Oficialusis leidinys L 021 , 23/01/1997 p. 0012 - 0115



EEE jungtinio komiteto sprendimas Nr. 71/96 1996 m. lapkričio 22 d. iš dalies keičiantis EEE susitarimo 4 protokolą dėl kilmės taisyklių EEE JUNGTINIS KOMITETAS, Atsižvelgdamas į Europos ekonominės erdvės susitarimą, patikslintą Protokolu, patikslinančiu Europos ekonominės erdvės susitarimą, toliau — Susitarimas, ypač į jo 98 straipsnį, Kadangi pageidautina sukurti išplėstinę kumuliacijos sistemą, kuri leistų naudoti Europos bendrijos, Lenkijos, Vengrijos, Čekijos, Slovakijos, Bulgarijos, Rumunijos, Latvijos, Lietuvos, Estijos, Slovėnijos, Europos ekonominės erdvės (toliau — EEE), Islandijos, Norvegijos arba Šveicarijos kilmės medžiagas, siekiant sudaryti palankesnes sąlygas prekybai ir pagerinti Susitarimo veiksmingumą; kadangi reikia iš dalies pakeisti produktų kilmės sąvokos apibrėžimą; Kadangi tam, kad Susitarimas būtų taikomas Andoros arba San Marino kilmės prekėms, būtina numatyti tokią galimybę sudarant Bendrą deklaraciją dėl 4 protokolo; Kadangi turi būti iš dalies pakeisti tam tikri kilmės statuso neturinčių medžiagų perdirbimo reikalavimai kilmės statusui gauti, kad būtų atsižvelgta į perdirbimo technologijų raidą; kadangi, atsižvelgiant į įgytą patirtį, perdirbimo taisyklių sąrašo pateikimas galėtų būti pagerintas, išplečiant jo taikymą visoms Suderintos sistemos (HS) pozicijoms; kadangi, kad būtų atsižvelgta į HS pakeitimus, įsigaliojusius 1996 m. sausio 1 d., būtini techniniai šių perdirbimo taisyklių pakeitimai; Kadangi todėl tinkamam Susitarimo veikimui užtikrinti tikslinga įtraukti visas minėtas nuostatas į vieną tekstą, siekiant palengvinti naudotojų ir muitinių darbą, NUSPRENDĖ: 1 straipsnis Susitarimo 4 protokolas pakeičiamas pridedamu tekstu, kartu su atitinkamomis bendromis deklaracijomis. 2 straipsnis Šis sprendimas įsigalioja 1996 m. gruodžio 1 d., jei EEE jungtiniam komitetui buvo pateikti visi pranešimai pagal Susitarimo 103 straipsnio 1 dalį. Jis taikomas nuo 1997 m. sausio 1 d. 3 straipsnis Šis sprendimas skelbiamas Europos Bendrijų oficialiojo leidinio EEE dalyje ir EEE priede. Priimta Briuselyje, 1996 m. lapkričio 22 d. EEE jungtinio komiteto vardu Pirmininkas H. Hafstein -------------------------------------------------- 4 protokolas dėl kilmės taisyklių TURINYS I ANTRAŠTINĖ DALIS BENDROSIOS NUOSTATOS — 1 straipsnis Sąvokų apibrėžimai II ANTRAŠTINĖ DALIS "PRODUKTŲ KILMĖS" SĄVOKOS APIBRĖŽIMAS — 2 straipsnis Bendrieji reikalavimai — 3 straipsnis Įstrižinė kilmės kumuliacija — 4 straipsnis Išgauti arba pagaminti produktai — 5 straipsnis Pakankamai apdoroti arba perdirbti produktai — 6 straipsnis Nepakankamos apdorojimo arba perdirbimo operacijos — 7 straipsnis Vienetas, į kurį atsižvelgiama — 8 straipsnis Priedai, atsarginės dalys ir įrankiai — 9 straipsnis Komplektai — 10 straipsnis Neutralūs elementai III ANTRAŠTINĖ DALIS TERITORINAI REIKALAVIMAI — 11 straipsnis Teritoriškumo principas — 12 straipsnis Tiesioginis vežimas — 13 straipsnis Parodos IV ANTRAŠTINĖ DALIS DROBEKAS ARBA ATLEIDIMAS — 14 straipsnis Drobeko arba neapmuitinimo uždraudimas V ANTRAŠTINĖ DALIS KILMĖS ĮRODYMAS — 15 straipsnis Bendrieji reikalavimai — 16 straipsnis Judėjimo sertifikato EUR.1 išdavimo tvarka — 17 straipsnis Judėjimo sertifikato EUR.1 išdavimas atgaliniu terminu — 18 straipsnis Judėjimo sertifikato EUR.1 dublikato išdavimas — 19 straipsnis Judėjimo sertifikatų EUR.1 išdavimas remiantis anksčiau išduodu arba išrašytu kilmės įrodymu — 20 straipsnis Sąskaitos faktūros deklaracijos išrašymo sąlygos — 21 straipsnis Patvirtintas eksportuotojas — 22 straipsnis Kilmės įrodymo galiojimas — 23 straipsnis Kilmės įrodymo pateikimas — 24 straipsnis Importavimas dalimis — 25 straipsnis Atleidimas nuo prievolės pateikti kilmės įrodymą — 26 straipsnis Tiekėjo deklaracija — 27 straipsnis Patvirtinamieji dokumentai — 28 straipsnis Kilmės įrodymo, tiekėjo deklaracijos ir patvirtinamųjų dokumentų saugojimas — 29 straipsnis Neatitikimai ir formos klaidos — 30 straipsnis Sumos, išreikštos ekiu VI ANTRAŠTINĖ DALIS ADMINISTRACINIO BENDRADARBIAVIMO SUSITARIMAI — 31 straipsnis Savitarpio pagalba — 32 straipsnis Kilmės įrodymų patikrinimas — 33 straipsnis Tiekėjo deklaracijos patikrinimas — 34 straipsnis Ginčų sprendimas — 35 straipsnis Nuobaudos — 36 straipsnis Laisvosios zonos VII ANTRAŠTINĖ DALIS SEUTA IR MELILIJA — 37 straipsnis Protokolo taikymas — 38 straipsnis Specialiosios sąlygos I ANTRAŠTINĖ DALIS BENDROSIOS NUOSTATOS 1 straipsnis Sąvokų apibrėžimai Šiame Protokole: a) "gamyba" — bet koks apdorojimas ar perdirbimas, įskaitant surinkimą ar konkrečias operacijas; b) "medžiaga" — bet kokia produkto gamybai panaudota sudedamoji dalis, žaliava, komponentas arba detalė ir pan.; c) "produktas" — gaminamas produktas, net jei jis skirtas naudoti vėliau kitoje gamybos operacijoje; d) "prekės" — tai medžiagos ir produktai; e) "muitinė vertė" — tai vertė, nustatyta pagal 1994 m. Susitarimą dėl Bendrojo susitarimo dėl muitų tarifų ir prekybos VII straipsnio įgyvendinimo (PPO susitarimas dėl muitinio įvertinimo); f) "gamintojo kaina" (ex-works kaina) — kaina, sumokėta už produktą Europos ekonominės erdvės (EEE) gamintojui, kurio įmonėje atliktas paskutinis apdorojimas ar perdirbimas, su sąlyga, kad į kainą įtraukta visų sunaudotų medžiagų vertė, atėmus visus vidaus mokesčius, kurie yra ar gali būti grąžinti, kai gautasis produktas eksportuojamas; g) "medžiagų vertė" — tai kilmės statuso neturinčių panaudotų medžiagų muitinė vertė importo metu arba, jei ji nėra žinoma ir negali būti nustatyta, pirma nustatoma kaina, sumokėta už tas medžiagas EEE; h) "kilmės statusą turinčių medžiagų vertė" — tokių medžiagų vertė, kaip apibrėžta mutatis mutandis taikant g punktą. i) "pridėtinė vertė" — gamintojo kaina (ex-works kaina) atėmus kiekvieno panaudoto produkto, kuris nėra kilęs iš šalies, kurioje tie produktai buvo gauti, muitinę vertę; j) "skirsniai" ir "pozicijos" — skirsniai ir pozicijos (keturių skaitmenų kodai), naudojami nomenklatūroje, kuri sudaro Suderintą prekių aprašymo ir kodavimo sistemą, toliau šiame Protokole — Suderinta sistema arba HS; k) "klasifikuojamas" nurodo produkto ar medžiagos klasifikavimą tam tikroje pozicijoje; l) "siunta" — tai produktai, kuriuos tuo pačiu metu vienas eksportuotojas siunčia vienam gavėjui arba nurodyti bendrajame transporto dokumente, pateikiamame juos vežant iš minėto eksportuotojo minėtam gavėjui, arba, jei tokio dokumento nėra, vienoje sąskaitoje faktūroje. m) "teritorijos" apima teritorinius vandenis. II ANTRAŠTINĖ DALIS "PRODUKTŲ KILMĖS" SĄVOKOS APIBRĖŽIMAS 2 straipsnis Bendrieji reikalavimai 1. Produktas laikomas kilusiu iš EEE, kaip apibrėžta šiame Susitarime, jei jis buvo ten išgautas arba pagamintas, kaip apibrėžta 4 straipsnyje arba pakankamai apdorotas arba perdirbtas EEE, kaip apibrėžta 5 straipsnyje. Šiuo tikslu Susitariančiųjų Šalių teritorijos, kurioms taikomas šis Susitarimas, laikomos viena teritorija. 