Rezoliucija dėl padėties Kongo Demokratinėje Respublikoje, ypač šalies rytuose, ir jos poveikio regionui



Oficialusis leidinys 058 , 01/03/2008 p. 0040 - 0043



Rezoliucija [1] dėl stichinių nelaimių AKR valstybėse: pasirengimui (EPF lėšos) ir padarinių šalinimui (ECHO lėšos) skirto ES finansavimo AKR ir ES jungtinė parlamentinė asamblėja, - susirinkusi Kigalyje (Ruanda) 2007 m. lapkričio 19– 22 d., - atsižvelgdama į Darbo tvarkos taisyklių 17 straipsnio 2 dalį, - atsižvelgdama į Kotonu susitarimą, ypač į jo 30 straipsnį (Regionų bendradarbiavimas) ir 32 straipsnį (Aplinka ir gamtiniai ištekliai), - atsižvelgdama į Naujosios Afrikos vystymosi partnerystės (angl. NEPAD) aplinkos iniciatyvą, - atsižvelgdama į Afrikos Sąjungos asamblėjos 2007 m. sausio 29– 30 d. sesijoje priimtą Sprendimą dėl klimato kaitos ir vystymosi ir Sprendimą dėl Sacharos iniciatyvos žaliosios sienos įgyvendinimo, - atsižvelgdama į 2004 m. gegužės 4– 5 d. Gaboronėje (Botsvana) surengtoje 79-ojoje AKR ministrų tarybos sesijoje priimtą sprendimą Nr. 3, kuriame dar kartą patvirtinta, kad reikia integruoti kovos su dykumėjimu politikos priemones ir išdžiūvusios žemės klausimus, kad būtų galima spręsti lemiamos reikšmės tvaraus valdymo problemas — sausros, miškų nykimo ir vandens išteklių klausimus, - atsižvelgdama į 2004 m. birželio 23– 24 d. Mapute (Mozambikas) surengtame 4-ajame AKR valstybių ir vyriausybių vadovų susitikime priimtą Sprendimą Nr. 3/LXXIX/04, kuriame pabrėžiamas nepaprastas daugelio AKR valstybių, regionų ir gyventojų pažeidžiamumas ištikus stichinėms nelaimėms ir su jomis susijusioms aplinkosaugos problemoms, ir paragino įsipareigoti remti aktyvias šių problemų sprendimo iniciatyvas, - atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybai pirmininkaujančios šalies 2007 m. kovo 8– 9 d. išvadas, kuriose pabrėžiama, kaip svarbu pasiekti strateginį tikslą — sumažinti vidutinę pasaulio temperatūrą tiek, kad ji daugiau kaip 2o C neviršytų prieš pramoninę erą buvusio lygio, - atsižvelgdama į 2007 m. birželio mėn. Heiligendame vykusiame Didžiojo aštuoneto (G8) susitikime pasiektą ES, Kanados ir Japonijos susitarimą iki 2050 m. bent dvigubai sumažinti pasaulyje išmetamų CO2 dujų kiekį, - atsižvelgdama į Tarpvyriausybinės klimato kaitos komisijos (angl. IPCC), kuriai 2007 m. paskirta Nobelio taikos premija, ataskaitas, ypač ketvirtąją IPCC II-osios darbo grupės parengtą įvertinimo ataskaitą "Poveikis, prisitaikymas ir pažeidžiamumas", - atsižvelgdama į 2005 m. Tūkstantmečio ekosistemų įvertinimo pranešimą, kuriame nagrinėjamas daugelio gamtinių planetos išteklių naudojimas ir blogėjimas, - atsižvelgdama į Jungtinių Tautų bendrąją klimato kaitos konvenciją (angl. UNFCCC) ir jos Kioto protokolą, - atsižvelgdama į 21 darbotvarkę, Rio de Žaneiro aplinkos ir vystymosi deklaraciją ir Tvaraus miškų valdymo principų pranešimą, kuriuos 1992 m. birželio 3– 14 d. Rio de Žaneire (Brazilija) surengtoje Jungtinių Tautų aplinkos ir vystymosi konferencijoje (angl. UNCED) patvirtino daugiau nei 178 vyriausybės ir kuriuose išdėstyti principai buvo dar kartą ryžtingai patvirtinti 2002 m. rugpjūčio 26 d.