EuroposSąjungosoficialusis leidin ys C 221/31
REZOLIUCIJA
(1) AKR ir E S jun gtinės parlamentinės asamblėjos patvirtinta balandžio 9 d. Prahoje (Ček ijos Respublika). (1)
dėl socialinių  
ir ekologinių  
klimato kaitos padarinių  
AKR šalyse
AKR ir ES jungtinė parlamentinė asamblėja,
—susitikusi 
Prahoje (Ček ijos 
Respublika) 2009 
m. balandžio 
6–9 d., 
—atsižvelgdama 
į Darbo 
tvarkos 
taisyklių 
17 straipsn io 
1 dalį, 
—atsižvelgdama 
į 2000 m. b irželio 
23 d. Kotonu 
pasirašytą ir 2005 m. b iržel
io 25 d. Liuk semburge 
patai­
sytą AKR 
ir ES 
partnerystės 
susitarimą (toliau – K otonu 
susitarimas), ypač jo 32 straipsn į,
 
—atsižvelgdama 
į Europos 
bendrijos 
steigimo 
sutarties 177–181 straipsnius, 
—atsižvelgdama 
į 2005 m. g ruodžio 
20 d. Taryb os, 
Taryboje 
posėdžiavusių valstyb ių 
narių 
vyriausybių 
at­
stovų, Europos 
Parlamento 
ir Komisijos 
bendrą 
pareiškimą 
dėl Europos 
Sąjungos 
vystymosi politik o
s: „Eu­
ropos 
konsensusas
“, ypač jo 12, 22, 38, 75, 76, 101 ir 105 straipsn ius
(2) OL C 46, 2006 2 24, p. 1. (2), 
—atsižvelgdama 
į 21 darbotvarkę, 
Rio de Žan eiro 
aplinkos 
ir vystymosi deklaraciją ir Tvaraus mišk ų 
valdy­
mo principų 
pranešimą, 
kuriuos 1992 
m. birželio 
3–14 d. Rio de Žan eire 
(Brazilija) suren gtoje 
Jungtinių 
Tautų 
aplinkos 
ir vystymosi k onferencijoje 
(UNCED) 
patvirtino 
daugiau 
kaip 178 vyriausyb ės 
ir kuriuose 
išdėstyti 
principai 
dar kartą 
ryžtingai 
patvirtinti 2002 
m. rugpjūčio 
26 d. – rugsėjo 
4 d. Johan esburge 
(Pie­
tų Afrika) 
vykusiame 
pasaulio auk ščiausiojo 
lygio 
susitikime 
tvaraus vystymosi k lausimais 
(angl.
 WSSD), 
—atsižvelgdama 
į Jungtinių 
Tautų (JT) b endrąją 
klimato 
kaitos 
konvencij
ą (JTBKKK) 
ir jos Kioto 
protokolą,
 
—atsižvelgdama 
į 1994 m. b irželio 
17 d. Paryžiuje priimtą ir 1996 m. g ruodž
io 26 d. įsig aliojusią 
JT kovos 
su 
dykumėjimu 
konvenciją,
 
—atsižvelgdama 
į 2000 m. rug sėjo 
8 d. JT Tūk stantmečio 
deklaraciją, 
kuria 
nustatyti 
Tūkstantmečio 
vysty­
mosi tikslai 
(TVT), kaip 
tarptautin ės 
bendruomenės 
bendrai 
nustatyti 
skurdo pan aikinimo 
kriterijai,
 
—atsižvelgdama 
į Naujosios Afrik os 
vystymosi partn erystės 
(angl.
 NEPAD) aplin kos 
iniciatyvą,
 