2. Nepaisant 1 punkto, Lichtenšteino Kunigaikštystės teritorija iki 2000 m. sausio 1 d. nelaikoma EEE teritorijos dalimi nustatant 3 protokolo I ir II lentelėse nurodytų produktų kilmę, ir tokie produktai laikomi kilusiais iš EEE tik tuo atveju, jei jie buvo išgauti ar pagaminti arba pakankamai apdoroti ar perdirbti kitų Susitariančiųjų Šalių teritorijose. 3 straipsnis Įstrižinė kilmės kumuliacija 1. Atsižvelgiant į 2 ir 3 dalies nuostatas, Lenkijos, Vengrijos, Čekijos, Slovakijos, Bulgarijos, Rumunijos, Latvijos, Lietuvos, Estijos, Slovėnijos arba Šveicarijos kilmės medžiagos, kaip apibrėžta Susitariančiųjų Šalių iš šių šalių susitarimuose, laikomos kilusiomis iš EEE, kai jos yra panaudotos ten gaminamų produktų gamybai. Nėra privaloma, kad tokios medžiagos būtų pakankamai apdorotos ar perdirbtos. 2. Produktai, kuriems pagal 1 dalį suteikiamas kilmės statusas, ir toliau laikomi kilusiais iš EEE, jeigu ten įgyta pridėtinė vertė yra didesnė už bet kurios vienos iš 1 punkte nurodytų kitų šalių kilmės panaudotų medžiagų vertę. Jei taip nėra, atitinkami produktai laikomi kilusiais iš tos 1 punkte nurodytos šalies, kurios kilmės statusą turinčių panaudotų medžiagų vertė yra didžiausia. Nustatant kilmę neatsižvelgiama į 1 punkte nurodytų šalių kilmės medžiagas, kurios buvo pakankamai apdorotos arba perdirbtos EEE. 3. Šiame straipsnyje numatyta kumuliacija gali būti taikoma tik tais atvejais, kai minėtų Susitarimų kilmės statuso neturinčių medžiagų perdirbimo reikalavimai kilmės statusui gauti yra tapatūs šio Protokolo II priede išdėstytiems reikalavimams. Susitariančiosios Šalys per Europos Komisiją pateikia viena kitai duomenis apie susitarimus, sudarytus su kitomis 1 punkte nurodytomis šalimis, ir jų atitinkamas kilmės taisykles. 4. Europos Komisija Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje (C serijoje) paskelbia datą, kai 1 punkte nurodytos šalys įvykdo 3 punkte nustatytą įpareigojimą. 4 straipsnis Išgauti arba pagaminti produktai 1. EEE išgautais arba pagamintais laikomi: a) naudingosios iškasenos, išgautos iš šios teritorijos žemės gelmių ar jūros dugno; b) augaliniai produktai, kurių derlius gautas šioje teritorijoje; c) joje gimę ir užaugę gyvūnai; d) joje gimusių ir užaugusių gyvūnų produktai; e) joje vykusios medžioklės ar žvejybos produktai; f) jūros žūklės ir kiti produktai, Susitariančiųjų Šalių išgauti iš jūros jų laivais neteritoriniuose vandenyse; g) produktai, pagaminti jų žuvų perdirbimo laivuose tik iš f punkte nurodytų produktų; h) joje surinkti naudoti gaminiai, tinkami tik žaliavoms utilizuoti, įskaitant naudotas padangas, tinkamas tik protektoriams restauruoti arba naudoti kaip atliekas; i) atliekos ir laužas, susidaręs joje gamybos proceso metu; j) produktai, išgauti iš jūros dugno arba podugnio neteritoriniuose vandenyse, jeigu jos turi išimtines teises eksploatuoti šį jūros dugną ar podugnį; k) prekės, kurios šioje teritorijoje pagamintos tik iš a-j punktuose išvardytų produktų. 2. 1 punkto f ir g punktuose vartojami terminai "jų laivai" ir "jų žuvų perdirbimo laivai" taikomi tik laivams ir žuvų perdirbimo laivams: a) kurie yra įregistruoti ar įrašyti EB valstybėje narėje arba ELPA valstybėje; b) kurie plaukioja su EB valstybės narės arba ELPA valstybės vėliava; c) kurių mažiausiai 50 % priklauso EB valstybių narių arba ELPA valstybių piliečiams arba bendrovei, kurios pagrindinė buveinė yra vienoje iš tų valstybių ir kurios vadovas arba vadovai, direktorių tarybos ar stebėtojų tarybos pirmininkai ir dauguma tokių tarybų narių yra EB valstybių narių arba ELPA valstybės piliečiai ir kurios, be to, jei tai yra partnerystės ar ribotos atsakomybės bendrovė, bent pusė kapitalo priklauso toms valstybėms, minėtų valstybių valstybės įstaigoms ar piliečiams; d) kurių kapitonas ir jo komanda yra EB valstybių narių arba ELPA valstybės piliečiai; e) kurių mažiausiai 75 % įgulos yra EB valstybių narių arba ELPA valstybės piliečiai. 5 straipsnis Pakankamai apdoroti arba perdirbti produktai 1. Taikant 2 straipsnį, produktai, kurie nėra išgauti arba pagaminti, laikomo pakankamai apdorotas arba perdirbtais, jei yra įvykdytos II priedo sąraše išdėstytos sąlygos. Visiems produktams, kuriems taikomas šis Susitarimas, minėtos sąlygos nurodo kilmės statuso neturinčių medžiagų apdorojimą arba perdirbimą, kuris turi būti atliktas, ir taikomos tik tokioms medžiagoms. Todėl, jeigu produktas, kuris įgijo kilmės statusą įvykdžius sąraše nurodytus reikalavimus, naudojamas gaminant kitą produktą, jam nėra taikomos sąlygos, kurios taikomos produktui, kurį gaminant jis buvo panaudotas, ir nėra atsižvelgiama į kilmės statuso neturinčias medžiagas, kurios galėjo būti naudojamos jį gaminant. 2. Nepaisant 1 punkto, kilmės statuso neturinčios medžiagos, kurios pagal sąraše nurodytas sąlygas neturėtų būti naudojamos gaminant produktą, gali būti naudojamos, jeigu: a) jų bendra vertė neviršija 10 % produkto gamintojo kainos; b) taikant šią dalį neviršijamas joks procentas, nurodytas kilmės statuso neturinčių medžiagų didžiausio kiekio sąraše. Ši dalis netaikoma produktams, klasifikuojamiems Suderintos sistemos 50-63 skirsniuose. 3. 1 ir 2 dalys yra taikomos, išskyrus 6 straipsnyje numatytus atvejus. 