Oficialusis leidinys L 179 , 14/07/1999 p. 0001 - 0084



Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1493/1999 1999 m. gegužės 17 d. dėl bendro vyno rinkos organizavimo EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 36 ir 37 straipsnius, atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1], atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2], atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3], atsižvelgdama į Regionų komiteto nuomonę [4], kadangi: (1) veikiant ir plėtojantis žemės ūkio produktų bendrajai rinkai turėtų būti kuriama ir bendroji žemės ūkio politika, kuri pirmiausia turėtų apimti bendrą žemės ūkio produktų rinkų organizavimą, vykdomą įvairiomis formomis, atsižvelgiant į produktą; (2) bendrosios žemės ūkio politikos tikslas – pasiekti Sutarties 33 straipsnyje išdėstytus tikslus ir, ypač vyno sektoriuje – stabilizuoti rinkas ir užtikrinti tinkamą žemės ūkio bendruomenės gyvenimo lygį; šių tikslų galima pasiekti derinant resursus ir poreikius, visų pirma vykdant politiką vynuogių auginimo potencialo ir kokybės politikos pritaikymui; (3) esamoji bendro vyno rinkos organizavimo sistema buvo nustatyta Reglamentu (EEB) Nr. 822/87 [5] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1627/98 [6]; atsižvelgiant į patirtį būtų tikslinga jį pakeisti nauju reglamentu, kuris atsižvelgtų į dabartinę padėtį vyno sektoriuje, kuriam būdinga tai, kad vis dar pasitaiko daugiamečio pertekliaus, ypač dėl sektoriaus savitų didelių gamybos svyravimų nuo vieno derliaus iki kito, nors struktūrinis perteklius pasitaiko rečiau; (4) 1995 m. Urugvajaus raundo susitarimų įgyvendinimas lėmė tiek labiau atviresnę Bendrijos rinką, kurioje tradicinės intervencinės priemonės dabar jau yra praradusios nemažą savo potencialaus poveikio svarbą, tiek mažesnes subsidijuojamo eksporto apimtis, o tai reiškia, kad Bendrijos gamintojai turi tobulinti savo konkurencinę veiklą; dauguma eksporto jau vykdoma be subsidijų; (5) šiuo metu pati svarbiausia rinkos problema, iškylanti tam tikroms Bendrijos vyno sektoriaus dalims – jų ribotas sugebėjimas pakankamai greitai prisitaikyti prie konkurencijos pokyčių vidaus ir išorės rinkose; pagal dabartinį bendrą rinkos organizavimą nesiūlomi sprendimai vynuogių auginimo vietovėms, kurios aiškiai negali rasti savo gamybai pelningų rinkų; toms vietovėms trūksta lankstumo, kad savo plėtrai jos galėtų išnaudoti besiplečiančias rinkas; (6) 1994 m. Komisija pateikė pasiūlymą reformuoti vyno rinkos bendrą organizavimą, tačiau jis nebuvo priimtas; nuo pasiūlymo pateikimo rinkos padėtis pasikeitė; (7) todėl norint užtikrinti lankstumą, kuris būtinas sklandžiam prisitaikymui prie naujų pokyčių, reikia reformuoti vyno rinkos bendrą organizavimą ir siekti šių bendriausių tikslų: Bendrijos rinkoje išlaikyti geresnę pasiūlos ir paklausos pusiausvyrą; sudaryti galimybes sektoriui tapti labiau konkurencingam ilgalaikiu laikotarpiu; panaikinti galimybę naudotis intervencija kaip dirbtine gamybos pertekliaus pardavimo rinka; remti vyno rinką ir taip padėti ir toliau tiekti vyno distiliatą toms geriamojo alkoholio sektoriaus dalims, kurios tradiciškai naudoja tokį alkoholį; skatinti regionų įvairovę; ir formalizuoti gamintojų organizacijų ir sektorinių organizacijų potencialų vaidmenį; (8) Reglamentas (EEB) Nr. 822/87 buvo papildytas ir įgyvendintas Reglamentais (EEB) Nr. 346/79 [7], (EEB) Nr. 351/79 [8] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EEB) Nr. 1029/91 [9], (EEB) Nr. 460/79 [10] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EEB) Nr. 3805/85 [11], (EEB) Nr. 465/80 [12] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EEB) Nr. 1597/83 [13], (EEB) Nr. 457/80 [14], (EEB) Nr. 458/80 [15] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EEB) Nr. 596/91 [16], (EEB) Nr. 1873/84 [17] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 2612/97 [18], (EEB) Nr. 895/85 [19] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EEB) Nr. 3768/85 [20], (EEB) Nr. 823/87 [21] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1426/96 [22], (EEB) Nr. 1442/88 [23] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 859/199 [24], (EEB) Nr. 3877/88 [25], (EEB) Nr. 4252/88 [26] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1629/98 [27], (EEB) Nr. 2046/89 [28] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 2468/96 [29], (EEB) Nr. 2048/89 [30], (EEB) Nr. 2389/89 [31] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 2088/97 [32], (EEB) Nr. 2390/89 [33] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 2611/97 [34], (EEB) Nr. 2391/89 [35], (EEB) Nr. 2392/89 [36] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1427/96 [37], (EEB) Nr. 3677/89 [38] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 2796/94 [39], (EEB) Nr. 3895/91 [40], (EEB) Nr. 2332/92 [41] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1692/98 ir (EEB) Nr. 2333/92 [42] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1429/96 [43]; tie reglamentai yra keletą kartų iš esmės pakeisti; kadangi juos reikia dar keisti ir dėl to, siekiant aiškumo, juos visus reikia sujungti į vieną tekstą; (9) Reglamentas (EEB) Nr. 822/87 numatė, kad Taryba nustatys jo taikymo bendrąsias taisykles; taip susidarė sudėtinga įvairių teisės aktų sluoksnių struktūra; anksčiau minėtuose reglamentuose buvo labai daug techninių detalių, kurias reikėjo dažnai keisti; todėl šiame reglamente yra visos jo taikymui reikalingos gairės; pagal Sutarties 211 straipsnį Taryba turėtų Komisijai suteikti visus įgyvendinimo įgaliojimus; (10) vyno rinkos bendro organizavimo taisyklės yra labai sudėtingos; kai kuriais atvejais jose nepakankamai atsižvelgiama į regionų įvairovę; todėl taisykles reikėtų kuo labiau supaprastinti ir sukurti bei įgyvendinti politiką, kiek įmanoma artimesnę gamintojui Bendrijos sistemoje; (11) norint pasiekti ir sustiprinti geresnę rinkos pusiausvyrą ir geriau derinti įvairių produktų rūšių pasiūlą bei paklausą, reikėtų sukurti vynuogių auginimo potencialo valdymo priemonių sistemą, apimančią sodinimo apribojimus vidutinės trukmės laikotarpiu, priemoką už visišką vynuogių auginimo nutraukimą ir paramą vynuogynams perplanuoti ir pertvarkyti; (12) struktūrinėms su vyno gamyba tiesiogiai nesusijusioms priemonėms turėtų būti taikomas 1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1257/1999 dėl Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo (EŽŪOGF) paramos kaimo plėtrai ir iš dalies keičiantis bei panaikinantis tam tikrus reglamentus [44]; priemonės, susijusios su pardavimo skatinimu turi didelį poveikį sektoriaus konkurencingumui ir ypač Bendrijos vyno pardavimo skatinimas trečiųjų šalių rinkose turi būti stimuliuojamas; tačiau norint užtikrinti darną su bendra Bendrijos pardavimų skatinimo politika, nuostatos, taikomos vyno sektoriui, turėtų būti taikomos kartu su horizontaliosiomis šios srities taisyklėmis; tam tikslui Komisija yra pateikusi pasiūlymą priimti reglamentą dėl pardavimo skatinimo priemonių ir informacijos apie žemės ūkio produktus pateikimo trečiosiose šalyse [45]; (13) nors ir santykinai lėtai bei sunkiai, rinkos pusiausvyra pagerėjo; kadangi pasirodė, kad esantys sodinimo apribojimai buvo svarbi priemonė, padėjusi tai pasiekti; atsižvelgiant į patirtį, atrodo, kad nėra įmanoma taikyti kitų priemonių geresnei rinkos pusiausvyrai pasiekti ir stiprinti; dėl to atrodo būtina bendro intereso labui šiuo būdu kontroliuoti gamintojų nuosavybės panaudojimą; (14) dėl to esami sodinimo apribojimai turėtų išlikti ribotą laiką per vidutinės trukmės laikotarpį, kad būtų galima įgyvendinti visas struktūrines priemones, ir iki 2010 m. liepos 31 d. turi būti uždraustas vynuogių sodinimas vyno gamybai, išskyrus šiame reglamente numatytus atvejus, kai tai yra leidžiama; (15) pasirodė, kad šiuo metu taikomas leidimas iš naujo apsodinti skiepų daigynams skirtas teritorijas, žemės stambinimas ir privalomas pirkimas bei vynuogių auginimo eksperimentai per daug netrikdo vyno rinkos ir todėl atitinkamai kontroliuojant tai ir toliau turėtų būti leidžiama; dėl panašių priežasčių turėtų būti leidžiama sodinti vynuoges, kurių produkcija skiriama vynuogių augintojo šeimos suvartojimui; (16) šiuo metu taikomas leidimas naujai sodinti vynuoges, skirtas rūšinio vyno gamybai konkrečiuose regionuose (rūšinis vynas pkr) ir stalo vyno, apibūdinamo geografinėmis nuorodomis, gamybai, pasirodė esąs naudinga kokybės politikos sudedamoji dalis, skirta geriau derinti pasiūlą ir paklausą; tačiau kai visiškai pradės veikti sodinimo teisių rezervų sistema, pastaroji ši tikslą ir įgyvendins; todėl šiuo metu taikomas leidimas, atitinkamai kontroliuojant, turėtų galioti pereinamuoju laikotarpiu iki 2003 m. liepos 31 d., kada pradės visiškai veikti rezervų sistema; (17) šiuo metu galiojantis leidimas atsodinti vynuoges yra būtinas, kad normaliai būtų atnaujinami nualinti vynuogynai; todėl esama sistema turėtų išlikti, atitinkamai ją kontroliuojant; kad sistema būtų lankstesnė, turėtų būti leidžiama, taip pat atitinkamai kontroliuojant, įsigyti atsodinimo teises ir jomis naudotis prieš pradedant vynuogyną naikinti; atsodinimo teisės, įsigytos pagal ankstesnius Bendrijos ir nacionalinius teisės aktus, turėtų galioti; be to, turėtų būti leidžiama perleisti atsodinimo teises kitai valdai, griežtai tokį perleidimą kontroliuojant ir tik tuo atveju, jei teisių perleidimu siekiama kokybės arba jis yra susijęs su skiepų daigynams skirtais plotais arba su dalies valdos perleidimu; siekiant užtikrinti sklandų bendro rinkos organizavimo veikimą, tokie perleidimai turėtų būti vykdomi toje pačioje valstybėje narėje; (18) siekiant pagerinti vynuogių auginimo potencialo valdymą bei skatinti našiai naudotis sodinimo teisėmis ir tokiu būdu sušvelninti sodinimo apribojimų padarinius, turėtų būti sudaryta nacionalinių arba regioninių rezervų sistema; (19) atitinkamai kontroliuojant, valstybėms narėms turėtų būti leidžiama savo nuožiūra valdyti rezervus, kad tai leistų joms tokius sodinimo teisių rezervus geriau naudoti vietiniams poreikiams tenkinti; tai apimtų galimybę pirkti sodinimo teises, finansuoti rezervą ir iš jo parduoti sodinimo teises; šiuo tikslu valstybėms narėms turėtų būti leidžiama netaikyti rezervų sistemos, bet tik tuo atveju, jei jos jau turi veiksmingą sodinimo teisių valdymo sistemą; (20) specialių lengvatų jauniems vyno gamintojams suteikimas gali padėti ne tik jų verslui, bet ir naujai įkurtoms jų valdoms struktūriškai prisiderinti; todėl tokiems gamintojams teisės iš rezervų turėtų būti suteikiamos nemokamai; (21) užtikrinant, kad ištekliai būtų kuo efektyviau panaudojami ir pasiūla būtų geriau derinama su paklausa, sodinimo teisėmis jų turėtojai turėtų pasinaudoti per tam tikrą priimtiną laikotarpį, o jei per tą laikotarpį jomis nepasinaudojama, jos turėtų būti įtrauktos ar pakartotinai įtrauktos į rezervus; į rezervus įtrauktos teisės turėtų būti suteikiamos per priimtiną laikotarpį tiems patiems tikslams įgyvendinti; (22) atsižvelgiant į geresnę rinkos pusiausvyrą ir besiplečiančią pasaulio rinką, gali būti pateisinamas sodinimo teisių padidinimas, kurios būtų paskirstytos atitinkamoms valstybėms narėms ir iš dalies įtrauktos į Bendrijos rezervą, iš kurio teisės būtų paskirstomos atsižvelgiant į papildomą paklausą rinkoje; toks padidinimas tūrėtų būti sumažintas tiek, kiek yra suteikiama naujų sodinimo teisių rūšinių vynų pkr ir stalo vyno su geografine nuoroda gamybai; (23) neatsižvelgiant į esamus sodinimo apribojimus, nauji plotai yra apsodinti pažeidžiant šiuos apribojimus; pasirodė, kad sunku taikyti esamas sankcijas, kuriomis siekiama užtikrinti, kad produktai, gauti iš tokių plotų, netrikdytų vyno rinkos; neteisėtai apsodinti plotai turėtų būti sunaikinti; šis reikalavimas turi būti taikomas bet kokiam neteisėtam sodinimui, kuris buvo atliktas paskelbus apie pasiūlymą priimti šį reglamentą, ir nuo to laiko gamintojai turėjo žinoti apie pasiūlymą nustatyti tokį reikalavimą; (24) nepažeidžiant jokių galiojančių nacionalinių priemonių, dėl teisinio aiškumo Bendrijos lygmeniu neįmanoma taikyti reikalavimo sunaikinti vynuogynus plotuose, kurie pažeidžiant apribojimus buvo apsodinti prieš paskelbiant pasiūlymą priimti šį reglamentą; dėl geresnės vynuogių auginimo potencialo kontrolės tam tikrą nustatytą laiką valstybėms narėms turėtų būti leidžiama sureguliuoti poziciją dėl tokių plotų, griežtai kontroliuojant; atsižvelgiant į sodinimo aplinkybes galima numatyti ir kitaip reglamentuoti padėtį, ypač kai toks sodinimas gali lemti produkcijos padidėjimą; jei toks pavojus