Oficialusis leidinys L 176 , 29/06/2001 p. 0014 - 0023



Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1282/2001 2001 m. birželio 28 d. nustatantis išsamias Tarybos reglamento (EB) Nr. 1493/1999 taikymo taisykles, susijusias su informacijos, reikalingos vyno produktams identifikuoti ir vyno rinkai stebėti, kaupimu, bei iš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 1623/2000 EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA, atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, atsižvelgdama į 1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1493/1999 dėl bendro vyno rinkos organizavimo [1] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 2826/2000 [2], ypač į jo 23, 33 ir 73 straipsnius, kadangi: (1) Reglamento (EB) Nr. 1493/1999 18 straipsnyje numatyta, kad vynuogių, skirtų vynui gaminti, augintojai bei vyno misos ir vyno gamintojai pateiktų pastarojo derliaus deklaracijas, be to, kiekvienais metais vyno ir vynuogių misos gamintojai ir prekybininkai, išskyrus mažmenininkus, turi deklaruoti savo turimas atsargas. (2) Tame straipsnyje taip pat numatyta, kad valstybės narės gali reikalauti, kad prekiautojai vynuogėmis nurodytų parduotų vynuogių kiekius. (3) Siekiant palengvinti rinkos valdymo operacijas, reikėtų nustatyti galutinį terminą, iki kurio reikia parengti deklaracijas. Kadangi skirtingose valstybėse narėse vynuogių derlius surenkamas skirtingu laiku, reikia nustatyti skirtingus galutinius terminus, iki kurių gamintojai privalo parengti deklaracijas. Kartu reikėtų numatyti nuostatą, reikalaujančią, kad deklaracijas pateiktų operatoriai, kurie parduoda vyno produktus iki deklaracijoje apibrėžtos dienos. (4) Tačiau gamintojams, kurie visą būtiną informaciją pateikia bendroje vyno gamybos deklaracijoje, nereikia rengti dviejų deklaracijų. Tik labai smulkūs gamintojai gali būti atleisti nuo įpareigojimo pateikti deklaracijas, kadangi jų pagaminta produkcija sudaro tik labai nedidelę dalį visos Bendrijoje pagamintos produkcijos. (5) Kad šį reglamentą būtų lengviau taikyti, informacija, kuri turi būti pateikta deklaracijoje, turėtų būti čia išdėstyta lentelėse, tačiau valstybėms narėms turėtų būti leidžiama nuspręsti, kuria forma operatoriai ją pateiks. Taip pat reikėtų nustatyti terminus, iki kurių valstybės narės turi surinkti visus duomenis ir juos pasiųsti Komisijai, ir duomenų siuntimo būdą. (6) Kategorija "kiti vynai" turėtų būti apibrėžta laikantis vynuogių veislių, kurios gali būti auginamos Bendrijoje, klasifikacijos, kurią valstybės narės nustatė vadovaudamosi Reglamento (EB) Nr. 1493/1999 19 straipsniu. (7) Informacija apie plotus gali būti pateikta netiksliai, jei deklaracijų rengėjai neturi tinkamų priemonių informacijai patikrinti. Todėl tokiais atvejais reikėtų numatyti nuostatą dėl nuobaudų, kurios skirtųsi atsižvelgiant į netikslumų mastą pateikiamose deklaracijose. (8) Skiriant nuobaudas turėtų būti numatytas pakankamas proporcingumo laipsnis, atsižvelgiant į vynuogių augintojų pateiktose deklaracijose esančias klaidas arba atvejus, kai nepateikiama jokių duomenų. Todėl nuobaudų dydis priklauso nuo pataisymų, kurie buvo padaryti