Rezoliucija dėl vaikų darbo socialinių padarinių ir strategijų, skirtų kovoti su vaikų darbu



Oficialusis leidinys 061 , 16/03/2009 p. 0031 - 0037



Rezoliucija [1] dėl pagalbos veiksmingumo ir oficialios pagalbos vystymuisi AKR ir ES jungtinė parlamentinė asamblėja, - 2008 m. lapkričio 25– 28 d. susitikusi Port Morsbyje (Papua Naujoji Gvinėja), - atsižvelgdama į Darbo tvarkos taisyklių 17 straipsnio 1 dalį, - atsižvelgdama į Kotonu 2000 m. birželio 23 d. pasirašyto AKR ir ES partnerystės susitarimo tikslus, - atsižvelgdama į 2000 m. rugsėjo 8 d. JT Tūkstantmečio deklaraciją, kurioje nustatyti Tūkstantmečio vystymosi tikslai (TVT), kaip tarptautinės bendruomenės bendrai numatyti tikslai skurdui panaikinti, ir į 2007 m. JT pranešimą dėl Tūkstantmečio vystymosi tikslų, - atsižvelgdama į 2005 m. gruodžio 20 d. Tarybos, Taryboje posėdžiavusių valstybių narių vyriausybių atstovų, Europos Parlamento ir Komisijos bendrą pareiškimą dėl Europos Sąjungos vystymosi politikos "Europos konsensusas" (Europos konsensusas dėl vystymosi), - atsižvelgdama į 2005 m. kovo 2 d. Paryžiaus deklaraciją dėl pagalbos veiksmingumo, - atsižvelgdama į 2002 m. kovo 21– 22 d. JT tarptautinėje konferencijoje dėl plėtros finansavimo priimtą Monterėjaus konsensusą, - atsižvelgdama į 2007 m. vasario 28 d. Komisijos komunikatą "ES darbo pasidalijimo vystymosi politikos srityje elgesio kodeksas" (COM(2007)0072), - atsižvelgdama į 2008 m. balandžio 9 d. Komisijos komunikatą "ES — pasaulio vystymosi partnerė. Spartinti pažangą siekiant Tūkstantmečio vystymosi tikslų" (COM(2008)0177), - atsižvelgdama į EBPO Pagalbos vystymuisi komiteto (PVK) Europos bendrijos lyginamojo vertinimo ataskaitoje pateiktus pagrindinius duomenis ir rekomendacijas, - atsižvelgdama į Bendrųjų reikalų ir išorės santykių tarybos (BRIST) išvadas (2008 m. gegužės mėn.) ir Tarybos išvadas (2008 m. birželio mėn.), - atsižvelgdama į 2008 m. rugsėjo 2– 4 d. Akroje surengto Trečiojo aukšto lygio pagalbos veiksmingumo forumo rezultatus, - atsižvelgdama į 2008 m. spalio 3 d. AKR valstybių ir vyriausybių vadovų priimtą Akros deklaraciją, - atsižvelgdama į Ekonominio vystymosi, finansų ir prekybos komiteto pranešimą (ACP-EU/100.300/08/fin.), A. kadangi pagalbos veiksmingumo darbotvarkė turėtų užtikrinti konkrečią pažangą naikinant skurdą ir nelygybę ir padėti šalims partnerėms pasiekti TVT ir įgyvendinti žmogaus teisių normas, dėl kurių susitarta tarptautiniu mastu, B. kadangi didžiausias Paryžiaus deklaracijoje pateiktos nuosavybės apibrėžties apribojimas — nepakankamai konkrečiai pripažįstama demokratinės atsakomybės, ypač pilietinės visuomenės organizacijų ir vietos institucijų vaidmens, svarba ir aiškus įsipareigojimas dėl parlamentų vaidmens, C. kadangi ES prisiėmė svarbių įsipareigojimų lyčių lygybės klausimais, kuriuos reikia vykdyti; kadangi, nepaisant to, diskusijose dėl pagalbos veiksmingumo tik šiek tiek atsižvelgiama į lyčių aspektą, D. kadangi vienodai svarbu didinti pagalbos apimtį ir gerinti jos veiksmingumą ir kadangi siekiant TVT reikia pažangos ir kiekybiniais, ir kokybiniais pagalbos aspektais, ypač siekiant su sveikata ir lytimis susijusių TVT, nes šiose srityse nematyti jokios pažangos, o norint įvykdyti minėtus įsipareigojimus šios sritys yra svarbiausios, E. kadangi iš naujausių EBPO duomenų matyti, kad 2007 m. bendra ES pagalba labai sumažėjo, ir kadangi duomenys apie pagalbą dažnai dirbtinai padidinami įtraukiant atleidimą nuo skolų ir lėšas, kurios