6 straipsnis Nepakankamos apdorojimo arba perdirbimo operacijos 1. Nepažeidžiant 2 dalies, toliau nurodytos operacijos laikomos nepakankamu apdorojimu arba perdirbimu ir nesuteikia kilmės statuso, neatsižvelgiant į tai, ar įvykdyti 5 straipsnio reikalavimai: a) operacijos, kuriomis siekiama išsaugoti produktų būklę jų vežimo ir saugojimo metu (ventiliacija, išskleidimas, džiovinimas, atšaldymas, laikymas sūryme, sieros diokside ar kituose vandeniniuose tirpaluose, sugadintų dalių šalinimas ir kitos panašios operacijos); b) paprastos operacijos, kurias sudaro dulkių šalinimas, produktų persijojimas ar perrinkimas, rūšiavimas, klasifikavimas, derinimas (įskaitant gaminių rinkinių sudarymą), plovimas, dažymas, pjaustymas; c) i) pakuočių keitimas, pakuočių perskirstymas ir surinkimas; ii) paprastas išpilstymas į butelius, flakonus, sukrovimas į krepšius, dėžes, pritvirtinimas prie lentų ar plokščių ir pan. bei visos kitos paprastos pakavimo operacijos; d) skiriamųjų ženklų, etikečių ir pan. tvirtinimas ant produktų ar jų pakuočių; e) paprastas skirtingų ar vienodų rūšių produktų maišymas, jei vienas ar daugiau mišinio komponentų neatitinka šiame Protokole nustatytų sąlygų, kad juos galima būtų laikyti kilusiais iš EEE; f) paprastas dalių surinkimas siekiant gauti užbaigtą produktą; g) dviejų ar daugiau a-f punktuose nurodytų operacijų derinys; h) gyvūnų skerdimas. 2. Nustatant, ar produkto apdorojimas ar perdirbimas pagal 1 dalies apibrėžimą yra nepakankamas, atsižvelgiama į visas su tuo produktu EEE atliktas operacijas. 7 straipsnis Vienetas, į kurį atsižvelgiama 1. Taikant šio Protokolo nuostatas vienetas, į kurį atsižvelgiama, yra konkretus produktas, kuris laikomas baziniu vienetu klasifikuojant pagal Suderintos sistemos nomenklatūrą. Todėl: a) kai produktas, susidedantis iš gaminių grupės ar rinkinio, pagal Suderintos sistemos sąlygas klasifikuojamas vienoje pozicijoje, vienetą, į kurį atsižvelgiama, sudaro tokių gaminių visuma; b) kai siuntą sudaro tam tikras skaičius vienodų produktų, klasifikuojamų vienoje Suderintos sistemos pozicijoje, šio Protokolo nuostatos turi būti taikomos kiekvienam produktui atskirai. 2. Jeigu pagal Suderintos sistemos bendrąją taisyklę Nr. 5 pakuotė klasifikuojama kartu su produktu, ji nurodoma kilmės nustatymo tikslais. 8 straipsnis Priedai, atsarginės dalys ir įrankiai Priedai, atsarginės dalys ir įrankiai, siunčiami kartu su įrenginiu, mechanizmu, aparatu ar transporto priemone, kurie yra įprastinio įrenginio dalis ir įeina į jo kainą arba nėra atskirai įvertinti, laikomi neatskiriamais nuo to įrenginio, mechanizmo, aparato ar transporto priemonės. 9 straipsnis Komplektai Komplektai, kaip apibrėžta Suderintos sistemos bendrojoje taisyklėje Nr. 3, laikomi turinčiais kilmės statusą, kai visi juos sudarantys produktai turi kilmės statusą. Nepaisant to, kai komplektą sudaro kilmės statusą turintys ir kilmės statuso neturintys produktai, visas komplektas laikomas turinčiu kilmės statusą, jeigu kilmės statuso neturinčių produktų vertė neviršija 15 % komplekto gamintojo vertės. 10 straipsnis Neutralūs elementai Norint nustatyti, ar produktas turi kilmės statusą, nebūtina nustatyti toliau išvardytų priemonių, kurios gali būti naudojamos jį gaminant, kilmę: a) energijos ir kuro; b) įrenginių ir įrangos; c) mašinų ir įrankių; d) prekių, kurios neįeina į galutinę produkto sudėtį ir nėra tam skirtos. III ANTRAŠTINĖ DALIS TERITORINAI REIKALAVIMAI 11 straipsnis Teritoriškumo principas 1. II antraštinėje dalyje išdėstyti kilmės statuso įgijimo reikalavimai be pertraukų turi būti įvykdyti EEE, išskyrus 3 straipsnyje ir šio straipsnio 3 dalyje numatytus atvejus. 2. Jei kilmės statusą turinčios prekės, eksportuotos iš EEE į kitą šalį, yra grąžinamos, jos turi būti laikomos neturinčiomis kilmės statuso, išskyrus 3 straipsnyje numatytus atvejus, nebent muitinei galima pateikti svarių įrodymų, kad: a) grąžintos prekės yra tos pačios kaip ir eksportuotosios; b) su jomis nebuvo atlikta jokių operacijų, išskyrus tas, kurios būtinos gerai jų būklei išlaikyti, kol jos buvo toje šalyje arba eksportuojamos. 3. Kilmės statuso įgijimui pagal II antraštinėje dalyje nustatytus reikalavimus neturi įtakos ne EEE atliekamas iš EEE eksportuotų ir vėliau reimportuotų medžiagų apdorojimas arba perdirbimas, jeigu: a) minėto medžiagos yra išgautos arba pagamintos EEE arba prieš eksportuojant iš EEE buvo ten apdorotos ar perdribtos daugiau nei atliekant 6 straipsnyje išvardytas nepakankamas operacijas; b) muitinei galima pateikti svarių įrodymų, kad: i) reimportuotos prekės buvo gautos apdorojant arba perdirbant eksportuotas medžiagas; ii) bendra pridėtinė vertė, įgyta už EEE ribų taikant šį straipsnį neviršija galutinio produkto, kuriam siekiama gauti kilmės statusą, 10 % gamintojo kainos. 4. Taikant 3 dalį, II antraštinėje dalyje išdėstyti kilmės statuso įgijimo reikalavimai netaikomi už EEE ribų atliekamam apdorojimui ar perdirbimui. Nepaisant to, jeigu nustatant atitinkamo galutinio produkto kilmės statusą taikoma II priedo sąraše taisyklė, kurioje nurodoma didžiausia kilmės statuso neturinčių panaudotų produktų vertė, EEE naudotų kilmės statuso neturinčių medžiagų bendra vertė ir taikant šį straipsnį už EEE ribų įgyta bendra pridėtinė vertė kartu sudėjus neturi viršyti nurodyto procento. 5. Taikant 3 ir 4 dalis, "bendra pridėtinė vertė" — tai visos už EEE ribų patirtos išlaidos, įskaitant ten panaudotų medžiagų vertę. 6. 3 ir 4 dalys netaikomos produktams, kurie neatitinka II priedo sąraše išdėstytų reikalavimų ir kurie gali būti laikomi pakankamai apdorotais ar perdirbtais tik dėl 5 straipsnio 2 dalyje numatyto bendrojo nukrypimo taikymo. 7. 3 ir 4 dalys netaikomos produktams, klasifikuojamiems Suderintos sistemos 50-63 skirsniuose. 12 straipsnis Tiesioginis vežimas 1. Susitarimu numatyti preferenciniai muitų tarifai taikomi tik tiems šio Protokolo reikalavimus atitinkantiems produktams, kurie yra vežami tiesiogiai EEE viduje arba per 3 straipsnyje nurodytų šalių teritorijas. Tačiau vieną siuntą sudarantys produktai gali būti vežami per kitas teritorijas, prireikus perkraunant arba laikinai sandėliuojant tokiose teritorijose, jeigu jie visą laiką lieka tranzito ar sandėliavimo šalies muitinės priežiūroje ir su jais neatliekamos jokios operacijos, išskyrus iškrovimą, perkrovimą ar operacijas, skirtas išlaikyti gerą jų būklę. Kilmės statusą turinčios prekės gali būti tiekiamos vamzdynu per kitą, o ne EEE, teritoriją. 