deklaracijose. (9) Derliaus ir atsargų deklaracijos, kurias pateikia įvairios suinteresuotos šalys šiuo metu yra vienintelis būdas sužinoti pagaminto vyno kiekį ir turimas vyno atsargas. Todėl reikia imtis atitinkamų priemonių užtikrinti, kad suinteresuotos šalys pateiktų deklaracijas ir kad jos būtų užpildytos ir tikslios, numatant nuobaudas tais atvejais, jei deklaracijų negaunama arba jos yra klaidingos arba neišsamios. Siekiant, kad deklaracijose pateiktus duomenis būtų lengviau apdoroti, kiekvieną deklaraciją, pateikiamą administracinio vieneto kompetentingai institucijai, reikėtų analizuoti atskirai nuo tų, kurias tas pats gamintojas pateikia tos valstybės narės kitiems administraciniams vienetams. (10) Tarybos reglamente (EEB) Nr. 2392/86 [3] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1631/98 [4], numatyta sudaryti Bendrijos vynuogynų registrą. Išsamius registrus turinčios valstybėms narėms turėtų būti leidžiama naudotis tam tikrais to registro duomenimis, jei jie nepateikiami deklaracijose. (11) Tam tikra informacija apie vyno rinką turi būti prieinama, siekiant užtikrinti, kad ją būtų galima stebėti. Be duomenų, pateiktų įvairių deklaracijų suvestinėse, labai svarbi yra informacija apie vyno tiekimą, panaudojimą ir kainas. Todėl reikėtų reikalauti, kad valstybė narės kauptų šią informaciją ir siųstų ją Komisijai tam tikru nustatytu laiku. (12) Tuo pačiu reikėtų atkreipti dėmesį, kad norint užtikrinti veiksmingą rinkos monitoringą ir pasiekti, jog laiku būtų sudarytos patikimos biudžeto prognozės, turėtų būti paisoma nustatytų informacijos siuntimo terminų. (13) Siekiant užtikrinti būtino nuoseklumo tarp šiame reglamente numatytų nuobaudų ir tokio paties poveikio nuobaudų, numatytų Komisijos reglamente (EB) Nr. 1623/2000 [5] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 545/2001 [6], minėtas reglamentas turėtų būti iš dalies pakeistas, o nuobaudos atitinkamai pakoreguotos. (14) Šiame reglamente numatytos priemonės atitinka Vyno vadybos komiteto nuomonę, PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ: 1 straipsnis Išsamios Reglamento (EB) Nr. 1493/1999 taikymo taisyklės, susijusios su informacijos, reikalingos vyno produktams identifikuoti ir vyno rinkai kontroliuoti, kaupimu, išdėstomos šiame reglamente. I SKYRIUS Derliaus deklaracijos 2 straipsnis 1. Fiziniai ir juridiniai asmenys arba grupės tokių asmenų, kurie renka vynuogių derlių, toliau – derliaus rinkėjai, kiekvienais metais pateikia nustatyto valstybių narių administracinio vieneto kompetentingoms institucijoms derliaus deklaraciją, kurioje pateikiama bent informacija, nurodyta šio reglamento priedo A lentelėje ir, jei reikia, B lentelėje. Valstybės narės gali leisti vienam ūkiui pateikti vieną deklaraciją. 