nepasiekia šalių partnerių gyventojų, F. kadangi pagalbą teikiančios šalys ir šalys partnerės turi laikytis aukščiausių atvirumo ir skaidrumo standartų, ypač pagalbą teikiančios šalys, vertindamos pagalbos srautų biudžetą, nes kitaip šalių partnerių planuojamuose metiniuose biudžetuose jie negalės atsispindėti ir taip bus labai sumažintos parlamentų galimybės tikrinti vyriausybių vykdomas vystymosi politikos priemones ir šalių partnerių pajėgumas daryti ilgalaikes investicijas, G. kadangi, remiantis Pasaulio banko vertinimais, susietoji pagalba labai kenkia skaidrumui, kelia prekių ir paslaugų kainas iki 30 proc., H. kadangi pagalbą teikiantys subjektai vis dar nenori taikyti šalių vidaus sistemų ir šioje srityje pažanga itin lėta; kadangi tai yra pagrindinis atsakomybės elementas ir kadangi norint stiprinti pajėgumų kūrimą ir vystyti vietos rinkas būtinas susiejimas, I. kadangi tarptautinė pagalbos sistema tampa sudėtingesnė, nes kuriamos vertikalios struktūros ir atsiranda nauji viešieji ir privatūs subjektai, dažnai dirbantys ne pagal esamus kodeksus ir koordinavimo sistemas, J. kadangi per biudžetą teikiama parama gali padėti didinti atsakomybę, kurti institucinius pajėgumus, gerinti atskaitingumą ir padėti šalies vidaus subjektams tikrinti paramos panaudojimą; kadangi, nepaisant to, jos sėkmę lemia vyriausybių gebėjimas planuoti savo viešąsias išlaidas, šiuos planus vykdyti ir už juos atsiskaityti, K. kadangi šalys partnerės dažnai susiduria su šimtais rezultatais grindžiamų ir politinių sąlygų, kurios tam tikrais atvejais gali prieštarauti vienos kitoms, jas nustato įvairūs pagalbą teikiantys subjektai ir šalims partnerėms jos gali būti neįveikiama našta — taip mažinama šalių atsakomybė ir vyriausybių atskaitingumas savo piliečiams ir parlamentams, L. kadangi techninė pagalba gali siekti 50 proc. visos pagalbos, bet didelė jos dalis ir toliau yra susieta, per brangi ir neveiksminga kuriant vietos pajėgumus ir skatinant atsakomybę, M. kadangi vis didėjanti pažeidžiamiausių visuomenės sluoksnių dalis taps dar pažeidžiamesnė, N. kadangi ekonominis ir ekologinis mažų salose esančių besivystančių valstybių ir prieigos prie jūros neturinčių AKR valstybių pažeidžiamumas daugialypių krizių atveju gali sukelti didelių neigiamų socialinių ir ekologinių padarinių ir padaryti ekonomiką neatsparią, taip pat gali turėti neigiamų padarinių šių valstybių pajėgumui įgyvendinti tvaraus vystymosi tikslus ir sėkmingai imtis labai reikiamų ekonomikos reformų, O. kadangi tarptautinė bendruomenė teisingai elgiasi labai stengdamasi bendradarbiauti su neturtingiausiomis šalimis; kadangi panašiai nebendradarbiaujama su vidutinių pajamų šalimis, ypač daugiau maisto ir kuro importuojančiomis negu eksportuojančiomis mažomis salose esančiomis besivystančiomis valstybėmis, ir kadangi šios šalys rizikuoja tapti mažų pajamų šalimis, jeigu laiku nebus imtasi deramų priemonių jų poreikiams patenkinti, 1. palankiai vertina pažangą vykdant Akros veiksmų darbotvarkėje numatytus politinius įsipareigojimus ir pabrėžia, kad reikia šią darbotvarkę ambicingai įgyvendinti nuo koncepcijų ir politinių pažadų pereinant prie apčiuopiamų ir išmatuojamų rezultatų įgyvendinant Paryžiaus deklaracijos principus; tikisi, kad ES aktyviau dalyvaus pasaulio mastu didinant pagalbos veiksmingumą ir atliks vadovaujamą vaidmenį; 2. ragina ES ir AKR šalis Pagalbos veiksmingumo darbotvarkėje aktyviai skatinti įgyvendinti pakeistame Kotonu partnerystės susitarime