ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(4)

kartu dėl dabar kilusios pabėgėlių ir migrantų krizės Graikijos prieglobsčio ir migracijos sistemos tebepatiria spaudimą, nes Graikija yra pirmoji atvykimo šalis vykstant rytinės Viduržemio jūros regiono dalies maršrutu. Nuo 2016 m. sausio mėn. iki rugsėjo 12 d. į Graikiją neteisėtai atvyko 165 202 migrantai (4). Net jeigu dėl ES ir Turkijos pareiškimo (5) gerokai sumažėjo kasdien į Graikiją iš Turkijos atvykstančių migrantų skaičius (6), kartu Graikijos valdžios institucijoms teko naujų pareigų. Be to, padėtis Graikijoje labai pasikeitė dar ir dėl to, kad buvo de facto uždarytas Vakarų Balkanų maršrutas ir trečiųjų šalių piliečiai nebegalėjo toliau keliauti. Dėl to Graikijoje įstrigo 60 528 neteisėtai atvykę trečiųjų šalių piliečiai (7). Valstybės narės dar ne visiškai įgyvendino perkėlimo Europos Sąjungoje mechanizmus, taigi Graikijos patiriamas spaudimas sumažėjo tik iš dalies (8);
(6)

ilgalaikis valstybės finansų tvarumas Slovakijoje tebekelia susirūpinimą. Jį daugiausia kelia prognozuojamas su visuomenės senėjimu susijusių išlaidų sveikatos priežiūrai ir pensijoms didėjimas. Numatoma, kad dėl senėjančios visuomenės Slovakijos išlaidų pensijoms padidėjimas iki 2060 m. bus vienas didžiausių Sąjungoje. Slovakijoje teisės aktais nustatytas pensinis amžius yra palyginti nedidelis, iš dalies dėl tikėtinos gyvenimo trukmės veiksnių. Sveikatos priežiūros išlaidos yra pagrindinis su visuomenės senėjimu susijusių išlaidų faktorius. Numatoma, kad viešosios sveikatos priežiūros išlaidos ilguoju laikotarpiu smarkiai augs, nors ir palyginti nuo žemo pradinio lygio. Nepaisant tam tikro sveikatos rodiklių pagerėjimo, jie Slovakijoje vis dar labai prasti. Siekdama padidinti sveikatos priežiūros sektoriaus išlaidų efektyvumą Vyriausybė vykdė priemones, susijusias tiek su stacionarine, tiek su ambulatorine priežiūra. Tęsiamos pastangos įdiegti integruotą priežiūros modelį. Šios reformos sėkmė, ko gero, priklausys nuo to, kiek pagrindinės suinteresuotosios šalys įsipareigos ją vykdyti, ar bus įtraukti sveikatos priežiūros centrai ir ligoninės, ir nuo tinkamo darbuotojų skaičiaus. Nepaisant priimtų priemonių riboti tolesnį skolos valstybinėse ligoninėse didėjimą, kelių iš jų finansinė padėtis vis dar prasta. Dar yra sunkumų, susijusių su siekiu iš esmės pakeisti neigiamas išlaidų tendencijas, tai yra, pertvarkyti ligoninių pajėgumą, įdiegti numatomą kompensavimo sistemą ir didinti konkurenciją sveikatos priežiūros viešųjų pirkimų srityje. Kalbant apie ambulatorinę priežiūrą, silpną bendrosios praktikos gydytojų vykdomos patekimo pas specialistus kontrolės vaidmenį iš dalies lemia ne visai optimali bendrosios praktikos gydytojų ir specialistų kompetencijos paskirstymo sistema, pagal kurią pirmenybė teikiama brangesnei specializuotai priežiūrai. Kalbant apie mokesčių sritį, Vyriausybės priemonės, kuriomis siekiama kovoti su mokestiniu sukčiavimu, prisidėjo prie geresnio mokesčių, visų pirma pridėtinės vertės mokesčio (PVM), surinkimo. Vis dėlto PVM nepriemoka išlieka didelė, ir tai rodo, jog yra nuolatinių sunkumų užtikrinti mokestinių prievolių vykdymą. Pastaraisiais metais daug dėmesio skyrus PVM surinkimui mažiau dėmesio skirta kitoms svarbioms mokesčių sritims, pavyzdžiui, pajamų apmokestinimui. Be to, sutelkus dėmesį į auditą liko nepakankamai išplėtotos kitos mokesčių administratoriaus funkcijos, tokios kaip skolų išieškojimas. Tai leidžia daryti išvadą, kad dar reikia gerinti išteklių paskirstymą mokesčių sistemoje. Dar neparengta prievolių vykdymo tikslų nustatymo strategija;
(12)

