Oficialusis leidinys L 252 , 05/09/1981 p. 0027 - 0035

specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 11 tomas 10 p. 0028

specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 11 tomas 10 p. 0028

specialusis leidimas ispanų kalba: skyrius 04 tomas 1 p. 0176

specialusis leidimas portugalų kalba skyrius 04 tomas 1 p. 0176



Konvencija dėl Antarkties jūrų gyvųjų išteklių apsaugos SUSITARIANČIOSIOS ŠALYS, PRIPAŽINDAMOS aplinkos ir Antarktidą supančių jūrų ekosistemos vientisumo apsaugos svarbą; ATKREIPDAMOS DĖMESĮ į Antarkties vandenyse aptinkamų jūrų gyvųjų išteklių kaupimąsi ir padidėjusį susidomėjimą šių išteklių kaip proteino šaltinio naudojimo galimybėmis; SUVOKDAMOS, kaip svarbu yra užtikrinti Antarkties jūrų gyvųjų išteklių apsaugą; MANYDAMOS, kad yra būtina plėsti žinias apie Antarkties jūrų ekosistemą ir jos komponentus, kad galima būtų pagrįsti sprendimus dėl žvejybos ir medžioklės išsamia moksline informacija; MANYDAMOS, jog tam, kad būtų apsaugoti Antarkties jūrų gyvieji ištekliai, reikia bendradarbiauti tarptautiniu lygmeniu tinkamai atsižvelgiant į Antarkties sutarties nuostatas ir aktyviai dalyvaujant visoms valstybėms, atliekančioms mokslinius tyrimus arba plėtojančioms žvejybos ar medžioklės Antarkties vandenyse veiklą; PRIPAŽINDAMOS pagrindinius Antarkties sutarties Konsultuojančiųjų Šalių įsipareigojimus dėl Antarkties aplinkos apsaugos ir išsaugojimo, ypač pagal Antarkties sutarties IX straipsnio 1 dalies f punktą jų prisiimtus įsipareigojimus dėl Antarktidos gyvųjų išteklių išsaugojimo ir apsaugos; PRISIMINDAMOS Antarkties sutarties Konsultuojančiųjų Šalių jau vykdytą veiklą, įskaitant, visų pirma, susitartas priemones dėl Antarkties faunos ir floros apsaugos, taip pat Konvencijos dėl Antarkties ruonių apsaugos nuostatas; ATSIŽVELGDAMOS į devintojo Antarkties sutarties konsultacinio susirinkimo metu Konsultuojančiųjų Šalių išreikštą rūpestį dėl Antarkties jūrų gyvųjų išteklių apsaugos ir IX-2 rekomendacijos, kuri paskatino sudaryti šią Konvenciją, nuostatų svarbą, MANYDAMOS, kad visa žmonija yra suinteresuota tuo, kad Antarktidos žemyną supantys vandenys būtų išsaugoti vien tik taikiems tikslams ir kad būtų užkirstas kelias jų tapimui tarptautinės nesantaikos vieta ar objektu; PRIPAŽINDAMOS, kad, atsižvelgiant į tai, kas pirmiau išdėstyta, yra pageidautina sukurti tinkamą mechanizmą, leisiantį rekomenduoti, skatinti, nuspręsti diegti ir suderinti Antarkties jūrų gyvųjų organizmų apsaugai užtikrinti reikalingas priemones ir mokslinius tyrinėjimus, SUSITARĖ: I straipsnis 1. Ši Konvencija taikoma Antarkties jūrų gyviesiems ištekliams, esantiems teritorijoje, esančioje į pietus nuo 60o pietų platumos, ir Antarkties jūrų gyviesiems ištekliams, esantiems teritorijoje, esančioje tarp tos platumos ir Antarkties konvergencijos zonos, sudarančios Antarkties jūrų ekosistemos dalį. 2. "Antarkties jūrų gyvieji ištekliai" – tai pelekinių žuvų, moliuskų, vėžiagyvių ir visų kitų gyvųjų organizmų rūšių, tarp jų paukščių, aptinkamų į pietus nuo Antarkties konvergencijos zonos, populiacijos. 3. "Antarkties jūrų ekosistema" – tai Antarkties jūrų gyvųjų išteklių santykių vienų su kitais ir savo fizine aplinka, visuma. 4. "Antarkties konvergencijos zona" – tai linija, jungianti taškus, atitinkančius šiuos geografinės platumos lygiagrečių ir geografinės ilgumos dienovidinių laipsnius: 50o pietų platumos ir 0o, 50o pietų platumos ir 30o rytų ilgumos, 45o pietų platumos ir 30o rytų ilgumos, 45o pietų platumos ir 80o rytų ilgumos, 55o pietų platumos ir 80o rytų ilgumos, 55o pietų platumos ir 150o rytų ilgumos, 60o pietų platumos ir 150o rytų ilgumos, 60o pietų platumos ir 50o vakarų ilgumos, 50o pietų platumos ir 50o vakarų ilgumos, 50o pietų platumos ir 0o. II straipsnis 1. Šios Konvencijos tikslas – Antarkties jūrų gyvųjų išteklių apsauga. 2. Šioje Konvencijoje sąvoka "apsauga" apima ir racionalų naudojimą. 