2. Nereikalaujama, kad derliaus deklaraciją pateiktų: a) derliaus rinkėjai, kurių visa vynuogių produkcija yra skirta suvartoti neperdirbta arba skirta džiovinti ar tiesiogiai perdirbti į vynuogių sultis; b) derliaus rinkėjai, kurių ūkiuose vynuogynais užsodinto ploto yra mažiau kaip 10 arų, iš kurių jokia derliaus dalis nebuvo ar nebus parduodama bet kuriuo būdu; c) derliaus rinkėjai, kurių ūkiuose vynuogynais užsodinto ploto yra mažiau kaip 10 arų ir kurie visą derliaus produkciją pristato kooperacinei vyno gamyklai arba grupei, kuriai jie priklauso arba su kuria yra susiję. Tokiu atveju kooperacinei vyno gamyklai arba grupei derliaus rinkėjai turi pateikti deklaraciją ir nurodyti: i) vynuogių augintojo pavadinimą, pavardę ir adresą; ii) pristatytų vynuogių kiekį; iii) vynuogynais apsodintų plotų dydį ir buvimo vietą. Kooperacinė vyno gamykla arba grupė patikrina, ar deklaracijoje pateikti duomenys yra tikslūs, palyginti su jų turima informacija. 3. Nepaisydamos 1 dalies pirmosios pastraipos ir nepažeisdamos iš 4 straipsnio kylančių įsipareigojimų, valstybės narės gali nereikalauti, kad derliaus deklaracijas pateiktų: a) derliaus rinkėjai, kurie visas surinktas vynuoges patys perdirba į vyną arba leidžia jas perdirbti jų vardu; b) derliaus rinkėjai, susiję ar priklausantys vyno kooperatyvui ar grupei, kurie visą savo surinktą vynuogių derlių pristato tam kooperatyvui ar grupei kaip vynuoges ir (arba) misą, įskaitant derliaus rinkėjus, minimus 4 straipsnio 4 dalyje. 3 straipsnis Plotas, kuris turi būti nurodomas 2 straipsnyje minimoje deklaracijoje, yra vynuogėmis apsodintas plotas tam tikrame valstybės narės apibrėžtame administraciniame vienete. II SKYRIUS Gamybos, apdorojimo ir (arba) prekybos deklaracijos 4 straipsnis 1. Fiziniai arba juridiniai asmenys arba tokių asmenų grupės, įskaitant vyndarių kooperatyvus, kurie iš einamųjų metų derliaus pagamino vyną ir (arba) 11 straipsnio 1 dalyje numatytu laiku turi kitų, išskyrus vyną, produktų, kiekvienais metais pateikia gamybos deklaraciją, kurioje pateikiama bent informacija, nurodyta šio reglamento priedo C lentelėje, kompetentingoms institucijoms, kurias paskiria valstybės narės. 2. Valstybės narės gali nustatyti, kad fiziniai arba juridiniai asmenys, arba tokių asmenų grupės, įskaitant vyndarių kooperatyvus, kurie iki 11 straipsnio 1 dalyje apibrėžtos datos apdorojo ir (arba) pardavė produktus tiekėjams, pateikia kompetentingoms institucijoms einamųjų prekybos metų apdorojimo ir (arba) prekybos deklaraciją, kurioje pateikia bent informaciją, nurodytą C lentelėje. 3. Nėra reikalaujama, kad derliaus rinkėjai, minimi 2 straipsnio 2 dalyje, ir gamintojai, kurie savo patalpose vyno gamybos operacijų metu iš įsigytų produktų pagamino ne mažiau kaip 10 hektolitrų vyno, kuris nebuvo ar nebus parduotas, pateiktų gamybos deklaraciją arba, jei reikia, apdorojimo ir prekybos deklaraciją. 4. Derliaus rinkėjų, priklausančių ar susijusių su kooperacine vyno gamykla, kuri privalo pateikti deklaraciją, ir teikiančių savo užaugintas vynuoges tai gamyklai, tačiau pasiliekančių teisę vyno gamybos operacijų metu gauti ne daugiau kaip 10 hektolitrų vyno šeimos reikmėms, įpareigojimas teikti gamybos deklaraciją irgi gali būti panaikinamas. 5. Jei tai yra fiziniai ar juridiniai asmenys ar tokių asmenų grupės, parduodantys produktus vyno tiekėjams, valstybės narės imasi visų būtinų priemonių užtikrinti, kad gamintojai, iš kurių reikalaujama pateikti deklaracijas, galėtų susipažinti su įvairiais duomenimis, kuriuos jie privalo pateikti deklaracijose. 