2. Importuojančios šalies muitinei įrodoma, kad laikomasi 1 dalyje nurodytų sąlygų, pateikiant: a) bendrąjį transporto dokumentą, išduotą kelionei iš eksportuojančios šalies per tranzito šalį, arba b) tranzito šalies muitinės išduotą pažymą, kurioje: i) pateikiamas tikslus produktų aprašymas; ii) nurodomos produktų iškrovimo ir perkrovimo datos ir prireikus — laivų arba kitų naudojamų transporto priemonių pavadinimai; iii) patvirtinamos sąlygos, kuriomis produktai buvo tranzito šalyje, arba c) jei nėra šių dokumentų, kitus reikiamus dokumentus. 13 straipsnis Parodos 1. Kilmės statusą turintiems produktams, išsiųstiems į parodą šalyje, išskyrus 3 straipsnyje nurodytas šalis, ir po parodos parduotiems importui į EEE, importuojant taikomos Susitarimo nuostatos, jeigu muitinei galima pateikti svarių įrodymų, kad: a) eksportuotoja išsiuntė šiuos produktus iš vienos iš Susitariančiųjų Šalių į šalį, kurioje buvo organizuojama paroda, ir ten juos eksponavo; b) tas eksportuotojas pardavė produktus ar kitaip juos perdavė asmeniui kitoje Susitariančiojoje Šalyje; c) vykstant parodai ar tuoj pat po jos produktai buvo siunčiami tokios būklės kaip ir siunčiant į parodą; d) šie produktai nuo išsiuntimo į parodą nebuvo naudojami jokiu kitu tikslu, išskyrus eksponavimą parodoje. 2. Pagal V antraštinės dalies nuostatas turi būti išduodamas arba išrašomas kilmės įrodymo dokumentas, kuris įprastiniu būdu pateikiamas importuojančios šalies muitinei. Jame turi būti nurodytas parodos pavadinimas ir adresas. Prireikus gali būti reikalaujama pateikti papildomus dokumentus, patvirtinančius produktų eksponavimo sąlygas. 3. 1 dalis taikoma bet kokiai prekybos, pramonės, žemės ūkio ar amatų parodai, mugei ar panašiam visuomeniniam renginiui, kuris nėra privačiai organizuojamas parduotuvėse ar verslo patalpose, siekiant parduoti užsieninius produktus, ir kurio metu produktai lieka muitinės priežiūroje. IV ANTRAŠTINĖ DALIS DROBEKAS ARBA ATLEIDIMAS 14 straipsnis Drobeko arba neapmuitinimo uždraudimas 1. EEE kilmės produktų, kuriems pagal V antraštinę dalį išduodamas kilmę įrodantis dokumentas, gamyboje naudojamoms kilmės statuso neturinčioms medžiagoms jokioje Susitariančiojoje Šalyje netaikomas drobekas arba atleidimas nuo bet kokios rūšies muitų. 2. 1 dalyje nustatytas draudimas taikomas bet kuriai priemonei dėl grąžinamųjų išmokų, muitų ar lygiaverčio poveikio privalomųjų mokėjimų sumažinimo arba visiško ar dalinio jų nemokėjimo, kuri bet kurioje iš Susitariančiųjų Šalių taikoma gamyboje naudotoms medžiagoms, jeigu tokia grąžinamoji išmoka, sumažinimas arba nemokėjimas specialiai arba faktiškai taikomas eksportuojant iš minėtų medžiagų gautus produktus ir netaikomas, kai jie naudojami šalies viduje. 3. Produktų, kuriems išduotas kilmę įrodantis dokumentas, eksportuotojas turi būti pasirengęs bet kuriuo metu muitinei paprašius pateikti visus atitinkamus dokumentus, įrodančius, kad nebuvo taikytas joks drobekas dėl atitinkamų produktų gamyboje naudotų kilmės statuso neturinčių medžiagų ir kad buvo sumokėti visi tokioms medžiagoms taikytini muitai ar lygiaverčio poveikio privalomieji mokėjimai. 4. 1-3 dalių nuostatos taip pat taikomos pakuotėms, kaip apibrėžta 7 straipsnio 2 dalyje, priedams, atsarginėms dalims ir įrankiams, kaip apibrėžta 8 straipsnyje, ir produktams, sudarantiems komplektą, kaip apibrėžta 9 straipsnyje, kai jie neturi kilmės statuso. 5. 1-4 dalių nuostatos taikomos tik tų rūšių medžiagoms, kurioms taikomas šis Susitarimas. Be to, jos nekliudo taikyti žemės ūkio produktų eksporto grąžinamųjų išmokų sistemos, kuri taikoma eksportuojant pagal šio Susitarimo nuostatas. V ANTRAŠTINĖ DALIS KILMĖS ĮRODYMAS 15 straipsnis Bendrieji reikalavimai 1. Importuojant kilmės statusą turinčius produktus į vieną iš Susitariančiųjų Šalių, Susitarime numatytos sąlygos jiems taikomos pateikus: a) judėjimo sertifikatą EUR.1, kurio pavyzdys pateikiamas III priede, arba b) 20 straipsnio 1 dalyje nurodytais atvejais — deklaraciją, kurios tekstas pateikiamas IV priede, kurią eksportuotojas įrašo sąskaitoje faktūroje, pristatymo pranešime ar kuriame nors kitame prekybos dokumente, pakankamai išsamiai apibūdinančiame atitinkamus produktus, kad juos galima būtų identifikuoti (toliau — sąskaitos faktūros deklaracija). 2. Nepaisant 1 dalies, kilmės statusą turintiems produktams 25 straipsnyje nurodytais atvejais šiame Susitarime numatytos sąlygos taikomos nereikalaujant pateikti jokio iš pirmiau nurodytų dokumentų. 16 straipsnis Judėjimo sertifikato EUR.1 išdavimo tvarka 1. Judėjimo sertifikatą EUR.1 išduota eksportuojančios šalies muitinė, eksportuotojui arba, jo atsakomybe, jo įgaliotam atstovui pateikus rašytinį pareiškimą. 2. Tuo tikslu eksportuotojas arba jo įgaliotas atstovas užpildo judėjimo sertifikatą EUR.1 ir pareiškimo blanką, kurių pavyzdžiai pateikiami III priede. Šie blankai užpildomi viena iš kalbų, kuriomis sudarytas Susitarimas, laikantis eksportuojančios šalies vidaus teisės nuostatų. Jei jie surašomi ranka, tai daroma naudojant rašalą, spausdintomis raidėmis. Produktų aprašymas turi būti pateikiamas tam skirtame langelyje, nepaliekant tuščių eilučių. Jei langelyje liko tuščios vietos, po aprašymo paskutinės eilutės turi būti nubrėžiama horizontali linija, o likusi tuščia dalis perbraukiama įstrižai. 3. Eksportuotojas, prašantis išduoti judėjimo sertifikatą EUR.1, turi būti pasirengęs bet kuriuo metu, eksportuojančios šalies, kurioje išduodamas judėjimo sertifikatas EUR.1, muitinės prašymu pateikti visus atitinkamus dokumentus, įrodančius atitinkamų produktų kilmės statusą, taip pat įvykdyti kitus šio Protokolo reikalavimus. 4. Judėjimo sertifikatą EUR.1 EB valstybės narės arba ELPA valstybės muitinės išduoda, jeigu atitinkami produktai gali būti laikomi kilusiais iš EEE arba iš vienos iš 3 straipsnyje nurodytų šalių ir atitinka kitus šio Protokolo reikalavimus 5. Sertifikatą išduodanti muitinė imasi visų priemonių, kurių reikia produktų kilmės statusui ir kitų šio Protokolo reikalavimų įvykdymui patikrinti. Šiuo tikslu ji turi teisę paprašyti pateikti bet kokius įrodymus ir atlikti bet kokius eksportuotojo sąskaitų patikrinimus ar kitus patikrinimus, kuriuos ji laiko tinkamais. Sertifikatą išduodanti muitinę taip pat užtikrina, kad visi 2 dalyje nurodyti blankai būtų tinkamai užpildyti. Pirmiausia jie patikrina, ar produktams apibūdinti skirta vieta užpildyta taip, kad neliktų jokios galimybės prirašyti fiktyvių duomenų. 