3. Bet kokia žvejyba ar medžioklė ir su tuo susijusi veikla teritorijoje, kuriai taikoma ši Konvencija, yra vykdoma pagal šios Konvencijos nuostatas ir laikantis šių apsaugos principų: a) kelio užkirtimo bet kurios žvejojamos ar medžiojamos populiacijos dydžio sumažėjimui iki lygmenų, žemesnių už tuos, kurie užtikrina stabilų jos gausėjimą. Šiuo tikslu neturėtų būti leidžiama, kad jos dydis sumažėtų žemiau lygmens, artimo tam lygmeniui, kuris užtikrina didžiausią grynąjį metinį prieaugį; b) ekologinių santykių tarp žvejojamų ar medžiojamų Antarkties jūrų gyvųjų išteklių populiacijų, nuo jų priklausomų ir su jomis susijusių populiacijų išlaikymo ir sumažėjusių populiacijų atkūrimo iki pirmiau nurodytame a papunktyje apibrėžtų lygmenų; ir c) kelio užkirtimo jūrų ekosistemoje vykstantiems potencialiai per du ar tris dešimtmečius negrįžtamiems pokyčiams arba šių pokyčių rizikos sumažinimo, atsižvelgiant į turimas žinias apie tiesioginę ir netiesioginę žvejojimo ar medžiojimo įtaką, svetimų rūšių įveisimo poveikį, su tuo susijusios veiklos padarinius jūrų ekosistemai bei aplinkos pokyčių pasekmes, kad būtų sudarytos tolygios Antarkties jūrų gyvųjų išteklių apsaugos sąlygos. III straipsnis Susitariančiosios Šalys, nepriklausomai nuo to, ar jos yra ar nėra Antarkties sutarties šalys, susitaria, kad nesiims jokios veiklos teritorijoje, kuriai taikoma Antarkties sutartis, priešingai tos Sutarties principams ir tikslams, taip pat dėl to, kad jų tarpusavio santykiai yra saistomi Antarkties sutarties I ir V straipsniuose nustatytų įsipareigojimų. IV straipsnis 1. Visos Susitariančiosios Šalys, nepriklausomai nuo to, ar jos yra, ar nėra Antarkties sutarties šalys, teritorijos, kuriai taikoma Antarkties sutartis, atžvilgiu, palaikydamos tarpusavio santykius yra saistomos Antarkties sutarties IV ir VI straipsnių. 2. Nė viena šios Konvencijos nuostata ir jokie vykstantys veiksmai ar vykdoma veikla šios Konvencijos galiojimo metu: a) nesudaro pagrindo pareikšti, paremti ar atmesti reikalavimą dėl teritorijos, kuriai taikoma Antarkties sutartis, teritorinio suvereniteto arba nesukuria kokių nors suvereniteto teisių šioje teritorijoje; b) neaiškinama atsisakant, susiaurinant ar pažeidžiant bet kurios Susitariančiosios Šalies kokios nors teisės ar reikalavimo arba pagrindo kelti reikalavimą pagal tarptautinę teisę turėti pakrančių valstybių jurisdikciją toje teritorijoje, kuriai ši Konvencija yra taikoma; c) neaiškinama kaip bet kurios Susitariančiosios Šalies pozicijos pažeidimas dėl jos tokios teisės, reikalavimo ar pagrindo kelti tokį reikalavimą pripažinimo ar nepripažinimo; d) nedaro įtakos Antarkties sutarties IV straipsnio 2 dalies nuostatai, kad nepareiškiamas joks naujas reikalavimas arba nepratęsiamas jau pareikšto reikalavimo dėl teritorinio suvereniteto Antarktidoje terminas, kol galioja Antarkties sutartis. V straipsnis 1. Susitariančiosios Šalys, kurios nėra Antarkties sutarties šalys, pripažįsta specialias Antarkties sutarties Konsultuojančiųjų Šalių prievoles ir įsipareigojimus teritorijos, kuriai taikoma Antarkties sutartis, aplinkos apsaugos ir išsaugojimo atžvilgiu. 2. Susitariančiosios Šalys, kurios nėra Antarkties sutarties šalys, susitaria, kad, imdamosi veiklos teritorijoje, kuriai taikoma Antarkties sutartis, jos atitinkamai laikysis susitartų Antarkties faunos ir floros apsaugos priemonių ir bet kurių kitų Antarkties sutarties Konsultuojančiųjų Šalių rekomenduojamų priemonių, kai vykdys savo įsipareigojimą apsaugoti Antarkties aplinką nuo visų žalingų žmogaus kišimosi į ją būdų. 3. Šioje Konvencijoje "Antarkties sutarties Konsultuojančiosios Šalys" – tai Antarkties sutarties Susitariančiosios Šalys, kurių atstovai pagal Antarkties sutarties IX straipsnį dalyvauja susirinkimuose. VI straipsnis Nė viena šios Konvencijos nuostata nenukrypsta nuo Susitariančiųjų Šalių prisiimtų įsipareigojimų ir teisių, suteikiamų pagal Tarptautinę konvenciją dėl banginių medžioklės reguliavimo ir Konvenciją dėl Antarkties ruonių apsaugos. VII straipsnis 1. Susitariančiosios Šalys šiuo dokumentu įsteigia ir susitaria išlaikyti Antarkties jūrų gyvųjų išteklių apsaugos komisiją (toliau – Komisija). 