3 dalį; k) atitinkamais atvejais – supaprastintos procedūros, leidžiamos pagal Kodekso 76 straipsnį; l) pranešimo būdai. 4. Nepažeidžiant 294 straipsnio, leidimas įsigalioja išdavimo dieną arba leidime nurodytą vėlesnę dieną. 294 straipsnis 1. Muitinės gali išduoti leidimą atgaline data. Nepažeidžiant 2 ir 3 dalių, atgaline data išduotas leidimas įsigalioja nuo prašymo pateikimo dienos. 2. Jeigu prašoma atnaujinti leidimą, susijusį su tos pačios rūšies operacija arba prekėms, leidimas gali būti išduotas atgaline data nuo paskutinės pirminio leidimo galiojimo dienos. 3. Išimtiniais atvejais leidimo grįžtamoji galia gali būti pratęsta, tačiau nei ilgiau kaip vieneriems metams iki prašymo pateikimo dienos, jeigu įrodoma, kad ekonominiu požiūriu tai būtina ir: a) prašymas nėra susijęs su bandymu apgauti ar akivaizdžiu aplaidumu; b) pareiškėjo sąskaitos patvirtina, kad visus reikalavimus dėl procedūrų galima laikyti įvykdytais ir atitinkamais atvejais siekiant išvengti pakeitimo, prekes atitinkamą laikotarpį galima identifikuoti, ir pagal minėtas sąskaitas galima patikrinti procedūras; c) galima atlikti visus prekių padėčiai sureguliuoti reikalingus formalumus, atitinkamais atvejais įskaitant deklaracijos pripažinimą negaliojančia. 295 straipsnis Leidimo galiojimo pabaiga neturi įtakos prekėms, kurios pagal tą leidimą iki jo galiojimo pabaigos yra išleistos į laisvą apyvartą. 296 straipsnis 1. Prekės iš vienos vietos į kitą tame pačiame leidime nurodytą vietą gali būti perduodamos neatliekant jokių muitinės formalumų. 2. Jeigu vienas leidimo turėtojas perduoda prekes kitam kitoje valstybėje narėje įsisteigusiam leidimo turėtojui ir atitinkamos muitinės nėra susitarusios dėl supaprastintų procedūrų pagal 3 dalį, 63 priede nurodytas kontrolinis egzempliorius T5 naudojamas šia tvarka: a) perdavėjas užpildo tris kontrolinius egzempliorius T5 (vieną originalą ir penkias kopijas). Kopijos numeruojamos nustatyta tvarka; b) kontrolinio egzemplioriaus T5: - A langelyje ("Išvykimo įstaiga") įrašomas perdavėjo leidime nurodytos kompetentingos muitinės įstaigos adresas, - 2 langelyje įrašoma perdavėjo pavardė ar įmonės pavadinimas, tikslus adresas ir leidimo numeris, - 8 langelyje įrašoma perėmėjo pavardė ar įmonės pavadinimas, tikslus adresas ir leidimo numeris, - išbraukiamas langelyje "Svarbi pastaba" ir B langelyje esantis tekstas, - atitinkamai 31 ir 33 langeliuose pateikiamas prekių aprašymas perdavimo metu, nurodant prekių skaičių ir atitinkamą KN kodą, - 38 langelyje įrašoma prekių neto masė, - 103 langelyje žodžiais užrašomas bendras prekių kiekis, - 104 langelyje įrašoma varnelė langelyje "Kita informacija (nurodyti)" ir didžiosiomis spausdintinėmis raidėmis vienas