5 straipsnis Nepaisant 4 straipsnio, valstybės narės, kurios pagal Reglamentą (EEB) Nr. 2392/86 yra įsteigusios kasmet atnaujinamą vynuogynų registrą arba panašią administracinės kontrolės priemonę, gali nereikalauti, kad fiziniai ar juridiniai asmenys, ar tokių asmenų grupės, arba tame straipsnyje nurodyti derliaus rinkėjai deklaruotų plotą. Tokiais atvejais valstybių narių kompetentingos institucijos pačios užpildo tame straipsnyje minimas deklaracijas ir nurodo plotą, remdamosi registre pateikta informacija. III SKYRIUS Atsargų deklaravimas 6 straipsnis 1. Kiekvienais metais fiziniai arba juridiniai asmenys, arba tokių asmenų, išskyrus privačius vartotojus ir mažmenininkus, grupės deklaruoja valstybių narių kompetentingoms institucijoms vynuogių misos, koncentruotos vynuogių misos, rektifikuotos vynuogių misos ir vyno atsargas, jų turėtas liepos 31 d. Bendrijoje gaminami vyno produktai nėra deklaruojami, jei jie yra pagaminti iš vynuogių derliaus, surinkto tais pačiais kalendoriniais metais. Tačiau jei metinė vyno produkcijos apimtis neviršija 25000 hektolitrų, valstybės narės gali nereikalauti, kad prekybininkai, išskyrus mažmenininkus, turintys nedideles atsargas, pateiktų pirmojoje pastraipoje numatytas deklaracijas, jei kompetentingos institucijos gali pateikti Komisijai duomenų apie atsargų, saugomų valstybėje narėje, įvertinimą. 2. "Mažmenininkas" ta prasme, kaip vartojama 1 dalyje, yra fizinis ar juridinis asmuo, ar grupė tokių asmenų, kurie verčiasi nedidelių vyno kiekių pardavimu tiesiogiai vartotojui, išskyrus tuos asmenis, kurie turi rūsius, pritaikytus dideliems vyno kiekiams sandėliuoti. Pirmojoje pastraipoje minimus kiekius nustato kiekviena valstybė narė, atsižvelgdama visų pirma į prekybos ir paskirstymo ypatumus. 3. 1 dalyje numatytoje deklaracijoje pateikiama bent informacija, nurodyta priedo D lentelėje. IV SKYRIUS Bendrosios nuostatos 7 straipsnis 1. Valstybės narės parengia įvairių deklaracijų pavyzdžių formas ir užtikrina, kad šiose formose būtų pateikiama bent priedo A, B, C ir D lentelėse apibrėžti punktai. Šiose formose nebūtina pateikti aiškios nuorodos į plotą, jei valstybės narės turi galimybę tai tiksliai nustatyti remdamosi deklaracijoje pateikiama kita informacija, pvz., duomenimis apie plotą, kurioje auginamos vynuogės, ir bendrąjį konkretaus ūkio derlių, arba informacija, pateikiama vynuogynų registre. Pirmojoje pastraipoje minimose deklaracijose pateikiama informacija yra kaupiama centralizuotai nacionaliniu lygiu. Valstybės narės patvirtina bet kokias kontrolės priemones, būtinas deklaracijos tikslumui užtikrinti. Valstybės narės praneša šias priemones Komisijai ir nusiunčia jai pavyzdžių formas, parengtas pagal pirmąją pastraipą. 