Oficialusis leidinys L 056 , 26/02/1994 p. 0003 - 0023



MUITINĖS KONVENCIJA dėl asmeninių kelių transporto priemonių laikinojo įvežimo (1954) susitariančiosios šalys, SIEKDAMOS palengvinti tarptautinio turizmo plėtrą, PRIPAŽINDAMOS tikslus, nurodytus Kelių eismo konvencijoje, kuri buvo priimta Jungtinių Tautų Konferencijoje kelių ir autotransporto klausimais, surengtoje 1949 m. rugpjūčio 23–rugsėjo 1 dienomis Ženevoje, ir teikiama pasirašyti nuo 1949 m. rugsėjo 19 d. Ženevoje, SUSITARĖ parengti Konvenciją ir susitarė dėl tokių nuostatų: I SKYRIUS Sąvokos 1 straipsnis Šioje Konvencijoje: a) sąvoka "importo muitai ir mokesčiai" – muitai ir visi kiti mokesčiai bei kitos rinkliavos, renkami įvežant prekes arba susiję su prekių, nurodytų šioje Konvencijoje, įvežimu, išskyrus mokėjimus ir rinkliavas, kurių dydis ribojamas apytikre suteiktų paslaugų verte; b) sąvoka "transporto priemonės" – jeigu kontekstas nereikalauja ko kita, reiškia visas kelių motorines transporto priemones (įskaitant motorinius dviračius) ir priekabas (įvežamas su transporto priemone arba atskirai), taip pat kartu įvežamas jų sudedamąsias dalis bei su transporto priemone įvežamus įprastinius priklausinius ir įrangą; c) sąvoka "asmeninis naudojimas" – nereiškia asmenų vežimo už užmokestį, atlygį arba už kitą kompensaciją bei pramoninį ar komercinį prekių vežimą už atlygį ar be jo; d) sąvoka "laikinojo įvežimo dokumentas" – reiškia muitinės dokumentą dėl importo muitų ir mokesčių garantijos arba užstato; e) sąvoka "asmuo" – fiziniai ir juridiniai asmenys; f) sąvoka "išduodančioji asociacija" – asociacija, įgaliota išduoti laikinojo įvežimo dokumentus; g) sąvoka "garantuojančioji asociacija" – Susitariančiosios Šalies muitinės patvirtinta asociacija, atliekanti laiduotojo funkcijas asmenims, naudojantiems laikinojo įvežimo dokumentus; h) sąvoka "tarptautinė organizacija" – organizacija, prie kurios yra prisijungusios nacionalinės asociacijos, turinčios teisę teikti garantijas ir išduoti laikinojo įvežimo dokumentus; i) sąvoka "Susitariančioji Šalis" – valstybė arba regioninė ekonominės integracijos organizacija, šios Konvencijos Šalis; j) sąvoka "regioninė ekonominės integracijos organizacija" – organizacija, kurią įkūrė ir sudaro valstybės, nurodytos šios Konvencijos 33 straipsnio 1 dalyje, ir kuri yra kompetentinga priimti teisės aktus, privalomus jos valstybėms narėms, šios Konvencijos reglamentuojamais klausimais, taip pat kompetentinga, laikantis savo vidaus taisyklių, spręsti prisijungimo prie šios Konvencijos klausimus. II SKYRIUS Įvežimas be importo muitų ir mokesčių ir netaikant importo draudimų ir apribojimų 2 straipsnis 1. Kiekviena Susitariančioji Šalis leidžia laikinai įvežti neapmokestindama importo muitais ir mokesčiais bei netaikydama importo draudimų ir apribojimų, jei reeksportuojama ir taikomos kitos šios Konvencijos nustatytos sąlygos, asmeniniam naudojimui transporto priemones, kurių savininkas paprastai gyvena už jos teritorijos, kai jas įsiveža savininkas arba kitas asmuo, paprastai gyvenantis už jos teritorijos, naudotis jomis jo laikino buvimo metu. 2. Susitariančiosios Šalys, vadovaudamosi šios Konvencijos sąlygomis, gali reikalauti, kad šios transporto priemonės turėtų laikinojo įvežimo dokumentus, garantuojančius, jog bus sumokėti importo muitai ir mokesčiai arba vadovaujantis 27 straipsnio 4 dalies nuostatomis sumokėtos lygiavertės sumos, jeigu transporto priemonė, turinti laikinojo įvežimo dokumentus, nebuvo reeksportuota per nustatytą laiką. 3 straipsnis Degalai, esantys įprastiniuose laikinai įvežtų transporto priemonių bakuose ir skirti įprastiniam šių transporto priemonių eksploatavimui, gali būti įvežti nemokant importo muitų ir mokesčių bei netaikant importo draudimų ir apribojimų. Įprastiniu baku laikomas transporto priemonėje gamintojo suprojektuotas bakas. 4 straipsnis 1. Sudedamąsias dalis, skirtas anksčiau įvežtai konkrečiai transporto priemonei remontuoti, leidžiama laikinai įvežti nemokant importo muitų ir importo mokesčių bei netaikant importo draudimų ir apribojimų. Susitariančiosios Šalys gali reikalauti, kad šios dalys turėtų laikinojo įvežimo dokumentus. 2. Nereeksportuotos pakeistos dalys apmokestintos importo muitais ir mokesčiais, išskyrus atvejus, kai, vadovaujantis susijusios šalies teisės aktais, jos gali būti neatlyginamai perduodamos į valstybės iždą arba sunaikinamos suinteresuotų Šalių lėšomis įgaliotų valstybės institucijų atstovams prižiūrint. 