PRIEDAS

PRODUKTO SU SAUGOMA KILMĖS VIETOS NUORODA ARBA SAUGOMA GEOGRAFINE NUORODA SPECIFIKACIJOS REIKŠMINGO PAKEITIMO PATVIRTINIMO PARAIŠKA

Pakeitimo patvirtinimo paraiška pagal Reglamento (ES) Nr. 1151/2012 53 straipsnio 2 dalies pirmą pastraipą

„Liquirizia di Calabria“

ES Nr. PDO-IT-00644-AM02–10.5.2018

SKVN ( X ) SGN ( )

1. Pareiškėjų grupė ir teisėtas interesas

„Consorzio di tutela della Liquirizia di Calabria DOP“ Corso Luigi Fera, 79 87100 Cosenza ITALIA liquiriziadicalabria.dop@pecimpresa.it

„Consorzio di tutela della Liquirizia di Calabria DOP“ turi teisę teikti pakeitimo paraišką pagal 2013 m. spalio 14 d.Žemės ūkio, maisto produktų ir miškų ūkio politikos ministerijos sprendimo Nr. 12511 13 straipsnio 1 dalį.

2. Valstybė narė arba trečioji šalis

Italija

3. Keičiama (-os) produkto specifikacijos dalis (-ys)

— ☐ Produkto pavadinimas — ☒ Produkto aprašymas — ☐ Geografinė vietovė — ☐ Kilmės įrodymas — ☒ Gamybos būdas — ☐ Ryšys su geografine vietove — ☐ Ženklinimas — ☒ Kita: (kontrolės įstaiga, atnaujintos nuorodos į teisės aktus)

4. Pakeitimo (-ų) pobūdis

— ☒ Produkto su registruota SKVN arba SGN specifikacijos pakeitimas, kuris nėra laikytinas nereikšmingu pagal Reglamento (ES) Nr. 1151/2012 53 straipsnio 2 dalies trečią pastraipą — ☐ Produkto su registruota SKVN arba SGN, kurio bendrasis (arba lygiavertis) dokumentas nepaskelbtas, specifikacijos pakeitimas, kuris negali būti laikomas nereikšmingu pagal Reglamento (ES) Nr. 1151/2012 53 straipsnio 2 dalies trečią pastraipą

5. Pakeitimas (-ai)

Produkto aprašymas

Specifikacijos 2 straipsnis. Bendrojo dokumento 3.2 punktas

— Kalbant apie šviežias šaknis, toliau nurodytos vertės: „— drėgnis – 48–52 %, — jose esantis glicirizo rūgšties kiekis 0,60–1,40 %“ pakeičiamos taip: „— drėgnis – ≤ 52 %, — glicirizo rūgšties kiekis – ≤ 1,40 %“.

Šiuo pakeitimu siekiama, kad SKVN „Liquirizia di Calabria“ būtų taikoma šviežioms šaknims, kurių drėgnis ir glicirizo rūgšties kiekis yra mažesni negu jau nustatyta mažiausia vertė.

Šviežių šaknų drėgnio vertės pakeitimas grindžiamas itin dideliu oro sąlygų nepastovumu, kuris atitinkamai turi įtakos ir saldymedžių šaknų drėgniui derliaus nuėmimo metu. Dėl šios priežasties tikslinga panaikinti mažiausią drėgnio vertę ir palikti tik didžiausią leidžiamą drėgnio lygį.

Glicirizo rūgšties kiekio pakeitimu taip pat siekiama, kad SKVN „Liquirizia di Calabria“ būtų taikoma šviežioms šaknims, kuriose glicirizo rūgšties kiekis yra mažesnis negu 0,60 %. Šiuo pakeitimu išsaugomas šio produkto, kuris rinkoje išsiskiria mažesnėmis negu kituose regionuose užaugintų šaknų vertėmis, ypatumas.

— Kalbant apie džiovintas šaknis, toliau nurodytos vertės: „— drėgnis – 6–12 %, — jose esantis glicirizo rūgšties kiekis – 1,2–2,4 %“ pakeičiamos taip: „— drėgnis – ≤ 12 %, — glicirizo rūgšties kiekis – ≤ 5 % sausosios medžiagos“.