– rugsėjo 4 d. Johanesburge (Pietų Afrika) vykusiame pasaulio aukščiausio lygio susitikime tvaraus vystymosi klausimais (angl. WSSD), - atsižvelgdama į 1994 m. birželio 17 d. Paryžiuje priimtą ir 1996 m. gruodžio 26 d. įsigaliojusią Jungtinių Tautų kovos su dykumėjimu konvenciją, - atsižvelgdama į baigiamąjį 2005 m. sausio 18– 22 d. vykusios Pasaulio konferencijos nelaimių rizikos mažinimo klausimais pranešimą, o ypač į Hyogo veiksmų programą 2005–2015 m.: tautų ir bendruomenių atsparumo gaivalinėms nelaimėms stiprinimas, - atsižvelgdama į 2002 m. gruodžio 20 d. JT Generalinės Asamblėjos rezoliuciją 57/256 dėl Yokohamos strategijos ir veiksmų plano saugesniam pasauliui — stichinių nelaimių prevencijos, pasirengimo joms ir jų padarinių mažinimo gairių, taip pat į 2005 m. sausio mėn. Mauricijuje surengto tarptautinio susitikimo mažose salose esančių besivystančių valstybių klausimais JT "Barbadosas plius 10" išvadas, - atsižvelgdama į ankstesnes savo rezoliucijas — 1999 m. balandžio 1 d. Strasbūre priimtą rezoliuciją dėl klimato kaitos ir mažose salose esančių besivystančių valstybių AKR ir ES bendradarbiavimo pagrindu [2], 2004 m. vasario 19 d. Adis Abeboje priimtą rezoliuciją dėl Ramiajame vandenyne, Indijos vandenyne ir Karibų jūros regione ciklonų daromos žalos ir poreikio greitai reaguoti į stichines nelaimes [3], 2004 m. lapkričio 25 d. Hagoje priimtą rezoliuciją dėl ciklono Karibų regione padarytos žalos [4] ir 2005 m. lapkričio 24 d. Edinburge priimtą rezoliuciją dėl gamtinių nelaimių priežasčių ir pasekmių [5], - atsižvelgdama į Aplinkos ir socialinių reikalų komiteto pranešimą (APP/3802/05), A. kadangi stichinės nelaimės ir gamtinių išteklių mažėjimas kelia didelę grėsmę skurdo mažinimui ir galimybei pasiekti TVT, B. kadangi AKR šalių įnašas į klimato kaitos priežastis nežymus, tačiau jos patiria didžiausius šios kaitos padarinius; kadangi klimato kaita gali sulėtinti tvaraus vystymosi pažangą — tiesiogiai dėl didėjančio poveikio arba netiesiogiai dėl mažėjančių galimybių prisitaikyti, C. kadangi stichinės nelaimės ypač kenkia besivystančioms šalims — niekais paverčia vystomojo bendradarbiavimo naudą, slopina tolesnį ekonomikos augimą, trukdo mažinti skurdą ir sparčiai naikina biologinę įvairovę, D. kadangi AKR valstybės susiduria su kritine problema — reikia veiksmingai šalinti ilgalaikį stichinių nelaimių poveikį valstybės ir regiono mastu vystant ir stiprinant rizikos mažinimo, padarinių šalinimo ir valdymo veiklą, E. kadangi AKR šalys pasauliui teikia daug ekosistemos paslaugų už tai negaudamos deramo atlygio, F. kadangi nauji tyrimai patvirtina, kad Afrika — klimato kaitos požiūriu vienas pažeidžiamiausių žemynų — patiria daug sunkumų ir turi mažai galimybių prisitaikyti; kadangi planuojama, kad iki 2020 m. 75–250 mln. afrikiečių dėl klimato kaitos trūks vandens; prognozuojama, kad labai nukentės žemės ūkio gamyba, žvejyba ir galimybės gauti maisto, G. kadangi prognozuojama, kad dėl klimato kaitos iki 2050 m. vandens išteklių sumažės taip, kad jų nebeužteks daugelio mažų salose esančių valstybių, pvz., Karibų jūros, Indijos ir Ramiojo vandenynų valstybių, paklausai patenkinti — šioms valstybėms itin kenkia jūros lygio kilimas ir stichinės nelaimės, H. kadangi baigiantis XXI a. planuojamas jūros lygio kilimas turės įtakos žemai išsidėsčiusioms pakrančių vietovėms, kuriose gyvena daug gyventojų; manoma, kad daugės potvynių, audrų, didės erozija ir kils kitų pakrantėms būdingų pavojų, darančių poveikį vietos ištekliams, turizmui, gyvenvietėms, įrenginiams ir gyvybiškai svarbiai infrastruktūrai, I. kadangi su klimatu nesusiję sunkumai gali pabloginti galimybes prisitaikyti prie klimato kaitos ir stichinių nelaimių sumažindami sugebėjimus prieš ją atsilaikyti, prie jos prisitaikyti ir susilpnindami prevencijos ir padarinių mažinimo politikos priemones, nes ištekliai bus naudojami tarpusavyje priešingiems tikslams siekti, J. kadangi nedaug tvarumo skatinimo ir