iš šių įrašų: - DESTINO ESPECIAL: MERCANCÍAS RESPECTO DE LAS CUALES, LAS OBLIGACIONES SE CEDEN AL CESIONARIO (REGLAMENTO (CEE) No 2454/93, ARTÍCULO 296) - SÆRLIGT ANVENDELSESFORMÅL: VARER, FOR HVILKE FORPLIGTELSERNE OVERDRAGES TIL ERHVERVEREN (FORORDNING (EØF) Nr. 2454/93, ARTIKEL 296) - BESONDERE VERWENDUNG: WAREN MIT DENEN DIE PFLICHTEN AUF DEN ÜBERNEHMER ÜBERTRAGEN WERDEN (ARTIKEL 296 DER VERORDNUNG (EWG) Nr. 2454/93) - ΕΙΔΙΚΟΣ ΠΡΟΟΡΙΣΜΟΣ: ΕΜΠΟΡΕΓΜΑΤΑ ΓΙΑ ΤΑ ΟΠΟΙΑ ΟΙ ΥΠΟΧΡΕΩΣΕΙΣ ΕΚΧΩΡΟΥΝΤΑΙ ΣΤΟΝ ΕΚΔΟΧΕΑ (ΑΡΘΡΟ 296 ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΣ (ΕΟΚ) αριθ. 2454/93) - END-USE: GOODS FOR WHICH THE OBLIGATIONS ARE TRANSFERRED TO THE TRANSFEREE (REGULATION (EEC) No 2454/93, ARTICLE 296) - DESTINATION PARTICULIÈRE: MARCHANDISES POUR LESQUELLES LES OBLIGATIONS SONT TRANSFÉRÉES AU CESSIONNAIRE [RÈGLEMENT (CEE) No 2454/93, ARTICLE 296] - DESTINAZIONE PARTICOLARE: MERCI PER LE QUALI GLI OBBLIGHI SONO TRASFERITI AL CESSIONARIO (REGOLAMENTO (CEE) N. 2454/93, ARTICOLO 296) - BIJZONDERE BESTEMMING: GOEDEREN WAARVOOR DE VERPLICHTINGEN AAN DE OVERNEMER WORDEN OVERGEDRAGEN (VERORDENING (EEG) Nr. 2454/93, ARTIKEL 296) - DESTINO ESPECIAL: MERCADORIAS RELATIVAMENTE ÀS QUAIS AS OBRIGAÇÕES SÃO TRANSFERIDAS PARA O CESSIONÁRIO [REGULAMENTO (CEE) N.° 2454/93, ARTIGO 296.°] - TIETTY KÄYTTÖTARKOITUS: TAVARAT, JOIHIN LIITTYVÄT VELVOITTEET SIIRRETÄÄN SIIRRONSAAJALLE (ASETUS (ETY) N:o 2454/93, 296 ARTIKLA) - ANVÄNDNING FÖR SÄRSKILDA ÄNDAMÅL: VAROR FÖR VILKA SKYLDIGHETERNA ÖVERFÖRS TILL DEN MOTTAGANDE PARTEN (ARTIKEL 296 I FÖRORDNING (EEG) nr 2454/93) - 106 langelyje: - importuotų prekių apmokestinimo elementai, - išleidimo į laisvą apyvartą deklaracijos data ir registracijos numeris bei muitinės įstaigos, kuriai buvo pateikta deklaracija, pavadinimas ir adresas; c) perdavėjas išsiunčia perėmėjui visą kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinį; d) prie kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinio perėmėjas prideda komercinio dokumento, įrodančio prekių gavimo datą, originalą ir visus dokumentus pateikia jo leidime nurodytai muitinės įstaigai. Jis taip pat nedelsdamas informuoja šią muitinės įstaigą apie prekių perteklių, trūkumą, pakeitimą arba kitus neatitikimus; e) perėmėjo leidime nurodyta muitinės įstaiga, patikrinusi atitinkamus komercinius dokumentus, užpildo kontrolinio egzemplioriaus T5 originalo J langelį, įskaitant perėmėjo gavimo datą, bei J langelyje ir dviejų kopijų E langelyje įrašo datą ir uždeda antspaudą. Muitinės įstaiga pasilieka antrąją kopiją, o perėmėjui grąžina originalą ir pirmąją kopiją; f) perėmėjas pasilieka pirmąją kontrolinio egzemplioriaus T5 kopiją, o originalą išsiunčia perdavėjui; g) perdavėjas saugo originalą savo apskaitoje. Atitinkamos muitinės gali susitarti dėl supaprastintų procedūrų pagal kontrolinio egzemplioriaus T5 naudojimo nuostatas. 