Šiuo pakeitimu siekiama, kad SKVN „Liquirizia di Calabria“ būtų taikoma džiovintoms šaknims, kurių drėgnis mažesnis negu jau nustatyta mažiausia riba, ir iš naujo įtvirtinti glicirizo rūgšties kiekio ribas nustatant vieną leidžiamą didžiausią vertę, kuri skaičiuojama nuo sausosios medžiagos kiekio.

Prašymas pakeisti drėgnio parametrą grindžiamas tuo, kad džiovintų saldymedžių šaknų parametrų skirtumai labai susiję su aplinkos sąlygomis, paruošimo būdu, pakavimo ir sandėliavimo metodais. Be to, suvaržymai, susiję su mažiausiu drėgniu, nepagrįstai riboja „Liquirizia di Calabria“ gamybą.

Prašymas pakeisti glicirizo rūgšties kiekio parametrą teikiamas siekiant užtikrinti šviežių šaknų dalyje nurodytų duomenų nuoseklumą. Tyrimai iš tiesų parodė, kad galiojančioje specifikacijoje nurodytas džiovintose šaknyse esantis glicirizo rūgšties kiekis nėra suderintas su nustatytomis šviežių šaknų vertėmis. Todėl šią klaidą reikia ištaisyti ir užtikrinti, kad specifikacijoje būtų nurodyti tikslūs duomenys.

Vienos didžiausios leistinos glicirizo rūgšties vertės nurodymas ir šios vertės padidinimas neturi įtakos bendrojo dokumento informacijai, susijusiai su produkto ypatumais, dėl kurių buvo registruota nuoroda „Liquirizia di Calabria“. Bet kuriuo atveju pačios šaknies, iš kurios vėliau gaunama džiovinta šaknis, didžiausias glicirizo rūgšties kiekis nekeičiamas ir išlieka toks pat kaip šiuo metu galiojantis, t. y. 1,40 %.

— Kalbant apie šaknų ekstraktą, toliau nurodyta vertė: „— jame esantis glicirizo rūgšties kiekis – 3–6 %“ keičiama taip: „— glicirizo rūgšties kiekis – ≤ 6 % sausosios medžiagos“.

Šiuo pakeitimu ne tik patikslinama, kad parametro matavimas susiejamas su sausąja medžiaga, bet ir atsižvelgiama į neseniai atlikto tyrimo rezultatus, gautus įgyvendinant Mokslinių tyrimų ministerijos ir universiteto iš PON R&C 2007–2013 m. programos lėšų finansuojamą projektą, kuriame apibendrinami pastarųjų 17 metų duomenys. Iš šio tyrimo matyti, kad per pastaruosius 17 metų glicirizo rūgšties koncentracija (procentais) Kalabrijoje gaminamuose saldymedžių šaknų ekstraktuose palaipsniui mažėjo.

Todėl tikslinga išbraukti specifikacijoje nustatytą mažiausią glicirizo rūgšties kiekį. Šiuo pakeitimu dar kartą patvirtinamas geografinės auginimo vietos ypatumas, dėl kurio SKVN „Liquirizia di Calabria“ išsiskiria iš kitose vietovėse auginamų saldymedžių šaknų gerokai mažesniu glicirizo rūgšties kiekiu.

Gamybos būdas

Produkto specifikacijos 5 straipsnis

Sakinys

„Šis procesas vyksta atvirose vėdinamose ir saulėtose vietose, uždarose gerai vėdinamose patalpose arba vėdinamose džiovinimo krosnyse, prižiūrint, kad produkto temperatūra neviršytų 50 °C, nes tai gali pakeisti produkto savybes.“

keičiamas taip:

„Šis procesas gali vykti atvirose vėdinamose ir saulėtose vietose, uždarose gerai vėdinamose patalpose, džiovinimo krosnyse arba specialiuose džiovinimo įrenginiuose, prižiūrint, kad produkto temperatūra neviršytų 60 °C, nes tai gali pakeisti produkto savybes.“

Įtraukėme galimybę džiovinant naudoti naujos kartos džiovinimo įrenginius (saulės energijos tipo) ir taip produkto specifikaciją pritaikėme prie naujų maisto srities technologijų.