atsiranda, gamintojui gali būti skiriamos atitinkamos administracinės nuobaudos; (25) valstybėms narėms turėtų būti leidžiama atsižvelgti į vietos sąlygas ir prireikus taikyti griežtesnes taisykles naujam sodinimui, atsodinimui ir skiepijimui; (26) yra tokių vynuogių auginimo vietovių, kurių produkcija nėra suderinta su paklausa; siekiant geresnio suderinimo visame sektoriuje, tokiose vietovėse turėtų būti skatinama vynuogių auginimą nutraukti visam laikui; tam turėtų būti skiriamos priemokos; kad priemokos tikrai būtų skiriamos atitinkamiems regionams, tokių priemokų valdymo administravimą pagal Bendrijos sistemą reikėtų pavesti valstybėms narėms ir jį griežtai kontroliuoti; todėl valstybėms narėms turėtų būti leidžiama numatyti tokius regionus ir, taikant objektyvius kriterijus bei atsižvelgiant į bendrą aukščiausią ribą, nustatyti tokios priemokos dydį; (27) valstybių narių, kurios pagamina mažiau kaip 25000 hektolitrų vyno per metus, gamyba nedaro didelės įtakos rinkos pusiausvyrai; todėl toms valstybėms narėms neturėtų būti taikomi sodinimo apribojimai, bet joms taip pat turėtų būti netaikoma ir priemoka už vynuogių auginimo nutraukimą visam laikui; (28) yra kitų vynuogių auginimo vietovių, kur gamyba nesuderinta su paklausa, bet kur gamybą būtų galima geriau suderinti pertvarkius vynuogynus ir pradėjus auginti kitas veisles, perkėlus vynuogynus į kitą vietą arba patobulinus vynuogynų valdymo metodiką; todėl šiam tikslui, atitinkamai kontroliuojant, turėtų būti teikiama parama; (29) norint užtikrinti, kad tokia pertvarka ir konversija vyktų kontroliuojamu būdu, jas reikia planuoti; planai turi būti sudaromi derinant su gamintoju, kad būtų atsižvelgiama į regionų įvairovę; vis dėlto siekiant užtikrinti, kad planai atitiktų Bendrijos teisę, galų gale už tuos planus turi būti atsakingos valstybės narės; (30) dėl pertvarkos ir konversijos gamintojas patiria dvi pagrindines finansines pasekmes: konversijos laikotarpiu jis praranda pajamas ir turi padengti tokių priemonių išlaidas; todėl taikoma parama turėtų padengti abi pasekmes; vykdant pertvarkos procesą, tam tikrose konkrečiai nustatytose ribose galima taikyti papildomas nacionalines priemones; (31) kad geriau būtų valdomas vynuogių auginimo potencialas, patartina valstybės narės arba regioniniu lygmeniu sudaryti tokio potencialo inventorinį sąrašą; siekiant paskatinti valstybes nares sudaryti tokius inventorinius sąrašus, reglamentuoti neteisėtai apsodintus plotus, didinti sodinimo teises ir skirti paramą perplanavimui ir konversijai turėtų būti leidžiama tik toms valstybėms narėms, kurios yra sudariusios tokį inventorinį sąrašą; kai sudaromi regioniniai inventoriniai sąrašai, iš inventorinį sąrašą sudariusio regiono neturi būti atimama teisė pasinaudoti pertvarkos ir konversijos priemonėmis dėl to, kad tokio sąrašo nėra sudarę kiti regionai; tačiau visi regioniniai inventoriniai sąrašai turi būti sudaryti iki 2001 m. gruodžio 31 d.; (32) vyno gamybai skirtų vynuogių veislių klasifikacija turi būti sudaroma kuo labiau atsižvelgiant į gamintoją, todėl šią užduotį iš Bendrijos turėtų perimti valstybės narės; (33) 1986 m. liepos 24 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 2392/86, įsteigiantis Bendrijos vynuogynų registrą [46], su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1631/98 [47], turėtų likti galioti, kad tos valstybės narės, kurios jį vis dar sudarinėja, galėtų šią užduotį užbaigti; tačiau reikia numatyti, kad po to jis turės būti iš dalies pakeistas arba panaikintas; (34) siekiant išlaikyti rinkos pusiausvyrą, reikia numatyti pagalbą privačiam stalo vyno ir tam tikrų vynuogių misos rūšių saugojimui; toji priemonė turi kaip įmanoma lanksčiau ir jautriau reaguoti į rinkos pokyčius; dėl to ypač svarbu, kad jos taikymą, iškilus reikalui, būtų galima nedelsiant nutraukti; (35) siekiant panaikinti galimybę naudotis intervencija, kaip dirbtine pardavimo rinka gamybos pertekliui realizuoti, turėtų būti pakeista distiliavimo sistema; todėl turėtų būti šios distiliavimo formos: privalomas vyno gamybos šalutinių produktų distiliavimas, privalomas vyno, pagaminto iš vynuogių, kurios ne visos yra priskiriamos vyninių vynuogių veislėms, distiliavimas, distiliavimo priemonė paremti vyno rinką, kad nenutrūktų vyno distiliatų pasiūla tose geriamojo alkoholio sektoriaus dalyse, kurios tradiciškai tokį alkoholį naudoja, ir distiliavimo krizės atveju priemonė; kitų distiliavimo formų turėtų būti atsisakyta; tos priemonės turėtų būti labai lanksčios ir jautriai reaguoti į rinkos poreikius bei specifines regionų sąlygas; (36) atsižvelgiant į blogą vyno, gauto taikant per didelį spaudimą, kokybę, šis būdas turėtų būti uždraustas, o siekiant jam užkirsti kelią turėtų būti numatytas privalomas išspaudų ir nuosėdų distiliavimas; tačiau galima numatyti nuostatas, leidžiančias nukrypti nuo šio reikalavimo, kad būtų galima atsižvelgti į gamybos sąlygas tam tikruose vynuogių auginimo regionuose; be to, kadangi gamybos ir rinkos struktūros A vynuogių auginimo zonoje ir B vynuogių auginimo zonos Vokietijai priklausančioje dalyje gali užtikrinti, kad priemonės tikslai bus pasiekti, šių regionų gamintojai neturėtų būti įpareigoti distiliuoti vyno gamybos šalutinius produktus, bet tokius šalutinius produktus iš gamybos proceso vietos pašalinti atitinkamai kontroliuojant; (37) vyno produkcija, gauta iš vynuogių, kurios neklasifikuojamos išimtinai kaip vyninių vynuogių veislės, visų pirma turėtų būti tiekiama tradiciniam naudojimui spirito sektoriuje ir į kitas tradicines jo pardavimo rinkas; turi būti numatytas privalomas tokio vyno pertekliaus, pagaminto viršijant įprastus tokiam naudojimui skirtus kiekius, distiliavimas; (38) tam tikros geriamojo alkoholio sektoriaus dalys sudaro svarbią tradicinę vyno distiliatų ir kitų vyno produktų pardavimo rinką; todėl Bendrija turėtų remti šiai rinkai aprūpinti reikalingo stalo vyno ir vyno, tinkamo stalo vynui gaminti, distiliavimą pirminės pagalbos forma, skirta tokių vynų distiliavimui, ir antrinės pagalbos forma gaunamų distiliatų saugojimui; (39) išimtiniams rinkos trikdymams ir rimtoms kokybės problemoms spręsti, turėtų būti distiliavimo krizės atveju priemonė; pagalbos lygį ir formą turėtų nustatyti Komisija, atsižvelgdama į konkrečią padėtį, įskaitant atvejus, kai pastebimas tam tikros kategorijos vyno rinkos kainos smarkus kritimas; gamintojams ši priemonė turėtų būti taikoma savanoriškai; jei priemonė taikoma trejus metus iš eilės tam tikros kategorijos vynui (tam tikroje konkrečioje zonoje), Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai turėtų pateikti pranešimą ir prireikus pasiūlymus; (40) distiliavimo būdu gauto alkoholio realizavimas turėtų būti vykdomas kuo skaidresniu būdu, kontroliuojant ir vengiant tradicinių alkoholio rinkų sutrikimo; (41) šiuo metu ne visi Bendrijos gamintojai natūralaus alkoholio kiekį tūrio procentais didina tomis pačiomis ekonominėmis sąlygomis dėl įvairių vynininkystės metodų leidžiamų šiuo reglamentu; siekiant panaikinti tokią diskriminaciją, turėtų būti skatinama sodrinimui naudoti vyno produktus ir tokiu būdu didinti jų pardavimo rinkas bei padėti išvengti vyno pertekliaus; norint to pasiekti turėtų būti suderintos įvairių sodrinimo produktų kainos; tai galima pasiekti taikant pagalbos sistemą sodrinimui naudojamai koncentruotai vynuogių misai ir rektifikuotai koncentruotai vynuogių misai iš tam tikrų regionų; (42) siekiant stabilesnės pusiausvyros tarp gamybos ir suvartojimo ir toliau būtina didinti vyno produktų vartojimą; atrodo, kad intervencija yra pateisinama ankstesnėje stadijoje nei stalo vyno gamyba, teikiant pagalbą ir skatinant misos naudojimą ne vien vyno gamybai, bet ir kitiems tikslams ir taip užtikrinant, kad Bendrijos vyno produktai galėtų išlaikyti savo tradicines pardavimo rinkas; priemonė turėtų būti taikoma taip, kad nebūtų konkurencijos iškraipymų ir būtų atsižvelgiama į tradicinius gamybos būdus; (43) gamintojams, kurie neįvykdė įpareigojimų, privalomų distiliavimo priemonių atžvilgiu, neturėtų būti leidžiama pasinaudoti kitomis intervencinėmis priemonėmis; (44) taip pat reikia numatyti galimas priemones Bendrijos rinkoje esant didelėms kainoms; (45) įvertinant vyno rinkos ypatumus, galima tikėtis, kad gamintojų organizacijų kūrimas padėtų pasiekti bendro rinkos organizavimo tikslus; valstybės narės gali tokias organizacijas pripažinti; pastarosios turi būti sudaromos savanoriškumo pagrindu ir turi įrodyti teikiamų paslaugų naudingumą apimtimi ir veiksmingumu savo nariams; (46) siekdamos, kad geriau veiktų rūšinių vynų pkr ir stalo vyno su geografine nuoroda rinka, valstybės narės turi turėti galimybę įgyvendinti sektorių organizacijų sprendimus; tokiuose sprendimuose neturi būti tam tikrų suderintų veiksmų; Komisija turi užtikrinti, kad tokie sprendimai atitiktų Bendrijos teisę; sektorių organizacijos turi atlikti tam tikras užduotis, atsižvelgdamos į vartotojų interesus; (47) dėl sveikatos apsaugos priežasčių ir siekiant kokybės, vynininkystės procesai ir metodai turėtų būti nustatyti Bendrijos lygmeniu, ir jie turi būti vieninteliai, kuriuos leidžiama taikyti produktų, kuriems taikomas šis reglamentas, gamyboje; dėl panašių priežasčių žmonėms vartoti skirtų vynų gamybai turėtų būti naudojamos tik vyninių vynuogių veislės; (48) atsižvelgiant į tai, kad įvairiose Bendrijos vynuogių auginimo zonose gamybos sąlygos, ypač dirvožemis, reljefas ir klimatas, yra gana skirtingos, taikant vynininkystės metodus ir procesus svarbu į tokius skirtumus atsižvelgti; paprastumo labui ir siekiant palengvinti atlikti patirtimi bei technologine pažanga pagrįstus pakeitimus, išsamiose įgyvendinimo taisyklėse turėtų būti nustatytos tam tikros su tokiais procesais ir metodais susijusios techninės ribos ir sąlygos; vis dėlto atsižvelgiant į tai, kad sieros dioksidas, sorbo rūgštis ir kalio sorbatas turi didelę svarbą sveikatai, jų ribos turi būti nustatytos šiame reglamente; (49) turėtų būti nustatyti leistini vyno sektoriaus produktų analizės metodai; (50) produktų, kuriems taikomas šis reglamentas, aprašymas, pavadinimas ir pateikimas gali turėti nemažą įtaką jų prekybai; todėl šiame reglamente turėtų būti nustatytos atitinkamos taisyklės, įvertinančios teisėtus vartotojų bei gamintojų interesus ir skatinančios sklandų vidaus rinkos veikimą bei kokybiškų produktų gamybą; pagal tokių taisyklių pagrindinius principus turėtų būti numatytas privalomas tam tikrų terminų vartojimas, kad būtų galima produktą identifikuoti ir, remiantis Bendrijos taisyklėmis arba sukčiavimo prevencijos taisyklėmis, vartotojams teikti informaciją ir su svarbiais, ir su neprivalomais elementais; (51) taisyklėse, ypač dėl pavadinimų, turi būti nuostatos dėl sukčiavimo prevencijos, Bendrijos lygmeniu taikomas nuobaudas už netinkamą ženklinimą, kalbų vartojimą, ypač kai naudojami skirtingi raidynai, ir už prekinių vardų naudojimą, ypač kai vartotojams dėl to kyla neaiškumų; (52) atsižvelgiant į produktų, kuriems taikomas šis reglamentas, jų rinkų, vartotojų lūkesčių ir tradicinės gamybos praktikos skirtumus, tos taisyklės skirtingiems produktams, ypač putojančiam vynui, ir skirtingos kilmės produktams turėtų būti skirtingos; (53) taisyklės taip pat turėtų būti taikomos importuojamų produktų ženklinimui, ypač paaiškinant jų kilmę ir stengiantis, kad jie nebūtų painiojami su Bendrijos produktais; (54) teisė vartoti geografines nuorodas ir kitus tradicinius terminus turi didelę vertę; todėl taisyklės turėtų šią teisę reglamentuoti ir numatyti tokių terminų apsaugą; siekiant skatinti sąžiningą konkurenciją ir neklaidinti vartotojų, šią apsaugą gali reikėti taikyti produktams, kuriems šis reglamentas netaikomas, įskaitant ir produktus, neįrašytus į Sutarties I priedą; (55) galvojant apie vartotojų interesus ir apie tai, jog pageidautina, kad būtų vienodas požiūris į rūšinį vyną pkr trečiosiose šalyse, reikėtų numatyti abipusius susitarimus, kad apsaugos ir kontrolės priemonės galėtų būti taikomos įvežamiems ir Bendrijoje parduodamiems vynams su geografine nuoroda, skirtiems tiesiogiai žmonėms vartoti; (56) atsižvelgiant į prievoles, kylančias iš Susitarimo dėl susijusių su prekyba intelektinės nuosavybės teisių aspektų, ypač iš jo 23 ir 24 straipsnių, kuris yra Susitarimo, įsteigiančio Pasaulio prekybos organizaciją, patvirtinto Sprendimu 94/800/EB [48], sudedamoji dalis, reikėtų numatyti, kad susitariančios šalys užkirstų kelią tam tikromis aplinkybėmis neteisėtam trečiosios šalies, kuri yra PPO narė, saugomų geografinių nuorodų vartojimui; (57) kokybiškos gamybos