5 straipsnis Laikinojo įvežimo dokumentus ir tarptautinius vežimo dokumentus, įvežamus į šalį, kurioje juos ketinama išduoti asmeniui, įsikūrusiam šioje šalyje ir norinčiam aplankyti kitas šalis, ir tai, kas yra siunčiama užsienio atitinkamos asociacijos, tarptautinės organizacijos arba Susitariančiosios Šalies muitinės įgaliotajai turistinei asociacijai, leidžiama įvežti be importo muitų ir importo mokesčių, taip pat jiems netaikomi importo draudimai ir apribojimai. III SKYRIUS Laikinojo įvežimo dokumentų išdavimas 6 straipsnis 1. Kiekviena Susitariančioji Šalis, savo nuožiūra nustatydama sąlygas ir garantijas, gali įgalioti asociacijas, kurios yra tarptautinės organizacijos filialai, išduoti tiesiogiai arba per atitinkamas asociacijas laikinojo įvežimo dokumentus, kuriems taikoma ši Konvencija. 2. Laikinojo įvežimo dokumentai gali galioti vienoje valstybėje ar muitų teritorijoje, arba keliose valstybėse ar muitų teritorijose. 3. Šių dokumentų galiojimo laikotarpis neturi būti ilgesnis kaip vieneri metai skaičiuojant nuo išdavimo datos. 7 straipsnis 1. Laikinojo įvežimo dokumentas, kuris galioja visose arba kai kuriose Susitariančiosiose Šalyse, yra žinomas kaip "carnet de passages en douane" (CPD knygelė) ir turi atitikti standartinę formą, nurodytą šios Konvencijos 1 priede. 2. Jeigu CPD knygelė negalioja vienoje ar keliose teritorijose, išduodančioji asociacija tai pažymi viršelyje ir knygelės importo lakštuose. 3. Laikinojo įvežimo dokumentai, galiojantys tik vienos Susitariančiosios Šalies teritorijoje, gali atitikti standartinę formą, nurodytą šios Konvencijos 2 priede. Susitariančiosios Šalys gali naudoti ir kitus dokumentus pagal jų įstatymus ar kitus teisės aktus. 4. Laikinojo įvežimo dokumentų, išskyrus tuos, kuriuos išdavė įgaliotosios asociacijos pagal 6 straipsnį, galiojimo terminą nustato kiekviena Susitariančioji Šalis pagal jos įstatymus ar kitus teisės aktus. 5. Kiekviena Susitariančioji Šalis, gavusi prašymą, pateikia kitoms Susitariančiosioms Šalims jos teritorijoje galiojančius kitus, negu nurodyti šios Konvencijos prieduose, laikinojo įvežimo dokumentų pavyzdžius. IV SKYRIUS Laikinojo įvežimo dokumentų duomenys 8 straipsnis Įgaliotosios asociacijos išduoti laikinojo įvežimo dokumentai išrašomi laikinai įvežtos transporto priemonės savininko arba kito asmens, kontroliuojančio jos naudojimą, vardu. Jeigu transporto priemonė išnuomojama, dokumentai išrašomi nuomotojo vardu. 9 straipsnis 1. Laikinojo įvežimo dokumentuose nurodoma transporto priemonės bendroji masė. Ji išreiškiama metrinės sistemos vienetais. Kai laikinojo įvežimo dokumentai galioja tik vienoje šalyje, tos šalies muitinė gali nurodyti naudoti kitą sistemą. 2. Jeigu laikinojo įvežimo dokumentai galioja vienoje šalyje, juose nurodyta prekių vertė turi būti išreikšta tos šalies valiuta. CPD knygelėje deklaruota vertė turi būti išreikšta tos šalies, kurioje knygelė išduota, valiuta. 3. Daiktai ir įrankių komplektai, sudarantys įprastinę transporto priemonės įrangą, laikinojo įvežimo dokumentuose atskirai nedeklaruojami. 4. Muitinės reikalavimu dalys (pvz., ratai, padangos, kameros) ir priklausiniai, nepriskiriami įprastinei transporto priemonės įrangai (pvz., radijo imtuvai, atskiru dokumentu nedeklaruotos priekabos, bagažo vežimėliai), laikinojo įvežimo dokumentuose deklaruojami nurodant būtinus duomenis (masę, vertę) ir pateikiami muitinei išvykstant iš aplankytos šalies. 10 straipsnis Bet kurie duomenys, išduodančiosios asociacijos įrašyti laikinojo įvežimo dokumentuose, gali būti pakeisti tik išduodančiajai arba garantuojančiajai asociacijai sutikus. Kai šiuos dokumentus priima įvežimo šalies muitinė, taisyti jų negalima, išskyrus atvejus, kai jie taisomi muitinei leidus. 