6. Judėjimo sertifikato EUR.1 išdavimo data nurodoma sertifikato 11 langelyje. 7. Judėjimo sertifikatą EUR.1 muitinė išduoda ir pateikia eksportuotojui, kai tik įvykdomas arba užtikrinamas faktinis eksportas. 17 straipsnis Judėjimo sertifikato EUR.1 išdavimas atgaliniu terminu 1. Nepaisant 16 straipsnio 7 dalies, išimties tvarka judėjimo sertifikatas EUR.1 gali būti išduodamas po atitinkamų produktų eksporto, jeigu: a) jis nebuvo išduotas eksporto metu dėl netyčinių klaidų, neapsižiūrėjimo ar ypatingų aplinkybių; arba b) jei kompetentingoms institucijoms pateikiama svarių įrodymų, kad EUR.1 judėjimo sertifikatas buvo išduotas, bet nebuvo priimtas juos importuojant dėl techninių priežasčių. 2. Įgyvendinant 1 dalį, eksportuotojas savo pareiškime turi nurodyti produktų, su kuriais susijęs judėjimo sertifikatas EUR.1, eksporto vietą ir datą, taip pat savo prašymo priežastis. 3. Muitinės gali išduoti judėjimo sertifikatą EUR.1 atgaliniu terminu tik po to, kai patikrina, kad eksportuotojo pareiškime pateikta informacija atitinka tą, kuri pateikta atitinkamoje eksporto byloje. 4. Atgaliniu terminu išduodant EUR.1 judėjimo sertifikatus įrašoma viena iš šių frazių: "NACHTRÄGLICH AUSGESTELLT", "DELIVRE A POSTERIORI", "RILASCIATO A POSTERIORI", "AFGEGEVEN A POSTERIORI", "ISSUED RETROSPECTIVELY", "UDSTEDT EFTERFØLGENDE", "ΕΚΔΎΘΕΝ ΕΚ ΤΩΝ ΥΣΤΕΡΩΝ", "EXPEDIDO A POSTERIORI", "EMITIDO A POSTERIORI", "ANNETTU JÄLKIKÄTEEN", "UTFÄRDAT I EFTERHAND", "ÚTGEFID EFTIR Á", "UTSTEDT SENERE". 5. Šio straipsnio 4 dalyje nurodytas įrašas nurodomas judėjimo sertifikato EUR.1 langelyje "Pastabos". 18 straipsnis Judėjimo sertifikato EUR.1 dublikato išdavimas 1. Judėjimo sertifikato EUR.1 vagystės, pametimo ar sugadinimo atveju eksportuotojas gali kreiptis į jį išdavusią muitinę, kad gautų dublikatą, parengtą remiantis muitinės turimais eksporto dokumentais. 2. Tokiu būdu išduotame dublikate įrašomas vienas iš šių žodžių: "DUPLIKAT", "DUPLICATA", "DUPLICATO", "DUPLICAAT", "DUPLICATE", "ΑΝΤΙΓΡΑΦΟ", "DUPLICADO", "SEGUNDA VIA", "KAKSOISKAPPALE", "EFTIRRIT". 3. Šio straipsnio 2 dalyje nurodytas įrašas nurodomas judėjimo sertifikato EUR.1 dublikato langelyje "Pastabos". 4. Šis dublikatas, kuriame turi būti nurodyta judėjimo sertifikato EUR.1 originalo išdavimo data, įsigalioja nuo tos datos. 19 straipsnis Judėjimo sertifikatų EUR.1 išdavimas remiantis anksčiau išduodu arba išrašytu kilmės įrodymu Kai kilmės statusą turintys produktai pateikiami Bendrijos arba ELPA valstybės muitinės įstaigos priežiūrai, galima pirminį kilmę įrodantį dokumentą pakeisti vienu ar daugiau judėjimo sertifikatų EUR.1, jei norima visus ar tam tikrą kiekį šių produktų išsiųsti į kitą vietą EEE. Pakeičiantįjį (-iuosius) judėjimo sertifikatą (-us) EUR.1 išduoda ta muitinės įstaiga, kurios priežiūrai produktai pateikiami. 20 straipsnis Sąskaitos faktūros deklaracijos išrašymo sąlygos 1. 15 straipsnio 1 dalies b punkte nurodytą sąskaitos faktūros deklaraciją gali išrašyti: a) patvirtintas eksportuotojas, kaip apibrėžta 21 straipsnyje, arba b) bet kuris eksportuotojas bet kuriai siuntai, sudarytai iš vienos ar daugiau pakuočių, kuriose yra kilmės statusą turinčių produktų, kurių bendra vertė neviršija 6000 ekiu. 2. Sąskaitos faktūros deklaracija gali būti išrašoma, jeigu atitinkami produktai gali būti laikomi EEE arba vienos iš 3 straipsnyje nurodytų šalių kilmės produktais ir atitinka kitus šio Protokolo reikalavimus. 3. Eksportuotojas, išrašantis sąskaitos faktūros deklaraciją, turi būti pasirengęs bet kuriuo metu eksportuojančios šalies muitinės prašymu pateikti visus atitinkamus dokumentus, įrodančius atitinkamų produktų kilmės statusą, taip pat, kad buvo įvykdyti kiti šio Protokolo reikalavimai. 4. Sąskaitos faktūros deklaraciją, kurios tekstas pateikiamas IV priede, eksportuotojas atspausdina rašomąją mašinėle, įspaudžia ar atspausdina kompiuteriu sąskaitoje faktūroje, pristatymo pranešime ar kuriame nors kitame prekybos dokumente viena iš tame priede nurodytų kalbų, laikydamasis eksportuojančios šalies vidaus teisės. Jei deklaracija surašoma ranka, tai daroma naudojant rašalą, spausdintomis raidėmis. 5. Sąskaitos faktūros deklaracijoje turi būti eksportuotojo parašo originalas. Tačiau patvirtintas eksportuotojas, kaip apibrėžta 21 straipsnyje, neprivalo pasirašyti tokios deklaracijos, jeigu jis pateikia eksportuojančios šalies muitinei rašytinį įsipareigojimą, kad prisiima visą atsakomybę už kiekvieną sąskaitos faktūros deklaraciją, kurioje jis nurodytas, tarsi jis pats būtų ją pasirašęs. 6. Sąskaitos faktūros deklaraciją eksportuotojas gali išrašyti atitinkamų produktų eksporto metu arba eksportavus, jeigu importuojančioje šalyje ji pateikiama ne vėliau kaip po dvejų metų po to, kai buvo importuoti atitinkami produktai. 21 straipsnis Patvirtintas eksportuotojas 1. Eksportuojančios šalies muitinė gali leisti bet kuriam eksportuotojui, kuris dažnai siunčia produktus pagal šį Susitarimą, įforminti sąskaitos faktūros deklaracijas neatsižvelgiant į atitinkamų produktų vertę. Tokio leidimo prašantis eksportuotojas turi pateikti muitinei visas garantijas, kurių reikia produktų kilmės statusui ir kitų šio Protokolo reikalavimų įvykdymui patikrinti. 2. Muitinės gali suteikti patvirtinto eksportuotojo statusą, nustatydamos visas, jų manymu, tinkamas sąlygas. 3. Muitinės suteikia patvirtintam eksportuotojui muitinės leidimo numerį, kuris nurodomas sąskaitos faktūros deklaracijoje. 4. Muitinė kontroliuoja, kaip patvirtintas eksportuotojas naudoja leidimą. 5. Muitinė bet kuriuo metu gali atšaukti leidimą. Leidimas atšaukiamas, kai patvirtintas eksportuotojas nebesuteikia šio straipsnio 1 dalyje nurodytų garantijų, nevykdo šio straipsnio 2 dalyje nurodytų sąlygų arba kitaip neteisingai naudojasi leidimu. 22 straipsnis Kilmės įrodymo galiojimas 1. Kilmę įrodantis dokumentas galioja keturis mėnesius nuo jos išdavimo eksportuojančioje šalyje dienos ir per minėtą laikotarpį turi būti pateiktas importuojančios šalies muitinei. 2. Kilmę įrodantys dokumentai, pateikti importuojančios valstybės muitinei pasibaigus šio straipsnio 1 dalyje nurodytam pateikimo laikotarpiui, gali būti priimami siekiant pritaikyti preferencinius muitų tarifus, jeigu šie dokumentai nebuvo pateikti iki nustatytos datos dėl išimtinių aplinkybių. 