Šiame straipsnyje padarytais pakeitimais numatoma papildomai patikslinti didžiausią saldymedžių šaknų džiovinimo temperatūrą prieš pateikiant į prekybą, taip siekiant užtikrinti produkto kokybę ir augalų apsaugą.

Kalbant apie augalų apsaugą svarbu paminėti, kad džiovintas saldymedžių šaknis, laikomas sandėliuose arba ant prekystalių, puola nedideli vabalai Anobium punctatum, dar vadinami naminiais skaptukais.

Buvo atlikti specialūs „Liquirizia di Calabria“ tyrimai, kurie turėjo du tikslus: pirma, patikrinti veikliųjų medžiagų pokyčius esant 30, 40, 50 ir 60 °C temperatūrai siekiant užtikrinti produkto kokybę, antra, nustatyti didžiausią temperatūrą ir ilgiausią džiovinimo laiką, kurie leistų užtikrinti apsaugą nuo pirmiau minėtų kenkėjų.

Tyrimų rezultatai parodė, kad saldymedžių šaknų džiovinimas iki 60 °C temperatūroje nesukelia didelių ir produkto kokybei pakenkti galinčių saldymedžių šaknų sudėties pokyčių. Be to, tyrimai parodė, kad lervos toleruoja šilumą, bet net ir dėl labai trumpo (5 min.) poveikio didesne negu 52 °C temperatūra žūsta 100 % lervų, o tai leidžia užtikrinti, kad dėl išlikusių lervų naminiai skaptukai nepradės vėl veistis rinkai pateiktose partijose.

Kita

Kontrolės įstaiga

Į specifikacijos 7 straipsnį įtraukėme kontrolės įstaigos, kuri atsakinga už produkto specifikacijos tikrinimą, pavadinimą, adresą ir kitus duomenis.

Atnaujintos nuorodos į teisės aktus

Nuorodas į Reglamentą (EB) Nr. 510/2006 pakeitėme nuorodomis į Reglamentą (ES) Nr. 1151/2012.

BENDRASIS DOKUMENTAS

„Liquirizia di Calabria“

ES Nr. PDO-IT-00644-AM02–10.5.2018

SKVN ( X ) SGN ( )

1. Pavadinimas

„Liquirizia di Calabria“

2. Valstybė narė arba trečioji šalis

Italija

3. Žemės ūkio produkto arba maisto produkto aprašymas

3.1. Produkto rūšis

1.8 klasė. Kiti Sutarties I priede išvardyti produktai (prieskoniai ir kt.)

2.3 klasė. Duona, pyragaičiai, pyragai, konditerijos gaminiai, sausainiai ir kiti kepiniai

3.2. Produkto, kurio pavadinimas nurodytas 1 punkte, aprašymas

Saugoma kilmės vietos nuoroda „Liquirizia di Calabria“ ženklinamos tik šviežios ar džiovintos saldymedžių šaknys ir jų ekstraktas. Šios saldymedžių šaknys gaunamos tik iš gamtoje natūraliai augančių Glychirrhiza glabra rūšies (ankštinių šeimos) „typica“ atmainos, Kalabrijoje vadinamos Cordara, augalų.

Vartotojams pateikiamos SKVN „Liquirizia di Calabria“ pasižymi toliau išvardytomis savybėmis.

Šviežios šaknys:

— šviesios šiaudų spalvos,

— saldaus, intensyvaus ir ilgai išliekančio skonio, aromatingos,

— drėgnis – ≤ 52 %,

— glicirizo rūgšties kiekis – ≤ 1,40 %.