11 straipsnis 1. Transporto priemonėmis, įvežtomis su laikinojo įvežimo dokumentais, gali asmeniškai naudotis tinkamai dokumentų turėtojų įgalioti tretieji asmenys, jeigu šie tretieji asmenys paprastai gyvena ne importo šalies teritorijoje ir jei vykdo kitas šioje Konvencijoje nurodytas sąlygas. Susitariančiųjų Šalių muitinės turi teisę reikalauti įrodymų, ar šie asmenys buvo tinkamai įgalioti dokumentų turėtojų ir ar vykdo pirmiau minėtas sąlygas. Jeigu šių įrodymų nepakanka, muitinė gali neleisti naudoti transporto priemonės su laikinojo įvežimo dokumentais jos šalyje. Jeigu transporto priemonė buvo išnuomota, kiekviena Susitariančioji Šalis, siekdama užkirsti kelią piktnaudžiavimui, gali reikalauti, kad laikinojo įvežimo dokumentų turėtojas dalyvautų transporto priemonės įvežimo metu. 2. Nepaisydama pirmiau nurodytos straipsnio dalies nuostatų, Susitariančiųjų Šalių muitinė gali leisti, esant ypatingoms aplinkybėms ir esant sąlygoms, kurias tik ji gali nustatyti, transporto priemonę, naudojamą su laikinojo įvežimo dokumentais, vairuoti asmeniui, kuris paprastai gyvena įvežimo šalyje, ypač kai vairuotojas naudoja transporto priemonę laikinojo įvežimo dokumentų turėtojo vardu arba vykdydamas jo nurodymus. V SKYRIUS Laikinojo įvežimo sąlygos 12 straipsnis 1. Transporto priemonės, nurodytos laikinojo įvežimo dokumentuose, reeksportuojamos tos pačios būklės, išskyrus jų nusidėvėjimą per dokumentų galiojimo terminą. Jeigu transporto priemonė yra išnuomota, Susitariančiųjų Šalių muitinės turi teisę reikalauti reeksportuoti transporto priemonę, kai tik nuomininkas išvyksta iš laikinojo įvežimo šalies. 2. Reeksportui įrodyti pateikiama šalies, į kurią laikinai įvežtos transporto priemonės, muitinės laikinojo įvežimo dokumentuose tinkamai uždėta išvykimo žyma. 13 straipsnis 1. Nepaisant 12 straipsnyje nurodytų reeksporto reikalavimų, labai sugadintų transporto priemonių reeksportuoti nereikalaujama, jeigu nelaimingas įvykis tinkamai paliudijamas tuo atveju, kai transporto priemonės: a) apmokestinamos joms privalomais importo muitais ir importo mokesčiais arba b) neatlyginamai perduodamos šalies, į kurią jos buvo laikinai įvežtos, iždui šiuo atveju laikinojo įvežimo dokumentų turėtojas atleidžiamas nuo importo muitų ir importo mokesčių; arba c) sunaikinamos suinteresuotų šalių lėšomis, įgaliotų valstybės institucijų atstovams prižiūrint, o išlikusios dalys ir medžiagos apmokestinamos importo muitais ir importo mokesčiais pagal muitinės reikalavimą. 2. Jeigu laikinai įvežta transporto priemonė negali būti reeksportuota dėl arešto, išskyrus atvejį, kai transporto priemonės areštuotos dėl privataus asmens pareikšto ieškinio, reikalavimas reeksportuoti jas per laikinojo įvežimo dokumentų galiojimo terminą sustabdomas tol, kol jos yra areštuotos. 3. Muitinė, kiek tai įmanoma, praneša garantuojančiajai asociacijai apie jos arba jos vardu areštuotas transporto priemones, laikinai įvežtas su šios asociacijos laikinojo įvežimo dokumentų suteikta garantija, ir informuoja ją apie priemones, kurių ji numato imtis. 4. Kai dokumentuose nurodytas automobilis arba objektas yra prarandamas arba pavagiamas vykstant areštui, išskyrus atvejį, kai areštas vykdomas dėl privataus asmens pareikšto ieškinio, iš laikinųjų importo dokumentų turėtojo, kuris muitinei turėtų pateikti arešto įrodymą, negalima reikalauti jokių importo muitų ir mokesčių. 14 straipsnis Transporto priemonės, įvežtos į vieną iš Susitariančiųjų Šalių su laikinojo įvežimo dokumentais, netgi retkarčiais negali būti naudojamos vežti už mokestį, atlygį ar kitą kompensaciją tos teritorijos viduje. 15 straipsnis Asmenys, kuriems suteikta teisė naudotis laikinojo įvežimo lengvatomis, per laikinojo įvežimo dokumentų galiojimo terminą gali įvežti su šiais dokumentais transporto priemones tiek kartų, kiek norima, su sąlyga, kad kiekvienas važiavimas (išvykimas ir atvykimas) būtų įrodytas muitinės pareigūno žyma, jeigu tokie yra muitinės reikalavimai. Laikinojo įvežimo dokumentai gali galioti tik vienai kelionei. 16 straipsnis Jeigu naudojami laikinojo įvežimo dokumentai, kurie neturi kiekvienam važiavimui skirtų lakšto atplėšiamųjų dalių, tarp pirmojo įvažiavimo ir galutinio išvykimo uždėtos muitinės pareigūnų žymos yra laikino pobūdžio. Vis dėlto, kai paskutinė žyma yra laikino pobūdžio išvykimo žyma, tai gali būti pripažinta kaip laikinai įvežtos transporto priemonės arba jos sudedamųjų dalių reeksporto įrodymas. 17 straipsnis Jeigu naudojami laikinojo įvežimo dokumentai, turintys kiekvienam važiavimui skirtas lakštų atplėšiamąsias dalis, kiekviena atvykimo žyma reikštų muitinės leidimą ir kiekviena paskesnė išvykimo žyma laikoma procedūros pabaiga išskyrus 18 straipsnio nuostatas. 