3. Jeigu, atitinkamų muitinių nuomone, užtikrinamas tinkamas operacijų įvykdymas, jos gali sutikti, kad prekės tarp dviejų skirtingose valstybėse narėse įsisteigusių leidimo turėtojų būtų perduodamos nenaudojant kontrolinio egzemplioriaus T5. 4. Jeigu prekės perduodamos tarp dviejų toje pačioje valstybėje narėje įsisteigusių leidimo turėtojų, taikomos nacionalinės taisyklės. 5. Perėmėjas, gavęs prekes, prisiima šiame skyriuje nustatytus įsipareigojimus dėl perduotų prekių. 6. Perdavėjas atleidžiamas nuo įsipareigojimų, jei įvykdomos toliau išdėstytos sąlygos: - perėmėjas gavo prekes ir buvo informuotas, kad prekėms, su kuriomis susiję įsipareigojimai perduodami, taikoma galutinio vartojimo muitinės priežiūra, - muitinę kontrolę perėmė perėmėjo muitinė; jeigu muitinė nenustato kitaip, tai daroma tuo atveju, kai perėmėjas įtraukia prekes į savo apskaitą. 297 straipsnis 1. Kai tarptautino vežimo paslaugas teikiančios aviakompanijos pagal mainų susitarimus arba tenkindamos pačios aviakompanijos poreikius perduoda orlaivių eksploatacijai arba remontui skirtas medžiagas, vietoj kontrolinio egzemplioriaus T5 gali būti naudojamas orlaivio važtaraštis arba analogiškas dokumentas. 2. Orlaivio važtaraštyje arba kitame analogiškame dokumente pateikiami bent jau šie duomenys: a) siunčiančios aviakompanijos pavadinimas; b) išvykimo oro uosto pavadinimas; c) priimančios aviakompanijos pavadinimas; d) paskirties vietos oro uosto pavadinimas; e) medžiagų aprašymas; f) gaminių skaičius. Pirmojoje pastraipoje nurodyti duomenys gali būti pateikti užkoduota forma arba pateikiant nuorodą į pridedamą dokumentą. 3. Orlaivio važtaraščio arba analogiško dokumento pirmojoje pusėje didžiosiomis raidėmis įrašoma: - DESTINO ESPECIAL - SÆRLIGT ANVENDELSESFORMÅL - BESONDERE VERWENDUNG - ΕΙΔΙΚΟΣ ΠΡΟΟΡΙΣΜΟΣ - END-USE - DESTINATION PARTICULIÈRE - DESTINAZIONE PARTICOLARE - BIJZONDERE BESTEMMING - DESTINO ESPECIAL - TIETTY KÄYTTÖTARKOITUS - ANVÄNDNING FÖR SÄRSKILDA ÄNDAMÅL 4. Siunčianti aviakompanija vieną orlaivio važtaraščio egzempliorių arba analogišką dokumentą pasilieka kaip dalį savo apskaitos dokumentų, o kitą egzempliorių pateikia kompetentingai muitinės įstaigai išvykimo valstybės narės muitinės nustatyta tvarka. Gaunanti aviakompanija vieną orlaivio važtaraščio egzempliorių arba analogišką dokumentą pasilieka kaip dalį savo apskaitos dokumentų, o kitą egzempliorių pateikia muitinės įstaigai paskirties valstybės narės muitinės nustatyta tvarka. 