žemės ūkyje, ypač kokybiškų vynuogių auginimo, plėtros politika būtinai prisidės prie rinkos sąlygų gerinimo ir, galų gale, prie didesnių pardavimo rinkų; papildomų rūšinių vynų pkr gamybos ir kokybės kontrolės bendrųjų taisyklių priėmimas yra šios politikos dalis ir gali padėti pasiekti tokius tikslus; (58) siekiant išlaikyti minimalius rūšinių vynų pkr kokybės standartus ir išvengti nekontroliuojamo tokių vynų gamybos didinimo bei suderinti valstybių narių nuostatas, kad būtų sukurtos Bendrijoje sąlygos sąžiningai konkurencijai, turi būti priimta rūšinių vynų pkr gamybą ir kontrolę reglamentuojanti Bendrijos taisyklių sistema, kurias privalės atitikti valstybių narių priimtos specifinės nuostatos; (59) atsižvelgiant į tradicines gamybos sąlygas, turi būti išvardyti ir apibrėžti veiksniai, kurie leidžia atskirti kiekvieną rūšinių vyną pkr, jų pobūdis ir taikymo sritis; bendri veiksmai derinant kokybės reikalavimus vis dėlto turi būti atlikti; tokie veiksniai būtų šie: gamybos ploto demarkavimas, vynuogių veislės, auginimo metodai, vyno gamybos metodai, minimali alkoholio koncentracija tūrio proc., derlius iš vieno hektaro, juslinių savybių tyrimas ir vertinimas; atsižvelgiant į ypatingą rūšinių likerinių vynų pkr ir rūšinių putojančių vynų pkr charakteristikas, šiems produktams turėtų būti nustatytos atskiros taisyklės; (60) patirtis parodė, kad reikia parengti tikslias taisykles rūšiniams vynams pkr perklasifikuoti į stalo vynus ir nurodyti atvejus, kada gamintojas gali pasinaudoti galimybe nereikalauti, kad produktas, kuris jo derliaus ar gamybos deklaracijoje yra nurodytas kaip tinkamas rūšiniam vynui pkr gauti, būtų klasifikuojamas kaip rūšinis vynas pkr; (61) siekiant išlaikyti rūšinių vynų pkr konkrečias kokybės charakteristikas, valstybėms narėms turėtų būti leidžiama taikyti papildomas arba griežtesnes taisykles, reglamentuojančias rūšinių vynų pkr gamybą ir judėjimą, atsižvelgiant į sąžiningą ir tradicinę gamybos praktiką; (62) kuriant vieną bendrą Bendrijos rinką, prie Bendrijos išorės sienų įvedama viena prekybos sistema; kartu su išorės rinkų priemonėmis prekybos sistema, įskaitant importo muitus ir eksporto gražinamąsias išmokas, iš principo turėtų stabilizuoti Bendrijos rinką; prekybos sistema turėtų remtis įsipareigojimais, prisiimtais daugiašalių derybų dėl prekybos Urugvajaus raunde; (63) norint prižiūrėti vyno prekybos apimtis su trečiosiomis šalimis, reikia numatyti tam tikrų produktų importo ir eksporto licencijų sistemą, apimančią užstatų pateikimą, garantuojant, kad sandoriai, kuriems išduotos tokios licencijos, tikrai bus atlikti; (64) siekiant Bendrijos rinkoje išvengti neigiamo poveikio, kurį gali lemti tam tikrų žemės ūkio produktų importas, arba jį neutralizuoti, vieno ar kelių tokių produktų importui turėtų būti taikomas, jei vykdomi tam tikri reikalavimai, papildomas importo muitas; (65) esant tam tikroms sąlygoms yra tikslinga suteikti įgaliojimus Komisijai atidaryti ir administruoti tarifines kvotas pagal tarptautinius susitarimus, sudarytus laikantis Sutarties, arba pagal kitus Tarybos aktus; (66) grąžinamosiomis išmokomis už eksportą į trečiąsias šalis, mokamomis esant kainų skirtumui Bendrijoje ir pasaulinėje rinkoje ir atitinkančiomis PPO Susitarimą dėl žemės ūkio [49], turėtų būti siekiama apsaugoti Bendrijos dalyvavimą tarptautinėje vyno prekyboje; šitos išmokos turi būti mokamos laikantis nustatytų kiekio ir vertės ribų; (67) kai eksporto grąžinamosios išmokos bus nustatytos, eksporto vertės ribų laikymasis bus užtikrinamas išmokų mokėjimo pagal Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo taisykles monitoringu; tokį monitoringą lengviau vykdyti, reikalaujant, kad grąžinamosios išmokos būtų nustatytos iš anksto, o mokant diferencijuotas išmokas būtų leidžiama pakeisti nurodytą paskirties vietą geografinėje vietovėje, kuriai taikoma vienoda išmokų norma; pakeitus paskirties vietą, turi būti mokama tikrajai paskirties vietai taikoma grąžinamoji išmoka, neviršijant didžiausios iš anksto nustatytos išmokos sumos, taikomos paskirties vietai; (68) siekiant užtikrinti, kad laikomasi kiekio ribų, reikia sukurti patikimą ir veiksmingą monitoringo sistemą; tuo tikslu grąžinamosios išmokos turi būti suteikiamos pagal eksporto licencijas; grąžinamosios išmokos turi būti mokamos laikantis galiojančių ribų, atsižvelgiant į kiekvieno atitinkamo produkto konkrečią situaciją; išimtys iš šios taisyklės leidžiamos tik vykdant pagalbos maisto produktais operacijas, kurioms netaikomos jokios ribos; per prekybos metus, nurodytus PPO Susitarime dėl žemės ūkio, eksportuojamų su išmokomis kiekių monitoringas atliekamas remiantis eksporto licencijomis, išduotomis kiekvieniems prekybos metams; (69) papildomai prie ankščiau aprašytos sistemos ir tam, kad ji tinkamai veiktų, reikia numatyti nuostatas, reglamentuojančias arba, jei padėtis rinkoje to reikalauja, draudžiančias naudotis įvežimo perdirbti tvarka; (70) veikiant muitų sistemai, visų kitų apsaugos priemonių prie Bendrijos išorės sienų nebereikia; tačiau vidaus rinkoje ir muitų mechanizme išimtiniais atvejais gali išryškėti trūkumų; tokiais atvejais, kad Bendrijos rinka neliktų be apsaugos nuo dėl to kylančių sutrikimų, Bendrija turi turėti galimybę nedelsiant imtis visų būtinų priemonių; tos priemonės turi atitikti įsipareigojimus pagal atitinkamus PPO susitarimus; (71) iš trečiųjų šalių įvežamiems produktams turi būti taikomos tam tikrų produktų specifikacijų taisyklės, kurios užtikrintų, kad produktai atitinka Bendrijos vynų apibrėžimus; jie taip pat turi atitikti savo kilmės šalyje nustatytas taisykles, ir atitinkamomis aplinkybėmis prie jų turi būti pridedama analizės ataskaita; (72) turi būti numatyta, kad visi Bendrijos apyvartoje esantys produktai, kuriems taikomas šis reglamentas, būtų pateikiami su lydraščiais; (73) tam tikros pagalbos teikimas gali kelti pavojų vienos bendros rinkos kūrimui; todėl bendrai organizuojant vyno rinką turėtų būti taikomos Sutarties nuostatos, kurios leidžia įvertinti valstybių narių teikiamą pagalbą ir drausti tokią pagalbą, kuri nesiderina su bendrąja rinka; nuostatos dėl priemokų už vynuogių auginimo nutraukimą visam laikui neturi trukdyti tuo pačiu tikslu teikti nacionalinę pagalbą; (74) atsižvelgiant į tai, kad vyno sektoriuje taisyklės yra neišvengiamai sudėtingos, atsakomybė už jų laikymąsi turi priklausyti valstybių narių institucijoms; Komisija turi turėti galimybę prižiūrėti ir užtikrinti tokį taisyklių laikymąsi per savo pačios inspektorius, kurie bendradarbiauja su valstybių narių institucijomis; (75) plėtojantis bendrajai vyno rinkai, būtina, kad valstybės narės ir Komisija teiktų vienos kitai šio reglamento taikymui būtiną informaciją; vyno ir misos gamybai skirtų vynuogių augintojai turėtų pildyti derliaus deklaraciją, nes tokia informacija yra reikalinga; valstybėsnarės turi turėti galimybę iš gamintojų paprašyti ir platesnės informacijos; Komisija, vertindama bet kuriuos duomenis, turi turėti galimybę pasinaudoti išorės pagalba; (76) siekiant palengvinti siūlomų priemonių įgyvendinimą, reikia numatyti glaudaus valstybių narių ir Komisijos bendradarbiavimo vadybos komitete tvarką; (77) valstybių narių patirtas išlaidas vykdant iš šio reglamento taikymo kylančius įsipareigojimus finansuoja Bendrija pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1258/1999 [50] dėl bendrosios žemės ūkio politikos finansavimo; (78) bendrai organizuojant vyno rinkas tuo pačiu turi būti tinkamai atsižvelgiama į Sutarties 33 ir 131 straipsniuose išdėstytus tikslus; (79) bendrai organizuojant vyno rinkas taip pat turi būti atsižvelgiama į susitarimus, sudarytus pagal Sutarties 300 straipsnio 2 dalį, ypač susitarimus, kurie yra Susitarimo, įsteigiančio Pasaulio prekybos organizaciją, dalis, būtent dėl techninių prekybos kliūčių [51]; (80) pereinant nuo tvarkos, numatytos Reglamente (EB) Nr. 822/87 ir kituose vyno sektoriui taikomuose reglamentuose, prie šio reglamento tvarkos gali kilti sunkumų, kurie šiame reglamente nenumatyti; tokiems nenumatytiems atvejams reikia nustatyti, kad Komisija galėtų priimti būtinas pereinamojo laikotarpio priemones; Komisija taip pat turėtų būti įgaliota spręsti konkrečias praktines problemas, PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ: I ANTRAŠTINĖ DALIS TAIKYMO SRITIS 1 straipsnis 1. Bendras vyno rinkos organizavimas apima taisykles, reglamentuojančias vyno gamybos potencialą, rinkos mechanizmus, gamintojų organizacijas ir sektorių organizacijas, vynininkystės metodus ir procesus, aprašymą, pavadinimus, pateikimą ir apsaugą, rūšinius vynus pkr ir prekybą su trečiosiomis šalimis. 2. Bendras vyno rinkos organizavimas taikomas šiems produktams: KN kodas | Aprašymas | | Vynuogių sultys (įskaitant vynuogių misą) | 22043092 | Kitos vynuogių misos, išskyrus rauginamas arba kurių fermentacija sustabdyta nepridedant alkoholio kitu būdu | 22043094 | 22043096 | 22043098 | | Vynas iš šviežių vynuogių, įskaitant spirituotus vynus; vynuogių misa, išskyrus klasifikuojamą 2009 pozicijoje, į kurią neįeina vynuogių misa, klasifikuojama 22043092, 22043094, 22043096 ir 22043098 subpozicijose | | Šviežios vynuogės, išskyrus valgomųjų vynuogių veisles | 08061095 | 08061097 | 22090011 | Vyno actas | 22090019 | | Piquette | 23070011 | Vyno nuosėdos | 23070019 | 23089011 | Vynuogių išspaudos | 23089019 | 3. Šiame reglamente vartojamų produktų terminų apibrėžimai pateikiami I priede, alkoholio koncentracijos terminai – II priede, o vynuogių auginimo zonos – III priede. Išsamios tų priedų įgyvendinimo taisyklės gali būti priimtos 75 straipsnyje nustatyta tvarka. 4. Produktams, kuriems taikomas šis reglamentas, vyno gamybos metai (toliau – vyno metai) prasideda kiekvienų metų rugpjūčio 1 d. ir baigiasi kitų metų liepos 31 d. II ANTRAŠTINĖ DALIS GAMYBOS POTENCIALAS I SKYRIUS VYNMEDŽIŲ SODINIMAS 2 straipsnis 1. Iki 2010 m. liepos 31 d. sodinti vyninių vynuogių veislių vynmedžius, klasifikuojamus pagal 19 straipsnio 1 dalį, yra uždrausta, išskyrus atvejus, kai sodinama gavus: a) naują sodinimo teisę, nurodytą 3 straipsnyje; b) atsodinimo teisę, nurodytą 4 straipsnyje; arba c) sodinimo teisę, suteiktą iš rezervo, kaip nurodyta 5 straipsnyje arba 6 straipsnio 1 dalyje, jei taikoma 5 straipsnio 8 dalis. Iki tos pačios datos draudžiama vyninių vynuogių veisles įskiepyti į kitas ne vyninių vynuogių veisles. 2. Vynuogės, išaugintos plotuose: a) kuriuose vynmedžiai buvo pasodinti iki 1998 m. rugsėjo 1 d. ir b) kurių derlių pagal Reglamento (EEB) Nr. 822/87 6 straipsnio 3 dalį arba 7 straipsnio 4 dalį buvo galima realizuoti tik distiliavimui, negali būti panaudotos vyno, kuriuo bus prekiaujama, gamybai. Iš tokių vynuogių gautus produktus galima išleisti į apyvartą tik distiliavimui. Tačiau šių produktų negalima naudoti alkoholiui, kuriame faktinė alkoholio koncentracija yra 80 tūrio proc. ar mažesnė, gaminti. 3. Jei valstybė narė yra parengusi vyno gamybos potencialo inventorinį sąrašą pagal 16 straipsnį, ji gali nukrypti nuo šio straipsnio 2 dalies. Toks nukrypimas leidžiamas iki 2002 m. liepos 31 d. ir tuo pačiu atitinkamoms zonoms leidžiama gaminti vyną, kuriuo bus prekiaujama. Šis nukrypimas leidžiamas: a) jei gamintojas jau yra išnaikinęs vynuogynus lygiaverčiame pagal gaunamą derlių plote, išskyrus atvejus, kai toks augintojas už vynuogynų išnaikinimą atitinkamame plote yra gavęs priemoką pagal Bendrijos ar nacionalinius teisės aktus; ir (arba) b) per tam tikrą laiką, kuris nustatomas po atitinkamo ploto apsodinimo, leidžiant pasinaudoti atsodinimo teisėmis, jei gamintojas jas yra gavęs; valstybės narės taip pat gali taikyti naujas sodinimo teises, sukurtas šiuo tikslu pagal 6 straipsnio 1 dalį; ir (arba) c) jei valstybė narė gali įrodyti (ir Komisiją toks įrodymas patenkina), kad ji nepareikalavo atsodinimo teisių, kurios vis dar galiotų, jei jų būtų buvę pareikalauta; tokiomis teisėmis galima pasinaudoti ir jas paskirstyti gamintojams pagal lygiavertį gaunamo derliaus atžvilgiu plotą; ir (arba) d) kai suinteresuotas gamintojas yra įsipareigojęs išnaikinti lygiavertį pagal gaunamą derlių plotą per trejus metus, jei tas plotas yra įrašytas į atitinkamos valstybės narės Vynuogynų registrą. 4. Kai taikomas 3 dalies a arba c punktas, valstybės narės atitinkamiems gamintojams skiria atitinkamą administracinę nuobaudą. 5. Šio straipsnio 3 dalies c punktą galima taikyti tik plotui, kuris neviršija 1,2 % vynuogynais apsodinto ploto. 