18 straipsnis Jeigu šalies muitinė galutinai ir besąlygiškai įformino laikinojo įvežimo dokumentus, ji negali pateikti garantuojančiajai asociacijai pretenzijos sumokėti importo muitus ir importo mokesčius, išskyrus atvejį, kai paaiškėja, kad patvirtinimas apie įforminimą buvo įgytas netinkamai arba apgaulės būdu. 19 straipsnis Už laikinojo įvežimo dokumentų įforminimą, atliekamą pagal šioje Konvencijoje nustatytas sąlygas, negali būti imamos rinkliavos, jeigu šis įforminimas atliekamas muitinės įstaigose ir postuose įprastomis darbo valandomis. VI SKYRIUS Laikinojo įvežimo dokumentų atnaujinimas ir jų galiojimo termino pratęsimas 20 straipsnis Jeigu laikinai įvežta transporto priemonė yra pateikiama muitinei reeksporto sankcionuotai procedūrai įforminti per keturiolika dienų nuo galutinio laikinojo įvežimo termino pabaigos, tai šis vėlavimas muitinės gali būti ignoruojamas, jeigu pateikti termino nesilaikymo paaiškinimai yra pagrįsti. 21 straipsnis Kiekviena Susitariančioji Šalis pripažįsta kitos Susitariančiosios Šalies suteiktą CPD knygelės galiojimo termino pratęsimą, atliktą pagal šios Konvencijos 3 priedo procedūrą. 22 straipsnis 1. Prašymai dėl laikinojo įvežimo dokumentų galiojimo termino pratęsimo pateikiami kompetentingai muitinės įstaigai dar nepasibaigus jų galiojimo terminui, išskyrus atvejį, kai to padaryti neįmanoma dėl force majeure. Jeigu laikinojo įvežimo dokumentai buvo išduoti įgaliotosios asociacijos, prašymą muitinei dėl galiojimo termino pratęsimo pateikia ta asociacija, kuri laiduoja už dokumentus. 2. Laikinai įvežtų transporto priemonių arba jų sudedamųjų dalių reikiamo reeksporto terminas pratęsiamas, jeigu suinteresuoti asmenys muitinei priimtinu būdu įrodo, kad jie dėl force majeure poveikio negali per nustatytą laiką reeksportuoti šių transporto priemonių arba sudedamųjų dalių. 3. Laikinojo įvežimo dokumentų galiojimo terminas gali būti pratęstas tik vieną kartą ir ne ilgiau kaip vieneriems metams. Pasibaigus šiam terminui, vietoj ankstesnės knygelės turi būti išduota ir pateikta nauja knygelė. 23 straipsnis Kiekviena Susitariančioji Šalis, nebent laikinojo įvežimo sąlygos toliau nebetenkinamos, atsižvelgiant į tai, kokias kontrolės priemones ji laiko tikslingomis, leidžia atnaujinti laikinojo įvežimo dokumentus, išduotus įgaliotosios asociacijos ir skirtus laikinai įvežtoms į jų teritorijas transporto priemonėms ir sudedamosioms dalims. Prašymus dėl laikinojo įvežimo dokumentų atnaujinimo pateikia garantuojančioji asociacija. VII SKYRIUS Laikinojo įvežimo dokumentų reikiamo įforminimo tvarka 24 straipsnis 1. Jeigu laikinojo įvežimo dokumentai nebuvo reikiamai įforminti, įvežimo šalies muitinė (nesvarbu, ar laikinojo įvežimo dokumentų galiojimo terminas yra pasibaigęs, ar ne) pripažįsta kaip transporto priemonės arba sudedamųjų dalių reeksporto įrodymą oficialios institucijos (konsulo, muitinės, policijos, mero, teisėsaugos pareigūno ir pan.) išduotą liudijimą, kurio forma nurodyta šios Konvencijos 4 priede ir kuriuo patvirtinamas faktas, kad ši transporto priemonė arba sudedamosios dalys buvo pateiktos jai ir yra už laikinojo įvežimo šalies teritorijos ribų. Kaip alternatyvą ji pripažįsta bet kokį kitą galiojantį dokumentą, įrodantį, kad transporto priemonė arba sudedamosios dalys yra už laikinojo įvežimo šalies teritorijos ribų. Jeigu naudojami kiti nei CPD knygelė muitinės dokumentai, kurių galiojimo terminas nepasibaigęs, šie dokumentai pateikiami tuo pačiu metu kaip ir minėti įrodymai. Knygelės naudojimo atveju muitinė pripažįsta kaip įrodymą, kad transporto priemonės arba sudedamosios dalys buvo reeksportuotos, knygelėje esančius (-ias) vėliau aplankytų šalių muitinių įrašus (žymas). 2. Jeigu laikinojo įvežimo dokumentai, kurie nebuvo reikiamai įforminti, buvo sunaikinti, prarasti arba pavogti, o transporto priemonės arba sudedamosios dalys reeksportuotos, laikinojo įvežimo šalies muitinė pripažįsta kaip transporto priemonių arba sudedamųjų dalių reeksporto įrodymą oficialios institucijos (konsulo, muitinės, policijos, mero, teisėtvarkos pareigūno ar pan.) išduotą liudijimą, kurio forma nurodyta šios Konvencijos 4 priede ir kuriuo patvirtinimas faktas, kad ši transporto priemonė arba sudedamosios dalys buvo pateiktos jai ir yra už laikinojo įvežimo šalies teritorijos ribų, pasibaigus dokumentų galiojimo terminui. Kaip alternatyvą muitinė pripažįsta bet kokį kitą galiojantį dokumentą, įrodantį, kad transporto priemonė arba sudedamosios dalys yra už laikinojo įvežimo šalies teritorijos ribų. 3. Jeigu CPD knygelė, su kuria įvežta transporto priemonė arba sudedamosios