pažeidžiamumo klimato kaitos ir stichinių nelaimių atžvilgiu mažinimo planų apima prisitaikymo sugebėjimų skatinimą, K. kadangi nelaimių rizikos mažinimas — daugiausia valstybių vidaus pareiga ir kadangi reikia stiprinti regioninį ir tarptautinį bendradarbiavimą ir partnerystę, L. kadangi aplinkos problemos, pasirengimas nelaimėms, jų prevencija ir klimato kaitos mažinimas neintegruoti į visas EB pagalbos programas ir su jomis susijusias priemones, tačiau yra svarbūs visoms šalims, M. kadangi energetinio saugumo ir kitų klimato kaitos mažinimo veiksmų skatinimo politika būsimaisiais dešimtmečiais turės didelį poveikį galimybėms išmetamą šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį stabilizuoti žemesniame lygyje, N. kadangi Švarios plėtros mechanizmo (ŠPM), Pasaulio aplinkos fondo (PAF) ir vystomosios pagalbos technologijų perkėlimui pagrindu į besivystančias šalis pervedami pinigų srautai iki šiol buvo maži ir geografiniu požiūriu nevienodai paskirstyti, O. kadangi didinant vystymosi tvarumą — keičiant vystymosi kryptis — galima daug prisidėti prie klimato kaitos mažinimo, bet įgyvendinimui gali prireikti tiek išteklių, kad būtų galima įveikti daugelį kliūčių, 1. pabrėžia, kokią grėsmę stichinės nelaimės ir klimato kaita kelia tvariam vystymuisi, skurdo mažinimui ir galimybei pasiekti TVT; taip pat pažymi 7-ojo TVT svarbą užtikrinant aplinkos tvarumą; 2. pažymi, kad vis daugėja stichinių nelaimių ir jos dažnėja, didėja pražūtingas jų poveikis, o neturtingi žmonės šiais atvejais ypač pažeidžiami; pabrėžia, kad tampa vis sunkiau atskirti stichines ir žmogaus sukeltas nelaimes, nes riziką lemia ne tik gamtiniai pavojai, bet ir žmogaus veikla, nepakankamas planavimas; 3. pabrėžia, kad reikia veiksmingos pasaulinės reakcijos į stichinių nelaimių problemą AKR šalyse, kuriose išvystytos pramonės šalys turėtų imtis atsakomybės ir vadovauti šalinant prie klimato kaitos prisidėjusį šiltnamio efektą sukeliančių dujų poveikį; 4. prašo AKR ir ES vyriausybes ir parlamentus užtikrinti, kad gamtinių išteklių naudojimas neišderintų ekologinės pusiausvyros; šiuo požiūriu su susirūpinimu pažymi, kad besaikis medžių kirtimas ir neteisėti miškininkystės darbai gali sukelti dykumėjimą ir kitus klimato pokyčius, todėl dėl šios veiklos turėtų būti imamasi veiksmų vykdant atsakingą ir veiksmingą miškininkystės politiką, taikant deramą miško atsodinimo praktiką ir tvarią žemės ūkio praktiką; ragina gamtinius išteklius naudojančias įmones laikytis aplinkosaugos normų ir teisės aktų; 5. pažymi klimato kaitos padarinius ir jos keliamas problemas — ekstremalias oro sąlygas, mažėjančius gamtinius išteklius — visa tai daro didelį poveikį vystymuisi ir saugumui, didina pažeidžiamumą, kelia konfliktus dėl gamtinių išteklių, dėl nelaimių vyksta migracija; todėl pabrėžia, kad nelaimių rizikos mažinimas turi apimti klimato kaitos mažinimą ir prisitaikymą prie jos; 6. pažymi, kad stichinės nelaimės gali sukelti didelio masto gyventojų judėjimą, ir pripažįsta, kad nelaimių rizikos mažinimas yra pirmiausia valstybių vidaus pareiga, tačiau AKR ir ES vyriausybėms privalu parodyti solidarumą su nelaimių ištiktomis tautomis; 7. pabrėžia PSO įspėjimus dėl itin didelio pavojaus, kurį pasaulinio atšilimo procesai kelia sveikatai Pietų šalyse, ypač maliarijos ir regėjimo sutrikimų požiūriu; ragina imtis veiksmų ir remti priemones, kuriomis siekiama užkirsti kelią šioms didėjančioms sveikatos problemoms, jas švelninti ir suvaldyti; 8. ragina patvirtinti aiškius laikotarpius nustatančią išsamią nelaimių