6. Taikant 3 dalies b punktą: a) kai augintojas gauna teises iš rezervo, tokias teises jis gali gauti tik pagal 5 straipsnio 3 dalies b punktą, sumokėdamas 150 % kainos, kurią valstybės narės paprastai nustato pagal tą nuostatą; arba b) kai augintojas nusiperka atsodinimo teisę, ji turi padengti atitinkamą plotą pridėjus 50 %, kurie pervedami į rezervą arba rezervus pagal 5 straipsnį, arba prijungiama prie naujai sukurtų sodinimo teisių pagal 6 straipsnio 1 dalį, kai taikoma 5 straipsnio 8 dalis. 7. Plotai, apsodinti vyninių vynuogių veislių vynmedžiais, klasifikuojamais pagal 19 straipsnio 1 dalį: a) apsodinti po 1998 m. rugsėjo 1 d., kurių produkcija pagal Reglamento (EEB) Nr. 822/87 6 straipsnio 3 dalį arba 7 straipsnio 4 dalį gali būti realizuojama tik distiliuojant; arba b) apsodinti pažeidžiant draudimą tai daryti, nurodytą 1 dalyje, turi būti išnaikinti. Tokio išnaikinimo išlaidas padengia suinteresuotas gamintojas. Valstybės narės imasi būtinų priemonių, kad ši dalis būtų taikoma. 3 straipsnis 1. Valstybės narės gali suteikti gamintojams naujas sodinimo teises atsižvelgiant į plotus: a) skirtus naujam apsodinimui vykdant žemės stambinimo priemones ir privalomo pirkimo dėl viešųjų interesų priemones, priimtas pagal nacionalinius teisės aktus; b) skirtus vynuogių auginimo eksperimentams; arba c) skirtus skiepų daigynams. Valstybės narės taip pat gali suteikti naujas sodinimo teises apsodinti plotus, iš kurių derliaus pagaminti vyno ar vynuogių produktai yra skirti tik paties vynuogių augintojo šeimos suvartojimui. 2. Ne vėliau kaip iki 2003 m. liepos 31 d. valstybės narės taip pat gali skirti naujas sodinimo teises apsodinti plotams, skirtiems rūšinių vynų pkr arba stalo vyno, apibūdinamo geografine nuoroda, gamybai, kai pripažįstama, kad dėl jo kokybės tokio vyno pasiūla yra daug mažesnė nei paklausa. 3. Naujas sodinimo teises gavęs gamintojas jas naudoja tik tuose plotuose ir tik tiems tikslams, kuriems jos yra suteiktos. 4. Naujos sodinimo teisės turi būti panaudotos iki kitų vyno metų pabaigos, skaičiuojant nuo jų suteikimo dienos. Naujos sodinimo teisės, kuriomis per šį laikotarpį nepasinaudojama, išskyrus teises, nurodytas 1 dalyje, įtraukiamos į rezervą pagal 5 straipsnio 2 dalies a punktą. 5. Naujos sodinimo teisės, išskyrus 1 dalyje minimas teises, gali būti suteiktos gamintojams tik neviršijant kiekių, nurodytų 6 straipsnio 1 dalyje. Šiuo tikslu: a) prieš priskirdamos 6 straipsnyje nurodytas naujai sukurtas sodinimo teises rezervui ar rezervams valstybės narės įsitikina, kad naujų sodinimo teisių suteikimas nesumažina naujai sukurtų sodinimo teisių apimties pagal 6 straipsnio 1 dalį iki vertės, mažesnės už nulį; ir b) kai valstybė narė priskiria naujai sukurtas sodinimo teises, nurodytas 6 straipsnyje, rezervui ar rezervams, vėlesnis naujos sodinimo teisės suteikimas reiškia, kad sodinimo teisė, atitinkanti tokį pat plotą, vertinant pagal grynąjį derlių, įtraukta į atitinkamo regiono rezervą ar rezervus, yra panaikinama. Jei atitinkamame rezerve ar rezervuose sodinimo teisių nepakanka, naujų sodinimo teisių suteikti negalima. 4 straipsnis 1. Atsodinimo teisės – tai: a) atsodinimo teisės, suteiktos pagal 2 dalį; arba b) panašios teisės, įgytos pagal anksčiau galiojusius Bendrijos ar nacionalinius teisės aktus. 2. Valstybės narės suteikia atsodinimo teises gamintojams, kurie yra sunaikinę tam tikrą vynuogynų plotą. Valstybės narės gali suteikti atsodinimo teises gamintojams, kurie įsipareigoja sunaikinti tam tikrą vynuogynų plotą, nepraėjus trejiems metams po to, kai jie buvo apsodinti. Atsodinimo teisės taikomos plotui, lygiaverčiam pagal gryną derlių plotui, kuriame vynmedžiai buvo arba bus išnaikinti. 3. Atsodinimo teisės realizuojamos valdoje, kuriai jos buvo suteiktos. Valstybės narės gali numatyti, kad tokios atsodinimo teisės gali būti realizuojamos tik plote, kur vynmedžiai buvo išnaikinti. 4. Nukrypstant nuo 3 dalies, atsodinimo teises, visas ar tik jų dalį, galima perleisti kitai valdai toje pačioje valstybėje narėje, jeigu: a) dalis atitinkamos valdos yra perleidžiama tai kitai valdai. Šiuo atveju teise galima naudotis pastarosios valdos plote, ne didesniame už perleistą plotą; arba b) plotai toje kitoje valdoje yra skirti: i) rūšiniams vynams pkr arba stalo vynams, apibūdinamiems geografine nuoroda, gaminti; arba ii) skiepų daigynams. Teisėmis galima naudotis tik tuose plotuose ir tik tais tikslais, kuriems jos buvo suteiktos. Valstybės narės užtikrina, kad šių nukrypti leidžiančių nuostatų taikymas jų teritorijoje nelems bendro gamybos potencialo padidėjimo, ypač kai nedrėkinamų plotų teisės perleidžiamos drėkinamiems plotams. 5. Pagal šį reglamentą įsigytos atsodinimo teisės panaudojamos iki penktųjų vyno metų pabaigos, skaičiuojant nuo vynuogynų sunaikinimo metų pabaigos. Nukrypstant, šį laiką valstybės narės gali pratęsti iki aštuonerių vyno metų. Per šį laikotarpį nepanaudotos atsodinimo teisės priskiriamos rezervui pagal 5 straipsnio 2 dalies a punktą. 5 straipsnis 1. Siekdamos pagerinti gamybos potencialo valdymą nacionaliniu ir (arba) regionų lygmeniu, valstybės narės sukuria sodinimo teisių nacionalinį rezervą, ir (arba), atsižvelgiant į aplinkybes, regionų rezervus. 2. Rezervui ar rezervams priskiriamos: a) naujos sodinimo teisės, atsodinimo teisės ir sodinimo teisės, suteiktos iš rezervo, kuriomis nebuvo pasinaudota per laiką, nustatytą atitinkamai 3 straipsnio 4 dalyje, 4 straipsnio 5 dalyje ir šio straipsnio 6 dalyje; b) atsodinimo teisės, kurias gamintojai priskiria rezervui, prireikus už išmokėtą iš nacionalinių fondų pagalbą, kurios dydį kartu su kitomis detalėmis nustato valstybės narės, atsižvelgdamos į šalių teisėtus interesus; c) naujai sukurtos sodinimo teisės, kaip nurodyta 6 straipsnyje. 3. Valstybės narės gali suteikti teises, įtrauktas į rezervą: a) be užmokesčio, jaunesniems kaip 40 metų gamintojams, kurie turėdami atitinkamus profesinius įgūdžius ir kompetenciją pirmą kartą kuriasi vynuogių auginimo valdoje ir kurie laikomi tokios valdos vadovais; arba b) už užmokestį į nacionalinius arba atitinkamais atvejais regionų fondus gamintojams, kurie ketina panaudoti teises vynuogynams, kurių derlius turi garantuotas pardavimo rinkas, sodinti. Mokamų sumų dydžiui nustatyti valstybės narės apibrėžia kriterijus, kurie gali būti skirtingi, atsižvelgiant į numatomą vynuogynų galutinį produktą. 4. Valstybės narės užtikrina, kad vieta, kur naudojamos suteiktos iš rezervo sodinimo teisės, sodinamos veislės ir auginimo metodika galės garantuoti, kad produkcija bus pritaikyta prie rinkos paklausos ir kad bus gaunami tipiški regiono, kuriame tokios teisės naudojamos, vidutiniai derliai, ypač kai nedrėkinamų plotų sodinimo teisės naudojamos drėkinamuose plotuose. 5. Į rezervą įtrauktos sodinimo teisės gali būti iš jo skiriamos ne vėliau kaip per penkerius vyno metus, skaičiuojant nuo tų metų, kuriais jos buvo įtrauktos į rezervą. Niekam per tą laiką nesuteiktos sodinimo teisės turi būti panaikintos. 6. Iš rezervo suteiktos sodinimo teisės turi būti panaudotos iki kitų metų pabaigos nuo jų suteikimo. Iš rezervo suteiktos sodinimo teisės, kuriomis per tą laiką nepasinaudojama, įtraukiamos į rezervą pagal 2 dalies a punktą. 7. Kai valstybė narė įsteigia regionų rezervus, ji gali nustatyti taisykles, pagal kurias sodinimo teises vienas rezervas gali perleisti kitam. Jei vienoje ir toje pačioje valstybėje narėje yra ir regionų, ir nacionaliniai rezervai, jiems taip pat gali būti leidžiama perleisti teises vieni kitiems. Perleidžiant teises, kaip numatyta šioje dalyje, galima taikyti sumažinimo koeficientą. 8. Nukrypdama nuo 1–7 dalių valstybės narės kompetentinga institucija gali pasirinkti neįgyvendinti rezervų sistemos, bet tik tuo atveju, jei valstybė narė gali įrodyti, kad visoje jos teritorijoje veikia veiksminga sodinimo teisių valdymo sistema. Toji sistema prireikus gali nukrypti nuo šio skyriaus atitinkamų nuostatų. Kai valstybė narė turi tokią sistemą, atsodinimo teisės, kaip nurodyta 4 straipsnio 5 dalies pirmame sakinyje, pratęsiamos penkeriems vyno metams. 4 straipsnio 5 dalies antras sakinys lieka galioti. 6 straipsnis 1. Naujai sukurtos sodinimo teisės, įskaitant naujas sodinimo teises, suteiktas valstybių narių pagal 3 straipsnio 2 dalį, paskirstomos taip: a)Vokietija: | 1534 ha | Graikija: | 1098 ha | Ispanija: | 17355 ha | Prancūzija: | 13565 ha | Italija: | 12933 ha | Liuksemburgas: | 18 ha | Austrija: | 737 ha | Portugalija: | 3760 ha | b)Bendrijos rezervas: | 17000 ha. | 2. Naujai sukurtas sodinimo teises galima įtraukti į rezervą arba panaudoti pagal 2 straipsnio 3 dalies b punktą tais atvejais, kai valstybė narė yra sudariusi gamybos potencialo inventorinį sąrašą pagal 16 straipsnį. 3. Naujai sukurtas sodinimo teises, nurodytas 1 dalyje, įtraukti į rezervą arba panaudoti pagal 2 straipsnio 3 dalies b punktą galima tik vieną kartą. 7 straipsnis 1. Šiame skyriuje taikomi šie sąvokų apibrėžimai: a) išnaikinimas – visiškas visų vynmedžių išnaikinimas vynmedžiais apsodintame sklype; b) sodinimas – vynmedžių ar vynmedžių dalių, skiepytų ar neskiepytų, pasodinimas vynuogių derliui gauti ar skiepų medelynui įsteigti; c) sodinimo teisės – teisė sodinti vynuoges pagal naują sodinimo teisę, atsodinimo teisę, sodinimo teisę, suteiktą iš rezervo, ar naujai sukurtą sodinimo teisę pagal atitinkamas 3, 4, 5 ir 6 straipsniuose nustatytas sąlygas; d) atsodinimo teisė – teisė sodinti vynmedžius plote, lygiaverčiame pagal grynąjį derlių plotui, iš kurio vynmedžiai yra ar bus išnaikinti pagal 4 straipsnyje ir 5 straipsnio 8 dalyje nustatytas sąlygas; e) papildomas skiepijimas (surgreffage) – jau kartą skiepyto vynmedžio skiepijimas. 2. Išsamios šio skyriaus taikymo taisyklės priimamos 75 straipsnyje nustatyta tvarka. Tose taisyklėse visų pirma galima numatyti: - nuostatas, reglamentuojančias 2 straipsnio 7 dalyje nurodytų produktų distiliavimą, - nuostatas, kad taikant šio skyriaus nuostatas nesusidarytų per didelės administravimo sąnaudos, - 3 straipsnio 2 dalyje nurodytą pripažinimą, - vynmedžių koegzistavimą pagal 4 straipsnio 2 dalį, - kaip taikyti 5 straipsnio 7 dalyje nurodytą sumažinimo koeficientą, - kaip turi veikti 6 straipsnio 1 dalyje nurodytas Bendrijos rezervas. Pirmiausia taisyklės turėtų numatyti, kaip iki 2003 m. gruodžio 31 d. turi būti skirstomos valstybėms narėms iš Bendrijos rezervo naujai sukurtos sodinimo teisės regionuose, kuriuose galima įrodyti, kad yra papildomas poreikis, kurį galima patenkinti skiriant tokias naujai sukurtas sodinimo teises, - nuostatas, kuriomis siekiama užtikrinti, kad pagal 3 straipsnio 1 dalį naujai sukurtos sodinimo teisės nepakenks 2 straipsnio 1 dalyje nustatytam draudimui sodinti naujus vynuogynus. 3. Iki 2003 m. gruodžio 31 d., o vėliau kas trejus metus Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia pranešimą apie šio skyriaus vykdymą. Prireikus prie pranešimo pridedami pasiūlymai dėl naujai sukurtų sodinimo teisių skyrimo. II SKYRIUS PRIEMOKOS UŽ AUGINIMO NUTRAUKIMĄ 8 straipsnis 1. Priemoka gali būti suteikta už vynuogynų auginimo nutraukimą visam laikui tam tikrame plote. Pagal šio skyriaus nuostatas priemoka gali būti suteikta vynuogių gamintojams kultivuojamuose vynuogynų auginimo plotuose. Plotas turi būti ne mažesnis kaip 10 akrų. 2. Valstybės narės gali nustatyti, už kuriuos plotus galima suteikti priemoką. Tai darydamos jos taip pat gali nustatyti sąlygas, įskaitant tas, kuriomis siekiama užtikrinti gamybos ir aplinkos apsaugos pusiausvyrą atitinkamuose regionuose. 3. Dėl priemokos suteikimo gamintojas turi atsisakyti visų atsodinimo teisių tame plote, už kurį yra skirta priemoka. 4. Valstybės narės priemokos dydį nustato vienam hektarui, atsižvelgdamos į: a) valdos derlių arba gamybos produktyvumą; b) gamybos metodą; c) ploto dydį palyginus su visu valdos plotu; d) gaminamo vyno rūšį; e) susijusio auginimo egzistavimą. 5. Priemokos dydis neturi viršyti dydžių, kurie turi būti nustatyti. 9 straipsnis Priemoka neskiriama už: a) kultivuojamus vynuogių auginimo plotus, kuriuose per laikotarpį, kuris turi būti nustatytas ir negali viršyti 10 vyno metų, buvo nustatyti Bendrijos ar nacionalinių nuostatų pažeidimai dėl vynmedžių sodinimo; b) vynuogių auginimo plotus, kurie daugiau neeksploatuojami; c) vynuogių auginimo plotus, kurie buvo apsodinti per laikotarpį, kuris turi būti nustatytas ir negali viršyti vyno metų; d) vynuogių auginimo plotus, kurių perplanavimui ir konversijai jau yra gautas finansavimas per laikotarpį, kuris turi būti nustatytas ir negali viršyti vyno metų. 10 straipsnis Išsamios šio skyriaus taikymo taisyklės priimamos 75 straipsnyje nustatyta tvarka. Šiose taisyklėse gali būti numatyta: a) paraiškų pateikimo datos ir išnaikinimo įvykdymo datos; b) išmokų suteikimo sąlygos; c) didžiausi 8 straipsnio 5 dalyje nurodytos priemokos dydžiai; d) aplinkos apsaugos reikalavimai; e) 9 straipsnyje numatytų laikotarpių trukmė. III SKYRIUS PERPLANAVIMAS IR KONVERSIJA 11 straipsnis 1. Šiame skyriuje nustatoma vynuogynų perplanavimo ir konversijos sistema. 