dalys, vienoje iš Susitariančiųjų Šalių buvo sunaikinta, prarasta arba pavogta, tai šios šalies muitinė, paprašyta suinteresuotosios asociacijos, priima pakaitinį dokumentą, kurio galiojimo terminas baigiasi tą pačią dieną kaip ir to dokumento, kurį jis pakeičia. Toks priėmimas panaikina ankstesnės knygelės, kuri buvo sunaikinta, prarasta arba pavogta, muitinį įforminimą. Jeigu CPD knygelė yra netinkamai naudojama, muitinei ir išduodančiajai asociacijai paskelbus ją negaliojančia, pastaroji nėra atsakinga dėl importo muitų ir importo mokesčių mokėjimo. Jeigu vietoj pakaitinio dokumento yra išduota transporto priemonės arba sudedamųjų dalių eksporto licencija, išvykimo žyma licencijoje arba dokumente laikoma pakankamu reeksporto įrodymu. 4. Jeigu transporto priemonė buvo pavogta po to, kai ji buvo reeksportuota iš laikinojo įvežimo šalies be tinkamo išvykimo patvirtinimo laikinojo įvežimo dokumentais, ir jeigu juose nėra vėliau aplankytų šalių muitinės įvažiavimų žymų, dokumentai vis tiek gali būti sutvarkyti su sąlyga, kad garantuojančioji asociacija pateikia dokumentus kartu su pakankamu šios vagystės įrodymu. Jeigu laikinojo įvežimo dokumentų galiojimo terminas nepasibaigęs, muitinė gali reikalauti juos grąžinti. 25 straipsnis Muitinė turi teisę imti rinkliavą už 24 straipsnyje nurodytų dokumentų reikiamą įforminimą. 25 bis straipsnis Kompetentingos muitinės įstaigos nereikalauja sumokėti importo muitų ir importo mokesčių, jeigu jai tinkamu būdu įrodoma, kad transporto priemonė, įvežta su laikinojo įvežimo dokumentais, negali būti reeksportuota, nes dėl force majeure poveikio ji yra sunaikinta arba negrąžinamai prarasta. 26 straipsnis Muitinė neturi teisės reikalauti, kad garantuojančioji asociacija sumokėtų importo muitus ir importo mokesčius už laikinai įvežtas transporto priemones arba sudedamąsias dalis, jeigu pranešimas apie nebaigtus įforminti laikinojo įvežimo dokumentus nepateikiamas garantuojančiajai asociacijai per vienerius metus nuo šių dokumentų galiojimo pabaigos. Muitinė privalo pateikti garantuojančiajai asociacijai išsamią informaciją apie importo muitų ir importo mokesčių apskaičiavimą per vienerius metus nuo pranešimo apie nebaigtą įforminti dokumento pateikimo datos. Jeigu per vienerius metus informacija nepateikiama, garantuojančiosios asociacijos prievolė sumokėti šias pinigų sumas nebegalioja. 27 straipsnis 1. Garantuojančioji asociacija per vienerius metus nuo pranešimo apie nebaigtus įforminti laikinojo įvežimo dokumentus gavimo datos pateikia įrodymus, kad transporto priemonės arba sudedamosios dalys reeksportuotos laikantis šios Konvencijos sąlygų. Šis terminas pradedamas skaičiuoti tik pasibaigus laikinojo įvežimo dokumentų galiojimo terminui. Jeigu muitinė pateiktus įrodymus laiko nepagrįstais, ji turi pranešti apie tai laiduotojui per ne ilgesnį kaip vienerių metų laikotarpį. 2. Jeigu per nustatytą terminą tokie įrodymai nepateikiami, garantuojančioji asociacija ne ilgiau kaip per tris mėnesius privalo pateikti užstatą arba iš anksto sumokėti importo muitus ir importo mokesčius. Užstatas laikomas pateiktu arba mokesčiai galutinai sumokėti praėjus vieneriems metams nuo užstato pateikimo arba pinigų sumų sumokėjimo datos. Per šį laikotarpį garantuojančioji asociacija vis dar gali pasinaudoti pirmiau nurodytos dalies sąlygomis, kurios suteikia jai teisę atgauti pateiktą užstatą arba sumokėtas pinigų sumas. 3. Šalims, kurių taisyklės nenumato pateikti užstato arba iš anksto sumokėti importo muitų ir importo mokesčių, šio pobūdžio mokesčiai, atlikti vadovaujantis pirmiau minėta šio straipsnio dalimi, laikomi galutinai sumokėtais, tačiau, jeigu įvykdomos šio straipsnio sąlygos, sumokėtos sumos grąžinamos. 4. Jeigu laikinojo įvežimo dokumentai nebuvo reikiama tvarka įforminti, iš garantuojančiosios asociacijos nereikalaujama sumokėti pinigų sumų, didesnių negu importo muitų ir importo mokesčių suma, taikomų reeksportuotoms transporto priemonėms arba sudedamosioms dalims, kartu su palūkanomis, jeigu jos numatytos. 28 straipsnis Sukčiavimo, pažeidimo arba piktnaudžiavimo atvejais Susitariančiosios Šalys, nenusižengdamos šios Konvencijos nuostatoms, savo nuožiūra gali iškelti bylas laikinojo įvežimo dokumentus naudojantiems asmenims siekdamos išieškoti mokėtinus importo muitus ir importo mokesčius, taip pat paskirti baudas, kurias šie asmenys dėl jų padarytų veiksmų privalės sumokėti. Tokiais atvejais garantuojančiosios asociacijos suteikia muitinei pagalbą. VIII SKYRIUS Įvairios nuostatos 29 straipsnis Susitariančiosios Šalys siekia nenustatyti muitinės procedūrų, kurios galėtų trukdyti plėtoti tarptautinį turizmą. 