2015 m. nedarbo lygis išaugo iki 10,4 %. Jaunuolių, ne ES piliečių ir žemesnės kvalifikacijos asmenų nedarbas yra didesnis. Darbo rinkos struktūra vis labiau krypsta į kraštutinumus: aukštos kvalifikacijos darbuotojai įdarbinami pagal neterminuotąsias darbo sutartis, bet nesikeičia žemos kvalifikacijos darbo vietų, kurios tampa vis nepastovesnės, dalis. 2015 m. terminuotųjų darbo sutarčių, kurios trumpesnės nei mėnuo, dalis, palyginti su visais įdarbinimo atvejais, išaugo iki beveik 70 %. Gali būti, kad prie darbo rinkos didelės segmentacijos prisideda darbo sutartis reglamentuojanti teisinė sistema, visų pirma teisės aktai dėl atleidimo iš darbo pagal neterminuotąsias sutartis. Ilgalaikis darbo rinkos padėties blogėjimas kelia nedarbo išmokų sistemos tvarumo problemų. 2016 m. vasario mėn. planuota, kad deficitas sudarys 4,5 mlrd. EUR 2015 m., 4,2 mlrd. EUR 2016 m. ir 3,6 mlrd. EUR 2017 m. Dėl to sistemos skola dar labiau išaugs: nuo 25,8 mlrd. EUR 2015 m. iki 30,0 mlrd. EUR 2016 m. ir 33,6 mlrd. EUR 2017 m. Išmokų skaičiavimas skatina darbuotojus kaskart įsidarbinti trumpam laikui visą darbo dieną užuot ilgą laiką dirbus nevisą darbo dieną, o darbdavius – siūlyti trumpalaikį įdarbinimą su lengvatomis dirbantiems asmenims. Be to, bedarbių išmokų sistemos struktūra, visų pirma susijusi su tinkamumo gauti išmokas sąlygomis ir proporcingu išmokų mažinimu, gali silpninti paskatas grįžti į darbo rinką;
(9)

priešingai nei daugelyje kitų valstybių narių, būstų kainos Švedijoje nebuvo smarkiai koreguojamos ir nuo 2013 m. vidurio vėl smarkiai auga. Komisijos atlikta nuodugni apžvalga leidžia daryti išvadą, kad Švedijoje būstų kainos yra didesnės nei jų pagrindinė vertė. Tai iš dalies lemia palankūs esminiai veiksniai, pavyzdžiui, didesnės disponuojamosios pajamos, mažos palūkanų normos ir stipri demografinė padėtis. Vis dėlto šalies ataskaitoje įvardyti ir su paklausa, ir su pasiūla susiję būstų kainas lemiantys veiksniai. Paklausą didina itin palankios kreditavimo paskatos. Be to, būstų kainos didėja ir dėl Švedijos mokesčių sistemos, kuri teikia vienas iš didžiausių Sąjungoje mokesčių paskatas būsto nuosavybei įgyti. Tai savo ruožtu taip pat paskatino namų ūkių skolos didėjimą Švedijoje; ji yra didelė ir didėja sparčiau nei likusioje Sąjungos dalyje. Nors namų ūkių bendras turtas yra didelis, o disponuojamosios pajamos pastaraisiais metais didėjo, namų ūkių sektorius yra pažeidžiamesnis nei anksčiau, o didelis namų ūkių įsiskolinimas kelia riziką makroekonominiam stabilumui. Įsiskolinimui palankaus mokestinio iškraipymo, susijusio su gyventojų pajamų apmokestinimu, poveikį reikėtų mažinti laipsniškai ribojant hipotekos paskolų palūkanų atskaitymą iš mokėtinų mokesčių arba didinant periodinius nekilnojamojo turto mokesčius. Be to, reikia dėti pastangas siekiant paspartinti lėtą hipotekos paskolų amortizacijos tempą, kad būtų sumažintas namų ūkių įsiskolinimo didėjimas;
(17)