Džiovintos šaknys:

— nuo šviesios šiaudų spalvos iki ochros geltonumo,

— saldaus vaisinio ir gaižoko skonio,

— drėgnis – ≤ 12 %,

— glicirizo rūgšties kiekis – ≤ 5 % sausosios medžiagos.

Šaknų ekstraktas:

— nuo tamsiai rudos iki juodos spalvos,

— saldžiai karstelėjusio, intensyvaus ir ilgai išliekančio skonio, aromatingas,

— drėgnis – 9–15 %,

— glicirizo rūgšties kiekis – ≤ 6 % sausosios medžiagos.

3.3. Pašarai (taikoma tik gyvūniniams produktams) ir žaliavos (taikoma tik perdirbtiems produktams)

—

3.4. Specialūs gamybos veiksmai, atliktini nustatytoje geografinėje vietovėje

Visas gamybos procesas – nuo auginimo iki derliaus nuėmimo, tai pat džiovinimas ir perdirbimas – turi vykti 4 punkte nurodytoje vietovėje.

3.5. Specialios produkto registruotu pavadinimu pjaustymo, trynimo, pakavimo ir kt. taisyklės

SKVN „Liquirizia di Calabria“ parduodamos kartoninėje, stiklinėje, metalinėje, keraminėje, polipropileno ar aukšto tankio polietileno (HDPE) ir visų galiojančiais maisto produktų pakavimą reglamentuojančiais teisės aktais leidžiamų naudoti medžiagų pakuotėje. Pakuočių svoris gali būti nuo 5 g iki 25 kg. Kiekviena pakuotė bet kuriuo atveju turi būti uždaryta taip, kad ją atidarant būtų pažeidžiamas apsauginis antspaudas.

3.6. Specialios produkto registruotu pavadinimu ženklinimo taisyklės

Etiketėje turi būti nurodytas saugomos kilmės vietos nuorodos logotipas, kontrolės įstaigos suteiktas eilės numeris ir kiekvienoje pakuotėje esančio produkto pakavimo data. Nuorodos „Liquirizia di Calabria“ logotipe stilizuotai vaizduojamas lygiašonis stačiakampis (kampai – 90 °) rombas. Atspausdintas visas logotipas negali būti mažesnio kaip 0,5 cm aukščio ir pločio. SKVN logotipas gali būti spausdinamas bet kokia spalva.

4. Glaustas geografinės vietovės apibūdinimas

„Liquirizia di Calabria“ gamybos vietovei priklauso komunų teritorijos, išsamiai nurodytos gaminio specifikacijoje, kuriose Glycyrrhiza Glabra rūšies „typica“ atmainos, Kalabrijoje vadinamos Cordara, augalai natūraliai auga gamtoje arba yra auginami iki 650 m aukštyje virš jūros lygio. Šiaurinė šios vietovės riba – Polino masyvas, ši riba po truputį eina žemyn į šiaurės rytus iki Roka Imperialės vietovės – Bazilikatos regiono ribos. Vietovei priklauso Kračio slėnio vietovės, esančios abipus upės, kuri, tekėdama iš pietų į šiaurę ir kirtusi Sibario lygumą, šiaurės rytuose įteka į Jonijos jūrą. Tirėnų pusėje ši geografinė vietovė apima tas vietoves, kurios iš šiaurės į pietus patenka į Albanų Falkonaros ir Nikoteros komunų teritoriją. Jonijos jūros pusėje šiai geografinei vietovei, pradedant nuo šiaurės, priskiriamos Sibario lygumos vietovės, didelė Krotonės regiono lyguma iki paties tolimiausio Kalabrijos taško.