30 straipsnis Kad muitinės procedūros būtų atliekamos operatyviai, besiribojančios Susitariančiosios Šalys siekia išdėstyti savo atitinkamus muitinės postus vienas šalia kito ir nustatyti jiems tas pačias darbo valandas. 31 straipsnis Už bet kokį šios Konvencijos nuostatų pažeidimą, bet kokį pakeitimą, suklastotą deklaraciją arba neteisėtą veiksmą, dėl kurio asmuo gali neteisėtai gauti naudos iš šioje Konvencijoje nurodytos įvežimo tvarkos, pažeidėjui gali būti taikomos tos šalies, kurioje padarytas pažeidimas, įstatymų nustatytos nuobaudos. 32 straipsnis Jokios šios Konvencijos nuostatos neatima teisės Susitariančiosioms Šalims, sudarančioms muitų arba ekonominę sąjungą, taikyti specialias nuostatas šią sąjungą sudarančių valstybių nuolatiniams gyventojams. 32 bis straipsnis Šios Konvencijos nuostatos neužkerta kelio didesnėms lengvatoms, kurias Susitariančiosios Šalys suteikia arba norėtų suteikti vienašališkai arba vadovaudamosi dvišalėmis arba daugiašalėmis sutartimis, tuo atveju, kai šios lengvatos netrukdo taikyti šios Konvencijos nuostatų. Susitariančiosioms Šalims rekomenduojama atsisakyti reikalavimo pateikti muitinei laikinojo įvežimo dokumentus ir garantiją. IX SKYRIUS Baigiamosios nuostatos 33 straipsnis 1. Ši Konvencija teikiama pasirašyti iki 1954 m. gruodžio 31 d. bet kuriai Jungtinių Tautų valstybei narei arba bet kuriai kitai valstybei, pakviestai dalyvauti Jungtinių Tautų konferencijoje dėl asmeninio naudojimo kelių transporto priemonių laikinojo įvežimo ir turizmo, surengtoje 1954 m. gegužės ir birželio mėnesiais Niujorke. 2. Ši Konvencija turi būti ratifikuota. Ratifikavimo dokumentai deponuojami Jungtinių Tautų Generaliniam Sekretoriui. 34 straipsnis 1. Ši Konvencija nuo 1955 m. sausio 1 d. teikiama prisijungti bet kuriai 33 straipsnio 1 dalyje nurodytai valstybei arba kitai valstybei, turinčiai Jungtinių Tautų Ekonominės ir socialinės tarybos kvietimą. Ji taip pat teikiama prisijungti Jungtinių Tautų administracijos globojamoms teritorijoms. 1 bis. Bet kuri regioninė ekonominės integracijos organizacija gali tapti šios Konvencijos Susitariančiąja Šalimi pagal šio straipsnio 1 dalį. Tokia organizacija, prisijungusi prie šios Konvencijos, praneša Jungtinių Tautų Generaliniam Sekretoriui apie savo kompetenciją šios Konvencijos reglamentuojamais klausimais. Organizacijos ir jų valstybės narės pagal jų atitinkamą atsakomybę gali nuspręsti dėl šios Konvencijos įsipareigojimų vykdymo, tačiau netaikydamos jokių išlygų šios Konvencijos įsipareigojimams. 2. Prie Konvencijos prisijungiama deponuojant prisijungimo dokumentus Jungtinių Tautų Generaliniam Sekretoriui. 35 straipsnis 1. Ši Konvencija įsigalioja praėjus devyniasdešimčiai dienų po datos, kai vadovaujantis 39 straipsniu deponuojama penkiolika ratifikavimo arba prisijungimo, su išlygomis arba be jų, dokumentų. 2. Kiekvienai valstybei arba regioninei ekonominės integracijos organizacijai, ratifikuojančiai Konvenciją arba prisijungiančiai prie jos po datos, kai pagal pirmiau nurodytą straipsnio dalį deponuota penkiolika ratifikavimo arba prisijungimo dokumentų, Konvencija įsigalioja praėjus devyniasdešimčiai dienų po to, kai vadovaudamasi 39 straipsniu ši valstybė arba regioninė ekonominės integracijos organizacija deponavo savo ratifikavimo arba prisijungimo, su išlygomis arba be jų, dokumentus. 36 straipsnis 1. Praėjus trejiems metams po šios Konvencijos įsigaliojimo, bet kuri Susitariančioji Šalis gali ją denonsuoti apie tai pranešdama Jungtinių Tautų Generaliniam Sekretoriui. 2. Denonsavimas įsigalioja praėjus penkiolikai mėnesių po to, kai Jungtinių Tautų Generalinis Sekretorius gauna pranešimą apie Konvencijos denonsavimą. 37 straipsnis Ši Konvencija netenka galios, jeigu bet kuriuo dvylikos mėnesių iš eilės laikotarpiu Susitariančiųjų Šalių yra mažiau negu aštuonios. 