Ispanija padarė pažangą vykdydama struktūrines reformas, kuriomis skatinamas ekonomikos augimas ir konkurencingumas, iš esmės laikydamasi 2013 m. nacionalinės reformų programos planų. 2013 m. gruodžio mėn. priimtas Rinkos vientisumo garantijų įstatymas, dabar vyksta sudėtingas jo įgyvendinimas. 2013 m. rudenį priimtu Verslumo įstatymu taip pat patobulinta įmonių bankroto sistema, nustatytos lankstesnės įmonių rūšys, racionalizuotos įmonių tarptautinimui skirtos paramos programos. Pradėtas plačiau taikyti skubus verslo liudijimų išdavimas, taip supaprastinant nedidelių mažmeninės prekybos taškų atidarymą; imtasi kitų priemonių verslo leidimų išdavimui palengvinti. Tačiau dar rengiami antrinės teisės aktai, kuriais sudaroma galimybė uždarąsias akcines bendroves steigti taikant vieno langelio principą per 2013 m. rugsėjo mėn. Verslumo įstatyme nustatytus trumpesnius terminus. Be to, atsižvelgiant į Ispanijos atotrūkį nuo kitų euro zonai priklausančių valstybių narių pagal įmonių dydį, yra pagrindo nuolat peržiūrėti įmonių augimą stabdančias reglamentavimo kliūtis, įskaitant mokestines kliūtis. Ilgai lauktą laisvųjų profesijų reformą vis delsiama pradėti, ją reikia paspartinti. Nesiimta jokių priemonių didelės apimties mažmeninės prekybos centrų kūrimo apribojimams panaikinti;
(10)

pastaruoju metu Liuksemburgas sugebėjo neviršyti valdžios sektoriaus deficito 3 % BVP ribos ir taip išvengė perviršinio deficito procedūros. Taip atsitiko labiau dėl didelių pajamų negu dėl išlaidų ribojimo. Konkrečiai 2012 m. valdžios sektoriaus išlaidų augimas, neatsižvelgiant į diskrecines pajamų priemones, pagal apskaičiavimus bus didesnis už Stabilumo ir augimo pakte nustatytą išlaidų kriterijų. Valdžios sektoriaus išlaidų augimo nuokrypis nuo išlaidų kriterijaus turėtų siekti 1,3 % BVP ir viršyti Reglamente (EB) Nr. 1466/97 nustatytą 0,5 % BVP ribą. Tačiau šiam nuokrypiui įvertinti reikia atlikti bendrą vertinimą atsižvelgiant į kitus veiksnius: i) 2012 m. deficitas struktūriniu požiūriu padidėjo tik 0,2 % BVP; ii) Liuksemburgo ekonomika dėl šalies mažumo ir jos atvirumo laipsnio yra labai nepastovi; iii) pagal Komisijos tarnybų 2013 m. pavasario prognozę Liuksemburgas vidutinės trukmės laikotarpio tikslą turėtų pasiekti jau 2013 m. Visi šie elementai rodo, kad nuokrypis nėra struktūrinis. Vis dėlto didelis Liuksemburgo valdžios sektoriaus surenkamų pajamų kintamumas (dėl to iki šiol pajamų būdavo surenkama daugiau, nei planuota) kelia riziką viešųjų finansų tvarumui. Siekiant šią riziką geriau valdyti, reikėtų įstatymiškai nustatyti tiek skolos, tiek išlaidų apribojimus. Be to, reikėtų nurodyti stebėsenos organą ir iš anksto apibrėžti veiksmus, jei tų apribojimų būtų nesilaikoma. Minėtų PVM priemonių įsigaliojimas 2015 m. sausio 1 d. ir didelis neigiamas poveikis mokesčių surinkimui vėliau rodo, kad Liuksemburgui svarbu nustatyti vidutinės trukmės laikotarpio biudžeto sistemą. Konkrečiai dėl to reikėtų, kad 2014 m. biudžeto kryptys būtų ypač atsargios;
(9)