—atsižvelgdama 
į 2005 m. sausio mėn . 
Kobėje 
(Hiogo 
prefektūra, 
Japonija) 
vykusios 
Pasaulio k onferencijos 
nelaimių
 rizikos
 mažinimo
 klausimais
 patvirtintą
 Hiogo
 veiksmų
 program
ą 2005–2015 m. „Tautų ir 
bendruomenių 
atsparumo g aivalinėms 
nelaimėms 
stiprinimas
“, 
—atsižvelgdama 
į Deklaraciją 
dėl prisitaik ymo 
prie klimato 
kaitos 
integ
ravimo į vystomąjį b endradarbiavi­
mą, 
kurią 2006 
m. balandžio 
4 d. priėmė E konominio 
bendradarbiavimo 
ir plėtros org anizacijos 
(EBPO) 
valstybių 
narių 
vystymosi ir aplin kos 
ministrai,
 
—atsižvelgdama 
į 2007 m. b irželio 
7 d. Heilig endame 
priimtą Didžiojo aštuon eto 
(G8) aukščiausiojo 
lygio 
susitikimo 
deklaraciją „
Klimato 
kaita, 
energijos 
naudojimo 
efektyvuma
s ir energetinis 
saugumas. 
Pasaulio 
ekonomikos 
augimo 
sunkumai 
ir galimybės
“, 
—atsižvelgdama 
į Afrikos 
ir ES 
klimato 
kaitos 
partnerystę 
– pirmojo b endr
os ES 
ir Afrikos 
strategijos 
įgy­
vendinimo 
veiksmų 
plano 
(2008–2010 m.) dalį,T L 4 1 9 9 0 0 2
EuroposSąjungosoficialusis leidin ys 2009 9 14
—atsižvelgdama į 2007 m. g ruodžio mėn.  Balio saloje (I ndonezija) JT klima to kaitos konferencijoje priimtą 
Balio veik smų 
planą,
 
—atsižvelgdama 
į 14-ąją JT b endrosios 
klimato 
kaitos 
konvencijos 
(JTBKK
K) 
šalių konferenciją 
ir 4-ąją Kon­
vencijos 
šalių konferenciją, 
laikomą 
Kioto 
protokolo 
šalių susitik imu, 
vykusias 2008 
m. gruodžio 
1–12 d. 
Poznanėje 
(Lenkija),
 
—atsižvelgdama 
į 2003 m. k ovo 
11 d. Komisijos 
komunikatą 
Tarybai 
ir Europo
s Parlamen tui 
dėl vystomo­
jo bendradarbiavimo 
klimato 
kaitos 
klausimais
(1) COM(2003)0085. (1), 
—atsižvelgdama 
į 2004 m. lapk ričio 
24 d. Taryb os 
išvadas ir 2004–2008 m. veik smų 
planą 
dėl klimato 
kai­
tos 
bendradarbiaujant 
plėtros klausimais,
 
—atsižvelgdama 
į 2005 m. b alandžio 
12 d. Komisijos 
komunikatą 
Tarybai, 
Eu
ropos Parlamen tui 
ir Europos 
ekonomikos 
ir socialin ių 
reikalų 
komitetui „
Vystymosi politik os 
darna. 
Spartinti 
pažangą 
siekiant 
Tūks­
tantmečio 
plėtros tik slų
“
(2) COM(2005) 0134 g alutinis. (2), 
—atsižvelgdama 
į 2007 m. sausio 10 d. K omisijos 
komunikatą 
Tarybai, 
Europ
os Parlamen tui, 
Europos 
eko­
nomikos 
ir socialin ių 
reikalų 
komitetui 
ir Regionų 
komitetui „
Pasaulio klimato k aitos 
apribojimas 
iki 
2 
Celsijaus laipsn ių. 
Gairės 2020 metams ir vėliau“
(3) COM(2007) 0002 g alutinis. (3), 
—atsižvelgdama 
į Europos 
Vadovų Taryb ai 
pirmininkaujančios 
šalies 2007 m. k ovo 
8–9 d. išvadas, k uriose 
pabrėžiama, 
kaip 
svarbu 
pasiekti 
strateginį 
tikslą 
– sumažin ti 
vidutinė
s pasaulio temperatūros k aitą 
tiek, 
kad 
ji daugiau 
kaip 
2 °C 
neviršytų 
prieš pramon inę 
erą buvusio 
lygio,
 