2. Sistemos tikslas – gamybos pritaikymas prie rinkos paklausos. 3. Sistemoje numatomos šios priemonės: a) veislių konversija, įskaitant skiepijimo pagalba; b) vynuogynų vietos keitimas; c) vynuogynų valdymo metodikos, susijusios su sistemos tikslu, tobulinimas. Sistema nenumato įprasto natūraliai pasenusių vynuogynų atnaujinimo. 4. Sistema gali pasinaudoti tik tie valstybės narės regionai, kurių gamybos potencialo inventorinius sąrašus valstybė narė yra sudariusi pagal 16 straipsnį. 12 straipsnis Valstybės narės yra atsakingos už perplanavimo ir konversijos planus, įskaitant planų tvirtinimą. Planai turi atitikti šiame skyriuje nustatytas taisykles ir jų įgyvendinimo teisės aktus. 13 straipsnis 1. Parama už perplanavimą ir konversiją suteikiama tik esant valstybės narės sudarytiems ir prireikus patvirtintiems planams. Parama teikiama šiomis formomis: a) gamintojams kompensuojant už pajamų praradimą įgyvendinant planą ir b) apmokant dalį perplanavimo ir konversijos išlaidų. 2. Už pajamų praradimą gamintojams gali būti kompensuojama šiomis formomis: a) nepaisant šios antraštinės dalies I skyriaus nuostatų, leidžiant nustatytą laiką, kuris neturi būti ilgesnis kaip treji metai, vienu metu augti ir seniems, ir naujiems vynmedžiams; arba b) finansine kompensacija, kurią finansuoja Bendrija. 3. Bendrijos indėlis į perplanavimo ir konversijos išlaidas neturi viršyti 50 % visų išaidų. Tačiau regionuose, kurie pagal 1999 m. birželio 21 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1260/1999, nustatantį struktūrinių fondų bendrąsias nuostatas [52], priskiriami 1 tikslui, Bendrijos indėlis neturi viršyti 75 %. Nepažeidžiant 14 straipsnio 4 dalies, valstybės narės abiem nurodytais atvejais gali neprisidėti prie išlaidų kompensavimo. 14 straipsnis 1. Komisija pradinius asignavimus valstybėms narėms nustato metams remdamasi objektyviais kriterijais ir atsižvelgdama į konkrečią padėtį bei poreikius ir pastangas, kurių reikės atsižvelgiant į schemos tikslą. 2. Pradiniai asignavimai pritaikomi atsižvelgiant į faktines išlaidas ir valstybių narių pateiktas patikslintas prognozuotas išlaidas, atsižvelgiant į schemos tikslą ir turimas lėšas. 3. Skiriant finansinius asignavimus valstybėms narėms atsižvelgiama į tai, kokią viso Bendrijos vynuogynų ploto dalį sudaro vynuogynai atitinkamoje valstybėje narėje. 4. Paskyrus valstybei narei finansinius asignavimus už tam tikrą hektarų skaičių, toji valstybė narė paskirtąjį finansinį asignavimą gali taikyti didesniam hektarų skaičiui negu paskirta. Tokiu atveju sumažintą vienam hektarui sumą padidinti iki Bendrijos skiriamos vienam hektarui pradinės aukščiausios ribos valstybė narė gali iš savo nacionalinių lėšų. 15 straipsnis Išsamios šio skyriaus taikymo taisyklės priimamos 75 straipsnyje nustatyta tvarka. Šiose taisyklėse gali būti numatyta: a) minimalus atitinkamo vynuogyno dydis; b) nuostatos, reglamentuojančios atsodinimo teisių, suteiktų įgyvendinant planus, naudojimą; c) nuostatos, kuriomis siekiama neleisti gamybos potencialui didėti dėl šio skyriaus nuostatų taikymo; d) didžiausia paramos suma vienam hektarui. IV SKYRIUS INFORMACIJA IR BENDROSIOS NUOSTATOS 16 straipsnis 1. Gamybos potencialo inventoriniame sąraše nurodoma ši informacija: a) vynuogėmis, pagal 19 straipsnio 1 dalį klasifikuojamomis kaip vyno gamybai skirtos veislės, apsodinti plotai valstybės narės teritorijoje; b) atitinkamos veislės; c) bendras esamų sodinimo teisių kiekis; d) pagal šią antraštinę dalį priimtos nacionalinės ar regioninės nuostatos. 2. Valstybė narė gali numatyti, kad inventorinis sąrašas būtų sudaromas regionų pagrindu. Tačiau tokiu atveju visi regionų inventoriniai sąrašai turi būti sudaryti iki 2001 m. gruodžio 31 d. Pagal šio reglamento nuostatas, jei kuris nors regionas nesudaro inventorinio sąrašo, tai netrukdo šios antraštinės dalies taikyti tos valstybės narės kitiems regionams. 17 straipsnis 1. Komisija gali vertinti: a) vyno sektoriaus produktų gamybą; b) tų produktų pramoninį panaudojimą; c) vyno ir kitų vyno sektoriaus produktų, vartojamų be tolimesnio apdirbimo, vartojimo tendencijas; d) visus kitus veiksnius, kuriuos reikia žinoti valdant rinką ar pasiūlos koregavimo sistemą. 2. Atlikdama tokį vertinimą Komisija gali pasitelkti išorės pagalbą. 3. Komisija finansuoja nepriklausomą įvairių tarprūšinių veislių tyrimą. Remiantis tokiu tyrimu iki 2003 m. gruodžio 31 d. ji pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai pranešimą, prireikus kartu su pasiūlymais. 18 straipsnis 1. Vynuogių, skirtų vyno gamybai, gamintojai ir misos bei vyno gamintojai kiekvienais metais deklaruoja pagamintus kiekius iš paskutiniojo derliaus. Valstybės narės taip pat gali reikalauti, kad vynuogių, skirtų vyno gamybai, prekiautojai kiekvienais metais deklaruotų parduotus kiekius iš paskutiniojo derliaus. 2. Misos ir vyno gamintojai bei prekiautojai, išskyrus mažmenininkus, kiekvienais metais deklaruoja savas misos ir vyno atsargas, nesvarbu, ar jie būtų iš einamųjų ar ankstesniųjų metų derliaus. Atskirai nurodoma misa ir vynas, įvežti iš trečiųjų šalių. 19 straipsnis 1. Valstybės narės klasifikuoja vynuogių veisles, skirtas vyno gamybai. Visos klasifikuojamos veislės turi priklausyti rūšiai Vitis vinifera arba būti išvestos iš šios rūšies sukryžmintos su kitomis genties Vitis rūšimis. Toliau nurodytos veislės negali būti įtrauktos į klasifikaciją: - Noah, - Othello, - Isabelle, - Jacquez, - Clinton, - Herbemont. 2. Klasifikacijoje valstybės narės nurodo vynuogių veisles, tinkamas jų teritorijoje kiekvienam rūšiniam vynui pkr gaminti. Šios veislės turi priklausyti Vitis vinifera rūšiai. 3. Tik tos vynuogių veislės, kurios yra įtrauktos į klasifikaciją, gali būti Bendrijoje sodinamos, atsodinamos ir skiepijamos vyno gamybos tikslais. Šis apribojimas netaikomas vynuogėms, naudojamoms moksliniams tyrimams ir eksperimentams. 4. Plotai, apsodinti neįtrauktomis į klasifikaciją vynuogių veislėmis, skirtomis vyno gamybai, turi būti išnaikinti, išskyrus atvejus, kai tokių plotų produkcija skiriama išskirtinai tik vyno gamintojo šeimos suvartojimui. Valstybės narės imasi būtinų priemonių šiai išimčiai kontroliuoti. 5. Kai veislės išbraukiamos iš klasifikacijos, jomis apsodinti plotai turi būti išnaikinti per 15 metų nuo išbraukimo. 20 straipsnis Bendrijos vynuogynų registrą reglamentuoja Reglamente (EEB) Nr. 2392/86 nustatytos taisyklės. 21 straipsnis Šios antraštinės dalies I ir II skyriai netaikomi valstybėse narėse, kur vyno gamyba neviršija 25000 hektolitrų per vyno metus. Ši produkcija apskaičiuojama remiantis paskutinių penkerių vyno metų vidurkiu. 22 straipsnis Valstybės narės gali priimti griežtesnes naujo sodinimo, atsodinimo ar skiepijimo nacionalines taisykles. Jos gali reikalauti, kad šioje antraštinėje dalyje numatytas priemones ir informaciją papildytų kita informacija, kuri yra reikalinga gamybos potencialo plėtrai prižiūrėti. 23 straipsnis 1. Išsamios šio skyriaus taikymo taisyklės priimamos 75 straipsnyje nustatyta tvarka. Jose konkrečiai gali būti nustatyta: a) 16 straipsnyje nurodyto inventorinio sąrašo informacijos išsamumo lygis ir pateikimo forma; b) 19 straipsnyje nurodytos vynuogių veislių klasifikacijos valdymas; c) produktų, gautų iš vynuogių veislių, kurios nėra įrašytos į klasifikaciją, paskirtis. 2. Nuostatos dėl vynmedžių vegetatyvinės dauginamosios medžiagos lydraščio ir jos panaudojimo išsamių taisyklių, įskaitant ir jos kontrolės taisykles, gali būti priimtos 75 straipsnyje nustatyta tvarka. 3. Reglamentas (EEB) Nr. 2392/86 gali būti iš dalies pakeistas arba panaikintas 75 straipsnyje nustatyta tvarka. 4. 75 straipsnyje nustatyta tvarka nusprendžiama, ar valstybė narė sudarė 16 straipsnyje nurodytą inventorinį sąrašą, ir ar atitinkamomis aplinkybėmis toks sprendimas turėtų būti atšauktas, įskaitant ir atvejus, kai valstybė narė neatnaujina inventorinio sąrašo, kaip reikalaujama. III ANTRAŠTINĖ DALIS RINKOS MECHANIZMAI I SKYRIUS PAGALBA PRIVAČIAM SAUGOJIMUI 24 straipsnis 1. Pagalba privačiam saugojimui suteikiama gamintojams už šių produktų saugojimą: a) stalo vyno; b) vynuogių misos, koncentruotos vynuogių misos ir rektifikuotos koncentruotos vynuogių misos. 2. Pagalba suteikiama tarp gruodžio 16 d. ir kitų metų vasario 15 d. nustatytomis sąlygomis sudarius ilgalaikio saugojimo sutartį su intervencinėmis agentūromis. 3. Ilgalaikio saugojimo sutartys sudaromos laikotarpiui, kuris baigiasi: a) stalo vynams – ne anksčiau kaip rugsėjo 1 d. po sutarties sudarymo, o vynuogių misai, koncentruotai vynuogių misai ir rektifikuotai koncentruotai vynuogių misai – ne anksčiau kaip rugpjūčio 1 d. po sutarties sudarymo; b) ne vėliau kaip lapkričio 30 d. po sutarties sudarymo. 25 straipsnis 1. Saugojimo sutarčių sudarymas priklauso nuo tam tikrų sąlygų, ypač nuo aptariamų produktų kokybės. 2. Stalo vyno saugojimo sutartyse numatomas pagalbos išmokų nutraukimas ir gamintojo atitinkami įsipareigojimai dėl viso laikomo kiekio ar jo dalies, jei saugomo vyno rinkos kainos pakils aukščiau lygio, kuris bus nustatytas. 3. Privataus saugojimo pagalbos suma gali padengti tik technines saugojimo išlaidas ir palūkanas, nustatant šias sumas pagal standartinę normą. 4. Koncentruotai vynuogių misai, šios sumos gali būti koreguojamos tam tikru koeficientu, atsižvelgiant į koncentracijos laipsnį. 26 straipsnis 1. Išsamios šio skyriaus taikymo taisyklės priimamos 75 straipsnyje nustatyta tvarka. Šiose taisyklėse galima pirmiausia numatyti: - kaip nustatomas 25 straipsnyje nurodytas lygis, norma ir koeficientas, - kad stalo vyno ilgalaikio saugojimo sutartys gali būti sudaromos tik konkretiems stalo vynams, - kad vynuogių misa, kurios saugojimui sudarytos ilgalaikio saugojimo sutartys, visa ar jos dalis sutarties laikotarpiu gali būti konvertuota į koncentruotą vynuogių misą arba rektifikuotą koncentruotą vynuogių misą, - taisykles, kaip taikoma nuostata dėl pagalbos išmokų nutraukimo, kaip nurodyta 25 straipsnio 2 dalyje, - kad negalima sudaryti ilgalaikio saugojimo sutarčių vynuogių misai ir koncentruotai vynuogių misai, skirtoms vynuogių sulčių gamybai, - sutarčių galiojimo trukmę. 2. 75 straipsnyje nustatyta tvarka galima numatyti: - kad privataus saugojimo pagalbos schema nebūtų taikoma, jei iš padėties rinkoje paaiškėtų, kad toji schema nepasiteisina, - kad bet kuriuo metu galima laikinai sustabdyti galimybę sudaryti ilgalaikio saugojimo sutartis, jei tai pateisinama padėtimi rinkoje ir ypač atsižvelgiant į jau sudarytų tokių sutarčių skaičių. II SKYRIUS DISTILIAVIMAS 27 straipsnis 1. Draudžiama sutraiškytas ar nesutraiškytas vynuoges perdaug spausti, o vyno nuosėdas spausti. Vynuogių išspaudų pakartotinis fermentavimas, išskyrus distiliavimo tikslais, draudžiamas. 2. Vyno nuosėdų filtravimas ir centrifugavimas nelaikomas spaudimu, kai: a) gaunami produktai yra geros, tikros komercinės kokybės; b) nuosėdos nėra išdžiovintos. 3. Visi fiziniai ir juridiniai asmenys ar asmenų grupės, išskyrus 7 dalyje nurodytus asmenis ir grupes, pagaminę vyną, privalo distiliavimui pateikti visus to vyno gamybos šalutinius produktus. 4. Jei vynas yra pagamintas tiesiogiai iš vynuogių, alkoholio koncentracija gautuose šalutiniuose produktuose turi sudaryti ne mažiau kaip 10 % alkoholio koncentracijos pagamintame vyne. Išskyrus atvejus, kai taikomos techniškai pateisinamos nukrypti leidžiančios nuostatos, alkoholio koncentracija negali būti mažesnė kaip 5 %, kai vynas yra pagamintas vyno gamybos procesu iš vynuogių misos, iš dalies fermentuotos vynuogių misos ar jauno rauginamo vyno. Jei atitinkamas alkoholio koncentracijos procentas nepasiekiamas, atsakingi už šį įpareigojimą asmenys pristato tam tikrą savo gamybos vyno kiekį ir taip užtikrina, kad reikalaujamas procentas būtų pasiektas. Tam tikroms gamintojų kategorijoms, gamybos regionams ir vynams, skirtiems distiliavimui, nurodytiems 28 straipsnyje galima taikyti leidžiančias nukrypti nuo šio straipsnio 3 dalies ir šios dalies pirmos pastraipos nuostatas. 5. 3 dalyje nustatytas įpareigojimas pristatyti vyną gali būti įvykdytas pristačius vyną acto gamintojui. 