pagal SESV 126 straipsnio 7 dalį ir Reglamento (EB) Nr. 1467/97 3 straipsnį Taryba turi atitinkamai valstybei narei pateikti rekomendacijas, kaip per nurodytą laikotarpį ištaisyti perviršinio deficito padėtį. Rekomendacijoje turi būti nustatytas ne ilgesnis kaip šešių mėnesių laikotarpis, per kurį atitinkama valstybė narė turi imtis veiksmingų priemonių perviršinio deficito padėčiai ištaisyti. Be to, rekomendacijoje ištaisyti perviršinio deficito padėtį Taryba reikalauja pasiekti metinius biudžeto tikslus, kurie pagal prognozę, kuria grindžiama rekomendacija, atitinka minimalų metinį struktūrinio balanso, t. y. pagal ciklą pakoreguoto balanso, į kurį neįtraukiamos vienkartinės ir kitos laikinosios priemonės, pagerėjimą, kurio lyginamasis dydis būtų ne mažiau kaip 0,5 % BVP. Pagal 2013 m. gegužės 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 473/2013 dėl euro zonos valstybių narių biudžeto planų projektų stebėsenos bei vertinimo ir perviršinio deficito padėties ištaisymo užtikrinimo bendrųjų nuostatų (3) 9 straipsnio 1 dalį ir 17 straipsnio 2 dalį Ispanija turėtų pristatyti ekonominės partnerystės programą;
(10)

remdamasi stabilumo programos vertinimu pagal Reglamentą (EB) Nr. 1466/97, Taryba mano, kad makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos programoje pateiktos biudžeto projekcijos, yra tikėtinas. 2012 m. gruodžio 4 d. (5) Taryba panaikino savo sprendimą dėl perviršinio deficito Maltoje, atsižvelgdama į tai, kad jis 2011 m. buvo panaikintas, ir į tai, kad remiantis 2012 m. Komisijos tarnybų rudens prognozėmis, jo panaikinimas atrodė tvarus. Vis dėlto, 2012 m. Maltoje buvo užfiksuotas 3,3 % BVP valdžios sektoriaus deficitas, vėl didesnis už 3 % BVP pamatinę vertę. Stabilumo programoje išdėstytos biudžeto strategijos tikslas – palaipsniui sumažinti deficitą nuo 3,3 % BVP 2012 m. iki 0,8 % BVP 2016 m., palaipsniui darant pažangą link vidutinės trukmės laikotarpio tikslo. Stabilumo programoje patvirtinamas vidutinės trukmės laikotarpio biudžeto tikslas pasiekti struktūriniu požiūriu subalansuotą biudžetą – tai platesnio užmojo siekis, nei reikalaujama Stabilumo ir augimo pakte, tačiau jo neplanuojama pasiekti programos laikotarpiu. 2013 m. stabilumo programos deficito tikslas paremtas gana dideliu mokestinių pajamų augimu, kuris negali būti iki galo paaiškintas pagrindiniu makroekonominiu scenarijumi. Be to, jis, kaip ir vėlesniais metais, nepakankamai paremtas išsamiomis priemonėmis. Dėl to planuojamo (perskaičiuoto) struktūrinio balanso pokytis yra gerokai aukštesnis, nei Komisijos tarnybų prognozėje. Pagal Komisijos prognozę struktūrinis balansas 2013 m. pagerės tik ¼ procentinio punkto ir tik šiek tiek 2014 m., remiantis prielaida, kad politika nesikeis. Prognozuojama, kad valdžios sektoriaus skola visu programos laikotarpiu viršys 60 % BVP ribą. Nacionalinės valdžios institucijos prognozuoja, kad skola padidės iki 74,2 % BVP 2014 m. ir po to pradės mažėti iki 70 % 2016 m. Pagal 2013 m. Komisijos tarnybų pavasario prognozę skolos ir BVP santykis turėtų didėti šiek tiek sparčiau – iki 74,9 % 2014 m., nes numatoma, kad pirminis deficitas toliau didės. Atsižvelgiant į tai, kad perviršinis deficitas panaikintas 2011 m., Maltoje yra trejų metų pereinamasis laikotarpis, susijęs su skolos mažinimo kriterijaus taikymu nuo 2012 m. Malta nepadarė pakankamos pažangos, kad tenkintų skolos kriterijų 2012 m., ir nenumatoma, kad ji tą padarys 2013–2014 m. Nors Maltos fiskalinė sistema yra gana lanksti, jos neprivalomas pobūdis ir trumpas fiskalinio planavimo laikotarpis nepadeda užtikrinti patikimą fiskalinę būklę. Direktyva 2011/85/ES (6) dėl biudžeto sistemų dar neperkelta į nacionalinę teisę ir struktūrinio biudžeto balanso taisyklė, numatyta Sutartyje dėl stabilumo, koordinavimo ir valdymo ekonominėje ir pinigų sąjungoje, pasirašytoje 2012 m. kovo 2 d. Briuselyje, dar neįtraukta į nacionalinę teisę. Stabilumo programoje išdėstytas vyriausybės ketinimas įsteigti fiskalinę tarybą, tačiau nepateikta jokių konkrečių planų;
(11)