—atsižvelgdama 
į Komisijos 
komunikatą 
Tarybai 
ir Europos 
Parlamentui „
Europos Sąjun gos 
ir skurdžių 
la­
biausiai
 klimato
 kaitos
 pažeidžiamų b esivystančių
 šalių Pasaulin io
 kli
mato kaitos
 aljanso
 (PKKA)
 
sukūrimas
“
(4) COM(2007)0540. (4), 
—atsižvelgdama 
į 2008 m. spalio 21 d. E uropos 
Parlamento 
rezoliuciją dėl Europos Sąjun gos 
ir skurdžių 
labiausiai
 klimato
 kaitos
 pažeidžiamų b esivystančių
 šalių Pasaulin io
 klimato k aitos
 aljanso
 (PKKA)
 
sukūrimo
(5) P6_TA(2008)0491. (5), 
—atsižvelgdama 
į ES 
vyriausiojo įg aliotinio 
ir Europos 
Komisijos 
Europo
s Vadovų Taryb ai 
pristatytą
2008 m. k ovo 
14 d. dok umentą „
Klimato 
kaita 
ir tarptautin is 
saugumas
“
(6) S113/08. (6), 
—atsižvelgdama 
į 2008 m. spalio 16 d. K omisijos 
komunikatą 
Tarybai, 
Europ
os Parlamen tui, 
Europos 
eko­
nomikos 
ir socialinių 
reikalų 
komitetui 
ir Regionų 
komitetui „
Miškų 
naik
inimo 
ir alinimo 
problemų 
spren­
dimas 
siekiant 
sustabdyti 
klimato 
kaitą 
ir biologinės 
įvairovės n ykimą
“
(7) COM(2008) 645 g alutinis. (7), 
—atsižvelgdama 
į 2009 m. sausio 21 d. K omisijos 
komunikatą 
Europos 
Parlamentui, 
Tarybai, 
Europos 
eko­
nomikos 
ir socialin ių 
reikalų 
komitetui 
ir Regionų 
komitetui „
Rengianti
s išsamiam k limato 
kaitos 
susita­
rimui Kopenhagoje
“
(8) (COM/2009/0039). (8), 
—atsižvelgdama 
į 2008 m. g egužės 
17 d. Karibų 
jūros regiono 
forumo (CARI FO
RUM) ir E S 
deklaraciją 
dėl 
klimato 
kaitos 
ir energetikos,
 