3. Kitais vėlavimo pateikti atvejais importuojančios šalies muitinė gali priimti kilmę įrodančius dokumentus, jeigu minėti produktai buvo pateikti iki minėto termino pabaigos. 23 straipsnis Kilmės įrodymo pateikimas Kilmę įrodantys dokumentai pateikiami importuojančios šalies muitinei laikantis toje šalyje taikomos tvarkos. Minėta muitinė gali reikalauti kilmę įrodančio dokumento vertimo, taip pat ji gali reikalauti, kad su importo deklaracija būtų pateikiamas importuotojo pareiškimas, įrodantis, kad produktai atitinka Susitarimui įgyvendinti būtinus reikalavimus. 24 straipsnis Importavimas dalimis Kai importuotojo prašymu ir importuojančios šalies muitinės nustatytomis sąlygomis, išmontuoti arba nesurinkti produktai pagal Suderintos sistemos 2 bendrosios taisyklės a punktą, klasifikuojami Suderintos sistemos XVI arba XVII skyriuose arba 7308 ir 9406 pozicijoje, importuojami dalimis, importuojant pirmąją jų dalį muitinei pateikiamas vienas kilmės įrodymas, apimantis visus šiuos produktus. 25 straipsnis Atleidimas nuo prievolės pateikti kilmės įrodymą 1. Produktai, kuriuos privatūs asmenys vieni kitiems siunčia mažomis siuntomis ar kurie sudaro keliautojo asmens bagažo dalį, pripažįstami kilmės statusą turinčiais produktais nereikalaujant pateikti kilmę įrodantį dokumentą, jeigu tokie produktai nėra komercinio pobūdžio ir buvo deklaruoti kaip atitinkantys šio Protokolo reikalavimus, ir jei nėra abejonių dėl tokios deklaracijos teisingumo. Jeigu produktai siunčiami paštu, ši deklaracija gali būti pateikiama muitinės deklaracijoje C2/CP3 arba prie to dokumento pridedame popieriaus lape. 2. Atsitiktinis ir tik iš gavėjų, keliautojų ar jų šeimų asmeniniam naudojimui skirtų produktų susidedantis importas nelaikomas komercinio pobūdžio importu, jei iš produktų pobūdžio ir kiekio aišku, kad nesiekiama jokių komercinių tikslų. 3. Be to, bendra šių produktų vertė neviršija 500 ekiu mažų siuntų atveju arba 1200 ekiu — keliautojo asmens bagažą sudarančių produktų atveju. 26 straipsnis Tiekėjo deklaracija 1. Jeigu vienoje iš Susitariančiųjų Šalių išduodamas judėjimo sertifikatas EUR.1 arba įforminama sąskaitos faktūros deklaracija kilmės statusą turintiems produktams, kuriuos gaminant buvo panaudotos prekės iš kitų Susitariančiųjų Šalių, kurios buvo apdorotos arba perdirbtos EEE, bet neįgijo preferencinio kilmės statuso, atsižvelgiama į šių prekių tiekėjo deklaracijas, pateiktas pagal šį straipsnį. 2. Nustatant, ar produktai, kuriuos gaminant naudojamos minėtos prekės, gali būti laikomi EEE kilmės statusą turinčiais produktais ir atitinka kitus šio Protokolo reikalavimus, šio straipsnio 1 dalyje nurodyta tiekėjo deklaracija laikoma EEE įvykdyto atitinkamų prekių apdorojimo arba perdirbimo įrodymu. 3. Išskyrus šio straipsnio 4 dalyje nurodytus atvejus, tiekėjas kiekvienai prekių siuntai įformina atskirą V priede nustatytos formos tiekėjo deklaraciją, surašomą popieriaus lape, pridedamame prie sąskaitos faktūros, pristatymo pranešimo ar kurio nors kito prekybos dokumento, pakankamai išsamiai apibūdinančio atitinkamus produktus, kad juos galima būtų identifikuoti. 4. Jeigu tiekėjas reguliariai tiekia tam tikram vartotojui prekes ir galima numatyti, kad EEE atliekamas jų apdorojimas ar perdirbimas liks nepakitęs pakankamai ilgą laiką, jis gali pateikti vieną tiekėjo deklaraciją, apimančią ir vėliau siunčiamas tų prekių siuntas, toliau — ilgalaikė tiekėjo deklaracija. Ilgalaikė tiekėjo deklaracija paprastai gali galioti ne ilgiau kaip metus nuo deklaracijos įforminimo. Šalies, kurioje įforminama deklaracija, muitinė nustato sąlygas, kuriomis gali būti naudojami ilgesni laikotarpiai. Ilgalaikę tiekėjo deklaraciją tiekėjas pateikia VI priede nustatyta forma, ir joje atitinkami produktai apibūdinami pakankamai išsamiai, kad juos galima būtų identifikuoti. Ji pateikiama atitinkamam vartotojui prieš pateikiant jam pirmąją deklaracijoje nurodytų prekių siuntą arba kartu su šia siunta. Tiekėjas nedelsdamas praneša savo vartotojui, jei ilgalaikė tiekėjo deklaracija nebetaikoma tiekiamoms prekėms. 5. Šio straipsnio 3 ir 4 dalyse nurodyta tiekėjo deklaracija atspausdinama rašomąja mašinėle arba kompiuteriu viena iš kalbų, kuriomis sudarytas Susitarimas, laikantis šalies, kurioje ji įforminama vidaus teisės nuostatų, ir joje turi būti tiekėjo parašo originalas. Deklaracija taip pat gali būti surašoma ranka; tokiu atveju tai daroma naudojant rašalą, spausdintomis raidėmis. 6. Deklaraciją įforminantis tiekėjas turi būti pasirengęs bet kuriuo metu šalies, kurioje įforminama deklaracija, muitinės prašymu pateikti visus atitinkamus dokumentus, įrodančius, kad toje deklaracijoje pateikta informacija yra teisinga. 27 straipsnis Patvirtinamieji dokumentai 16 straipsnio 3 dalyje, 20 straipsnio 3 dalyje ir 26 straipsnio 6 dalyje nurodyti dokumentai, naudojami siekiant įrodyti, kad produktai, kuriems išduotas judėjimo sertifikatas EUR.1 arba sąskaitos faktūros deklaracija, gali būti laikomi EEE kilmės statusą turinčiais produktais ir atitinka kitus šio Protokolo reikalavimus, ir kad tiekėjo deklaracijoje pateikta informacija yra teisingi, gali inter alia būti šie: a) tiesioginiai įrodymai dėl procesų, kuriuos eksportuotojas arba tiekėjas įvykdė atitinkamoms prekėms gauti, pavyzdžiui, esantys jo sąskaitose arba vidaus sąskaityboje; b) dokumentai, įrodantys naudotų medžiagų kilmės statusą, išduoti arba išrašyti Susitariančiojoje Šalyje, kurioje tie dokumentai naudojami laikantis vidaus teisės; c) dokumentai, įrodantys, kad medžiagos buvo apdorotos arba perdirbtos EEE, išduoti arba išrašyti Susitariančiojoje Šalyje, kurioje tie dokumentai naudojami laikantis vidaus teisės; d) judėjimo sertifikatai EUR.1 arba sąskaitų faktūrų deklaracijos, įrodančios naudotų medžiagų kilmės statusą, išduoti arba išrašyti Susitariančiosiose Šalyse pagal šį Protokolą arba vienoje iš 3 straipsnyje nurodytų šalių pagal tą straipsnį; e) tiekėjų deklaracijos, įrodančios naudotų medžiagų apdorojimą arba perdirbimą EEE, išrašytos kitose Susitariančiosiose Šalyse pagal šį Protokolą; f) tinkami įrodymai dėl apdorojimo ar perdirbimo už EEE ribų taikant 11 straipsnį, įrodantys, kad buvo įvykdyti to straipsnio reikalavimai. 