2. Komisijos narystės sąlygos yra tokios: a) kiekviena Susitariančioji Šalis, dalyvavusi susirinkime, kurio metu buvo priimta ši Konvencija, yra Komisijos narė; b) kiekvienai Valstybei Konvencijos Šaliai, kuri pagal XXIX straipsnį prisijungė prie šios Konvencijos, suteikiama teisė būti Komisijos nare tokiam laikotarpiui, kurį ta prisijungusioji Šalis atlieka mokslinius tyrimus ar imasi žvejybos ar medžioklės veiklos jūrų gyvųjų išteklių, kuriems taikoma ši Konvencija, atžvilgiu; c) kiekvienai pagal XXIX straipsnį prie šios Konvencijos prisijungusiai regioninei ekonominės integracijos organizacijai suteikiama teisė būti Komisijos nare tokį laikotarpį, kuriam jos valstybėms narėms suteikiama tokia teisė; d) Susitariančioji Šalis, siekianti pagal pirmiau nurodytus b ir c papunkčius dalyvauti Komisijos darbe, praneša depozitarui, kokiu pagrindu ji siekia tapti Komisijos nare bei apie savo norą priimti galiojančias apsaugos priemones. Depozitaras perduoda kiekvienai Komisijos narei tokį pranešimą ir su juo susijusią informaciją. Bet kuri Komisijos narė per du mėnesius nuo tokio depozitaro pranešimo gavimo gali paprašyti, kad būtų surengtas specialus Komisijos susirinkimas šiam klausimui aptarti. Gavęs tokį prašymą, depozitaras sušaukia tokį susirinkimą. Tuo atveju, jei nėra pateiktas prašymas surengti susirinkimą, laikoma, kad pranešimą pateikianti Susitariančioji Šalis yra įvykdžiusi Komisijos narystei keliamus reikalavimus. 3. Kiekvieną Komisijos narį atstovauja vienas atstovas, kurį gali lydėti pakaitiniai atstovai ir patarėjai. VIII straipsnis Komisija turi juridinio asmens statusą ir kiekvienos Valstybės Konvencijos Šalies teritorijoje naudojasi tokiu veiksnumu, koks gali būti būtinas jos funkcijoms atlikti ir šios Konvencijos tikslams pasiekti. Privilegijos ir imunitetas, kuriais Komisija ir jos personalas ketina naudotis Valstybės Konvencijos Šalies teritorijoje, yra nustatomi Komisijos ir atitinkamos Valstybės Konvencijos Šalies susitarimu. IX straipsnis 1. Komisijos funkcija – įgyvendinti šios Konvencijos II straipsnyje nustatytus tikslus ir principus. Tuo tikslu ji: a) sudaro palankias sąlygas Antarkties jūrų gyvųjų išteklių ir Antarkties jūrų ekosistemos moksliniams tyrimams bei išsamiems tyrinėjimams atlikti; b) surenka duomenų apie Antarkties jūrų gyvųjų išteklių populiacijų būklę ir pokyčius bei apie veiksnius, darančius įtaką žvejojamų ar medžiojamų rūšių arba nuo jų priklausomų ar su jomis susijusių rūšių ar populiacijų paplitimui, gausai ir produktyvumui; c) užtikrina sužvejojamų žuvų gavimą ir pastangų apie žvejojamų ar medžiojamų populiacijų statistiką; d) analizuoja, skleidžia ir skelbia b ir c papunkčiuose nurodytą informaciją bei Mokslinio komiteto ataskaitas; e) identifikuoja poreikius apsaugoti populiacijas ir išanalizuoja apsaugos priemonių veiksmingumą; f) formuluoja, priima ir tikslina apsaugos priemones remdamasi geriausiais esamais moksliniais faktais, atsižvelgdama į šio straipsnio 5 dalies nuostatas; g) įdiegia pagal šios Konvencijos XXIV straipsnį sukurtą stebėjimo ir tikrinimo sistemą; h) plėtoja visų kitų rūšių veiklą, reikalingą šios Konvencijos tikslui pasiekti. 2. Straipsnio 1 dalies f punkte nurodytos apsaugos priemonės apima: a) bet kurių rūšių, kurios gali būti žvejojamos ar medžiojamos teritorijoje, kuriai taikoma ši Konvencija, kiekio nustatymą b) regionų ir subregionų nustatymą, remiantis Antarkties jūrų gyvųjų išteklių populiacijų paplitimu; c) populiacijų kiekio nustatymą regionuose ir subregiuonuose, kuriuose galima medžioti ar žvejoti; d) saugomų rūšių nustatymą; e) galimų žvejoti ar medžioti rūšių dydžio, amžiaus ir prireikus – lyties nustatymą; f) sezonų, kada galima ir kada negalima žvejoti ar medžioti, nustatymą; g) nustatymą, kada mokslinių tyrimų ir apsaugos tikslais leidžiama patekti į plotus, regionus ir subregionus, tarp jų – į apsaugos ir mokslinių tyrimų atžvilgiu ypatingus plotus, ir kada įėjimas į jas yra draudžiamas; h) žvejybos ar medžioklės pastangų bei naudojamų žvejybos ar medžioklės būdų, įskaitant žūklės priemones, reguliavimą, siekiant, inter alia, išvengti netinkamos tokios veiklos koncentracijos kuriame nors regione ir subregione; i) kitų apsaugos priemonių, kurias Komisija mano esant reikalingas šios Konvencijos tikslui pasiekti, ėmimąsi, įskaitant priemones, susijusias su žvejybos ar medžioklės ir su tuo susijusio veiklos poveikiu jūrų ekosistemos komponentams, išskyrus žvejojamas ar medžiojamas populiacijas. 