apibrėžtas bendras vertybes ir prioritetus — skurdo mažinimą, lyčių lygybę, tvarų ekonominį, socialinį ir ekologinį vystymąsi, regioninę integraciją, taikos, saugumo ir demokratijos, kurioje būtų laikomasi žmogaus teisių, propagavimą; 3. pabrėžia, kad demokratija yra geriausias tvaraus vystymosi, taikos ir saugumo pagrindas; todėl ragina ES ir AKR bendradarbiavimo sistemoje pirmenybę teikti demokratijos skatinimui sudarant galimybes sprendimus priimti skaidriai, dalyvaujant daugeliui subjektų ir atskaitingai — tai viena iš svarbių pagalbos veiksmingumo didinimo priemonių; 4. ragina Europos Komisiją ir valstybes nares taikyti platesnę nuoseklumo apibrėžtį, negu išdėstyta Akros veiksmų darbotvarkėje, ir taip užtikrinti didesnį žemės ūkio, žvejybos, prekybos, energetikos, aplinkos, klimato kaitos, saugumo bei migracijos ir kitų Europos politikos priemonių vystymosi politikos nuoseklumą, įvertinti šių politikos priemonių poveikį vystymuisi ir užtikrinti deramą reformą, kad šiomis politikos priemonėmis nebūtų sudaromos netarifinės kliūtys ir nebūtų trukdoma siekti Tūkstantmečio vystymosi tikslų (TVT) ir ekonominės partnerystės susitarimuose (EPS) numatytų tikslų; 5. pabrėžia, kad nors Paryžiaus deklaracija skatina diskusiją dėl pagalbos veiksmingumo, Kotonu partnerystės susitarimas ir Paryžiaus deklaracija vienas kitą papildo, nes pirmesnioji irgi yra veiksmingo vystomojo bendradarbiavimo modelis; Demokratinės atsakomybės ir atskaitingumo užtikrinimas 6. pabrėžia, kad Paryžiaus deklaracijoje numatyta atsakomybės sąvoka laikantis Kotonu susitarimo turėtų būti išplėsta ir į ją įtraukta demokratinė atsakomybė (nacionalinių parlamentų, vietos vyriausybių, pilietinės visuomenės, nepriklausomų teismų, žiniasklaidos ir kitų subjektų), kad didesnis skaidrumas ir abipusis atskaitingumas būtų grindžiami aiškiais rodikliais, kuriuos būtų galima stebėti, ir kad būtų užtikrinta, jog vystymosi tikslai bus pasiekti; 7. palankiai vertina Akros veiksmų darbotvarkėje pripažįstamą didelį parlamentų ir vietos valdžios vaidmenį vystymosi procese; ragina pagalbą teikiančius subjektus ir šalių partnerių vyriausybes užtikrinti, kad parlamentai ir vietos valdžia atliktų tinkamą vaidmenį užtikrinant pagalbos veiksmingumą — remiant atsakomybę, tikrinant biudžetą, politikos priemones, jų rezultatus ir taip užtikrinant teisės aktų leidėjų, vyriausybių ir teismų tarpusavio priklausomybę bei pasitelkiant demokratinį procesą ir įtraukiant piliečius į sprendimus dėl vystymosi; 8. taip pat palankiai vertina Akros veiksmų darbotvarkėje pripažįstamą didelį pilietinės visuomenės vaidmenį vystymosi procese; ragina pagalbą teikiančius subjektus ir šalių partnerių vyriausybes sudaryti sąlygas visapusiškam ir prasmingam pilietinės visuomenės dalyvavimui planuojant, įgyvendinant ir vertinant biudžetus bei programas ir sukurti sąlygas, kad pilietinė visuomenė atliktų deramą vaidmenį; 9. ragina pagalbą teikiančius subjektus ir šalis partneres atsižvelgti į neproporcingą skurdo poveikį moterims ir užtikrinti, kad lyčių lygybė, galių suteikimas moterims ir moterų teisės būtų visapusiškai įtrauktos į nacionalinius vystymosi procesus; apgailestauja, kad Akros veiksmų darbotvarkėje neįvardyta priemonių, kaip įgyvendinti lyčių lygybę ir kaip suteikti moterims galių, taip pat į ją neįtraukta pažangos rodiklių; 10. apgailestauja, kad Akros veiksmų darbotvarkėje nenumatyta praktinių priemonių, kuriomis būtų vykdomas Paryžiaus deklaracijoje įtvirtintas įsipareigojimas