28 straipsnis Kilmės įrodymo, tiekėjo deklaracijos ir patvirtinamųjų dokumentų saugojimas 1. Eksportuotojas, prašantis išduoti judėjimo sertifikatą EUR.1, saugo 16 straipsnio 3 dalyje nurodytus dokumentus ne trumpiau, kaip trejus metus. 2. Sąskaitos faktūros deklaraciją pateikiantis eksportuotojas ne trumpiau, kaip trejus metus saugo savo sąskaitos faktūros deklaracijos kopiją ir 20 straipsnio 3 dalyje nurodytus dokumentus. 3. Tiekėjas, pateikiantis tiekėjo deklaraciją, ne trumpiau kaip trejus metus saugo deklaracijos ir sąskaitos faktūros, pristatymo pranešimo ar kito prekybos dokumento, prie kurio pridedama ši deklaracija, taip pat 26 straipsnio 6 dalyje nurodytus dokumentus. Tiekėjas, pateikiantis ilgalaikę tiekėjo deklaraciją, ne trumpiau kaip trejus metus saugo deklaracijos ir visų sąskaitų faktūrų, pristatymo pranešimų ar kito prekybos dokumentų, susijusių su atitinkamam vartotojui siųstomis prekėmis, kurioms taikoma ši deklaracija, taip pat 26 straipsnio 6 dalyje nurodytus dokumentus. Šis laikotarpis prasideda nuo ilgalaikės tiekėjo deklaracijos galiojimo laiko pabaigos. 4. Eksportuojančios šalies, išduodančios judėjimo sertifikatą EUR.1, muitinė saugo 16 straipsnio 2 dalyje nurodytą pareiškimo blanką ne trumpiau, kaip trejus metus. 5. Importuojančios šalies muitinė ne trumpiau, kaip trejus metus saugo jai pateiktus judėjimo sertifikatus EUR.1 ir sąskaitų faktūrų deklaracijas. 29 straipsnis Neatitikimai ir formos klaidos 1. Aptikus nedidelius kilmės įrodyme pateiktų duomenų ir muitinės įstaigai pateiktų dokumentų, kad būtų sutvarkyti importuojamiems produktams nustatyti formalumai, duomenų neatitikimus, kilmės įrodymas ipso facto netampa niekiniu, jeigu tinkamai nustatoma, kad tame dokumente pateikti duomenys atitinka pateiktus produktus. 2. Aiškios formos klaidos, pvz., spausdinimo, padarytos kilmės įrodyme neturėtų būti šio dokumento atmetimo priežastimi, jei šios klaidos nekelia abejonių dėl dokumente nurodytų duomenų teisingumo. 30 straipsnis Sumos, išreikštos ekiu 1. Eksportuojanti šalis nustato sumas eksportuojančios šalies nacionaline valiuta, kurios lygios ekiu išreikštoms sumoms, ir praneša jas kitoms Susitariančiosioms Šalims. 2. Tuo atveju, kai sumos yra didesnės už atitinkamas importuojančios šalies nustatytas sumas, pastaroji jas priima, jeigu produktų sąskaitos faktūros yra išrašytos eksportuojančios šalies valiuta. Jeigu produktų sąskaitos faktūros išrašytos kitos Susitariančiosios Šalies arba 3 straipsnyje nurodytos šalies valiuta, importuojanti šalis pripažįsta atitinkamos šalies praneštą sumą. 3. Naudojamos sumos bet kuria nacionaline valiuta yra lygios sumoms, išreikštoms ekiu 1996 m. spalio mėn. pirmą darbo dieną, ta nacionaline valiuta. 4. Sumos, išreikštos ekiu, ir joms lygiavertės sumos EB valstybių narių ir ELPA šalių nacionaline valiuta bet kurios Susitariančiosios Šalies prašymu persvarstomos EEE jungtiniame komitete. Atlikdamas šį persvarstymą, EEE jungtinis komitetas užtikrina, kad sumos nacionaline valiuta nebus sumažintos, be to, apsvarsto atitinkamų apribojimų poveikio išsaugojimo pageidaujamumą realiomis sąlygomis. Šiuo tikslu jis gali nuspręsti iš dalies pakeisti sumas, išreikštas ekiu. VI ANTRAŠTINĖ DALIS ADMINISTRACINIO BENDRADARBIAVIMO SUSITARIMAI 31 straipsnis Savitarpio pagalba 1. Susitariančiųjų Šalių muitinės pateikia vienos kitoms jų muitinės įstaigose išduodant judėjimo sertifikatus EUR.1 naudojamų antspaudų pavyzdžius, taip pat muitinių, atsakingų už šių sertifikatų ir sąskaitų faktūrų deklaracijų patikrinimą, adresus. 2. Siekdamos užtikrinti tinkamą šio Protokolo taikymą, Susitariančiosios Šalys per kompetentingas muitinės administracijas padeda viena kitai tikrinti judėjimo sertifikatų EUR.1, sąskaitų faktūrų deklaracijų ir tiekėjų deklaracijų tikrumą ir šiuose dokumentuose pateiktos informacijos teisingumą. 32 straipsnis Kilmės įrodymų patikrinimas 1. Paskesni kilmę įrodančių dokumentų patikrinimai atliekami atsitiktinės atrankos būdu arba bet kada, kai importuojančios šalies muitinė turi pagrįstų abejonių dėl tokių dokumentų tikrumo, atitinkamų produktų kilmės statuso arba kitų šio Protokolo reikalavimų įvykdymo. 2. Šio straipsnio 1 dalies nuostatų įgyvendinimo tikslais, importuojančios valstybės muitinė grąžina judėjimo sertifikatą EUR.1 ir sąskaitą faktūrą, jei ji buvo pateikta, sąskaitos faktūros deklaraciją arba šių dokumentų kopijas eksportuojančios šalies muitinei, prireikus nurodydama tyrimo priežastis. Visi gauti dokumentai ir informacija, leidžiantys manyti, kad kilmę įrodančiame dokumente pateikta informacija yra neteisinga, nusiunčiami kaip atsakymas į patikrinimo prašymą. 3. Patikrinimą atlieka eksportuojančios šalies muitinė. Šiuo tikslu ji turi teisę paprašyti pateikti bet kokius įrodymus ir atlikti bet kokius eksportuotojo sąskaitų patikrinimus ar kitus patikrinimus, kuriuos ji laiko tinkamais. 4. Jei importuojančios šalies muitinė, laukdama patikrinimo rezultatų, nusprendžia sustabdyti preferencinių muitų tarifų taikymą šiems produktams, importuotojui siūloma išleisti produktus leidžiama laikantis, jos nuomone, būtinų atsargumo priemonių. 5. Patikrinimo rezultatai kaip galima greičiau pranešami patikrinimą atlikti prašiusiai muitinei. Šiuose rezultatuose turi būti aiškiai nurodyta, ar dokumentai tikri ir ar atitinkami produktai gali būti laikomi EEE arba vienos iš 3 straipsnyje nurodytų šalių kilmės produktais ir atitinka kitus šio Protokolo reikalavimus. 6. Jei, esant pagrįstoms abejonėms, per šešis mėnesius nuo prašymo patikrinti pateikimo dienos administracija atsakymo negauna arba jeigu tame atsakyme nėra pakankamai informacijos, leidžiančios nustatyti atitinkamo dokumento tikrumą ar produktų kilmę, prašymą pateikusi muitinė atsisako taikyti preferencinius muitų tarifus, išskyrus išskirtinius atvejus. 33 straipsnis Tiekėjo deklaracijų patikrinimas 1. Paskesni tiekėjo deklaracijų arba ilgalaikių tiekėjo deklaracijų patikrinimai gali būti atliekami atsitiktinės atrankos būdu arba bet kada, kai šalies, kurioje į tokias deklaracijas buvo atsižvelgta išduodant judėjimo sertifikatą EUR.1 arba įforminant sąskaitos faktūros deklaraciją, muitinė turi pagrįstų abejonių dėl tokio dokumento tikrumo arba jame pateiktos informacijos teisingumo. 