3. Komisija skelbia ir registruoja visas galiojančias apsaugos priemones. 4. Pagal straipsnio 1 dalį atlikdama savo funkcijas Komisija visiškai atsižvelgia į Mokslinio komiteto rekomendacijas ir patarimus. 5. Komisija visiškai atsižvelgia į bet kokias pagal Antarkties sutarties IX straipsnį konsultacinių susirinkimų metu arba šiuo metu veikiančių žuvininkystės komisijų, atsakingų už rūšis, kurios gali patekti į teritoriją, kuriai taikoma ši Konvencija, priimtas ar rekomenduojamas atitinkamas priemones ar reglamentus, kad nekiltų prieštaravimas tarp pagal tokius reglamentus ar priemones ir apsaugos priemones, kurias Komisija gali priimti, Susitariančiajai Šaliai suteikiamų teisių ir jos prisiimtų įsipareigojimų. 6. Komisijos pagal šią Konvenciją priimtas apsaugos priemones Komisijos narės įgyvendina taip: a) Komisija praneša apie apsaugos priemones visoms Komisijos narėms; b) Apsaugos priemonės tampa privalomos visoms Komisijos narėms praėjus 180 dienų nuo tokio pranešimo dienos, išskyrus tuos numatytus atvejus, kurie toliau nurodyti c ir d papunkčiuose; c) Jei Komisijos narė per 90 dienų nuo a papunktyje nurodyto pranešimo dienos praneša Komisijai, kad ji negali visiškai ar iš dalies priimti apsaugos priemonės, ta priemonė jai nėra privaloma tokiu mastu, kaip ir buvo pranešta; d) Jei kuri nors Komisijos narė taiko c papunktyje nustatytą tvarką, Komisija, bet kuriai jos narei paprašius, susirenka, kad peržiūrėtų apsaugos priemonę. Tokio susirinkimo metu ir per 30 dienų po jo bet kuri Komisijos narė turi teisę pareikšti, kad ji daugiau negali sutikti su tokia apsaugos priemone, ir tokiu atveju ta narė daugiau tos priemonės nėra saistoma. X straipsnis 1. Komisija atkreipia bet kurios valstybės, kuri nėra šios Konvencijos Šalis, dėmesį į bet kokią veiklą, kurios imasi tos valstybės piliečiai arba laivai, ir kuri, Komisijos nuomone, daro įtaką šios Konvencijos tikslo įgyvendinimui. 2. Komisija atkreipia visų Susitariančiųjų Šalių dėmesį į bet kokią veiklą, kuri, Komisijos nuomone, įgyvendinant šios Konvencijos tikslą arba vykdant pagal šią Konvenciją prisiimtus įsipareigojimus, daro įtaką Susitariančiajai Šaliai. XI straipsnis Komisija stengiasi bendradarbiauti su Susitariančiosiomis Šalimis, kurios gali turėti jurisdikciją jūrų plotuose, esančiuose šalia teritorijos, kuriai taikoma ši Konvencija, bet kokių išteklių ar su jais susijusių rūšių išteklių, aptinkamų tiek šiuose plotuose, tiek plotuose, kuriai taikoma ši Konvencija, apsaugos atžvilgiu, siekiant suderinti tokių išteklių atžvilgiu priimtas apsaugos priemones. XII straipsnis 1. Komisijos sprendimai dėl esminių klausimų priimami bendru susitarimu. Klausimas, ar dalykas yra esminis, ar ne, yra laikomas pagrindiniu. 2. Sprendimai dėl kitų dalykų nei tie, kurie nurodyti straipsnio 1 dalyje, yra priimami paprasta esančių ir balsuojančių Komisijos narių balsų dauguma. 3. Komisijai svarstant bet kurį klausimą, reikalaujantį, kad būtų priimtas sprendimas, turi būti išsiaiškinta, ar regioninė ekonominės integracijos organizacija dalyvaus priimant sprendimą ir jeigu taip, ar jos valstybės narės taip pat dalyvaus. Dalyvaujančių Susitariančiųjų Šalių skaičius neturi viršyti regioninės ekonominės integracijos organizacijos valstybių narių, kurios yra Komisijos narės, skaičiaus. 4. Pagal šį straipsnį priimdama sprendimus regioninė ekonominės integracijos organizacija turi tiktai vieną balsą. XIII straipsnis 1. Komisijos būstinė įsteigiama Hobarte, Tasmanijoje, Australijoje. 2. Komisija rengia reguliarus metinius susirinkimus. Kiti susirinkimai taip pat rengiami, jei prašo vienas trečdalis jos narių, ir kitais šioje Konvencijoje numatytais atvejais. Pirmasis Komisijos susirinkimas surengiamas per tris mėnesius nuo šios Konvencijos įsigaliojimo dienos, jei tarp Susitariančiųjų Šalių yra bent dvi valstybės, kurios plėtoja žvejybos arba medžioklės veiklą toje teritorijoje, kuriai taikoma ši Konvencija. Bet kuriuo atveju pirmasis susirinkimas surengiamas per vienerių metų laikotarpį nuo šios Konvencijos įsigaliojimo dienos. Depozitaras konsultuojasi su šią Konvenciją pasirašiusiomis valstybėmis dėl pirmojo Komisijos susirinkimo, atsižvelgdamas į tai, kad, siekiant veiksmingo Komisijos darbo, būtinas platus tokių valstybių atstovavimas. 