—atsižvelgdama 
į 2008 m. lapk ričio 
7 d. Ramiojo van denyno 
salų forumo valstyb ių 
ir Europos 
Sąjungos 
deklaraciją 
dėl klimato 
kaitos,T L 2 3 / 1 2 2 C
EuroposSąjungosoficialusis leidin ys C 221/33
—atsižvelgdama į 2008 m. g ruodžio 1 d. Afrik os ir ES deklaraciją klimato ka itos srityje, 
—atsižvelgdama 
į 2006 m. Nicholaso Stern o 
pranešimą „
Klimato 
kaitos 
ekon
omika. 
N. Sterno 
apžvalga
“, 
—atsižvelgdama 
į 2007 m. E BPO 
parengtą 
pranešimą „
Prisitaikymo 
prie klim
ato kaitos 
integravimo 
į vys­
tomojo bendradarbiavimo 
veiklą 
pažangos 
apžvalga
“, 
—atsižvelgdama 
į Tarpvyriausyb inės 
klimato 
kaitos 
komisijos 
(angl. 
IPC
C) II 
darbo 
grupės 
parengtą 
Ketvir­
tąją 
vertinimo 
ataskaitą „
Poveikis, 
prisitaikymas 
ir pažeidžiamumas“, 
—atsižvelgdama 
į 2007-2008 m. Žmog aus 
socialinės 
raidos atask aitą „
Kova 
su klimato 
kaita: 
žmonių 
soli­
darumas pasidalijusiame pasaulyje“, pask elbtą 
pagal 
JT vystymo prog ram
ą, 
—atsižvelgdama 
į Pasaulio b anko 
ir Tarptautin io 
valiutos fon do 
pranešim
ą „2008 m. Pasaulin ė 
stebėjimo 
ataskaita: 
TVT ir aplin ka 
– dalyvaujamojo ir tvaraus vystymosi darb otvar
kė
“, 
—atsižvelgdama 
į 2008 m. k ovo 
mėn. 
EBPO 
aplinkosaugos 
prognozes 
iki 
2030 m., 
—atsižvelgdama 
į 1999 m. b alandžio 
1 d. Strasb ūre 
patvirtintą 
rezoliuciją dėl k limato 
kaitos 
ir mažose sa­
lose esančių 
besivystančių 
valstybių 
AKR 
ir ES 
bendradarbiavimo 
pagrind
u, 
—atsižvelgdama 
į 2007 m. lapk ričio 
22 d. Kigalyje 
(Ruanda) 
patvirtintą 
savo rezoliuciją dėl stichin ių 
nelai­
mių 
AKR 
valstybėse: 
pasirengimui 
(EPF 
lėšos) ir padarin ių 
šalinimui 
(ECH
O lėšos) sk irtas 
ES 
finansavimas,
 
—atsižvelgdama 
į Socialinių 
reikalų 
ir aplinkos 
komiteto 
pranešimą 
(ACP-EU/100.383/09/fin.),
A. kadangi 
besivystančios 
šalys mažiausiai prisidėjo prie k limato 
kaito
s, bet 
dėl savo socialin io, 
ekonominio 
ir
 geografinio
 pažeidžiamumo, didelės prik lausomybės
 nuo pirminių produk tų
 sektoriaus,
 įskaitant
 že­
mės ūkį, 
žvejybą 
ir kitus 
gamtos 
išteklius, 
ir jų ribotos 
kovos 
su klimato 
kaitos poveik iu 
infrastruktūros 
susiduria 
su sunkiausiais 
jos socialin iais 
ir ekologiniais 
padariniais
,
B. kadangi 
sparčiau k ylant 
jūros lygiui 
kils 
potvynių, 
didės krantų 
erozija, sūrus van duo 
skverbsis 
į vidaus 
gėlo 
vandens 
išteklius, 
o kai 
kurios 
žemos Ramiojo van denyno 
ir Karibų 
jūros salos n etgi 
panirs; 
kadangi 
vien 
Afrikoje 
žmonių, 
kuriems 
gresia 
nukentėti 
nuo 
pakrančių 
potvynių, 
skaičius 
nuo 
1 mln. 
1990 m. gali 
padidėti ik i 
daugiau 
kaip 
70 mln. 
2080 m.,
C. kadangi 
dėl kylančios 
temperatūros ir lietaus k intamumo 
kils 
didelių sausrų ir AK R 
šalyse labai 
sumažės 
vandens; 
kadangi 
75–250 mln . 
žmonių 
Afrikoje 
labiau 
truks 
vandens 
ir jie taps n esaugesni 
temperatūrai 
pakilus 
vos 1 °C, 
350–600 mln . 
– temperatūrai pak ilus 
2 °C 
ir 1,8 mlrd. – jai pak ilus 
3 °C,
D. kadangi 
kylanti 
jūros temperatūra lems itin  
didelės galios 
klimato 
reiškinius 
– atogrąžų 
audras, cik lonus 
ir 
kt.,
 turėsiančius
 drastišką
 poveikį
 žemoms pakran či
ų vietovėms, upių b a
seinams,
 kuriuose
 įsikūrę
 did­
miesčiai ir k iti
 tankiai
 gyvenami
 centrai,
 ekonomin i
u požiūriu b ūtinai
 infrastruktūrai
 – uostams, jūroje 
esančiai 
įrangai, 
pakrančių 
miestams, turizmo in frastruktūrai 
ir kt.,T L 4 1 9 9 0 0 2
EuroposSąjungosoficialusis leidin ys 2009 9 14
E. kadangi klimato kaita toliau didin s dykumėjimą ir blogins dirvožemio kok ybę, darys dar didesn ę žalą že­
mės ūkiui 
ir maisto saug umui, 
lems didesn į 
badą 
ir blogą 
mitybą 
AKR 
regionu
ose,
F. kadangi 
kylantis 
jūros lygis 
ir temperatūra darys didelį poveik į 
pakra
nčių 
ir jūrų ekosistemoms, 
mažins 
Ramiojo 
vandenyno, 
Karibų 
jūros salų ir Afrik os 
pakrantėse 
sugaunamų 
žuvų kiekį 
ir turės neigiamą 
po­
veikį 
vietos miesto pasiūlai,
G. kadangi 
klimato 
kaita 
toliau spartin s 
biologinės 
įvairovės mažėjimą, k els 
didelę daug elio 
rūšių augalų 
ir 
gyvūnų 
išnykimo 
grėsmę 
ir nepataisomai 
sugadins 
kai 
kurias 
klimato 
sutrikimams 
itin 
jautrias ek osiste­
mas 
– koralinius 
rifus, man groves 
ir drėgnuosius 
miškus; 
kadangi 
biologi
nės 
įvairovės pok yčiai 
AKR 
ša­
lyse turės itin didelį poveik į
 maisto g ran
dinei ir n u
o prekių
 ir paslaug ų,
 gaunamų
 iš šių ek osistemų,
 