5. Ryšys su geografine vietove

Istorinė saldymedžių auginimo vietovė buvo Kalabrijos pajūrio zona, visų pirma, Sibario lygumoje esančias Vilapjanos, Kalabrijos Čerkjaros, Sibario (Kasano Jonijus), Koriljano Kalabro, Rosano komunas apimanti vietovė, nes šios lygumos dirvožemis turi daug silicio, yra akmenuotas, o jo pH – neutralus. Sibario lygumos, kurioje ir mūsų laikais užauginama daugiausia saldymedžių, klimatas taip pat sudaro palankias sąlygas šiam augalui plisti, nes netoliese yra kalnai, vietovė nevėjuota, kadangi Polino ir Silos masyvai yra natūrali kliūtis, sustabdanti vėjus. Saldymedis gamtoje natūraliai auga ir yra auginamas pajūryje. Iš Tirėnų pajūrio lygumų (Lamecija Termė, Falerna, Tirėnų Nočera ir kt.) ir Jonijos pajūrio (Krotonė, Izola di Kapo Ricutas, Kjaravalė, Badolatas, Jonijos Ročela ir kt.) jis išplito į kalvotas žemyno vietoves, kelią iki žemyno kalvų masyvų, dėl ypatingos struktūros palankiai veikiamų jūros, skindamasis didžiausių Kalabrijos upių slėniais. Todėl tokiomis pat savybėmis pasižyminčių saldymedžių randama net nutolus nuo jūros keletą kilometrų.

Klimatas neabejotinai yra Viduržemio, jam būdingos ilgos sausos ir karštos vasaros bei švelnios žiemos – tai skatina vienodą Glychyrrhiza glabra atmainos „typica“, vadinamos Cordara, paplitimą visoje minėtoje vietovėje.

SKVN „Liquirizia di Calabria“ nuo kitų panašių atmainų, kurioms būdingos panašios cheminės ir fizinės savybės, skiriasi tuo, kad joje yra antrinių metabolitų, įskaitant veikliąją medžiagą, kuri lemia prekines ir vaistines produkto ypatybes – glicirizo rūgštį. Tai saponinas, kurio Kalabrijos saldymedžiuose yra mažiau nei kitų rūšių ir atmainų saldymedžiuose, – būtent dėl to jie ir yra tokie paklausūs. Naujausių tyrimų rezultatai dar kartą parodė Kalabrijos saldymedžių ir gretimuose regionuose užaugintų saldymedžių skirtumą – palyginti su saldymedžių šaknimis iš kitų regionų Kalabrijos saldymedžių šaknyse yra gerokai mažiau glicirizo rūgšties, jose mažiau ir cukraus. Kito tyrimo, susijusio su lakiąja frakcija, rezultatai liudija esant didelių Kalabrijos ir kitų Italijos regionų ar užsienio šalių saldymedžių sudėties skirtumų. Galiausiai šių saldymedžių ekstraktą palyginus su ekstraktais iš kitų šalių paaiškėjo, kad Kalabrijos saldymedžių fenolio junginių sudėtis yra skirtinga tiek kokybės, tiek kiekio aspektais.

Likviritigenino ir izolikviritigenino yra labai nedaug, priešingai nei likochalkono A, kurio yra nemažai, nors kituose mėginiuose šios medžiagos nerandama arba randama kartu su likohalkonu B.

Kalabrija yra regionas, kuris dėl savo geografinės ir orografinės konfigūracijos iš kitų Italijos regionų išsiskiria unikaliomis ypatybėmis. Italijos pusiasalio gale esanti Kalabrija laikoma ilgu ir siauru pusiasaliu, turinčiu apie 800 km pakrantės. Kai kuriais aspektais ji panaši į Apulijos regioną, tačiau gerokai skiriasi nuo jos.

Kalabriją išilgai į dvi dalis dalija aukšta Apeninų kalnų grandinė – unikalus Italijos regionų kraštovaizdžio elementas. Dėl geografinės ir orografinės konfigūracijos Kalabrijoje susidarė unikalios biologinės, dirvožemio ir klimato sąlygos, o vidutinė temperatūra, temperatūrų skirtumai, drėgnis, kritulių kiekis, vėjuotumas, saulės šviesos kiekis ir intensyvumas, taip pat dirvos temperatūra nuo kitų pusiasalio dalių labai skiriasi – tai įrodyta gausiais moksliniais tyrimais.