2. Valstybės narės, kurių vynuogynų plotai neviršija 100 ha ir kurių žinioje yra: - dalis informacijos, kuri I ir II skyriuose minimose deklaracijose turi būti pateikta iš kitų administracinių aktų, deklaracijose šios informacijos gali nepateikti, - visa informacija, kuri I ir II skyriuose minimose deklaracijose turi būti pateikta iš kitų administracinių aktų, gali nereikalauti, kad operatoriai vykdytų savo įsipareigojimą pateikti tokias deklaracijas. Valstybės narės, kuriose, atsižvelgiant į Reglamento (EB) Nr. 1493/1999 21 straipsnį, nėra taikomi to reglamento II antraštinės dalies I ir II skyriai ir kurių žinioje yra: - dalis informacijos, kuri III skyriuje minimose deklaracijose turi būti pateikta iš kitų administracinių aktų, deklaracijose šios informacijos gali nepateikti, - visa informacija, kuri III skyriuje minimose deklaracijose turi būti pateikta iš kitų administracinių aktų, gali nereikalauti, kad operatoriai vykdytų savo įsipareigojimą pateikti tokias deklaracijas. 8 straipsnis Pildant 2 ir 4 straipsniuose minimas deklaracijas, "kiti vynai" reiškia vynus, gautus iš vynuogių veislių, išvardytų valstybių narių sudarytoje vynuogių veislių klasifikacijoje pagal Reglamento (EB) Nr. 1493/1999 19 straipsnį tam pačiam administraciniam vienetui, kai jos gali būti klasifikuojamos ir kaip vyninių vynuogių veislės, ir atskirais atvejais kaip valgomosios vynuogės, veislės džiovintoms vynuogėms gaminti ar veislės vyno spiritams gaminti. Tačiau pildant deklaraciją, nurodytą 4 straipsnyje, "kiti vynai" ta prasme, kaip apibrėžta pirmoje pastraipoje, reiškia tik vynus, skirtus gaminti vyno spiritams, turintiems registruotą kilmės vietos nuorodą, arba vyną, skirtą privalomam distiliavimui, kaip nurodyta Reglamento (EB) Nr. 1493/1999 28 straipsnyje. 9 straipsnis Produktų, kurie turi būti įtraukti į 2, 4 ir 6 straipsniuose numatytas deklaracijas, kiekiai išreiškiami vyno hektolitrais. Koncentruotos ir rektifikuotos koncentruotos vynuogių misos kiekiai turi būti įtraukiami į 4 straipsnyje minimas deklaracijas ir išreiškiami tų produktų hektolitrais. Tačiau valstybės narės gali nustatyti, kad kiekiai, nurodyti 2 straipsnyje numatytose deklaracijose, būtų išreiškiami centneriais, o ne hektolitrais. Produktų, išskyrus vyną, kiekiams perskaičiuoti į vyno hektolitrus valstybės narės gali nustatyti koeficientus, kurie gali skirtis dėl įvairių objektyvių kriterijų, turinčių reikšmės perskaičiavimui. Valstybės narės siunčia Komisijai koeficientus ir 14 straipsnyje numatytą suvestinę. Vyno kiekis, kuris turi būti įtraukiamas į 4 straipsnyje numatytą gamybos deklaraciją, yra bendrasis kiekis, gautas pabaigus pagrindinę fermentaciją, įskaitant ir vyno nuosėdas. 10 straipsnis Šis reglamentas neturi įtakos jokioms valstybių narių nuostatoms dėl derliaus, gamybos, apdorojimo ir (arba) prekybos ar atsargų deklaracijų, numatančioms išsamesnės informacijos teikimą, visų pirma iš didesnio asmenų skaičiaus, nei numatyta 2, 4 ir 6 straipsniuose. 11 straipsnis 1. Deklaracijos, minimos 2 ir 4 straipsniuose, pateikiamos ne vėliau kaip iki gruodžio 10 d. Tačiau valstybės narės gali paankstinti šią datą ar datas. Jos gali nustatyti ir datą, į kurią atsižvelgiama nurodant kiekius deklaracijose. 