3. Depozitaras sušaukia pirmąjį Komisijos susirinkimą Komisijos būstinėje. Vėlesni Komisijos susirinkimai taip pat rengiami jos būstinėje, nebent ji nusprendžia kitaip. 4. Komisija iš savo narių išrenka pirmininką ir vicepirmininką, kurių kiekvienas eina pareigas dvejus metus ir kurie gali būti dar kartą išrenkami vienai papildomai kadencijai. Tačiau pirmasis pirmininkas yra išrenkamas pradiniam trejų metų laikotarpiui. Pirmininkas ir vicepirmininkas negali būti tos pačios Susitariančiosios Šalies atstovai. 5. Komisija priima ir keičia, jei būtina, savo susirinkimų darbo tvarkos taisykles, kurios netaikomos klausimams, aptariamiems šios Konvencijos XII straipsnyje. 6. Komisija gali įsteigti papildomas institucijas, kurios gali būti reikalingos jos funkcijoms atlikti. XIV straipsnis 1. Susitariančiosios Šalys šiuo dokumentu įsteigia Antarkties jūrų gyvųjų išteklių apsaugos mokslinį komitetą (toliau – Mokslinis komitetas), Komisijos konsultacinę instituciją. Mokslinis komitetas paprastai susirenka Komisijos būstinėje, nebent jis nusprendžia kitaip. 2. Kiekviena Komisijos narė yra Mokslinio komiteto narė ir paskiria atstovą, turintį tinkamą mokslinę kvalifikaciją, kurį gali lydėti kiti specialistai ir patarėjai. 3. Mokslinis komitetas šiam tikslui gali prašyti kitų mokslininkų ir specialistų patarimo. XV straipsnis 1. Mokslinis komitetas sudaro sąlygas konsultuotis ir bendradarbiauti renkant, nagrinėjant ir keičiantis informacija, susijusia su jūrų gyvaisiais ištekliais, kuriems taikoma ši Konvencija. Ji skatina bendradarbiavimą mokslinių tyrimų srityje siekiant gauti daugiau žinių apie Antarkties jūrų ekosistemos jūrų gyvuosius išteklius. 2. Mokslinis komitetas plėtoja tokią veiklą, kokią Komisija gali nurodyti atsižvelgdama į siekį įgyvendinti šios Konvencijos tikslą ir: a) nustato kriterijus ir metodus, taikomus šios Konvencijos IX straipsnyje nurodytoms apsaugos priemonėms nustatyti; b) reguliariai įvertina Antarkties jūrų gyvųjų išteklių populiacijų būklę ir tendencijas; c) analizuoja duomenis, susijusius su tiesioginėmis ir netiesioginėmis žvejybos arba medžioklės pasekmėmis Antarkties jūrų gyvųjų išteklių populiacijoms; d) įvertina pasiūlytų medžioklės arba žvejybos būdų arba lygmenų pokyčių pasekmes ir siūlomas apsaugos priemones; e) perduoda Komisijai įvertinimų, analizių duomenis, ataskaitas ir rekomendacijas, jei ji prašo, arba padaro tai savo iniciatyva, kad būtų įgyvendintas šios Konvencijos tikslas. f) formuluoja pasiūlymus dėl tarptautinių ir nacionalinių Antarkties jūrų gyvųjų išteklių tyrimų programų vykdymo. 3. Atlikdamas savo funkcijas Mokslinis komitetas atsižvelgia į kitų atitinkamų techninių ir mokslinių organizacijų darbą bei pagal Antarkties sutartį plėtojamą mokslinę veiklą. XVI straipsnis 1. Pirmasis Mokslinio komiteto susirinkimas surengiamas per tris mėnesius nuo pirmojo Komisijos susirinkimo surengimo. Paskui Mokslinis komitetas renkasi taip dažnai, kaip reikia, kad atliktų funkcijas. 2. Mokslinis komitetas priima ir keičia, jei būtina, savo darbo tvarkos taisykles. Taisykles ir jų pakeitimus patvirtina Komisija. Taisyklės apima mažumos ataskaitų pateikimo tvarką. 3. Mokslinis komitetas, gavęs Komisijos pritarimą, gali įsteigti antrines institucijas, būtinas jo funkcijoms atlikti. XVII straipsnis 1. Komisija paskiria vykdantįjį sekretorių, kad šis dirbtų Komisijai ir Moksliniam komitetui laikydamasis tokios tvarkos ir esant tokioms sąlygoms, kokias Komisija gali nustatyti. Jo kadencija trunka ketverius metus; jis gali būti dar kartą paskirtas į šias pareigas. 2. Komisija suteikia leidimą sukurti tiek sekretoriato darbuotojų etatų, kiek gali būti reikalinga, o vykdantysis sekretorius skiria, vadovauja ir prižiūri tokių darbuotojų darbą pagal tokias taisykles ir esant tokiai tvarkai ir sąlygoms, kokias Komisija gali nustatyti. 