rizikos mažinimo, pasirengimo nelaimėms ir klimato kaitos strategijų integravimo į nacionalinius vystymosi planus, ES vystymosi politiką ir humanitarinę pagalbą strategiją; pabrėžia, kad šiomis strategijomis turi būti remiami pilietinės visuomenės, vietos bendruomenių ir institucijų veiksmai, atitinkantys ilgalaikį požiūrį į tai, kaip mažinti pažeidžiamumą nelaimių atžvilgiu; 9. ragina ES valstybes nares remti AKR šalių veiksmus, kuriais jos kuria į žmones orientuotas nelaimių rizikos mažinimo priemones, klimato kaitos ir prieškrizinius planus, apimančius klimato kaitos mažinimo ir prisitaikymo prie jos strategijas, ankstyvo įspėjimo sistemas, pasirengimo nelaimėms ir evakuacijos strategijas, avarines saugos zonas, draudimo sistemas ir greitos sklaidos humanitarinių išteklių finansavimą; taip pat ragina AKR šalis užtikrinti, kad šie veiksmai būtų nacionalinis ir vietos prioritetas, kuriam įgyvendinti būtų sukurtas tvirtas institucinis pagrindas ir šis įgyvendinimas vyktų atsižvelgiant į pažeidžiamų grupių poreikius; 10. ragina ES bent 10 proc. papildomo finansavimo skirti nelaimių rizikai mažinti numatytiems humanitarinės paramos biudžetams ir iš esmės padidinti iš vystomosios pagalbos biudžetų nelaimių rizikos mažinimui ir klimato kaitos mažinimui bei prisitaikymui prie jos skiriamas lėšas nepakenkiant kitoms priemonėms, ypač būtiniausios sveikatos apsaugos ir švietimo srityse; 11. pabrėžia, kad AKR valstybėms ir regionams reikia tarptautinės bendruomenės paramos, būtinos siekiant tobulinti jų nacionalines ir regionines nelaimių mažinimo, pasirengimo joms ir ankstyvo įspėjimo priemones, informuoti visuomenę apie nelaimių mažinimą bei prognozavimą ir reaguoti į avarinius atvejus; 12. apgailestauja, kad AKR ir ES Gamtinių katastrofų infrastruktūrai skirta labai mažai išteklių, nors jos poreikiai vis didėja, tačiau teigiamai vertina jos kūrimą; ragina ES šiai infrastruktūrai iš 10-ojo Europos plėtros fondo (EPF) ir pagal kitas ES biudžeto eilutes skirti papildomų lėšų, kad AKR valstybėms ir regionams nelaimių rizikos mažinimo ir avarijų padarinių šalinimo, atstatymo ir vystymo pajėgumų kūrimo, geresnių ankstyvo įspėjimo ir greito reagavimo sistemų kūrimo srityse būtų suteikta pakankama parama; 13. todėl ragina Europos Komisiją iš 10-ojo EPF toliau remti AKR ir ES Gamtinių katastrofų infrastruktūrą ir toliau plėsti jos taikymą iš AKR vidaus bendradarbiavimui skirtų išteklių suteikiant bent 250 mln. EUR ir panaudojant dalį išteklių, laikomų siūlomoje "atsargoje", skirtoje padėti AKR regionams ir valstybėms, ypač mažoms salose esančioms AKR valstybėms, išsamiai įgyvendinti bendrą visų AKR šalių pasirengimo stichinėms nelaimėms ir jų valdymo programą ir ilgalaikį atstatymą nelaimėms praėjus; 14. mano, kad Europos plėtros fondui reikia skirti pakankamai lėšų, kad būtų galima padėti besivystančioms šalims prisitaikyti prie klimato kaitos ir sumažinti jos poveikį; šioje srityje pabrėžia, kaip svarbu kurti pajėgumus, užkirsti kelią stichinėms nelaimėms, skatinti švietimą, kurti darbo infrastruktūrą ir didinti vaistų prieinamumą; pažymi, kad reikės kurti mokslo, poveikio ir prisitaikymo, rizikos prognozavimo ir Švarios plėtros mechanizmo (ŠPM) projektų rengimo infrastruktūrą; 15. pabrėžia, kad būtina gausiau finansuoti nelaimių prevencijai, pasirengimui joms, jų mažinimui ir valdymui, prisitaikymui prie klimato kaitos ir Pietų–Pietų bendradarbiavimui šiose srityse stiprinti reikalingų žmogiškųjų išteklių ugdymą; 16. ragina Europos Komisiją ir ES valstybes nares imtis visų reikiamų