6. Visi fiziniai ir juridiniai asmenys, išskyrus asmenis ir asmenų grupes, nurodytas 7 dalyje, kurie turi bet kokio vynuogių perdirbimo, išskyrus vyno gamybos fermentavimo būdu, šalutinių produktų, privalo juos pristatyti distiliavimui. 7. Visi fiziniai ir juridiniai asmenys ar asmenų grupės, kurie perdirba vynuoges, išaugintas A vynuogių auginimo zonoje arba B vynuogių auginimo zonos Vokietijai priklausančioje dalyje, ar vynmedžiais apsodintuose plotuose Austrijoje, turi tokio perdirbimo šalutinius produktus iš gamybos pašalinti atitinkamai tai prižiūrint ir taikant nustatytas sąlygas. 8. Asmenys, atsakingi už įpareigojimus, nurodytus 3 arba 6 dalyje, juos atlikti gali vyno gamybos šalutinius produktus pašalindami iš gamybos, atitinkamai šį procesą prižiūrint ir taikant nustatytas sąlygas. 9. Vynuogių išspaudų, vyno nuosėdų ir vyno, pristatytų distiliavimui pagal šį straipsnį, supirkimo kaina – 0,995 euro už tūrio proc./h. 10. Distiliuotojo mokama kaina negali būti žemesnė nei supirkimo kaina. 11. Distiliuotojas gali: a) gauti pagalbą už distiliavimui skirtą produktą, bet tuo atveju distiliavimo būdu gautame produkte alkoholio koncentracija yra ne mažesnė kaip 52 tūrio proc.; arba b) distiliavimo būdu gautą produktą pristatyti intervencinei agentūrai, bet tuo atveju tame produkte alkoholio koncentracija yra ne mažesnė kaip 92 tūrio proc. Jei prieš pristatant vyną distiliuotojui jis buvo perdirbtas į vyną, spirituotą distiliavimui, a punkte nurodyta pagalba išmokama spirituoto vyno gamintojui, o distiliavimo produkto pristatyti intervencinei agentūrai negalima. 12. Galima nuspręsti, kad alkoholis bus pristatomas ne intervencinei agentūrai, o operatoriui, kuris yra padavęs pasiūlymą konkursui parduoti distiliavimo produktus, kuris buvo priimtas 31 straipsnio 1 dalyje nurodyta tvarka. 13. Šio straipsnio 1–12 dalys netaikomos vynuogių sultims, koncentruotoms vynuogių sultims, vynuogių misai ir koncentruotai vynuogių misai, kurios yra skirtos vynuogių sulčių gamybai. 28 straipsnis 1. Kai vynas yra gaminamas iš vynuogių veislės, kuri yra įtraukta į to paties administracinio vieneto klasifikaciją ir kaip vyninių vynuogių veislė, ir kaip kitiems tikslams naudojama veislė, pagaminto vyno kiekiai, kurie viršija įprastus kiekius ir kurie neeksportuoti per atitinkamus vyno metus, turi būti distiliuoti iki nustatytos datos. Jei nėra numatyta nukrypimo, tokį vyną galima gabenti tik į distiliavimo gamyklą. 2. Įprastai pagaminamas vyno kiekis nustatomas remiantis: a) kiekiais, pagamintais per nustatytą referencinį laikotarpį; b) vyno kiekiais, tiekiamais tradiciniam naudojimui. 3. Pagal šį straipsnį distiliavimui pristatyto vyno kaina – 1,34 euro už tūrio proc.; per konkrečius vyno metus ji gali svyruoti, bet kainos vidurkis turi likti 1,34 euro už tūrio proc. 4. Distiliuotojo mokama kaina negali būti mažesnė už supirkimo kainą. 5. Distiliuotojas gali arba: a) gauti pagalbą už distiliuotą produktą, bet tuo atveju distiliavimo būdu gautame produkte alkoholio koncentracija yra ne mažesnė kaip 52 tūrio proc.; arba b) pristatyti distiliavimo būdu gautą produktą intervencinei agentūrai, bet tuo atveju jame alkoholio koncentracija yra ne mažesnė kaip 92 tūrio proc. Jei prieš pristatant vyną distiliuotojui jis yra perdirbtas į spirituotą vyną distiliavimui, a punkte nurodyta pagalba išmokama spirituoto vyno gamintojui, o distiliavimo produkto pristatyti intervencinei agentūrai negalima. 6. Gali būti nuspręsta, kad alkoholis bus pristatomas ne intervencinei agentūrai, o operatoriui, kuris yra padavęs pasiūlymą konkursui parduoti distiliavimo produktus, kuris buvo priimtas 31 straipsnio 1 dalyje nurodyta tvarka. 7. Šis straipsnis taikomas nepaisant 1 straipsnio 2 dalies. 29 straipsnis 1. Norėdama paremti vyno rinką ir tuo pačiu padėti ir toliau tiekti vyno distiliatą toms geriamojo alkoholio sektoriaus dalims, kur toks alkoholis yra tradiciškai naudojamas, Bendrija gali teikti paramą stalo vynų ir vyno, tinkamo stalo vynui gaminti, distiliavimui. 2. Parama gali būti mokama kaip pirminė pagalba arba antrinė pagalba, mokama distiliuotojams. 3. Pirminė pagalba mokama už distiliuoto stalo vyno ir vyno, tinkamo stalo vynui gaminti, kiekį. 4. Pirminė pagalba įgyvendinama distiliuotojų ir vyno gamintojų sudarytų sutarčių sistemos pagrindu. Turi būti nustatyta mažiausia vyno gamintojams distiliuotojų mokama kaina; per tam tikrus vyno metus ji gali svyruoti, bet jos vidurkis per vyno metus turi išlikti ne mažesnis kaip 2,488 euro už tūrio proc. 5. Pirminės pagalbos dydis priklauso: a) nuo to, kokią vidutinę mažiausią kainą distiliuotojai turi mokėti vyno gamintojams kuriais nors konkrečiais vyno metais, kad būtų išlaikytas 4 dalyje nurodytas lygis; b) nuo poreikio palaikyti tiekimą tradicinėms geriamojo alkoholio sektoriaus pardavimo rinkoms konkurencingomis kainomis. 6. Antrinė pagalba mokama gaunamo produkto saugojimo išlaidoms padengti. Ji turi padėti veikti pirminės pagalbos sistemai. 30 straipsnis 1. Gali būti taikoma distiliavimo krizės atveju priemonė, jei išskirtiniu atveju dėl didelio pertekliaus ir (arba) kokybės problemų atsiranda rinkos trikdymų. 2. Taikant priemonę, siekiama: a) panaikinti perteklių tam tikrose sferose; b) užtikrinti nenutrūkstamą tiekimą nuo vieno derliaus iki kito. 3. Gamintojai šią priemonę taiko savanoriškai. 4. Priemonė gali būti taikoma tik tam tikros kategorijos vynams ar tam tikriems gamybos plotams. Rūšiniam vynui pkr šią priemonę galima taikyti tik atitinkamai valstybei narei prašant. 5. Priemonę galima taikyti, jei įrodoma, kad laikui bėgant tam tikros kategorijos vyno ar vynų, pagamintų tam tikruose gamybos plotuose, kainos rinkoje darosi nepalankios. 6. Jei Bendrija šią priemonę taiko trejus metus iš eilės tam tikros rūšies vynui (tam tikrame plote), Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai parengia pranešimą apie užsitęsusią krizę, o prireikus ir pasiūlymus. 31 straipsnis 1. Intervencinės agentūros perimtas alkoholis realizuojamas arba aukciono, arba konkurso būdu. Realizuodamos tokį alkoholį institucijos stengiasi nedaryti poveikio alkoholio pardavimo rinkoms, kurios tradiciškai priklauso nuo alkoholio pardavimo. Tokio alkoholio negalima realizuoti alkoholio, skirto žmonėms vartoti, sektoriuje. 2. Tačiau galima nuspręsti, kad tais atvejais, kai sektoriui, kuriame alkoholio naudojimas yra privalomas, negalima užtikrinti tiekimo taikant 27, 28 ir 29 straipsnius, tame sektoriuje tokį alkoholį realizuoti galima. 32 straipsnis 1. Gamintojų, kurie alkoholio koncentraciją vyne padidino įdėdami sacharozės arba misos ir pasinaudojo 34 straipsnyje nurodyta pagalba, pagaminto vyno supirkimo kaina, nustatyta kiekvienam distiliavimui, išskyrus 27 straipsnyje nurodytą distiliavimą, kiekvienoje vynuogių auginimo vietovėje mažinama panašia vienodo dydžio suma, apskaičiuota pagal 34 straipsnyje nurodytos pagalbos dydį ir alkoholio koncentracijos, nustatytos kiekvienai atitinkamai vynuogių auginimo vietovei, padidėjimą. 2. Gamintojo prašymu sumažinimas taikomas tik tam kiekiui, kuriame yra padidinta alkoholio koncentracija, kaip nurodyta 1 straipsnio dalyje. 33 straipsnis 1. Išsamios šio skyriaus taikymo taisyklės priimamos 75 straipsnyje nustatyta tvarka. Šios taisyklės gali pirmiausiai apimti: a) šiame skyriuje nurodytas leidžiančias nukrypti nuostatas; b) atsižvelgiant į 27 ir 28 straipsnius – distiliavimo sąlygas, alkoholio koncentracijos pagamintame vyne vertinimą, sąlygas, pagal kurias produktai gali būti pristatomi intervencinei agentūrai, ir distiliavimo produktų, kuriuos intervencinė agentūra gali perimti, supirkimo kainas ir jų nustatymo kriterijus; c) būtiniausius vynuogių išspaudų ir vyno nuosėdų standartus; d) sąlygas, kuriomis galima pašalinti šalutinius produktus, kaip nurodyta 27 straipsnio 7 dalyje; e) įprastai pagaminamus vyno kiekius, kaip nurodyta 28 straipsnio 2 dalyje; f) 30 straipsnyje nurodytos priemonės taikymo išsamų mechanizmą, įskaitant ir produktų, kuriems ji taikoma, bei distiliavimo produktų srautą, svarbiausia, kad nebūtų jokio alkoholio ir spiritinių gėrimų rinkos trikdymo; g) nuostatas dėl 28 straipsnio 3 dalyje nurodytos supirkimo kainos moduliavimo; h) 29 straipsnio 4 dalyje nurodytos mažiausios kainos nustatymą. 2. 27 ir 28 straipsniuose nurodytos pagalbos suma, kuri leis realizuoti gautus produktus, 29 straipsnyje nurodytos pagalbos suma ir taisyklės, nusakančios aplinkybes, kuriomis pradedama taikyti 30 straipsnyje nurodyta priemonė bei Bendrijos tai priemonei teikiamos finansinės paramos dydis ir forma nustatomi 75 straipsnyje nurodyta tvarka. III SKYRIUS PAGALBA KONKREČIAM NAUDOJIMUI 34 straipsnis 1. Šiame straipsnyje nustatoma pagalba už šių produktų naudojimą: a) koncentruotų vynuogių misų; b) rektifikuotų koncentruotų vynuogių misų, pagamintų Bendrijoje, kai jos yra vartojamos alkoholio koncentracijai vyno produktuose, kuriuose pagal šį reglamentą tai daryti leidžiama, padidinti. 2. Pagalbos suteikimas gali būti apribotas produktais, kurie pagaminami C III vynuogių auginimo zonoje, jei be šios priemonės negalima užtikrinti prekybos misa ir vynų kupažais. 3. Pagalbos suma nustatoma eurais už potencinės alkoholio koncentracijos tūrio proc. ir koncentruotos vynuogių misos bei už rektifikuotos koncentruotos vynuogių misos hektolitrą, atsižvelgiant į sąnaudų skirtumą, kuris susidaro alkoholio koncentracijai padidinti naudojant arba šiuos produktus, arba sacharozę. 35 straipsnis 1. Šiuo straipsniu nustatoma pagalba už šių produktų naudojimą: a) Bendrijoje pagamintas vynuogių misas ir koncentruotas vynuogių misas, skirtas vynuogių sultims ar kitiems valgomiems produktams iš tokių vynuogių sulčių gaminti; b) C III zonoje pagamintas vynuogių misas ir koncentruotas vynuogių misas, skirtas Jungtinėje Karalystėje ir Airijoje gaminti produktams, klasifikuojamiems pagal 220600 KN kodą, kuriems pavadinti pagal VII priedo C skyriaus 2 dalį tos valstybės narės leidžia vartoti sudėtinį pavadinimą, kuriame yra žodis "vynas"; c) Bendrijoje pagamintas koncentruotas misas, kurios sudaro Jungtinėje Karalystėje ir Airijoje parduodamų produktų komplekto pagrindinę sudedamąją dalį su aiškiomis instrukcijomis vartotojui, kaip iš jo pagaminti panašų į vyną gėrimą (naminį vyną). 2. Nukrypstant nuo 1 dalies b punkto, kai geografinis tame punkte nurodytos vynuogių misos ir koncentruotos vynuogių misos gamybos apribojimas iškraipo konkurenciją, gali būti nuspręsta pagalbą teikti ne tik C III zonoje, bet ir kitose zonose pagamintai vynuogių misai ir koncentruotai vynuogių misai. 3. 1 dalyje nurodyta pagalba mokama už produktų, gaunamų iš vynuogių, priskiriamų tik vyninių vynuogių veislėms, arba vynuogių, priskiriamų ir vyninių vynuogių, ir kitiems tikslams naudojamoms veislėms, naudojimą ir gali būti suteikta Bendrijos kilmės iš tų pačių veislių gautoms vynuogėms. 4. Pagalbos dydis nustatomas taip, kad Bendrijos kilmės vynuogių misos ir koncentruotos vynuogių misos tiekimo sąnaudos leistų išlaikyti jų tradicinę pardavimo rinką. 5. Tam tikra nustatyta 1 dalies a punkte nurodytos pagalbos dalis atidedama vynuogių sulčių vartojimo skatinimo kampanijoms organizuoti. Atsižvelgiant į tokias kampanijas gali būti numatyta didesnė pagalbos suma nei ji būtų taikant 4 dalį. 36 straipsnis Išsamios šio skyriaus taikymo taisyklės priimamos 75 straipsnyje nustatyta tvarka. Šios taisyklės svarbiausia turi apimti: a) sąlygas 34 straipsnio 1 dalyje nurodytai pagalbai suteikti; b) priemones, kurios yra būtinos 35 straipsnio 1 dalyje nurodytų produktų naudojimui kontroliuoti; c) 34 ir 35 straipsniuose nurodytos pagalbos sumą, kuri nustatoma prieš prasidedant kiekvieniems vyno metams; d) 35 straipsnio 2 dalyje nurodytą sprendimą. IV SKYRIUS BENDROSIOS NUOSTATOS 37 straipsnis Gamintojai, kurie privalo vykdyti 27 ir 28 straipsniuose nurodytus įpareigojimus, turi teisę pasinaudoti taikomomis pagal šią antraštinę dalį intervencinėmis priemonėmis, tačiau tik tuo atveju, jei jie laikėsi nurodytų įpareigojimų tam tikrą nustatytiną referencinį laikotarpį. Tas laikotarpis ir išsamios šio straipsnio įgyvendinimo taisyklės priimamos 75 straipsnyje nustatyta tvarka. 38 straipsnis 1. Jei Bendrijos rinkoje pastebimos ypač aukštos tam tikros rūšies vyno kainos ir tikėtina, kad tokia padėtis tęsis ir trikdys rinką, Komisija gali imtis būtinų priemonių. 