3. Vykdantysis sekretorius ir sekretoriatas atlieka Komisijos jiems patikėtas funkcijas. XVIII straipsnis Oficialios Komisijos ir Mokslinio komiteto kalbos yra anglų, ispanų, prancūzų ir rusų. XIX straipsnis 1. Kiekvieno metinio susirinkimo metu Komisija bendru sutarimu priima savo biudžetą ir Mokslinio komiteto biudžetą. 2. Komisijos ir Mokslinio komiteto bei bet kurios pavaldžios institucijos biudžeto projektą rengia vykdantysis sekretorius ir pateikia Komisijos narėms likus bent 60 dienų iki metinio Komisijos susirinkimo. 3. Kiekviena Komisijos narė moka įnašus į biudžetą. Prieš pasibaigiant penkerių metų laikotarpiui nuo šios Konvencijos įsigaliojimo dienos kiekvienos Komisijos narės įnašas yra vienodas. Paskui įnašas nustatomas remiantis dviem kriterijais: sužvejotų ar sumedžiotų išteklių kiekiu ir vienoda visų Komisijos narių dalimi. Komisija bendru sutarimu nusprendžia, kokia proporcija šie du kriterijai yra taikomi. 4. Komisijos ir Mokslinio komiteto finansinė veikla yra tvarkoma remiantis Komisijos priimtais finansiniais reglamentais; jai įvertinti atliekamas Komisijos parinktų nepriklausomų auditorių metinis auditas. 5. Kiekviena Komisijos narė padengia savo su dalyvavimu Komisijos ir Mokslinio komiteto susirinkimuose susijusias išlaidas. 6. Komisijos narė, nesumokėjusi įnašo už dvejus metus iš eilės, savo finansinių įsipareigojimų nevykdymo laikotarpiu neturi teisės dalyvauti Komisijai priimant sprendimus. XX straipsnis 1. Komisijos narės, kiek tai yra įmanoma, kiekvienais metais pateikia Komisijai ir Moksliniam komitetui tokius statistinius, biologinius ir kitus duomenis bei informaciją, kurios Komisijai ir Moksliniam komitetui gali prireikti atliekant savo funkcijas. 2. Komisijos narės tokiu būdu ir taip dažnai, kaip gali būti nustatyta, pateikia informaciją apie plėtojamą žvejybos ar medžioklės veiklą, įskaitant žvejybos plotus ir laivus, kad būtų sudarytos sąlygos patikimiems sužvejojamos žuvies ir šios veiklos pastangų statistiniams duomenims surinkti. 3. Komisijos narės taip dažnai, kaip gali būti nustatyta, pateikia Komisijai informaciją apie atliekamus veiksmus Komisijos priimtoms apsaugos priemonėms įgyvendinti. 4. Komisijos narės susitaria, kad, plėtodamos kokią nors žvejybos ar medžioklės veiklą, jos naudojasi galimybėmis rinkti žvejybos ar medžioklės poveikiui įvertinti reikalingus duomenis. XXI straipsnis 1. Kiekviena Susitariančioji Šalis imasi atitinkamų jos kompetencijai priklausančių priemonių, kad užtikrintų šios Konvencijos nuostatų ir Komisijos priimtų apsaugos priemonių, kurių Šalis pagal šios Konvencijos IX straipsnį yra saistoma, laikymąsi. 2. Kiekviena Susitariančioji Šalis suteikia Komisijai informaciją apie priemones, kurių imtasi pagal straipsnio 1 dalį, įskaitant sankcijų už bet kokį padarytą pažeidimą skyrimą. XXII straipsnis 1. Kiekviena Susitariančioji Šalis, nepažeisdama Jungtinių Tautų Chartijos nuostatų, įsipareigoja dėti atitinkamas pastangas, kad niekas nesiimtų jokios veiklos, prieštaraujančios šios Konvencijos tikslui. 2. Kiekviena Susitariančioji Šalis praneša Komisijai apie tokią jos pastebėtą veiklą. XXIII straipsnis 1. Komisija ir Mokslinis komitetas bendradarbiauja su Antarkties sutarties Konsultuojančiomis Šalimis šių kompetencijai priklausančiais klausimais. 2. Komisija ir Mokslinis komitetas atitinkamai bendradarbiauja su Jungtinių Tautų Maisto ir žemės ūkio organizacija ir kitomis specializuotomis agentūromis. 3. Komisija ir Mokslinis komitetas atitinkamai stengiasi plėtoti darbinius bendradarbiavimo santykius su tarpvyriausybinėmis ir nevyriausybinėmis organizacijomis, galinčiomis prisidėti prie jų darbo, tarp jų – su Antarkties tyrimų moksliniu komitetu, Vandenynų tyrimų moksliniu komitetu ir Tarptautine banginių medžioklės komisija. 4. Komisija gali sudaryti susitarimus su šiame straipsnyje nurodytomis organizacijomis, o prireikus – ir su kitomis organizacijomis. Komisija ir Mokslinis komitetas tokioms organizacijoms gali pasiūlyti, kad šios siųstų stebėtojus į jų bei jų papildomų institucijų susirinkimus. XXIV straipsnis 1. Siekdamos skatinti šios Konvencijos tikslo įgyvendinimą ir užtikrinti jos nuostatų laikymąsi, Susitariančiosios Šalys susitaria, kad turi būti sukurta stebėjimo ir tikrinimo sistema. 