2. Ne vėliau kaip iki rugsėjo 10 d. parengiamos 6 straipsnyje minimos deklaracijos apie kiekius, turėtus iki liepos 31 d., tačiau valstybės narės gali paankstinti šią datą ar datas. V SKYRIUS Nuobaudos 12 straipsnis Asmenys, kurie iki 11 straipsnyje apibrėžtos datos nepateikia privalomų derliaus, gamybos, pardavimo ir (ar) apdorojimo ar atsargų deklaracijų, neturi teisės, išskyrus force majeure atvejus, į priemones, numatytas Reglamento (EB) Nr. 1493/1999 24, 29, 30, 34 ir 35 straipsniuose tiems vyno metams arba kitiems vyno metams. Tačiau, viršijus pirmoje pastraipoje apibrėžtą terminą ne daugiau kaip penkiomis darbo dienomis, mokėtinos sumos už tais metais pateiktą vyną sumažinamos 15 %, o dešimčia darbo dienų – mokėtinos sumos mažinamos 30 %. 13 straipsnis 1. Jei valstybių narių kompetentingos institucijos nustato, kad derliaus, gamybos, pardavimo ir (ar) apdorojimo ar atsargų deklaracijos yra nepilnos ar netikslios, jas pateikę asmenys turi teisę į priemones, minimas Reglamento (EB) Nr. 1493/1999 24, 29, 30, 34 ir 35 straipsniuose, bet tik tuo atveju, jei netikslumai arba nepateikta informacija nėra esminiai šių priemonių tinkamam taikymui. 2. Išskyrus force majeure atvejus, tais atvejais, jei valstybių narių kompetentingos institucijos nustato, kad šiame reglamente minimos deklaracijos yra nepilnos ar netikslios, ir jei netikslumai ar nepateikta informacija nėra esminiai šių priemonių tinkamam taikymui, valstybė narė skiria toliau nurodytas nuobaudas, neatsižvelgdama į jokias taikytas nacionalines nuobaudas: a) tuo atveju, kai taikomos Reglamento (EB) Nr. 1493/1999 24, 34 ir 35 straipsniuose minimos priemonės, pagalba sumažinama: - tokia procentine dalimi, kuria yra perskaičiuotas deklaruotas kiekis, jei ji yra ne didesnė kaip 5 %, - dviguba perskaičiuoto deklaruoto kiekio procentine dalimi, jei ji yra ne didesnė kaip 5 %, bet mažesnė kaip 20 %. Jei perskaičiuota deklaruoto kiekio dalis yra didesnė nei 20 %, tokia pagalba neskiriama taip pat ir kitiems vyno metams. Jei deklaracijoje pastebėta klaida buvo padaryta dėl informacijos, kurią pateikė kiti operatoriai ir (arba) partneriai, kurių pavadinimai nurodyti privalomuose dokumentuose, ir deklaraciją įteikiantis asmuo negali patikrinti šios informacijos a priori, pagalba sumažinama atlikto perskaičiavimo procentine dalimi; b) tuo atveju, kai taikomos Reglamento (EB) Nr. 1493/1999 29 ir 30 straipsniuose minimos priemonės ir kai nebuvo sumokėta už vyną, pateiktą distiliuoti, distiliuotojo mokama kaina gamintojui, pateikiančiam deklaraciją, yra sumažinama: - tokia procentine dalimi, kuria yra perskaičiuotas deklaruotas tūris procentais, jei ji yra ne didesnė kaip 5 %, - dviguba perskaičiuoto deklaruoto tūrio procentine dalimi, jei ji yra ne didesnė kaip 5 %, bet mažesnė nei 20 %. Jei perskaičiuota deklaruoto kiekio dalis yra didesnė nei 20 %, tokios kainos ir kitų vyno metų kainos nemokamos. Jei deklaracijoje pastebėta klaida buvo padaryta dėl informacijos, kurią pateikia kiti operatoriai ir (arba) partneriai, kurių pavadinimai nurodyti privalomuose dokumentuose, ir jei deklaraciją įteikiantis asmuo negali patikrinti šios informacijos a priori, pagalba sumažinama tik atlikto perskaičiavimo procentine dalimi. Kompetentingos institucijos perskaičiuoja pagalbą, kuri turi būti išmokėta distiliuotojui, proporcingai gamintojui mokamai kainai. 