2. Tiek, kiek reikia paremti stalo vyno rinką, 1 straipsnio 2 dalies b punkte išvardytiems kitiems produktams nei stalo vynas, galima patvirtinti intervencines priemones 75 straipsnyje nustatyta tvarka. IV ANTRAŠTINĖ DALIS GAMINTOJŲ ORGANIZACIJOS IR SEKTORIŲ ORGANIZACIJOS I SKYRIUS GAMINTOJŲ ORGANIZACIJOS 39 straipsnis 1. "Gamintojų organizacija", jei ji pripažįstama pagal šį reglamentą, yra bet kuris juridinis subjektas: a) kuris yra sudarytas produktų, kuriems taikomas šis reglamentas, gamintojų iniciatyva; b) kurio tikslai pirmiausiai yra: i) užtikrinti, kad gamyba būtų planuojama ir pritaikoma prie paklausos, ypač kokybės ir kiekio atžvilgiu; ii) skatinti pasiūlos koncentraciją ir savo narių produktų pateikimą į rinką; iii) mažinti gamybos sąnaudas ir stabilizuoti gamintojo kainas; iv) skatinti aplinkai tinkamus auginimo metodus, gamybos būdus ir atliekų tvarkymo praktiką, ypač saugant vandens kokybę, dirvožemį ir gamtovaizdį, bei išlaikyti ir (arba) skatinti biologinę įvairovę. 2. Pagal šį reglamentą pripažįstamos organizacijos privalo numatyti galimybę skirti savo nariams nuobaudas už savo asociacijos taisyklėse numatytų įpareigojimų pažeidimus. 3. Valstybės narės šio reglamento tikslais kaip gamintojų organizacijas gali pripažinti visas gamintojų grupes, kurios tokio pripažinimo pageidauja, bet tik tuo atveju, jei: a) jos atitinka 1 ir 2 dalyje nustatytus reikalavimus ir pateikia atitinkamus įrodymus, įskaitant patvirtinimą, kad jos turi minimalų narių skaičių ir atitinka prekiaujamų produktų apimties minimumą; b) yra pakankamai įrodymų, kad jos gali tinkamai vykdyti savo veiklą tiek laiko, tiek efektyvumo atžvilgiu; c) jos efektyviai padeda savo nariams gauti techninę pagalbą taikant aplinkai tinkamus auginimo metodus. 40 straipsnis 1. Valstybės narės: a) priima sprendimą, ar pripažinti gamintojų organizaciją, per tris mėnesius nuo prašymo su visais patvirtinamaisiais dokumentais pateikimo; b) atlieka patikrinimus reguliariais laiko tarpais, norėdamos įsitikinti, kad gamintojų organizacijos laikosi pripažinimo sąlygų, o jei nesilaiko, skiria tokioms organizacijoms nuobaudas ir prireikus panaikina pripažinimą; c) per du mėnesius praneša Komisijai apie kiekvieną sprendimą pripažinti tokią organizaciją arba panaikinti pripažinimą. 2. Komisija tikrina, kaip laikomasi 39 straipsnio ir šio straipsnio 1 dalies b punkto reikalavimų vykdant patikrinimus ir, atsižvelgdama į tokių tikrinimų rezultatus, prireikus paragina valstybes nares tokį pripažinimą panaikinti. II SKYRIUS SEKTORIŲ ORGANIZACIJOS 41 straipsnis 1. Siekdamos, kad geriau veiktų rūšinių vynų pkr ir stalo vynų, apibūdinamų geografine nuoroda, rinka, valstybės narės gamintojos gali nustatyti prekybos taisykles, ypač įgyvendinant sektorių organizacijų priimtus sprendimus, reglamentuojančias pasiūlą pirmam pardavimui, bet tik jeigu tokios taisyklės yra susijusios su saugojimu ir (arba) laipsnišku produkcijos pateikimu, ir nėra susijusios su jokiais kitais suderintais veiksmais, tokiais kaip: - kainų nustatymu, netgi orientacinio ar rekomendacinio pobūdžio, - derliaus, kuris įprastai būtų prieinamas, neprieinamumu ir apskritai bet kokia neįprasta veikla siekiant mažinti pasiūlą, - atsisakymu išduoti nacionalinį ar (arba) Bendrijos patvirtinimą, kurio reikia vyno produktų apyvartai ir prekybai, kai tokia prekyba atitinka tas taisykles. 2. 1 dalyje nurodytos taisyklės paskelbiamos atitinkamos valstybės narės oficialiajame leidinyje, kad operatoriai in extenso galėtų su jomis susipažinti. 3. Kiekvienais metais valstybės narės, kurios pasinaudojo šio straipsnio 1 dalyje siūlomomis galimybėmis, Komisijai praneša apie ankstesniais metais priimtus dėl tų galimybių sprendimus. Komisija išnagrinėja, ar jie atitinka Bendrijos teisę, svarbiausia, laisvo judėjimo taisykles (Sutarties 28–31 straipsniai), konkurencijos taisykles (Sutarties 81–86 straipsniai) ir nediskriminavimo principą (Sutarties 34 straipsnio 3 dalis). 4. 1 dalyje nurodytos organizacijos viename ar keliuose Bendrijos regionuose taiko keletą iš toliau nurodytų priemonių, atsižvelgdamos į vartotojų interesus: i) tobulina žinias apie gamybą ir rinką bei didina gamybos ir rinkos skaidrumą; ii) padeda geriau koordinuoti produktų pateikimą į rinką, pirmiausia vykdydamos mokslo tiriamuosius darbus ir tirdamos rinką; iii) rengia standartines sutarčių formas, atitinkančias Bendrijos taisykles; iv) geriau išnaudoja gamybos potencialą; v) teikia informaciją ir vykdo mokslo tiriamuosius darbus, kad gamyba būtų geriau pritaikyta prie rinkos reikalavimų ir vartotojų skonio bei lūkesčių, ypač dėl produktų kokybės ir aplinkos apsaugos; vi) ieško būdų, kaip apriboti fitosanitarinių produktų ir kitų medžiagų naudojimą, ir užtikrina produktų kokybę ir vandens bei dirvožemio būklės išlaikymą; vii) plėtoja metodus ir instrumentus, kaip visuose gamybos, vynininkystės ir prekybos etapuose gerinti produktų kokybę; viii) išnaudoja ir saugo ekologinio ūkininkavimo potencialą, taip pat kilmės vietos nuorodas, kokybės etiketes ir geografines nuorodas; ix) ypač skatina integruotą gamybą ir kitus aplinkai tinkamus metodus. V ANTRAŠTINĖ DALIS VYNININKYSTĖS METODAI IR PROCESAI, APRAŠYMAS, PAVADINIMAS, PATEIKIMAS IR APSAUGA I SKYRIUS VYNININKYSTĖS METODAI IR PROCESAI 42 straipsnis 1. Bendrijos leidžiami vynininkystės metodai ir procesai yra nustatyti produktų, kuriems taikomas šis reglamentas, išskyrus vynuogių sultis, koncentruotas vynuogių sultis, vynuogių misą ir koncentruotą vynuogių misą, skirtų vynuogių sultims gauti, gamybai. 2. Leidžiami vynininkystės metodai ir procesai gali būti taikomi tik tinkamai produkto fermentacijai, tinkamam išlaikymui ir tinkamam rafinavimui užtikrinti. 3. Vandens pridėjimas, išskyrus kai tai daroma dėl specifinių techninių reikalavimų, ir alkoholio pridėjimas, išskyrus į šviežią vynuogių misą, kurios fermentacija sustabdoma pridedant alkoholio, likerinį vyną, putojantį spirituotą vyną distiliavimui ir, nustatytomis sąlygomis, pusiau putojantį vyną nepriskiriamas leidžiamiems vynininkystės praktikos metodams ir procesams. 4. Siekdamos išlaikyti rūšinių vynų pkr, stalo vynų, kurie apibūdinami geografine nuoroda ir yra gaminami jų teritorijoje, putojančių vynų ir likerinių vynų esmines charakteristikas, vynininkystės metodams ir procesams valstybės narės gali taikyti griežtesnius reikalavimus. Apie tokius reikalavimus jos praneša Komisijai, kuri kitoms valstybėms narėms suteikia galimybę susipažinti su tais reikalavimais. 5. Išskyrus atvejus, kai yra nusprendžiama kitaip, toliau išvardytiems produktams gaminti Bendrijoje galima naudoti tik vynuoges, kurios priklauso pagal 19 straipsnį sudarytos klasifikacijos vynuogių veislėms, arba iš jų pagamintus produktus: a) vynuogių misai, kurios fermentacija sustabdyta pridėjus alkoholio; b) koncentruotai vynuogių misai; c) rektifikuotai koncentruotai vynuogių misai; d) vynui, tinkamam stalo vynui gaminti; e) stalo vynui; f) rūšiniams vynams pkr; g) likeriniam vynui; h) rauginamai vynuogių misai, ekstrahuotai iš vytintų vynuogių; i) vynui iš pernokusių vynuogių. 6. Vyno, tinkamo baltajam stalo vynui gaminti, arba baltojo stalo vyno kupažas su vynu, tinkamu raudonajam vynui gaminti, arba su raudonuoju stalo vynu negali būti naudojamas stalo vynui gaminti. Tačiau ši nuostata tam tikrais nustatytinais atvejais netrukdo naudoti 1 pastraipoje nurodytą kupažą, jei gaunamas produktas turi raudonojo stalo vyno charakteristikas. Nukrypstant nuo pirmosios pastraipos, laikantis išsamių taisyklių, kurias reikia nustatyti, toks kupažas leidžiamas iki 2005 m. liepos 31 d. teritorijose, kur tokia praktika buvo tradiciškai taikoma. 43 straipsnis 1. Leidžiami vynininkystės metodai ir procesai išdėstyti IV ir V prieduose. 2. Konkrečiai: - leidžiami vynininkystės metodai ir procesai, susiję su sodrinimu, parūgštinimu, rūgštingumo sumažinimu ir saldinimu, ir taisyklės dėl sieros dioksido kiekio ir maksimalaus lakiųjų rūgščių kiekio išdėstyti V priedo A–G skyriuose, - leidžiami vynininkystės metodai, procesai ir taisyklės, susiję su putojančio vyno ir rūšinio putojančio vyno gamyba, išdėstyti V priedo H ir I skyriuose, - leidžiami vynininkystės metodai, procesai ir taisyklės, susiję su likerinio vyno gamyba, išdėstyti V priedo J skyriuje. 44 straipsnis 1. Iš produktų, klasifikuojamų pagal 220410, 220421 ir 220429 KN kodus, tiesiogiai žmonėms vartoti Bendrijoje gali būti siūlomi ar tiekiami tik likeriniai vynai, putojantys vynai, gazuoti putojantys vynai, pusiau putojantys vynai, gazuoti pusiau putojantys vynai, rūšiniai vynai pkr, stalo vynai ir atitinkamais atvejais, nepaisant 45 straipsnio, teisėtai importuoti vynai. 2. Išskyrus į butelius išpilstytas vynas, jei turima įrodymų, kad išpilstyta iki 1971 m. rugsėjo 1 d., vynas, išskyrus rūšinį vyną pkr, pagamintą iš 42 straipsnio 5 dalyje nurodytų vynuogių veislių, bet neatitinkantį I priedo 12–18 punktuose pateiktų apibrėžimų, gali būti naudojamas tik atskirų vyno gamintojų šeimos vartojimui, vyno acto gamybai arba distiliavimui. 3. Nepalankių klimato sąlygų metais gali būti nuspręsta, kad A ir B vynuogių auginimo zonų produktai, kurie neturi minimalios natūralios alkoholio koncentracijos tūrio procentais, nustatyto tai konkrečiai vynuogių auginimo zonai, gali būti Bendrijoje naudojami putojančio vyno ir gazuoto putojančio vyno gamybai, jei tokių vynų faktinė alkoholio koncentracija tūrio procentais yra ne mažesnė kaip 8,5 tūrio proc, arba gazuoto pusiau putojančio vyno gamybai. Šiuo atveju jie turi būti prisodrinami iki V priedo D skyriaus 5 dalyje nurodytų ribų. 4. Nepažeidžiant griežtesnių apribojimo nuostatų, kurias valstybės narės taiko savo teritorijoje pagal 220410, 220421 ir 220429 KN kodus neklasifikuojamų produktų gamybai, šviežią vynuogių misą, kurios fermentacija sustabdyta pridėjus alkoholio, galima naudoti tik tokių produktų gamybai. 5. Vynuogių sultys ir koncentruotos vynuogių sultys, kurių kilmės vieta Bendrija, negali būti perdirbtos į vyną ar dedamos į vyną. Šių produktų naudojimas yra kontroliuojamas. Bendrijos teritorijoje jie negali būti fermentuojami alkoholiui gauti. 6. 4 ir 5 dalys netaikomos produktams, skirtiems pagal 220600 KN kodą klasifikuojamų produktų gamybai Jungtinėje Karalystėje ir Airijoje, kuriems pavadinti valstybės narės leidžia pagal VII priedo C skyriaus 2 dalį vartoti sudėtinį pavadinimą, kuriame yra žodis "vynas". 7. Vynas, tinkamas stalo vynui gaminti, kuriame nėra minimalios faktinės alkoholio koncentracijos tūrio procentais, nustatytos stalo vynams, negali būti išleidžiamas į apyvartą, išskyrus putojančio vyno arba acto gamybai ir distiliavimui bei kitokiam pramoniniam naudojimui. Tokių vynų sodrinimas ir jų kupažas su stalo vynu, siekiant padidinti jame alkoholio kiekį iki stalo vynams nustatyto lygio, gali būti atliekamas tik vyno gamintojo patalpose arba jo vardu. 8. Išskyrus alkoholį, spiritą ir piquette, iš vyno nuosėdų ir vynuogių išspaudų negalima gaminti nei vyno, nei kito gėrimo, skirto tiesiogiai žmonėms vartoti. 9. Piquette, kur jo gamyba yra valstybės narės leidžiama, gali būti naudojamas tik distiliavimui arba atskirų vynuogių augintojų šeimų suvartojimui. 10. Spirituotą vyną distiliavimui galima naudoti tik distiliavimo tikslais. 11. Rauginamą vynuogių misą iš vytintų vynuogių, galima pateikti į rinką tik likerinių vynų gamybai ir tik vynuogių auginimo regionuose, kur toks vartojimas buvo tradicinis iki 1985 m. sausio 1 d., arba vynui iš pernokusių vynuogių gaminti. 12. Šviežios vynuogės, vynuogių misa, rauginama vynuogių misa, koncentruota vynuogių misa, rektifikuota koncentruota vynuogių misa, vynuogių misa, kurios fermentacija sustabdyta pridėjus alkoholio, vynuogių sultys ir koncentruotos vynuogių sultys, kurių kilmės vieta trečiosios šalys, Bendrijos teritorijoje negali būti paverčiamos vynu ar dedamos į vyną. 13. Bendrijos teritorijoje 12 dalyje nurodytų produktų negalima fermentuoti alkoholiui gauti. Ši nuostata netaikoma produktams, skirtiems Jungtinėje Karalystėje ir Airijoje gaminti produktus, klasifikuojamus pagal 220600 KN kodą, kuriems pavadinti valstybės narės leidžia pagal VII priedo C skyriaus 2 dalį vartoti sudėtinį pavadinimą, kuriame yra žodis "vynas". 14. Vyno, kurio kilmės vieta trečiosios šalys, kupažas su Bendrijos vynu ir Bendrijos geografinėje teritorijoje vynų iš trečiųjų šalių kupažas draudžiamas. 15. Laikydamasi Bendrijos tarptautinių įsipareigojimų, Taryba gali nukrypti nuo 12 dalies, 13 dalies pirmo sakinio ir 14 dalies. 45 straipsnis 1. Toliau išvardytų produktų negalima siūlyti ir realizuoti tiesiogiai žmonėms vartoti, išskyrus atvejus, kuriems taikomos leidžiančios nukrypti nuostatos: a) produktų, klasifikuojamų pagal 22043010, 220421, 220429 ir 220410 KN kodus, importuotų arba neimportuotų, kurių gamybai yra taikyti pagal Bendrijos taisykles neleidžiami, o jei Bendrijos taisyklės juos leidžia, pagal nacionalines taisykles neleidžiami vynininkystės metodai; b) 1 straipsnio 2 dalies a, b ir c punktuose nurodytų produktų, kurie nėra geros ir tinkamos prekinės kokybės; c) 1 straipsnio 2 dalyje nurodytų produktų, kurie neatitinka I priede pateiktų apibrėžimų. 