38 straipsnis 1. Kiekviena valstybė jos ratifikavimo ar prisijungimo dokumentų deponavimo metu arba bet kada vėliau gali pareikšti pranešdama Jungtinių Tautų Generaliniam Sekretoriui, kad šios Konvencijos galiojimas išplečiamas visai arba daliai teritorijos, už kurios tarptautinius santykius ji yra atsakinga. Konvencijos galiojimas išplečiamas teritorijoms, kurios nurodytos pranešime, praėjus devyniasdešimčiai dienų po to, kai jį gauna Generalinis Sekretorius, jeigu pranešime nenurodoma kokia nors išlyga, arba po devyniasdešimties dienų nuo pranešimo įsigaliojimo pagal 39 straipsnį, arba nuo tos dienos, kai Konvencija įsigalioja šiai valstybei, atsižvelgiant į tai, kuri data yra vėlesnė. 2. Kiekviena valstybė, pareiškusi pagal pirmiau nurodytą šio straipsnio dalį apie Konvencijos galiojimo išplėtimą teritorijai, už kurios tarptautinius santykius ji yra atsakinga, gali atskirai denonsuoti Konvenciją šiai teritorijai, vadovaudamasi 36 straipsnio nuostatomis. 39 straipsnis 1. Šios Konvencijos išlygos, kurios buvo pateiktos prieš Baigiamojo akto pasirašymą, yra leistinos, jeigu Konferencijos narių dauguma jas priėmė ir įrašė Baigiamajame akte. 2. Išlygos, pateiktos po Baigiamojo akto pasirašymo, nėra leistinos, jeigu joms prieštarauja ne mažiau kaip vienas trečdalis dokumentą pasirašiusiųjų valstybių arba Susitariančiųjų Šalių, kaip nurodyta toliau. 3. Bet kurios išlygos tekstą, kurį valstybė arba regioninė ekonominės integracijos organizacija pateikia Jungtinių Tautų Generaliniam Sekretoriui Konvencijos pasirašymo metu arba, vadovaudamosi 38 straipsniu, ratifikavimo arba prisijungimo dokumentų deponavimo metu, Generalinis Sekretorius išsiunčia visoms Susitariančiosioms Šalims, kurios tuo metu pasirašė, ratifikavo arba prisijungė prie Konvencijos. Jeigu vienas trečdalis Susitariančiųjų Šalių pareiškia prieštaravimą, per devyniasdešimt dienų nuo išlygos teksto išsiuntimo datos išlyga nepriimama. Generalinis Sekretorius praneša visoms Susitariančiosioms Šalims, nurodytoms šioje straipsnio dalyje, apie kiekvieną jo gautą prieštaravimą, taip pat apie priimtas arba atmestas išlygas. 4. Valstybės, kuri pasirašė Konvenciją, bet dar jos neratifikavo, pareikštas prieštaravimas nebegalioja, jeigu per devynis mėnesius nuo prieštaravimo pareiškimo prieštaravimą pateikusi valstybė neratifikuoja Konvencijos. Jeigu prieštaravimui nustojus galioti išlyga priimama pagal pirmiau minėtą straipsnio dalį, Generalinis Sekretorius praneša apie tai Susitariančiosioms Šalims, apie kurias kalbama šioje straipsnio dalyje. Bet kokios išlygos tekstas pagal pirmiau minėtą dalį nebus išsiųstas valstybei, pasirašiusiai Konvenciją, jeigu ši valstybė neratifikuoja Konvencijos per trejus metus nuo datos, kai jos vardu pasirašyta Konvencija. 5. Susitariančioji Šalis, pateikdama išlygą, gali atsisakyti išlygos per dvylika mėnesių, skaičiuojamų nuo datos, kai Generalinis Sekretorius pagal šio straipsnio 3 dalį išsiunčia pranešimą apie tai, kad išlyga atmesta pagal šioje dalyje nurodytą procedūrą. Tokiu atveju ratifikavimo arba prisijungimo dokumentai arba pranešimas pagal 38 straipsnį, atsižvelgiant į aplinkybes, Susitariančiajai Šaliai įsigalioja nuo atsisakymo dienos. Iki tokio atšaukimo dokumentas arba pranešimas, atsižvelgiant į aplinkybes, neįsigalioja, jeigu taikant 4 dalies nuostatas išlyga vėliau nepriimama. 6. Pagal šį straipsnį priimtos išlygos gali būti atšauktos pranešant apie tai Generaliniam Sekretoriui. 7. Iš jokios Susitariančiosios Šalies negali būti reikalaujama Susitariančiajai Šaliai, kuri teikia išlygą, suteikti privilegijų, susijusių su ta nuostata, kuriai taikoma ši išlyga. Bet kuri Susitariančioji Šalis, kuri naudojasi šia teise, praneša apie tai Generaliniam Sekretoriui ir šis vėliau apie šį sprendimą praneša visoms Konvenciją pasirašiusioms valstybėms ir Susitariančiosioms Šalims. 40 straipsnis 1. Dviejų ar daugiau Susitariančiųjų Šalių ginčai dėl šios Konvencijos aiškinimo arba taikymo, kiek įmanoma, sprendžiami jų tarpusavio derybomis. 2. Kiekvienas ginčas, kurio nepavyksta išspręsti Susitariančiųjų Šalių tarpusavio derybomis, pateikiamas arbitražui, jeigu kuri nors viena ginče dalyvaujanti Susitariančioji Šalis reikalauja, ir perduodamas vienam arba daugiau arbitrų, išrinktiems ginče dalyvaujančių Susitariančiųjų Šalių tarpusavio susitarimu. Jeigu per tris mėnesius nuo pareikalavimo spręsti ginčą arbitraže datos ginče dalyvaujančios Susitariančiosios Šalys nesusitaria dėl arbitro arba arbitrų paskyrimo, bet kuri iš šių Susitariančiųjų Šalių gali prašyti Tarptautinio Teisingumo Teismo pirmininko pasiūlyti vieną arbitrą, kuriam perduodamas nagrinėti ginčas ir kuris priima sprendimą ginčijamu klausimu. 