kalbant apie ilgalaikį viešųjų finansų tvarumą, Maltoje prognozuojamas ilgalaikis su amžiumi susijusių išlaidų padidėjimas, kuris gerokai viršija ES vidurkį. Dirba labai mažai vyresnio amžiaus žmonių, įskaitant vyresnio amžiaus moteris; santykinai anksti išeinama į pensiją, o ankstyvo išėjimo į pensiją schemos problemą dar labiau gilina. 2010 m. gruodžio mėn. nepriklausoma Pensijų darbo grupė pateikė pasiūlymų, kaip toliau vykdyti pensijų reformą, įskaitant pasiūlymus susieti pensinį amžių ir tikėtiną gyvenimo trukmę, taip pat įvesti papildomas pensijų kaupimo pakopas. Tai buvo aptarta per konsultacijas su suinteresuotosiomis šalimis, tačiau Vyriausybė dar vis nepaskelbė savo pozicijos. Be to, nacionalinėje reformų programoje nenumatyta išsami aktyvaus senėjimo strategija. Nors Malta pradėjo taikyti priemones, kuriomis kovojama su nedeklaruotu darbu, dėl tokio darbo paplitimo gali kilti pernelyg didelis pavojus ilgalaikiam viešųjų finansų tvarumui;
(10)