3. Jei 2 dalies a punkte minima pagalba jau išmokėta, kompetentingos institucijos susigrąžina išmokėtos pagalbos perviršį kartu su palūkanomis pagal tos dienos keitimo kursą valstybėje narėje, skaičiuojant nuo pagalbos išmokėjimo iki jos atgavimo dienos. Bet kuri perviršio suma, išmokėta avansu teikiant pagalbą, gautą pagal taikomas taisykles, turi būti grąžinta kompetentingai agentūrai kartu su palūkanomis pagal tos dienos keitimo kursą valstybėje narėje, skaičiuojant nuo išankstinio mokėjimo išmokėjimo iki jo atgavimo dienos. IV SKYRIUS Valstybių narių pranešimai 14 straipsnis Valstybės narės iki datų, iki kurių galima pateikti 16 straipsnyje minimus pranešimus, parengia: a) 4 straipsnyje numatytų gamybos deklaracijų santrauką valstybės mastu, jei reikia, nurodant koeficientus produktų, išskyrus vyną, kiekiams perskaičiuoti iš centnerių į vyno hektolitrus įvairiuose gamybos regionuose; b) atsargų deklaracijų, numatytų 6 straipsnyje, santrauką valstybės mastu; c) vyno produktų, gaunamų jų teritorijoje, tikėtino tūrio einamaisiais prekybos metais apskaičiavimą; d) einamųjų prekybos metų duomenų, kuriais remiantis galima apskaičiuoti tiekiamų ir jų teritorijoje suvartotų vyno produktų kiekį, įvertinimą; e) laikiną ataskaitą apie ankstesnius prekybos metus ir galutinę ataskaitą apie dar ankstesnius prekybos metus. 15 straipsnis 1. Siekdamos registruoti kainas, valstybės narės, išskyrus tas, kuriose pagal Reglamento (EB) Nr. 1493/1999 21 straipsnį netaikomi to reglamento II antraštinės dalies I ir II skyriai, nustato gamybos vietoves, į kurias įeina vynuogių auginimo regionai, kur gamyba yra pakankamai vienodo pobūdžio. 2. Valstybės narės nustato rinkas kiekvienoje vietovėje, kurioje reikia registruoti kainas. 3. Panaudojant atitinkamas priemones, tose rinkose kas 14 dienų registruojama baltųjų ir raudonųjų stalo vynų, neturinčių geografinės nuorodos, kainos ir parduotas kiekis. 4. Pirmiau minėtos kainos yra nesupakuotų prekių kaina gamintojo patalpose. 16 straipsnis 1. Valstybės narės siunčia Komisijai ne vėliau kaip iki: a) einamųjų vyno gamybos metų rugsėjo 15 d. ir lapkričio 30 d. 14 straipsnio c punkte nurodytą savo teritorijoje pagaminamų tikėtino vyno produktų kiekio apskaičiavimą; b) lapkričio 30 d. – 14 straipsnio b punkte nurodytų atsargų deklaracijų santrauką; c) lapkričio 30 d. – 14 straipsnio d punkte nurodytą einamųjų prekybos metų duomenų, kuriais remiantis galima apskaičiuoti tiekiamų ir jų teritorijoje suvartotų vyno produktų kiekį, įvertinimą; d) lapkričio 15 d. – laikiną ataskaitą apie ankstesnius vyno metus ir ne vėliau kaip iki kovo 15 d. 14 straipsnio e punkte minimą galutinę ataskaitą apie dar ankstesnius metus. Šios ataskaitos siunčiamos Eurostatui – Europos Bendrijų statistikos tarnybai; e) vasario 15 d. – 14 straipsnio a punkte nurodytų gamybos deklaracijų santrauką arba tos santraukos įvertinimą. Siunčiant įvertinimą, galutinis variantas turi būti išsiųstas ne vėliau kaip iki balandžio 15 d. Pranešimai, siunčiami elektroniniu paštu, patvirtinami iki pirmiau nurodytų galutinių terminų paštu pristatytais pranešimais, ant kurių turi būti pašto antspaudas. 