priemonių, kad kuo greičiau būtų galima sutelkti reikiamą finansinę paramą ir ją skirti nelaimių padarinių likvidavimui ir humanitarinei pagalbai; 17. pabrėžia, kad reikia nuolat atnaujinti AKR šalių aplinkosaugos planus ir integruoti aplinkos klausimus į šalies strateginius dokumentus (ŠSD), regioninius strateginius dokumentus (RSD) ir temines programas; pabrėžia, kaip svarbu į šį procesą įtraukti valstybių parlamentus ir pilietinę visuomenę; 18. mano, kad vystymosi politikos neįmanoma atsieti nuo aplinkos politikos ir kitų politikos krypčių, ir ragina vadovautis visuotiniu tvarios vystymosi politikos požiūriu, kuriuo aplinkosaugos aspektas integruojamas į AKR šalies ir regioninius strateginius dokumentus, taip pat į visas vystymosi programas ir projektus; 19. ragina Pasaulinį klimato kaitos aljansą tapti pagrindine priemone sprendžiant nelaimių prevencijos ir pasirengimo joms, taip pat prisitaikymo prie klimato kaitos ir jos mažinimo klausimus; 20. ragina AKR vyriausybes kurti prieškrizinius nelaimių padarinių likvidavimo ir nenumatytų atvejų sprendimo planus, apimančius evakuacijos strategijas, avarines saugos zonas, draudimo sistemas ir greitos sklaidos humanitarinių išteklių finansavimą; 21. pabrėžia, kad reikia tikrai visuotinio požiūrio į stichines nelaimes ir klimato kaitą, ir ragina tarptautinę bendruomenę įsipareigoti rasti pažangius tarptautinius sprendimus; todėl ragina JT tarptautinėje klimato konferencijoje pradėti derybas dėl išsamaus po 2012 m. įsigaliosiančio susitarimo, kuris būtų grindžiamas Kioto protokolu ir jį išplėstų; 22. ragina išsivysčiusias šalis daugiau išteklių skirti dabartinėms pagal Kioto protokolą veikiančioms finansavimo priemonėms ir siekti, kad šie įnašai taptų privalomuoju įsipareigojimu; 23. ragina keistis gerąja patirtimi, perduoti technologijas ir informuoti apie žemės naudojimo planavimą, statybą rizikos zonose, saugias pastatų konstrukcijas ir kritinės infrastruktūros apsaugą; 24. ragina gerinti regioninį ir tarptautinį bendradarbiavimą, kad būtų lengviau keistis informacijos ir ryšių technologijomis (IRT) ir toliau finansuoti žemųjų technologijų sprendimus kaimo ir atokiose vietovėse, pvz., radiją; 25. ragina AKR šalis regiono mastu susitarti dėl upių baseinų valdymo ir imtis suderintų priemonių vandens ir žvejybos išteklių valdymo srityse; 26. pažymi, kad naudodamos atsinaujinančius energijos šaltinius, pvz., saulės, vėjo ir biomasės energiją, AKR šalys mažiau priklausytų nuo naftos; ragina ES ir jos valstybes nares perduoti reikiamą technologiją ir suteikti deramą finansavimą; taip pat ragina Europos Komisiją persvarstyti kriterijus ir į juos įtraukti aplinkos apsaugos, pažeidžiamumo ir izoliuotumo nustatymo kriterijus, pagal kuriuos nustatoma teisė gauti 10-ojo EPF finansavimą pagal Energetikos ir Vandens priemones; 27. ragina AKR ir ES šalis nustatyti specialų tikslinį atsinaujinančių energijos šaltinių naudojimo rodiklį ir mano, kad atsinaujinantiems energijos šaltiniams turėtų būti skiriamas pagrindinis dėmesys Kotonu susitarimu grindžiamose AKR ir ES vystomojo bendradarbiavimo programose; 28. paveda pirmininkams perduoti šią rezoliuciją AKR ir ES tarybai, Europos Komisijai, Afrikos Sąjungai ir Jungtinių Tautų Generaliniam Sekretoriui. [1] Рiа rezoliucijа AKR ir ES jungtinė parlamentinė asamblėja patvirtino 2007 m. lapkričio 22 d. Kigalyje (Ruanda). [2] OL C 271, 1999 9 24, p. 30. [3] OL C 120, 2004 4 30, p. 44. [4] OL C 80, 2005 4 1, p. 36. [5] OL C 136, 2006 6 9, p. 22. --------------------------------------------------