2. Komisija tobulina stebėjimo ir tikrinimo sistemą, remdamasi šiais principais: a) Susitariančiosios Šalys, atsižvelgdamos į dabartinę tarptautinę patirtį, bendradarbiauja viena su kita, kad užtikrintų veiksmingą stebėjimo ir tikrinimo sistemos įgyvendinimą. Ši sistema apima, inter alia, tvarką, kurios laikomasi Komisijos narių paskirtų stebėtojų ir inspektorių įsėdimo į laivą ir jų atliekamo patikrinimo atveju, bei laivo įregistravimo valstybės patraukimo baudžiamojon atsakomybėn ir sankcijų skyrimo remiantis tokio įsėdimo į laivą ir patikrinimo metu gautais įrodymais tvarką. Ataskaita apie tokį patraukimą baudžiamojon atsakomybėn ir paskirtas sankcijas yra įtraukiama į šios Konvencijos XXI straipsnyje nurodytą informaciją; b) kad būtų patikrinta, ar laikomasi pagal šią Konvenciją priimtų priemonių, Komisijos narių paskirti pagal Komisijos nustatomas sąlygas dirbantys stebėtojai ir inspektoriai atlieka stebėjimą ir patikrinimą mokslinius tyrimus atliekančiuose ar jūrų gyvuosius išteklius medžiojančiuose arba žvejojančiuose laivuose toje teritorijoje, kuriai taikoma ši Konvencija; c) paskirtieji stebėtojai ir inspektoriai tebepriklauso Susitariančiosios Šalies, kurios piliečiai jie yra, jurisdikcijai. Jie pateikia ataskaitas Komisijos narei, kuri juos paskyrė, o ši savo ruožtu atsiskaito Komisijai. 3. Kol dar nėra sukurta stebėjimo ir tikrinimo sistema, Komisijos narės stengiasi sudaryti laikinąją stebėtojų ir inspektorių skyrimo tvarką, o tokiems paskirtiems stebėtojams ir inspektoriams pagal straipsnio 2 dalyje nustatytus principus suteikiama teisė atlikti patikrinimą. XXV straipsnis 1. Iškilus ginčams tarp dviejų ar daugiau Susitariančiųjų Šalių dėl šios Konvencijos aiškinimo ar taikymo, šios Susitariančiosios Šalys tariasi viena su kita siekdamos išspręsti ginčą derybų, tyrimo, tarpininkavimo, sutaikinimo būdu, arbitražo tvarka, teisminio sprendimo ar kitu jų pasirinktu taikiu būdu. 2. Bet kuris tokio pobūdžio šiais būdais neišspręstas ginčas, kiekvienu atveju gavus visų ginčo šalių sutikimą, perduodamas spręsti Tarptautiniam Teisingumo Teismui arba arbitražui, kad šis jį išspręstų, tačiau nesugebėjimas pasiekti susitarimo perdavus klausimą spręsti Tarptautiniam Teismui arba arbitražui neatleidžia ginčo šalių nuo atsakomybės ir toliau stengtis jį išspręsti bet kuriais kitais straipsnio 1 dalyje nurodytais įvairiais taikiais būdais. 3. Tais atvejais, kai ginčas perduodamas spręsti arbitražui, arbitražinis teismas įkuriamas taip, kaip yra numatyta šios Konvencijos priede. XXVI straipsnis 1. Ši Konvencija teikiama pasirašyti Kanberoje nuo 1980 m. rugpjūčio 1 d. iki gruodžio 31 d. valstybėms, dalyvavusioms 1980 m. gegužės 7–20 dienomis Kanberoje surengtoje Konferencijoje dėl Antarkties jūrų gyvųjų išteklių apsaugos. 2. Valstybės, pasirašančios šį dokumentą, bus pirmosios šią Konvenciją pasirašiusios valstybės. XXVII straipsnis 1. Šią Konvenciją ratifikuoja, priima arba patvirtina ją pasirašiusios valstybės. 2. Ratifikavimo, priėmimo arba patvirtinimo dokumentai deponuojami Australijos Vyriausybei, kuri šiuo dokumentu paskiriama depozitaru. XXVIII straipsnis 1. Ši Konvencija įsigalioja trisdešimtą dieną nuo tos dienos, kai šios Konvencijos XXVI straipsnio 1 dalyje nurodytos valstybės deponuoja aštuntąjį ratifikavimo, priėmimo arba patvirtinimo dokumentą. 2. Kiekvienos valstybės arba regioninės ekonominės integracijos organizacijos, kuri po šios Konvencijos įsigaliojimo dienos deponuoja ratifikavimo, priėmimo, patvirtinimo arba prisijungimo prie jos dokumentą, atžvilgiu ši Konvencija įsigalioja trisdešimtą dieną nuo deponavimo dienos. XXIX straipsnis 1. Prie šios Konvencijos gali prisijungti bet kuri valstybė, kurią domina su jūrų gyvaisiais ištekliais, kuriems taikoma ši Konvencija, susiję mokslo tyrimai arba žvejybos ar medžioklės veikla. 