5. Nenaudojamos medžiagos ir orlaivio važtaraščio arba analogiško dokumento kopijos pristatomos gaunančiai aviakompanijai muitinės nustatytose vietose valstybėje narėje, kurioje registruota aviakompanija. Gaunanti aviakompanija medžiagas įtraukia į savo apskaitą. 6. Pagal 1–5 dalis atsirandančius įsipareigojimus iš siunčiančios aviakompanijos perima gaunanti aviakompanija tuo metu, kai pastarajai pristatomos nenaudotos medžiagos ir oro važtaraščio arba analogiško dokumento egzemplioriai. 298 straipsnis 1. Muitinės pagal savo nustatytas sąlygas gali sankcionuoti prekių eksportą arba sunaikinimą. 2. Eksportuojant žemės ūkio produktus, Bendrojo administracinio dokumento 44 langelyje arba kitame naudojamame dokumente didžiosiomis raidėmis įrašoma viena iš šių nuorodų: - ARTÍCULO 298, REGLAMENTO (CEE) No 2454/93, DESTINO ESPECIAL: MERCANCÍAS DESTINADAS A LA EXPORTACIÓN — NO SE APLICAN RESTITUCIONES AGRÍCOLAS - ART. 298 I FORORDNING (EØF) Nr. 2454/93 SÆRLIGT ANVENDELSESFORMÅL: VARER BESTEMT TIL UDFØRSEL — INGEN RESTITUTION - ARTIKEL 298 DER VERORDNUNG (EWG) Nr. 2454/93 BESONDERE VERWENDUNG: ZUR AUSFUHR VORGESEHENE WAREN — ANWENDUNG DER LANDWIRTSCHAFTLICHEN AUSFUHRERSTATTUNGEN AUSGESCHLOSSEN - ΑΡΘΡΟ 298 ΤΟΥ ΚΑΝ. (CEE) αριθ. 2454/93 ΕΙΔΙΚΟΣ ΠΡΟΟΡΙΣΜΟΣ: ΕΜΠΟΡΕΓΜΑΤΑ ΠΡΟΟΡΙΖΟΜΕΝΑ ΓΙΑ ΕΞΑΓΩΓΗ — ΑΠΟΚΛΕΙΟΝΤΑΙ ΟΙ ΓΕΩΡΓΙΚΕΣ ΕΠΙΣΤΡΟΦΕΣ - ARTICLE 298 REGULATION (EEC) No 2454/93 END-USE: GOODS DESTINED FOR EXPORTATION — AGRICULTURAL REFUNDS NOT APPLICABLE - ARTICLE 298, RÈGLEMENT (CEE) No 2454/93 DESTINATION PARTICULIÈRE: MARCHANDISES PRÉVUES POUR L'EXPORTATION — APPLICATION DES RESTITUTIONS AGRICOLES EXCLUE - ARTICOLO 298 (CEE) No 2454/93 DESTINAZIONE PARTICOLARE: MERCI PREVISTE PER L'ESPORTAZIONE — APPLICAZIONE DELLE RESTITUZIONI AGRICOLE ESCLUSA - ARTIKEL 298, VERORDENING (EEG) Nr. 2454/93 BIJZONDERE BESTEMMING: VOOR UITVOER BESTEMDE GOEDEREN — LANDBOUWRESTITUTIES NIET VAN TOEPASSING - ARTIGO 298.° REG. (CEE) N.° 2454/93 DESTINO ESPECIAL: MERCADORIAS DESTINADAS À EXPORTAÇÃO — APLICAÇÃO DE RESTITUIÇÕES AGRÍCOLAS EXCLUÍDA - 298 ART., AS. 2454/93 TIETTY KÄYTTÖTARKOITUS: VIETÄVIKSI TARKOITETTUJA TAVAROITA — MAATALOUSTUKEA EI SOVELLETA - ARTIKEL 298 I FÖRORDNING (EEG) nr 2454/93 AVSEENDE ANVÄNDNING FÖR SÄRSKILDA ÄNDAMÅL: VAROR AVSEDDA FÖR EXPORT — JORDBRUKSBIDRAG EJ TILLÄMPLIGA 3. Jeigu prekės eksportuojamos, nuo eksporto deklaracijos priėmimo jos laikomos ne Bendrijos kilmės prekėmis. 4. Sunaikinimo atveju taikoma Kodekso 182 straipsnio 5 dalis. 299 straipsnis Jeigu muitinės sutinka, kad kitoks nei numatytas leidime prekių naudojimas yra pateisinamas, toks naudojimas, išskyrus eksportą ir sunaikinimą, yra susijęs su skolos muitinei atsiradimu. Kodekso 208 straipsnis taikomas mutatis mutandis. 300 straipsnis 1. 