remdamasi stabilumo programos vertinimu pagal Reglamentą (EB) Nr. 1466/97, Taryba mano, kad makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos stabilumo programoje pateiktos biudžeto projekcijos, yra optimistinis. Stabilumo programoje, neatsižvelgiant į neigiamą papildomų augimo konsolidavimo priemonių poveikį, 2013 m. numatytas 1,25 % ekonomikos augimas, nors Komisija, remdamasi tuo pačiu politikos nekeitimo scenarijumi, prognozuoja mažesnį augimą – 0,7 %. Nurodytas stabilumo programos tikslas – laikytis Tarybos rekomendacijų dėl perviršinio deficito ištaisymo ir stengtis toliau stiprinti biudžeto būklę siekiant vidutinės trukmės laikotarpio biudžeto tikslo, taikant tikslingas struktūrines priemones, kurios sudarytų bent 0,5 % BVP per metus. Stabilumo programos tikslas – kad 2013 m. valdžios sektoriaus deficitas sudarytų 3 % BVP, be to, joje patvirtinamas ankstesnis vidutinės trukmės laikotarpio tikslas – 0,5 % BVP struktūrinis deficitas, kuris deramai atitinka Stabilumo ir augimo pakto reikalavimus. 0,75 % BVP dydžio vidutinės metinės 2010–2013 m. fiskalinės priemonės, remiantis (perskaičiuotu) struktūriniu biudžeto balansu (5), atitinka Tarybos rekomenduojamas 0,75 % BVP struktūrines priemones. Stabilumo programoje nenurodyti biudžeto tikslai po 2013 m., todėl 2013 m. biudžeto koregavimo tvarumo, pažangos siekiant vidutinės trukmės laikotarpio tikslo vėlesniais metais ir Stabilumo ir augimo pakte nustatyto išlaidų kriterijaus laikymosi neįmanoma įvertinti. Biudžeto projekcijos programos laikotarpiu susijusios su įgyvendinimui kylančia rizika. Ji kyla ne tik naujoms konsolidavimo priemonėms, apie kurias paskelbta, bet ir kai kurių priemonių, dėl kurių susitarė kadenciją baigianti Vyriausybė, įgyvendinimui. 2012 m. balandžio mėn. Vyriausybė pasiūlė papildomų priemonių 2013 m., o jų poveikis biudžetui buvo tiksliau apibrėžtas ir įvertintas gegužės 25 d., po vertinimo galutinio termino. Iki šiol biudžeto koregavimas buvo vykdomas daugiausia mažinant išlaidas, tarp kurių ir augimą skatinančias išlaidas. Remiantis 2012 m. stabilumo programa numatoma, kad skolos ir BVP santykis 2012 m. gerokai padidės ir pasieks 70,2 % BVP, o 2013 m., atsižvelgiant į papildomų konsolidavimo priemonių poveikį, didės mažiau – iki 70,7 % BVP. Taigi skolos santykis turėtų išlikti gerokai didesnis už Sutartyje nustatytą 60 % pamatinę vertę. Stabilumo programoje nenurodyti 2014 ir 2015 m. su skola susiję tikslai, todėl neįmanoma įvertinti, ar po 2013 m. bus laikomasi Stabilumo ir augimo pakte nustatyto skolos mažinimo kriterijaus;
(11)

2011 m. antrą pusmetį ir 2012 m. vasario mėn. priimtos papildomos konsolidavimo priemonės, tačiau fiskalinio konsolidavimo vykdymas išlieka pagrindiniu uždaviniu. Norint atkurti tvarią fiskalinę būklę labai svarbu, pasitelkus sustiprintas fiskalines priemones, pagrįstas itin konkrečiomis priemonėmis, vengti išlaidų nuokrypių. Be to, būtų tikslinga, kad Prancūzija išnaudotų galimybes pagreitinti deficito mažinimą, kad perviršinį deficitą būtų galima ištaisyti, kaip planuota, paprasčiau. Kalbant apie ilgalaikį viešųjų finansų tvarumą ir būsimų pensijų adekvatumą, palaipsniui taikoma 2010 m. pensijų reforma. Tačiau negalima užtikrinti, kad iki 2018 m., kaip planuota, sistema bus subalansuota – jei užimtumas ir augimas bus mažesni nei numatyta, ir tikėtina, kad po 2020 m. susidarys sistemos deficitas. Be to, naujai įsteigtas iniciatyvinis komitetas, kurio užduotis - pateikti metinę nuomonę apie finansinę įvairių pensijų sistemų padėtį ir sąlygas, reikalingas norint iki 2018 m. užtikrinti subalansuotas sąskaitas, 2011 m. tokios nuomonės nepateikė, apsunkindamas pensijų sistemos tvarumo vertinimą;
(16)