2. Valstybės narės siunčia Komisijai: a) iki 2001 m. rugpjūčio 1 d.: - nustatytų gamybos vietovių ribų planus, - regionų, kurie įeina į tokias gamybos vietoves, produkcijos per pastaruosius 5 metus apskaičiuotą kiekį, - rinkų, pasirinktų kiekvienoje vietovėje, kur kainos buvo registruojamos, pavadinimus, - patvirtintas kainų registravimo priemones; b) kas antrą antradienį, pradedant nuo 2001 m. rugpjūčio 1 d., kainas ir parduotą kiekį bei kitą informaciją, kuri, kaip yra manoma, naudinga įvertinant rinkos augimą gamybos vietovėse; c) bet kokius duomenų, minimų a punkto pirmoje ir trečioje įtraukose, pakeitimus. VII SKYRIUS Bendrosios ir galutinės nuostatos 17 straipsnis Valstybės narės pateikia Komisijai bet kokią naują informaciją, dėl kurios gali iš esmės pakisti visų turimų kiekių ir sunaudotų kiekių įvertinimas, atliktas remiantis galutine pastarųjų metų informacija. 18 straipsnis Deklaracijose pateikiami duomenys naudojami ne tik statistiniais tikslais, bet ir taikant Reglamentą (EB) Nr. 1493/1999. Visų pirma duomenys apie stalo vynų, rūšinių vynų pkr ir kitų vynų gamybą lemia gamintojų teisių ir įsipareigojimų nustatymą pagal minėtą reglamentą. 19 straipsnis Komisija užtikrina, kad visa pagal šį reglamentą gaunama informacija būtų tinkamai išplatinama. 20 straipsnis Reglamento (EB) Nr. 1623/2000 74 straipsnio 4 dalis yra pakeičiama taip: "4. Intervencinė agentūra susigrąžina iš gamintojo sumą, kuri lygi distiliuotojui sumokėtos pagalbos sumai, tais atvejais, jei gamintojas neįvykdė reikalavimų, kuriuos nustato Bendrijos taisyklės atitinkamai distiliavimo operacijai, dėl vienos iš šių priežasčių: a) jei per leistiną laikotarpį nepateikiama derliaus, gamybos arba atsargų deklaracija. Grąžintina suma nustatoma pagal taisykles, nustatytas Komisijos reglamento (EB) Nr. 1282/2001 12 straipsnyje [7]; b) jei valstybės narės kompetentinga institucija nustato, kad pateikta derliaus, gamybos arba atsargų deklaracija yra neišsami arba netiksli, jeigu nepateikti arba pateikti neteisingi duomenys yra esminiai duomenys taikant šią priemonę. Grąžintina suma nustatoma pagal taisykles, nustatytas Reglamento (EB) Nr. 1282/2001 13 straipsnyje; c) jei neįvykdomi įpareigojimai, išdėstyti Reglamento (EB) Nr. 1493/1999 37 straipsnyje, ir jei pažeidimas išaiškinamas arba apie tai pranešama distiliuotojui po to, kai pastarasis sumokėjo minimalią kainą remdamasis ankstesnėmis deklaracijomis. Iš gamintojo susigrąžinama visa jam sumokėta pagalba." 21 straipsnis Panaikinimas Komisijos reglamentai (EEB) Nr. 2396/84 [8] ir (EB) Nr. 1294/96 [9] panaikinami. 22 straipsnis Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje. Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse. Priimta Briuselyje, 2001 m. birželio 28 d. Komisijos vardu Franz Fischler Komisijos narys [1] OL L 179, 1999 7 14, p. 1. [2] OL L 328, 2000 12 23, p. 4. [3] OL L 208, 1986 7 31, p. 1. [4] OL L 210, 1998 7 28, p. 14. [5] OL L 194, 2000 7 31, p. 45. [6] OL L 81, 2001 3 21, p. 21. [7] OL L 176, 2001 6 29, p. 14. [8] OL L 224, 1984 8 21, p. 14. [9] OL L 166, 1996 7 5, p. 14. -------------------------------------------------- PRIEDAS +++++ TIFF +++++ +++++ TIFF +++++ +++++ TIFF +++++ +++++ TIFF +++++ --------------------------------------------------