2. Šio straipsnio 1 dalies nuostatų įgyvendinimo tikslais, minėtos šalies muitinė grąžina tiekėjo deklaraciją ir sąskaitą faktūrą (sąskaitas faktūras), pristatymo pranešimą (pranešimus) ar kitą prekybos dokumentą (dokumentus), susijusius su šioje deklaracijoje nurodytomis prekėmis, valstybės, kurioje buvo išrašyta deklaracija, muitinei, prireikus nurodydama su tyrimo esme arba forma susijusias priežastis. Kartu su prašymu atlikti paskesnį patikrinimą, ji siunčia visus dokumentus ir informaciją, kuri buvo gauta ir kuri leidžia manyti, kad tiekėjo deklaracijoje pateikta informacija yra neteisinga. 3. Patikrinimą atlieka šalies, kurioje buvo išrašyta tiekėjo deklaracija, muitinė. Šiuo tikslu ji turi teisę paprašyti pateikti bet kokius įrodymus ir atlikti bet kokius tiekėjo sąskaitų patikrinimus ar kitus patikrinimus, kuriuos ji laiko tinkamais. 4. Patikrinimo rezultatai kaip galima greičiau pranešami patikrinimą atlikti prašiusiai muitinei. Šiuose rezultatuose turi būti aiškiai nurodyta, ar tiekėjo deklaracijoje pateikta informacija yra teisinga ir leidžia nustatyti, ar galima atsižvelgti į šią tiekėjo deklaraciją išduodant judėjimo sertifikatą EUR.1 ar išrašant sąskaitos faktūros deklaraciją, ir kokiu mastu į ją galima atsižvelgti. 34 straipsnis Ginčų sprendimas 1. Kilus ginčams, susijusiems su 32 ir 33 straipsniuose numatytomis patikrinimo procedūromis, kurių negali išspręsti prašymą patikrinti pateikianti muitinė ir už patikrinimą atsakinga muitinė, arba jeigu jos iškelia klausimą dėl šio Protokolo aiškinimo, tokie ginčai ar klausimai perduodami spręsti EEE jungtiniam komitetui. 2. Visais atvejais importuotojo ir importuojančios šalies muitinės šalies ginčai sprendžiami pagal minėtos šalies teisės aktus. 35 straipsnis Nuobaudos Nuobaudos skiriamos bet kuriam asmeniui, kuris sudaro dokumentą, kuriame pateikiama neteisinga informacija, siekdamas, kad produktams būtų taikomi preferenciniai muitų tarifai, arba pasirūpina tokio dokumento sudarymu. 36 straipsnis Laisvosios zonos 1. Susitariančiosios Šalys imasi visų būtinų priemonių, kad užtikrintų, jog produktai, kuriais prekiaujama pagal kilmę įrodantį dokumentą, kurie vežant būna jų teritorijoje esančioje laisvojoje zonoje, nebūtų pakeičiami kitomis prekėmis ir su jomis nebūtų atliekamos jokios operacijos, išskyrus įprastines operacijas, skirtas užtikrinti jų geros būklės išsaugojimą. 2. Taikant išimtį šio straipsnio 1 dalies nuostatoms, kai EEE kilmės produktai importuojami į laisvąją zoną pagal kilmę įrodantį dokumentą ir ten apdorojami ar perdirbami, atitinkamos institucijos eksportuotojo prašymu išduoda naują sertifikatą EUR.1, jeigu apdorojimas ar perdirbimas atitinka šio Protokolo nuostatas. VII ANTRAŠTINĖ DALIS SEUTA IR MELILIJA 37 straipsnis Protokolo taikymas 1. Šiame protokole vartojamas terminas "EEE" neapima Seutos ir Melilijos. Terminas "EEE kilmės produktai" neapima Seutos ir Melilijos kilmės produktų. 2. Taikant 49 protokolą dėl Seutos ir Melilijos kilmės produktų, mutatis mutandis taikomas šis Protokolas, atsižvelgiant į 38 straipsnyje išdėstytas specialias sąlygas. 38 straipsnis Specialiosios sąlygos 1. Toliau nurodyti produktai, jeigu jie buvo tiesiogiai atvežti laikantis 12 straipsnio nuostatų, laikomi: 1) produktais, kilusiais iš Seutos ir Melilijos: a) produktai, išgauti arba pagaminti Seutoje ir Melilijoje: b) produktai, išgauti Seutoje ir Melilijoje, kurių gamyboje naudojami produktai, išskyrus nurodytuosius a papunktyje, jeigu: i) minėti produktai pakankamai apdoroti ar perdirbti, kaip apibrėžta šio Protokolo 5 straipsnyje; arba jeigu ii) minėti produktai yra kilę iš EEE, kaip apibrėžta šiame Protokole, jeigu jie buvo pateikti apdorojimui arba perdirbimui, kuris yra didesnis už 6 straipsnio 1 dalyje nurodytą nepakankamą apdorojimą arba perdirbimą. 2) produktais, kilusiais iš EEE: a) produktai, išgauti arba pagaminti EEE; b) produktai, išgauti EEE, kurių gamyboje naudojami produktai, išskyrus nurodytuosius a papunktyje, jeigu: i) minėti produktai pakankamai apdoroti ar perdirbti, kaip apibrėžta šio Protokolo 5 straipsnyje; arba jeigu ii) minėti produktai yra kilę iš Seutos ir Melilijos, kaip apibrėžta šiame Protokole, jeigu jie buvo pateikti apdorojimui arba perdirbimui, kuris yra didesnis už 6 straipsnio 1 dalyje nurodytą nepakankamą apdorojimą arba perdirbimą. 2. Seuta ir Melilija laikomos viena teritorija. 3. Eksportuotojas arba jo įgaliotas atstovas judėjimo sertifikatų EUR.1 2 langelyje arba sąskaitų faktūrų deklaracijose įrašo "EEE" ir "Seuta ir Melilija". Be to, jeigu produktai kilę iš Seutos ir Melilijos, tai nurodoma judėjimo sertifikatų EUR.1 4 langelyje arba sąskaitų faktūrų deklaracijose. 4. Ispanijos muitinė atsako už šio Protokolo taikymą Seutoje ir Melilijoje. -------------------------------------------------- BENDRA DEKLARACIJA dėl kilmės įrodymo dokumentų, pagal 4 protokolo 3 straipsnyje nurodytus susitarimus išduotų Bendrijos, Islandijos arba Norvegijos kilmės produktams, priėmimo 1. Taikant EEE susitarimu numatytus preferencinius muitų tarifus priimami kilmės įrodymo dokumentai, pagal 4 protokolo 3 straipsnyje nurodytus susitarimus išduoti Bendrijos, Islandijos arba Norvegijos kilmės produktams. 2. Tokie produktai laikomi EEE kilmės medžiagomis, kai jie panaudojami gaminant produktą EEE. Nėra privaloma, kad tokios medžiagos būtų pakankamai apdorotos ar perdirbtos. 3. Be to, tokiu mastu, kuriuo tokiems produktams taikomas EEE susitarimas, reeksportuojant į kitą EEE Susitariančiąją Šalį jie laikomi kilusiais iš EEE. -------------------------------------------------- BENDRA DEKLARACIJA dėl Andoros Kunigaikštystės 1. Andoros Kunigaikštystės kilmės produktai, klasifikuojami Suderintos sistemos 25-97 skirsniuose, Islandijoje, Lichtenšteine ir Norvegijoje priimami kaip EEE kilmės produktai, kaip apibrėžta šiame Susitarime. 2. Nustatant pirmiau nurodytų produktų kilmės statusą mutatis mutandis taikomas 4 protokolas. -------------------------------------------------- BENDRA DEKLARACIJA dėl San Marino Respublikos 1. San Marino Respublikos kilmės produktai Islandijoje, Lichtenšteine ir Norvegijoje priimami kaip EEE kilmės produktai, kaip apibrėžta šiame Susitarime. 2. Nustatant pirmiau nurodytų produktų kilmės statusą mutatis mutandis taikomas 4 protokolas. --------------------------------------------------