skaitmeninė medžiaga turi būti tvarkoma ir prižiūrima, nes, pasenus dokumentų saugojimo įrangai ir programoms, dokumentai gali tapti neįskaitomi dėl to, kad laikmena laikui bėgant susidėvėjo; laikmenos gali būti sugadintos jau vien dėl to, kad jų turinys yra nuolat atnaujinamas ir keičiamas. Nepaisant to, kad visoje Europos Sąjungoje padaryta pažanga siekiant išsaugoti skaitmeninę medžiagą, keliose valstybėse narėse nėra jokios aiškios ir išsamios skaitmeninio turinio išsaugojimo politikos. Jei tokios politikos nėra, kyla grėsmė skaitmeninės medžiagos išlikimui, be to, skaitmeniniu formatu sukurta informacija gali būti prarasta. Veiksmingų skaitmeninio išsaugojimo priemonių kūrimas turi didelį poveikį ne tik kultūros įstaigoms. Skaitmeninio išsaugojimo klausimai yra svarbūs visoms privačiojo ir viešojo sektorių organizacijoms, kurios yra įpareigotos arba pageidauja išsaugoti skaitmeninę medžiagą;
(10)

Per dešimtmetį iki krizės JK buvo būsto kainų pakilimas. Prasidėjus krizei kainos smarkiai nukrito, tačiau nuo to laiko jos iš dalies pakilo ir, palyginti su ankstesnėmis kainomis, lieka labai didelės. Žlugo būsto sandoriai ir jų liko labai nedaug. Būsto kainų pakilimas per dešimtmetį iki krizės turėjo įtakos dideliam namų ūkių sektoriaus įsiskolinimui ir netvariam namų ūkių vartojimo augimui. Dėl būsto sandorių žlugimo atitinkamai sumažėjo būsto sandorių mokesčių pajamos ir dėl to pablogėjo JK fiskalinė pozicija. Remiantis JK būsto rinkos trūkumais, galima paaiškinti ir dideles JK būsto pašalpų išlaidas, taip pat tai, kad daug gyventojų naudojasi valstybės subsidijuojamu būstu. JK paskelbė pradines planavimo sistemos ir hipotekos reguliavimo reformas. Turint omenyje šios problemos svarbą visuose JK ekonomikos sektoriuose, reikia remtis šiomis priemonėmis, siekiant parengti išsamesnį reformų, kurios apimtų ir hipotekos rinką bei turto apmokestinimo sritį, paketą šiems klausimams spręsti.
6.

Didinant mokymo planų lankstumą ir galimybes keisti mokymosi kryptį (pvz., mokymo kursą dalijant į modulius arba suteikiant galimybę dirbti ir mokytis), visų pirma padedama moksleiviams, kurių mokymosi rezultatai prasti. Taip galima paskatinti juos toliau mokytis prie jų poreikių ir gebėjimų pritaikytoje švietimo ir mokymo sistemoje. Be to, taip galima nagrinėti su lytimi susijusias mokyklos nebaigimo priežastis, pavyzdžiui, ankstyvą patekimą į darbo rinką arba paauglių nėštumą. Su mažesniu mokyklos nebaigusių asmenų skaičiumi taip pat siejamas antrametystės mažinimas, vietoj to teikiant lanksčią individualią paramą.
(6)

2008 m. rudenį Vengriją smarkiai paveikė krizė – šalis prarado finansavimo rinkos priemonėmis galimybes. Siekdama įveikti šiuos sunkumus, Vengrija įgyvendino koreguojamąją programą, kurioje daugiausia dėmesio skiriama fiskaliniam konsolidavimui ir finansų sektoriaus priežiūrai, o finansinę paramą jai suteikė ES ir TVF. Šiomis aplinkybėmis 2009 m. pavasarį šalis susigrąžino galimybę naudotis finansavimu rinkos priemonėmis ir ekonomika atsigavo po nuosmukio: 2009 m. BVP sumažėjo 6,7 %, o 2010 m. didėjant eksportui, BVP padidėjo 1,2 %. Be to, nedarbas toliau augo ir siekė daugiau kaip 11 %, palyginti su iki krizės buvusiu 8 % nedarbu. 2010 m. antrame pusmetyje Vyriausybė paskelbė, kad 2010–2013 m. smarkiai sumažins mokesčius. Siekdama apriboti fiskalinės būklės pablogėjimą, ji kartu įvedė specialius mokesčius ir ėmėsi papildomų nuolatinio pobūdžio išlaidų sumažinimo. Be to, dėl sprendimo panaikinti privalomąją privačių pensijų pakopą atsirado tiek nuolatinių, tiek vienkartinių pajamų. Nors šiomis priemonėmis buvo galima 2010 m. apriboti atotrūkį iki 0,4 % BVP, viršijant 3,8 % BVP deficito tikslą, ir 2011 m. rezultatas bus perteklius, pagrindinė pozicija smarkiai pablogėjo. Šiomis aplinkybėmis siekdama sustiprinti ekonominio augimo potencialą, Vyriausybė 2011 m. kovo mėn. paskelbė struktūrinę reformą ir priėmė toliau nurodytas konsolidavimo priemones.
(8)