3. Pagal pirmesnę šio straipsnio dalį paskirto arbitro arba arbitrų sprendimas atitinkamoms Susitariančiosioms Šalims yra privalomas. 41 straipsnis 1. Praėjus trejiems metams po šios Konvencijos įsigaliojimo, bet kuri Susitariančioji Šalis, pranešdama apie tai Jungtinių Tautų Generaliniam Sekretoriui, gali pateikti prašymą, kad būtų sušaukta konferencija dėl Konvencijos peržiūrėjimo. Generalinis Sekretorius praneša visoms Susitariančiosioms Šalims apie šį prašymą ir sušaukia konferenciją Konvencijai peržiūrėti, jeigu per keturis mėnesius nuo Generalinio Sekretoriaus pranešimo datos, ne mažiau kaip pusė Susitariančiųjų Šalių praneša jam, kad pritaria prašymui. 2. Jeigu konferencija yra šaukiama pagal pirmiau nurodytą šio straipsnio dalį, Generalinis Sekretorius praneša apie tai visoms Susitariančiosioms Šalims ir paragina jas per tris mėnesius pateikti siūlymus, ką pageidauja svarstyti konferencijoje. Generalinis Sekretorius išsiunčia visoms Susitariančiosioms Šalims negalutinę konferencijos darbotvarkę su šių siūlymų tekstais ne vėliau kaip prieš tris mėnesius iki konferencijos pradžios. 3. Generalinis Sekretorius kviečia į bet kurią konferenciją, sušauktą pagal šio straipsnio nuostatas, visas Susitariančiąsias Šalis ir visas kitas Jungtinių Tautų valstybes nares arba jų specializuotąsias agentūras. 42 straipsnis 1. Bet kuri Susitariančioji Šalis gali pasiūlyti vieną arba daugiau šios Konvencijos pakeitimų. Bet kurio siūlomo pakeitimo tekstas nusiunčiamas Jungtinių Tautų Generaliniam Sekretoriui, o šis išplatina jį visoms Susitariančiosioms Šalims. 2. Bet kuris siūlomas pakeitimas, apie kurį pranešama pagal pirmiau nurodytą dalį, laikomas priimtu, jeigu nė viena Susitariančioji Šalis per šešis mėnesius po to, kai jį išplatina Generalinis Sekretorius, nepareiškia prieštaravimo. Regioninės ekonominės integracijos organizacijos, kurios yra šios Konvencijos Susitariančiosios Šalys, pasinaudoja joms suteikta teise pareikšti prieštaravimą dėl jų kompetencijai priklausančių klausimų. Šiuo atveju nurodytų organizacijų valstybės narės negali pavieniui naudotis šia teise. 3. Generalinis Sekretorius kuo greičiau praneša visoms Susitariančiosioms Šalims, ar rekomenduojamam priimti pakeitimui buvo pareikštas prieštaravimas, ir, jeigu toks prieštaravimas nebuvo pareikštas, pakeitimas įsigalioja visoms Susitariančiosioms Šalims po trijų mėnesių, kai pasibaigia šešių mėnesių laikotarpis, nurodytas ankstesnėje dalyje. 43 straipsnis Jungtinių Tautų Generalinis Sekretorius visoms šios Konvencijos Susitariančiosioms Šalims ir visoms Jungtinių Tautų valstybėms narėms praneša apie: a) šios Konvencijos pasirašymą, ratifikavimą ir prisijungimą prie jos, vadovaujantis 33 ir 34 straipsnių nuostatomis; a bis) pateikia informaciją apie regionines ekonomines integracijos organizacijas pagal jų kompetenciją, vadovaujantis 34 straipsnio 1 bis dalimi; b) šios Konvencijos įsigaliojimo datą, vadovaujantis 35 straipsniu; c) šios Konvencijos denonsavimą, vadovaujantis 36 straipsniu; d) šios Konvencijos atšaukimą, vadovaujantis 37 straipsniu; e) pranešimus, gautus vadovaujantis 38 straipsniu; f) bet kurio pakeitimo įsigaliojimą, vadovaujantis 42 straipsniu. 44 straipsnis Šios Konvencijos originalas deponuojamas Jungtinių Tautų Generaliniam Sekretoriui, o šis patvirtintas kopijas išsiunčia visoms Susitariančiosioms Šalims ir visoms Jungtinių Tautų valstybėms narėms. TAI PATVIRTINDAMI, toliau nurodyti tinkamai įgalioti asmenys pasirašė šią Konvenciją. PRIIMTA viena kopija tūkstantis devyni šimtai penkiasdešimt ketvirtų metų birželio ketvirtą dieną Niujorke anglų, ispanų ir prancūzų kalbomis. Visi tekstai yra autentiški. Generalinio Sekretoriaus prašoma parengti oficialius šios Konvencijos vertimus į kinų ir rusų kalbas bei pridėti kinų ir rusų tekstus prie anglų, ispanų ir prancūzų tekstų, kai jų patvirtintos kopijos, vadovaujantis šios Konvencijos 44 straipsniu, yra siunčiamos valstybėms. -------------------------------------------------- PRIEDAI 1 priedas: | CDP knygelė (Carnet de passages en douane) | 2 priedas: | Automobilio dokumentų įforminimo muitinėje pažyma | 3 priedas: | CDP knygelės galiojimo pratęsimas | 4 priedas: | Neįformintų, sunaikintų, prarastų arba pavogtų laikinojo įvežimo dokumentų sureguliavimo įforminimo pavyzdys (buvimo vietos pažyma) | --------------------------------------------------