2. Prie šios Konvencijos gali prisijungti suverenių valstybių įkurtos regioninės ekonominės integracijos organizacijos, tarp kurių narių yra ir viena ar daugiau valstybių Komisijos narių, kurioms organizacijos valstybės narės visiškai ar iš dalies perdavė kompetenciją dėl klausimų, kuriems taikoma ši Konvencija. Komisijos narės konsultuojasi dėl tokių regioninių ekonominės integracijos organizacijų prisijungimo. XXX straipsnis 1. Šią Konvenciją galima keisti bet kuriuo metu. 2. Jei trečdalis Komisijos narių prašo, kad būtų surengtas susirinkimas siūlomam pakeitimui aptarti, depozitaras sušaukia tokį susirinkimą. 3. Pakeitimas įsigalioja depozitarui gavus ratifikavimo, priėmimo arba patvirtinimo dokumentus iš visų Komisijos narių. 4. Po to toks pakeitimas įsigalioja bet kuriai kitai Susitariančiajai šaliai, depozitarui gavus jos pranešimą apie ratifikavimą, priėmimą ar patvirtinimą. Laikoma, kad bet kuri tokia Susitariančioji Šalis, iš kurios pagal straipsnio 3 dalį negaunamas toks pranešimas per vienerių metų laikotarpį nuo pakeitimo įsigaliojimo dienos, yra pasitraukusi iš šios Konvencijos. XXXI straipsnis 1. Bet kuri Susitariančioji Šalis gali pasitraukti iš šios Konvencijos bet kurių metų birželio trisdešimtą dieną, pranešusi apie tai raštu ne vėliau kaip tų pačių metų sausio pirmą dieną depozitarui, kuris, gavęs tokį pranešimą, nedelsdamas perduoda jį kitoms Susitariančiosioms Šalims. 2. Bet kuri kita Susitariančioji Šalis, iš depozitaro gavusi tokio pranešimo kopiją, gali per 60 dienų pranešti depozitarui raštu apie pasitraukimą; tokiu atveju Konvencija apie tai pranešusiai Susitariančiajai Šaliai nustoja galioti tų pačių metų birželio trisdešimtą dieną. 3. Bet kurios Komisijos narės pasitraukimas iš šios Konvencijos neturi jokio poveikio jos pagal šią Konvenciją prisiimtų finansinių įsipareigojimų vykdymui. XXXII straipsnis Depozitaras visoms Susitariančiosioms Šalims praneša apie: a) šios Konvencijos pasirašymą ir ratifikavimo, priėmimo, patvirtinimo arba prisijungimo prie jos dokumentų deponavimą; b) šios Konvencijos ir bet kokio jos pakeitimo įsigaliojimo datą. XXXIII straipsnis 1. Ši Konvencija, kurios anglų, ispanų, prancūzų ir rusų kalbomis sudaryti tekstai yra autentiški, deponuojama Australijos Vyriausybei, kuri jos tinkamai patvirtintas kopijas nusiunčia visoms šią Konvenciją pasirašiusioms ir prie jos prisijungusioms Šalims. 2. Šią Konvenciją pagal Jungtinių Tautų Chartijos 102 straipsnį registruoja depozitaras. Tai patvirtindami, toliau nurodyti tinkamai įgalioti asmenys pasirašė šią Konvenciją. Sudaryta šią 1980 m. gegužės 20 d. Kanberoje. -------------------------------------------------- PRIEDAS ARBITRAŽINIS TEISMAS XXV straipsnio 3 dalyje nurodytą arbitražinį teismą sudaro trys arbitrai, kurie skiriami tokia tvarka: Teismo procesą pradedančioji Šalis praneša arbitro vardą kitai Šaliai, kuri savo ruožtu per keturiasdešimt dienų nuo tokio pranešimo dienos praneša antrojo arbitro vardą. Šalys per šešiasdešimt dienų nuo antrojo arbitro paskyrimo paskiria trečiąjį arbitrą, kuris negali būti nė vienos Šalies pilietis ir negali turėti tos pačios pilietybės, kurią turi kuris nors iš pirmųjų dviejų arbitrų. Trečiasis arbitras pirmininkauja teismui. Jei antrasis arbitras nepaskiriamas per nustatytą laikotarpį arba jei Šalys nepasiekia susitarimo dėl trečiojo arbitro paskyrimo per nustatytą laikotarpį, tą arbitrą, prašant bet kuriai Šaliai, paskiria Nuolatinio arbitražinio teismo Generalinis Sekretorius iš asmenų, kurių autoritetas pripažintas tarptautiniu mastu ir kurie nėra valstybės, kuri yra šios Konvencijos Šalis, piliečiai. Arbitražinis teismas nusprendžia, kur bus jo būstinė, ir priima savo darbo tvarkos taisykles. Arbitražinis teismas priima sprendimą savo narių balsų dauguma, kurie negali susilaikyti nuo balsavimo. Bet kuri Susitariančioji Šalis, kuri nėra ginčo šalis, gavusi arbitražinio teismo sutikimą, gali įsikišti į teismo procesą. Arbitražinio teismo sprendimas yra galutinis ir privalomas visoms ginčo šalims ir bet kuriai Šaliai, kuri įsikiša į teismo procesą, ir vykdomas nedelsiant. Vienai ginčo šalių arba bet kuriai į teismo procesą įsikišusiai Šaliai prašant, arbitražinis teismas išaiškina sprendimą. Teismo išlaidas, įskaitant jo narių atlygį, padengia ginčo šalys po lygiai, nebent dėl ypatingų bylos aplinkybių arbitražinis teismas nusprendžia kitaip. --------------------------------------------------