Remdamasi atnaujintos stabilumo programos vertinimu pagal Reglamentą (EB) Nr. 1466/97, Taryba mano, kad makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos programoje pateiktos biudžeto projekcijos, yra šiek tiek per daug palankus, ypač vėlesniais stabilumo programos vykdymo metais. Stabilumo programoje planuojama valdžios sektoriaus deficitą nuo 3,6 % BVP 2010 m. sumažinti iki mažesnės nei Sutartyje nustatyta pamatinė vertė 2011 m. Po to bus daroma pažanga palaipsniui siekiant vidutinės trukmės tikslo – biudžeto būklę struktūriškai subalansuoti vykdant įsipareigojimą užtikrinti tvarų konsolidavimą, daugiausia grindžiamą išlaidų mažinimu. Tačiau stabilumo programoje vidutinės trukmės tikslo per stabilumo programos laikotarpį pasiekti nenumatoma. Prognozuojama, kad dėl teigiamo ir vis didėjančio pirminio balanso 2014 m. skolos santykis sumažės nuo 68 % BVP – 2010 m. užfiksuotos didžiausios vertės – iki 63,7 %. Komisijos apskaičiuota 2012–2014 m. vidutinė metinė struktūrinio koregavimo priemonių vertė iš esmės atitinka Stabilumo ir augimo paktą. Tačiau biudžeto rezultatai gali būti prastesni negu siekiama dėl galimo išlaidų viršijimo ir informacijos apie priemones, kuriomis grindžiamos konsolidavimo pastangos po 2011 m., trūkumo.
(5)

Dviejose Mokestinio suderinamumo (FISCO) ekspertų grupės (3) ataskaitose – 2006 m. „Mokestinio suderinamumo procedūrų, susijusių su tarpuskaita ir atsiskaitymais ES, tiriamoji studija“ (angl. Fact-Finding Study on Fiscal Compliance Procedures Related to Clearing and Settlement within the ES) ir 2007 m. antrojoje ataskaitoje „Sprendimai, skirti mokestinio suderinamumo kliūtims, susijusioms su poprekybine veikla, įveikti“ (angl. Solutions to Fiscal Compliance Barriers Related to Post-Trading within the ES) – nagrinėjama esama išskaičiuojamojo mokesčio lengvatos suteikimo tvarka ir siūloma, kaip padaryti ją efektyvesnę.
2.1.

Finansų įmonė – reglamentuojamos arba nereglamentuojamos teisinės formos įmonė, profesionaliai užsiimanti bet kuria toliau išvardyta veikla: a) priima indėlius ir kitas išmokėtinas lėšas; b) teikia investicines paslaugas ir (arba) vykdo investicinę veiklą, kaip apibrėžta Direktyvoje 2004/39/EB; c) užsiima draudimo arba perdraudimo veikla; d) užsiima verslo veikla, panašia į a, b arba c punkte nurodytą veiklą. Finansų įmonė, be kita ko, gali būti kredito įstaiga, investicinė įmonė, draudimo ir perdraudimo įmonė, pensijų fondas ir kolektyvinio investavimo subjektai.