tiesiogiai 
priklausomų 
žmonių 
pragyvenimui,
H. kadangi 
dėl klimato 
kaitos 
ir silpnų 
esamų viešųjų sveik atos 
apsaugos 
sistemų, rib otų 
galimybių 
gauti 
vie­
šųjų sveik atos 
priežiūros paslaug ų, 
blogo 
vandens 
valdymo ir g ryninimo 
daugės 
per užkrato 
platintojus 
ir 
vandenį 
plintančių 
ligų 
– maliarijos, den gė 
karštligės 
ir choleros atvejų, spaus k arštis 
ir vyraus k vėpavimo 
ligos,
I. kadangi 
dėl ekologinių 
klimato 
kaitos 
padarinių 
prasidės didelio masto mig racija 
šalių viduje ir per sien as 
(Tarpvyriausyb inės 
klimato 
kaitos 
komisijos 
(angl.
 IPCC) vertin imu, 
iki 
2050 m. – 150 mln . 
migrantų); 
kadangi 
dauguma 
AKR 
ekologinių 
migrantų 
judės ir apsistos savo k ilmės 
šalių ribose 
arba 
kaimyninėse 
šalyse, 
taip keldami 
humanitarines 
krizes, 
greitą 
urbanizaciją 
ir su ja susijusį lūšn ų 
kvartalų 
augimą, 
taip 
pat lemdami AK R 
šalių vystymosi smuk imą; 
kadangi 
augant 
miestams b us 
apleidžiamos k aimo 
vietovės 
ir dar labiau 
blogės 
dirvožemis,
J. kadangi, 
Pasaulio sveik atos 
organizacijos 
(PSO) ir E uropos 
ligų 
prevencijos 
ir kontrolės 
centro 
nuomone, 
dėl 
klimato 
kaitos 
daugės 
vabzdžių 
platinamų 
ligų, 
įskaitant 
maliariją, Čik unguniją 
ir Laimo lig ą, 
atvejų, 
taigi 
būtina 
imtis prisitaik ymo 
priemonių,
K. kadangi, 
kaip 
praneša, 
pavyzdžiui, Pasaulio sveik at
os organ
izacija (PSO), daug  
neigiamų 
klimato 
kaitos 
pa­
darinių 
sveikatai 
galima 
išvengti 
rengiant 
ir stiprina
nt
 sveikatos 
apsaugos 
sistemas, taik ant 
atitinkamas 
pre­
vencijos
 priemon es,
 atkreipiant
 ypatingą
 dėmesį į atog rąžų
 ligų
 plitimą ir ren giant
 informavimo
 