įtraukti parlamentus, pilietinės visuomenės organizacijas ir vietos institucijas; tikisi, kad ES laikysis šalių partnerių vadovavimo principo ir padės stiprinti jų pajėgumą šį principą taikyti; ragina ES ir šalis partneres sukurti praktinius veiksmų planus demokratinei atsakomybei užtikrinti ir susitarti dėl pažangos rodiklių; Pagalbos didinimas, kad ji būtų veiksmingesnė 11. palankiai vertina Tarybos išvadas, kuriomis patvirtinamas įsipareigojimas pasiekti bendrą oficialios pagalbos vystymuisi (OPV) rodiklį — 0,56 proc. 2010 m. ir 0,7 proc. 2015 m.; ragina prisiimti naujų įsipareigojimų įgyvendinti plataus užmojo daugiametį tvarkaraštį, kad būtų galima išmatuoti laipsnišką pagalbos biudžetų didėjimą; 12. ragina Europos Komisiją ir valstybes nares užtikrinti, kad nebūtų plečiamos OPV apibrėžtys ir į jas nebūtų įtraukiami su pagalba nesusiję punktai, pvz., karinės išlaidos; ragina Europos Komisiją ir valstybes nares atleidimo nuo skolų išlaidas atskirti nuo kitų ataskaitų apie OPV ir apskaičiuojant bendras išlaidas vystymuisi skirtai pagalbai neįtraukti pinigų, išleistų Europoje studentams ir pabėgėliams; 13. ragina pagalbą teikiančius subjektus pagalbą skirstyti skaidriai, atskaitingai ir gerokai padidinti srautų, programavimo ir pagalbos sklaidos nuspėjamumą, ypač parengiant patikimus daugiamečius tvarkaraščius ir užtikrinant nuspėjamumą įvairiais tų pačių metų laikotarpiais; palankiai vertina Akros veiksmų darbotvarkėje numatytą rotacinę programavimo iniciatyvą, kuria užtikrinamas vidutinio laikotarpio nuspėjamumas; Ilgalaikis ekonomikos augimas tvariam vystymuisi užtikrinti 14. pabrėžia, kad vienas iš pagalbos veiksmingumo rodiklių — kaip ji padeda kurti tvirtą ekonomiką, kurioje saugoma aplinka ir niekam neatimama galimybė gauti pagrindines socialines paslaugas; 15. ragina vykdant vystomąjį bendradarbiavimą veiksmingiau šalinti kliūtis ekonomikos augimui. Šios kliūtys — tai nepakankamos užsienio investicijos, kapitalo nutekėjimas ir administracinės kliūtys mažiems ir vidutiniams verslo subjektams; 16. todėl ragina vykdyti vystymosi politikos priemones, kuriomis būtų skatinama perduoti praktinę patirtį, skatinama konkurencija ir patikimos makroekonominės politikos priemonės, kuo labiau sumažinama biurokratija verslo subjektams, įtvirtinamos nuosavybės teisės ir kovojama su korupcija; 17. pabrėžia, kad sąžininga prekyba gali būti viena iš veiksmingiausių tvaraus ekonomikos vystymosi priemonių — kartu turi būti vykdomos deramos lydimosios priemonės, kuriomis būtų sprendžiamas su prisitaikymu susijusių išlaidų klausimas, finansuojama socialinio saugumo sistema ir atitinkamų galių suteikimo programos, tačiau šias priemones reikia papildyti perskirstymo ir socialinės politikos priemonėmis siekiant užtikrinti, kad nauda būtų paskirstyta teisingai; 18. apgailestauja, kad mažai pažangos daroma naudojant šalių vidaus sistemas (tik nedidelė OPV dalis teikiama per šalių biudžetų sistemas, o pagalbą teikiantys subjektai žadėjo iki 2010 m. taip teikti 50 proc. pagalbos) ir kad net šalyse, kuriose tinkamai veikia šalių vidaus sistemos, pagalbą teikiantys subjektai nenori jomis naudotis; ragina pagalbą teikiančias šalis kuo greičiau ir kuo labiau pritaikyti savo teikiamą pagalbą prie šalių vidaus sistemų, stiprinti vyriausybines sistemas ir tais atvejais, kai vyrauja geras ekonomikos ir politinis valdymas, didinti pagalbą, naudojamą bendrai ir sektorinei paramai per biudžetą, užtikrinant visišką biudžeto skaidrumą ir