291 straipsnio 1 dalyje nurodytos prekės lieka muitinės priežiūroje yra apmokestinamos importo muitais, tol, kol jos: a) pirmą kartą skiriamos numatytam galutiniam vartojimui; b) eksportuojamos, sunaikinamos ar naudojamos kitais tikslais pagal 298 ir 299 straipsnius. Tačiau kai prekės yra tinkamos daugkartiniam naudojimui ir, muitinės nuomone, tai būtina siekiant išvengti pažeidimų, muitinės priežiūra tęsiama ne ilgiau kaip dvejus metus nuo pirmojo paskyrimo dienos. 2. Atliekos, laužas ir likučiai, susidarantys prekių apdorojimo ar perdirbimo metu, laikomi prekėmis, pateiktomis galutiniam vartojimui. 3. Atliekoms ir laužui, susidarančiam sunaikinus prekes, muitinės priežiūra nebetaikoma, kai prekės pateikiamos muitinės sankcionuotiems veiksmams." 8. 397 straipsnyje, 419 straipsnio 4 dalyje ir 434 straipsnio 6 dalyje žodžiai "463–470 straipsniai" pakeičiami žodžiais "843 straipsnis". 9. II dalies II antraštinės dalies 11 ir 12 skyriai (463–495 straipsniai) išbraukiami. 10. 843 straipsnis pakeičiamas taip: "843 straipsnis 1. Šioje antraštinėje dalyje nustatomos sąlygos, taikomos prekėms, judančioms iš vienos Bendrijos muitų teritorijos vietos į kitą, kurios laikinai išvežamos iš tos teritorijos vykstant arba nevykstant per trečiosios šalies teritoriją, kurių išvežimas ar eksportas iš Bendrijos muitų teritorijos yra draudžiamas arba ribojamas, apmokestinamas muitais ar kitais privalomaisiais mokėjimais pagal Bendrijos priemonę tiek, kiek tai numatyta toje priemonėje, ir nepažeidžiant specialių nuostatų, kurios gali būti joje numatytos. Tačiau šios sąlygos netaikomos: - kai, deklaruojant prekes eksportui iš Bendrijos muitų teritorijos, muitinės įstaigai, kurioje atliekami eksporto formalumai, pateikiami įrodomai, kad buvo pritaikyta administracinė priemonė, atleidžianti prekes nuo apribojimo, kad visi mokėtini muitai ar mokesčiai ar kiti privalomieji mokėjimai buvo sumokėti arba kad esamomis aplinkybėmis prekės gali būti išvežtos iš Bendrijos muitų teritorijos neatliekant jokių papildomų formalumų, arba - kai prekės išvežamos tiesioginiu skrydžiu be sustojimo už Bendrijos muitų teritorijos ribų arba reguliaria laivybos linija, kaip apibrėžta 313a straipsnyje. 2. Kai prekės pateikiamos Bendrijos tranzito procedūrai, vykdytojas Bendrijos tranzito deklaracijai naudojamo dokumento – Bendrojo administracinio dokumento, jei toks naudojamas – 44 langelyje ("Papildoma informacija") įrašo šias frazes: - Salida de la Comunidad sometida a restricciones o imposiciones en virtud del (de la) Reglamento/Directiva/Decisión no … - Udpassage fra Fællesskabet undergivet restriktioner eller afgifter i henhold til forordning/direktiv/afgørelse nr. … - Ausgang aus der Gemeinschaft — gemäß Verordnung/Richtlinie/Beschluß Nr. … Beschränkungen oder Abgaben