2. 1 dalyje nurodyti nukrypimai importuotiems produktams patvirtinami Sutarties 133 straipsnyje nustatyta tvarka. 46 straipsnis 1. Išsamios šio skyriaus ir IV bei V priedų taikymo taisyklės priimamos 75 straipsnyje nustatyta tvarka. Šiose taisyklėse pirmiausia yra numatoma: a) V priedo A skyriaus pereinamojo laikotarpio priemonės vynams, pagamintiems iki 1986 m. rugsėjo 1 d., ir 2 dalies vynų sąrašo pakeitimai; b) IV ir V priedų vynininkystės metodų ir procesų naudojimo apribojimai ir tam tikros sąlygos, išskyrus tuose prieduose jau nustatytus apribojimus ir sąlygas; c) šiame skyriuje ir V priede nurodyti sprendimai, išimtys, nukrypimai, sąlygos ir sąrašai; d) V priedo C–G skyrių taikymas produktams, kurių derlius išaugintas Bendrijos regionuose, neįtrauktuose į III priede nurodytą vynuogių auginimo zonų sąrašą; e) V priedo J skyriaus 2 dalies b punkte ir 6 dalyje nurodyti produktai, 4 dalies b punkte nurodyti nukrypimai ir 6 dalyje nurodyta deklaravimo ir registravimo tvarka. 2. Toliau išvardytos taisyklės priimamos 75 straipsnyje nustatyta tvarka: a) taisyklės, pagal kurias lyginami tam tikri vynininkystės praktikos metodai ir procesai, taikomi trečiosiose šalyse, su 43 straipsnio 1 dalyje ir IV priede nurodytais metodais ir procesais; b) misos ir vynų maišymo ir kupažo reguliavimo nuostatos; c) vynininkystės metoduose naudojamų medžiagų grynumo ir identifikavimo specifikacijos; d) leidžiamų vynininkystės metodų ir procesų vykdymo administracinės taisyklės; šiose taisyklėse galima numatyti, kad tam tikrus vynininkystės metodus ir procesus galima atlikti tik tuomet, kai juos prižiūri valstybės narės pripažintas asmuo, kuris turi pakankamai žinių ir gali užtikrinti produkto kokybę, higieniškumą ir sveikumą; e) 45 straipsnyje nurodytų produktų laikymą, apyvartą ir naudojimą reglamentuojančios sąlygos arba produktų, kuriems to straipsnio reikalavimai netaikomi, sąrašai, ir kriterijų nustatymas, kad tam tikrais atskirais atvejais būtų išvengta sunkumų, sąlygos, kuriomis valstybės narės gali leisti laikyti, platinti ir naudoti produktus, neatitinkančius šio reglamento nuostatų, išskyrus produktus, nurodytus 45 straipsnio 1 dalyje, arba neatitinkančius pagal šį reglamentą priimtų nuostatų; f) bendrosios taisyklės, leidžiančios eksperimento tikslais taikyti vynininkystės metodus ir procesus, kurie kitais atvejais yra neleidžiami. 3. Produktų, kuriems taikomas šis reglamentas, sudėties nustatymo analizės metodai ir taisyklės, pagal kurias galima nustatyti, ar šiems produktams buvo taikomi leidžiamų vynininkystės metodų neatitinkantys procesai, priimami 75 straipsnyje nustatyta tvarka. Ta pačia tvarka prireikus nustatomi didžiausi kiekiai medžiagų, kurių buvimas rodo, kad buvo taikomi tam tikri vynininkystės metodai, ir lyginamosios analizės lentelės. Tačiau tais atvejais, jei Bendrijos analizės metodų ar pirmoje pastraipoje nurodytų taisyklių, nustatančių, kaip aptinkamos konkrečiame produkte ieškomos medžiagos ir nustatomi jų kiekiai, nėra numatyta, taikomi šie analizės metodai: a) Tarptautinės vyno ir vynininkystės valdybos (IWO) generalinės asamblėjos pripažinti ir tos valdybos paskelbti metodai arba b) kai tarp a punkte nurodytų metodų atitinkamo analizės metodo nėra – analizės metodas, atitinkantis Tarptautinės standartizacijos organizacijos (ISO) rekomenduojamus standartus; arba c) kai nėra nei a, nei b punkte nurodytų metodų, atsižvelgiant į metodo tikslumą, pakartojamumą ir atkuriamumą: i) atitinkamos valstybės narės leidžiamas analizės metodas arba ii) prireikus bet kuris kitas analizės metodas. Automatiniai analizės metodai, taikomi vietoj Bendrijos analizės metodo, laikomi lygiaverčiais pirmoje pastraipoje nurodytiems Bendrijos analizės metodams, bet tik tuo atveju, jei 75 straipsnyje numatyta tvarka nustatoma, kad gauti rezultatai tikslumo, pakartojamumo ir atkuriamumo atžvilgiu yra bent tokie patys kaip ir atitinkamu Bendrijos metodu gauti rezultatai. II SKYRIUS TAM TIKRŲ PRODUKTŲ APRAŠYMAS, PAVADINIMAS, PATEIKIMAS IR APSAUGA 47 straipsnis 1. Šiame skyriuje ir VII bei VIII prieduose išdėstytos taisyklės dėl tam tikrų produktų, kuriems taikomas šis reglamentas, aprašymo, pavadinimo ir pateikimo bei tam tikrų duomenų ir terminų apsaugos. Taisyklėse ypač atsižvelgiama į šiuos tikslus: a) vartotojų teisėtų interesų apsauga; b) gamintojų teisėtų interesų apsauga; c) vidaus rinkos sklandus veikimas; d) kokybiškų produktų gamybos skatinimas. 2. 1 dalyje nurodytos taisyklės visų pirma turi apimti nuostatas: a) darančias privalomą tam tikrų terminų vartojimą; b) leidžiančias, laikantis tam tikrų sąlygų, vartoti tam tikrus terminus; c) leidžiančias vartoti kitus terminus, įskaitant ir informaciją, kuri gali būti naudinga vartotojams; d) reglamentuojančias tam tikrų terminų apsaugą ir kontrolės tvarką; e) reglamentuojančias geografinių nuorodų ir tradicinių terminų vartojimą; f) reglamentuojančias įvežtų produktų arba, jei leidžiama pagal šį reglamentą, iš jų pagamintų produktų ženklinimą, kad vartotojai žinotų jų kilmę ir kad jie nebūtų ženklinami kaip Bendrijos produktai ar kurios nors valstybės narės produktai. 3. 1 dalyje nurodytos taisyklės taikomos joje nurodytų produktų aprašymui: a) etiketėse; b) registruose, lydraščiuose ir kituose Bendrijos teisės aktais numatytuose dokumentuose, toliau vadinamuose "oficialiais dokumentais", išskyrus muitinės dokumentus; c) komerciniuose dokumentuose, ypač faktūrose ir važtaraščiuose; d) reklaminėje medžiagoje pagal specialią šiam tikslui numatytą nuostatą šiame reglamente. 4. 1 dalyje nurodytos taisyklės taikomos joje nurodytų produktų pateikimui, konkrečiai: a) talpykloms, įskaitant jų uždarymo priemones; b) etiketėms; c) pakuotėms. 5. 1 dalyje nurodytos taisyklės taikomos produktams, laikomiems pardavimui ir pateikiamiems į rinką. 48 straipsnis Šiame reglamente nurodytų produktų aprašymas ir pateikimas bei bet kokios formos jų reklama negali būti klaidinga, galinti sukelti painiavą ar klaidinti asmenis, kuriems jie skirti, visų pirma teikiant: - 47 straipsnyje numatytą informaciją. Tai taikoma ir tuo atveju, kai informacija yra išversta į kitą kalbą arba kai yra nuoroda į faktinę produkto provenenciją, arba kai įrašomi tokie terminai kaip "rūšis", "tipas", "stilius", "imitacija", "prekės pavadinimas" ar panašūs, - informaciją apie produktų charakteristikas, ir ypač jų prigimtį, sudėtį, alkoholio koncentraciją tūrio procentais, spalvą, kilmę ar provenenciją, kokybę, vynuogių veislę, derliaus metus ar talpyklų nominalią talpą, - informaciją apie fizinių ar juridinių asmenų ar asmenų grupių, kurie dalyvavo ar dalyvauja produkto gamyboje ar platinime, ypač išpilstytojo, tapatybę ir statusą. 49 straipsnis 1. Produktai, kurių aprašymas ar pateikimas neatitinka šio reglamento nuostatų ar išsamių jo taikymo taisyklių, negali būti Bendrijoje laikomi pardavimui, pateikiami į rinką ar eksportuojami. Tačiau eksportui skirtų produktų atžvilgiu nukrypti nuo šio reglamento leidžiančios nuostatos gali būti: - patvirtintos valstybių narių, kai to reikalauja importuojančios trečiosios šalies teisės aktai, - numatytos reglamento įgyvendinimo nuostatose tais atvejais, kurių neapima pirmoji įtrauka. 2. Valstybės narės, kurių teritorijoje yra produktas, kurio aprašymas arba pateikimas neatitinka 1 dalyje nurodytų nuostatų, imasi būtinų priemonių skirti nuobaudas už įvykdytus pažeidimus pagal jų sunkumą. Tačiau valstybės narės gali leisti produktą laikyti pardavimui, pateikti į rinką Bendrijoje ar eksportuoti, jei jo aprašymas ar pateikimas yra pakeičiamas taip, kad atitiktų šio straipsnio 1 dalyje nurodytas nuostatas. 50 straipsnis 1. Valstybės narės imasi visų būtinų priemonių, kad suinteresuotos šalys galėtų pagal Susitarimo dėl susijusių su prekyba intelektinės nuosavybės teisių aspektų, 23 ir 24 straipsniuose išdėstytas sąlygas neleisti geografinės nuorodos, priskiriamos 1 straipsnio 2 dalies b punkte nurodytiems produktams, Bendrijoje naudoti tiems produktams, kurie nėra kilę iš geografine nuoroda įvardijamos vietovės, netgi kai tikroji prekių kilmė arba geografinė nuoroda yra išversta į kitą kalbą arba vartojama kartu su tokiais žodžiais kaip "rūšis", "tipas", "stilius", "imitacija" ar panašiais. 2. Šiame straipsnyje "geografinės nuorodos" reiškia nuorodas į tai, kad produkto kilmės vieta yra trečiosios šalies, kuri yra Pasaulio prekybos organizacijos narės, teritorija arba tos teritorijos kuris nors regionas ar vietovė, jei tai geografinei kilmės vietai gali būti priskiriama tam tikra kokybė, reputacija ar kita kuri nors produkto charakteristika. 3. 1 ir 2 dalys taikomos nepaisant kitų specifinių Bendrijos teisės aktų nuostatų, nustatančių taisykles, kaip apibūdinti ir pateikti produktus, kuriems taikomas šis reglamentas. 51 straipsnis 1. Šioje antraštinėje dalyje "geografinis vienetas, mažesnis už valstybę narę" reiškia: - mažą vietovę ar tokių vietovių grupę, - vietinę administracinę teritoriją ar jos dalį, - vynuogių auginimo subregioną ar jo dalį, - regioną, išskyrus konkrečiai apibrėžtą regioną. 2. Pavadinti stalo vynus, gautus iš vynų, pagamintų iš įvairiuose vynuogių auginimo zonose išaugintų vynuogių, kupažo, leidžiama naudojant geografinę nuorodą, jei bent 85 % iš kupažo gauto stalo vyno kilmės vieta yra vynuogių auginimo vietovė, kuri įvardyta jo pavadinime. Tačiau geografinę nuorodą į vynuogių auginimo vietovę, esančią A zonoje ar B zonoje, naudoti baltiesiems stalo vynams apibūdinti leidžiama tik tuo atveju, jei mišinį sudarantys produktai yra iš tų vynuogių auginimo zonų arba jei vynas yra gautas sumaišius stalo vynus iš A zonos ir stalo vynus iš B zonos. 3. Geografinės nuorodos naudojimui stalo vynui pavadinti valstybės narės gali kelti sąlygą, kad visas vynas būtų pagamintas iš tam tikrų aiškiai įvardytų vynuogių veislių ir tik tiksliai apibrėžtoje teritorijoje, kuri įvardyta jo pavadinime. 52 straipsnis 1. Jei valstybė narė naudoja konkretaus regiono pavadinimą rūšiniam vynui pkr pavadinti arba prireikus vynui, skirtam perdirbti į tokį rūšinį vyną pkr, pavadinti, tas pavadinimas negali būti naudojamas pavadinti vyno sektoriaus produktus, kurie nėra pagaminti tame regione, ir (arba) produktus, pavadintus tuo pavadinimu ne pagal atitinkamas Bendrijos ar nacionalines taisykles. Tai taip pat taikoma tais atvejais, kai valstybė narė vartoja mažo administracinio teritorinio vieneto, jo dalies ar mažos vietovės pavadinimą tik rūšiniam vynui pkr pavadinti arba prireikus vynui, skirtam perdirbti į tokį rūšinį vyną pkr, pavadinti. Nepažeisdamos Bendrijos nuostatų dėl konkrečių rūšinio vyno pkr rūšių, valstybės narės gali tam tikromis nustatytomis gamybos sąlygomis leisti, kad kartu su konkretaus regiono pavadinimu vyno pavadinime būtų pateikiama informacija apie gamybos metodą ar jo rūšį, arba nurodomas vynuogių veislės pavadinimas ar tokio pavadinimo sinonimas. Nepaisant pirmos pastraipos, Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, kvalifikuota balsų dauguma gali iki 2001 m. rugpjūčio 31 d. priimti sprendimą leisti tam tikrus geografinius pavadinimus, kurie tradiciškai yra naudojami stalo vynui pavadinti ir kurie yra tapę to regiono pavadinimu, ilgiausiai dar trejus metus naudoti stalo vynams pavadinti. 2. Toliau nurodyti pavadinimai ir terminai: - vynuogių veislės pavadinimas, - tradicinis konkretus terminas, nurodytas VII priedo A skyriaus 2 dalies c punkto antros įtraukos ketvirtoje subįtraukoje arba VIII priedo D skyriaus 2 dalies c punkto antroje įtraukoje, arba - papildomas tradicinis terminas, nurodytas VII priedo B skyriaus 1 dalies b punkto penktoje įtraukoje, jei valstybė narė juo apibūdina vyną pagal Bendrijos nuostatas, gali būti naudojami gėrimui, išskyrus vyną ar vynuogių misą, aprašyti, pateikti ir reklamuoti tik tuo atveju, jei nėra pavojaus kilti painiavai dėl tokio gėrimo prigimties, kilmės, šaltinio ar sudėties. 3. Naudoti 2 dalyje nurodytą pavadinimą ar terminą arba žodžius "Hock", "Claret", "Liebfrauenmilch" ir "Liebfraumilch", netgi kai vartojami kartu su žodžiais "rūšis", "tipas", "stilius", "imitacija" ir panašiais žodžiais, draudžiama norint apibūdinti ar pateikti: - produktą, priskiriamą 2206 KN kodui, išskyrus atvejus, kai tas produktas faktiškai yra pagamintas to pavadinimo vietovėje, - produktą, parduodamą su aiškiomis instrukcijomis vartotojui kaip gauti iš jo gėrimą, pa