atskaitomybę; pabrėžia, kad parama per biudžetą jokiu būdu neturėtų būti teikiama, kai visuotinai paplitusi korupcija; 19. palankiai vertina tai, kad Akros veiksmų darbotvarkėje nurodyti vystymosi srities veikėjai, kurie nėra dvišaliai pagalbą teikiantys subjektai; pabrėžia, kad vienas iš didžiųjų iššūkių artėjant 2011 m. — išplėsti Paryžiaus deklaracijos principus, kad jie apimtų vertikaliuosius fondus ir naujus pagalbą teikiančius subjektus siekiant užtikrinti nuoširdų pagalbą teikiančių subjektų veiklos koordinavimą su šalimis partnerėmis; 20. ragina šalių partnerių vyriausybes per biudžetą teikiamą paramą grįsti patikimu nacionaliniu skurdo mažinimo planu, kuriuo šalies viduje būtų stiprinamas atskaitingumas, finansinis valdymas ir kontrolė sistemingai, strategiškai ir įsipareigojus dalyvaujant nacionaliniams parlamentams, vietos valdžiai ir nevalstybiniams subjektams — šiuo metu to beveik nėra; 21. palankiai vertina Europos Komisijos ketinimą ilguoju laikotarpiu naudojant TVT sutartis gerų rezultatų duodančioms šalims užtikrinti labiau prognozuojamą paramos per biudžetą formą, bet pabrėžia, kad šiuo tikslu reikia tvirto šalių partnerių įsipareigojimo pasiekti TVT ir nuolatinės kontrolės griežtai stebint rezultatus; 22. palankiai vertina tai, kad Akros veiksmų darbotvarkėje paminėta, jog EBPO Pagalbos vystymuisi komiteto (PVK) pagalbą teikiantys subjektai išplės 2001 m. PVK rekomendacijos dėl pagalbos atsiejimo taikymą ir pradės ją taikyti į mažiausiai išsivysčiusių šalių kategoriją nepatenkančioms labai įsiskolinusioms neturtingoms šalims; ragina Europos Komisiją ir valstybes nares tvirtai įsipareigoti iki 2010 m. atsieti visą pagalbą AKR šalims, įskaitant ir techninę pagalbą, kuri turi atitikti nacionalinius prioritetus ir ypatumus, viešąjį pirkimą, pagalbą maistu ir pagalbos maistu gabenimą bei saugojimą; 23. ragina Europos Komisiją taikyti lyčių integravimą į biudžeto valdymo procesą — kintamų mokėjimų paskirstymą susieti su rodiklių, išskaidytų pagal lytį, gerinimu; ragina šalis partneres įtraukti lyčių perspektyvą į visus biudžeto valdymo proceso lygmenis ir skatinti platesnį dialogą su moterų organizacijomis; 24. ragina Europos Komisiją ir valstybes nares imtis ryžtingesnių veiksmų, negu numatyti Akros veiksmų darbotvarkėje ir iš esmės sumažinti sąlygų skaičių, laipsniškai panaikinti ekonominės politikos sąlygas, naudoti abiejų šalių suderintas sutartis, kuriose atsispindėtų, kaip apskritai suvokiami pagrindiniai prioritetai, kuriuos įgyvendinant mokėjimų paskirstymas siejamas su veiklos ir politikos rezultatais, ypatingą dėmesį skiriant TVT, ir nustatyti tikrovišką šio proceso vykdymo tvarkaraštį; ragina ES ir jos valstybes nares pasinaudojant savo įtaka įtikinti Pasaulio banką ir Tarptautinį valiutos fondą siekti tų pačių pokyčių, ypač dabar, kai daugumai AKR valstybių kyla įvairių pasaulio ekonomikai poveikį darančių krizių pavojus; Darbo pasidalijimas ir pagalbą teikiančių subjektų veiklos koordinavimas 25. ragina Europos Komisiją ir valstybes nares gerokai labiau stengtis padidinti donorų koordinavimą ir pagerinti darbo pasidalijimą derinant daugiašalę ir dvišalę pagalbą su valstybių vidaus procesais, demokratine atsakomybe, atskaitomybe, pagalbos koordinavimu, bendra analize, programavimu ir vykdymu, taip pat iš esmės sumažinti programų įgyvendinimo grupių skaičių; pažymi Akros veiksmų darbotvarkėje numatytą iniciatyvą iki 2009 m. birželio mėn. pradėti dialogą dėl tarptautinio šalių darbo