Tokia ypatinga aplinka šimtmečiams bėgant vertė šią augalų veislę prisitaikyti – kartu taip vyko atranka, lėmusi šios veislės augalų sudėtį, maistines savybes ir kvapą, dėl kurių išskirtas specifinis chemotipas – „Liquirizia di Calabria“.

Ši ypatinga saldymedžių rūšis – skiriamasis Kalabrijos ženklas. Ji puikiai žinoma nuo XVII amžiaus. Tai liudija gausūs rašytiniai šaltiniai, tarp jų yra ir garsusis „Traktatas apie terapiją ir farmakologiją“ (ital. „Trattato di terapeutica e farmacologia“), kurio I dalyje (1903 m.) teigiama, kad „veislė, iš kurios ji auginama, yra Glycyrrhiza Glabra (Leguminosae Papilionaceae), auganti pietvakarių Europoje. Kai kada ši gydomoji šaknis vadinama „Liquirizia di Calabria“, siekiant ją atskirti nuo šviesesnės spalvos Rusijos saldymedžių, gaunamų iš pietryčių Europoje augančių Glycyrrhiza Glandulifera arba Echinata rūšių“. Įžymiosios Encyclopaedia Britannica keturioliktame leidime (1928 m.) rašoma: „Saldymedžių sulčių gamyba – populiari Viduržemio jūros pakrantės vietovių veikla, tačiau Didžiojoje Britanijoje labiausiai vertinamos Kalabrijoje pagamintos sultys.“ Su Encyclopaedia Britannica išreikšta nuomone sutinkama ir 1985 m. Jungtinių Amerikos Valstijų valstybės departamento ataskaitoje, pavadintoje „Saldymedis“ (angl. „The licorice plant“).

„Liquirizia di Calabria“ vadinamas iš gamtos ir žmogaus sąveikos gimęs sudėtinis produktas, kuris išliko amžiams bėgant ir įsišaknijo Kalabrijos regiono tradicijose; tą liudija XVIII amžiaus pabaigos Šv. Nono paveikslas bei kiti šaltiniai: 1864 m. Vincenzo Padulos veikalas „Stato delle persone in Calabria. Iconcari“, 1951 m. SVIMEZ (Pietų Italijos pramonės vystymo asociacijos) dokumentas „Piante officinali in Calabria: presupposti e prospettive“, 1980 m. Augusto Placanica veikalas „Pece e liquirizia nei casalicosentini del Settecento: forma d’industrie e forze di lavor“, 1986 m. Gennaro Matacena darbas „I „Conci“ e la produzione del succo di liquerizia in Calabria“, 1991 m. Vittorio Marzi ir kitų autorių veikalas „La dolce industria. Conci e liquirizia in provincia di Cosenza dal XVIII al XX secolo“, taip pat daug kitų nuo 1700 m. iki 2000 m. paskelbtų tekstų. XVIII amžiaus antroje pusėje saldymedžius Kalabrijoje imta auginti ir palei Jonijos jūrą, ypač palei šiaurinę sieną su Lukanija ir didelėje Sibario lygumoje nuo Krotonės iki Kalabrijos Redžo, kur jų auginta itin daug. Daug jų auginta ir Kračio upės, kuri iš Kozencos teka per Sibario lygumą, slėnyje bei daugelyje Tirėnų jūros pakrantės vietų.

Nuoroda į paskelbtą specifikaciją

(Šio reglamento 6 straipsnio 1 dalies antra pastraipa)

Visą produkto specifikacijos tekstą galima rasti interneto svetainėje http://www.politicheagricole.it/flex/cm/pages/ServeBLOB.php/L/IT/IDPagina/3335

arba

Žemės ūkio, maisto produktų ir miškų ūkio politikos ministerijos interneto svetainėje (www.politicheagricole.it), ekrano dešinėje viršuje spustelėjus nuorodą „Qualità“ (Kokybė), po to ekrano kairėje – „Prodotti DOP IGP STG“ (SKVN, SGN ir GTG nuorodomis žymimi gaminiai) ir galiausiai – „Disciplinari di Produzione all’esame dell’UE“ (ES nagrinėjamos specifikacijos).