pasidalijimo; 26. tikisi, kad 2008 m. pagalbą teikiančių šalių atlasas padės tvirčiau koordinuoti pagalbą teikiančių subjektų veiklą, darys šiam koordinavimui įtaką ir padės išspręsti favoričių ir apleistų šalių problemą, skirti dėmesio apleistiems itin svarbiems sektoriams — sveikatos apsaugai, energetikai, švietimui, socialinei sanglaudai, lyčių lygybei ir žemės ūkiui; palankiai vertina tai, kad Akros veiksmų darbotvarkėje taip pat teigiama, jog pagalbą teikiantys subjektai stengsis išspręsti nepakankamai pagalbos gaunančių šalių klausimą ir užtikrinti, kad taikant naują tvarką dėl darbo pasidalijimo nesusidarytų padėtis, kai tam tikros besivystančios šalys gauna mažiau pagalbos; 27. ragina panaudojant per biudžetą skiriamą paramą kurti visų ministerijų pajėgumus siekiant išlaikyti didesnį veiksmingumą sveikatos apsaugos, švietimo ir lyčių lygybės srityse, nes šalies atsakomybė per dažnai tenka vien finansų ministerijai; 28. pripažįsta, kad silpnoms valstybėms ir mažesnes pajamas gaunančioms pokonfliktinėms šalims reikia ilgalaikės pagalbos; palankiai vertina tai, kad Akros veiksmų darbotvarkėje pagalbą teikiantys subjektai ir šalys partnerės skatinami pritaikyti Paryžiaus deklaraciją dėl EBPO ir PVK principų taikymo siekiant visapusiško tarptautinio Bendrijos ir valstybių narių dalyvavimo silpnose valstybėse, bet pabrėžia, kad ir silpnose, ir pažeidžiamose valstybėse reikia kurti tvirtą pilietinę visuomenę; 29. vis dėlto mano, kad reikia labiau ir tikslingiau stengtis didinti paramą vidutines pajamas gaunančioms AKR valstybėms, ir ragina iš anksto priimti ir įgyvendinti susitarimą dėl sistemingo ir prognozuojamo pagalbos, kuria būtų patenkinti tų valstybių poreikiai, teikimo, kad jos galėtų toliau siekti tvaraus vystymosi; 30. palankiai vertina tai, kad pagalbą teikiančių subjektų bendruomenė įsipareigojo labiau bendradarbiauti su neturtingiausiomis šalimis ir kad dėl įsipareigojimo iki 2010 m. padidinti Afrikai skiriamą OPV didėja Afrikai tenkanti programuojamos pagalbos dalis, ypač dabar, kai kyla kuro ir maisto kainos ir poveikį daro klimato kaita — visa tai gali niekais paversti visas jau įdėtas pastangas; 31. giria Sandraugos sekretoriatą ir Maltos universiteto Salų ir mažų valstybių institutą už darbą, atliktą kuriant pažeidžiamumo ir atsparumo rodiklius, ir tikisi, kad ES imsis vadovaujamo vaidmens įgyvendinant šiuos rodiklius ir kuriant naują sistemingos paramos mažoms salose esančioms besivystančioms valstybėms ir prieigos prie jūros neturinčioms besivystančioms valstybėms sistemą; siūlo, kad pažeidžiamumo ir atsparumo profilį kartu su rengiama vidutinio laikotarpio vystymosi strategija turėtų planuoti pirmiausia mažos valstybės; 32. ragina Europos Komisiją ir valstybes nares Dohos konferencijoje prisiimti tvirtą bendrą ES įsipareigojimą dėl pagalbos vystymuisi apimties ir kokybės, kad TVT būtų pasiekti taikant tvarų požiūrį ir aiškias OPV įsipareigojimų individualaus ir kolektyvinio vykdymo gaires nepaisant dabartinės finansų krizės; 33. paveda pirmininkams perduoti šią rezoliuciją AKR ir ES ministrų tarybai, Europos Komisijai, Tarybai pirmininkaujančiai šaliai, Afrikos Sąjungai, Visos Afrikos Parlamentui, nacionaliniams bei regionų parlamentams, AKR regioninėms organizacijoms ir EBPO Pagalbos vystymuisi komitetui. [1] Šią rezoliuciją AKR ir ES jungtinė parlamentinė asamblėja priėmė 2008 m. lapkričio 28 d. Port Morsbyje (Papua Naujoji Gvinėja). --------------------------------------------------