kampanijas, 
ypač skirtas 
pažeidžiamoms g rupėms, 
kaip 
antai 
nėščios 
moterys, n aujagimiai, 
vaikai 
ir pa­
gyvenę 
asmenys,
L. kadangi 
klimato 
kaita 
kenkia 
nacionaliniam, 
regioniniam 
ir pasaulin i
am saugumui, 
kelia 
konfliktus 
dėl pri­
eigos 
prie skurdžių 
gamtos 
išteklių, 
jų kontrolės 
ir naudojimo, 
taip pat kelia įtampą dėl perk eltų 
gyve
ntojų,
M. kadangi 
klimato 
kaita 
kelia 
pavojų 40 proc. tarptautin ių 
investicijų 
į skurdo 
mažinimą 
(Pasaulio b anko 
vertinimu), 
taip keldama 
didelę grėsmę 
skurdo 
mažinimui, 
ekonominiam 
ir socialin iam 
vystymuisi ir g a­
limybei 
pasiekti 
TVT daug elyje 
AKR 
šalių,
N. kadangi 
siekiant 
išvengti 
blogiausių 
neatitaisomų 
klimato 
kaitos 
padarinių 
reikia 
apriboti 
pasaulinės 
tem­
peratūros k ilimą, 
kad 
jis nebūtų 
didesnis 
kaip 
2 °C, 
o pasaulin ė 
šiltnamio 
efektą 
sukeliančių 
dujų (ŠESD) 
koncentracija 
atmosferoje turi b ūti 
stabilizuota 
ties mažesn iu 
nei 
450 ppm lyg meniu; 
kadangi 
daugiausia 
CO2 neabejotinai išmeta išvystytos pramon ės ir kylančios ekonomikos šalys ir jos turėtų prisiimti didžiau­
sią pareigą 
mažinti 
šių dujų k iekį,
O. kadangi 
siekiant 
AKR 
šalyse valdyti didelį k limato 
kaitos 
poveikį 
jo mažinimo 
priemones 
reikės 
derinti 
su 
prisitaikymo 
priemonėmis; 
kadangi 
išvystytos pramon ės 
šalys istorišk a
i atsakingos 
už klimato 
kaitą 
ir mo­
raliai privalo padėti AK R 
šalims prisitaik yti 
prie jos padarin ių 
taikant 
principą „
teršėjas mok a
“,T L 4 3 / 1 2 2 C
EuroposSąjungosoficialusis leidin ys C 221/35
P. kadangi šiuo metu b esivystančiose šalyse labai trūksta lėšų prisitaikymui prie k limato kaitos; kadangi nors 
apskaičiuotos 
kasmetinės 
prisitaikymo 
prie klimato 
kaitos 
išlaidos siek ia 
nuo 
10 iki 
80 mlrd. JAV dolerių, 
dabar 
pasitelkdamos 
daugiašales 
finansavimo 
priemones 
išvystytos pramon ės 
šalys teikia 
150–300 mln . 
JAV 
dolerių per metus,
Q. kadangi 
akivaizdu, 
kad 
būtų 
rentabilu 
anksti 
imtis veik smų 
prisitaiky
mo prie k limato 
kaitos 
ir nelaimių 
rizikos 
mažinimo 
(NRM) srityse; k adangi 
skaičiavimai 
rodo, kad 
vieną 
dolerį išleidus NRM g alima 
sutau­
pyti septyn is 
dolerius, išleistus reag uojant 
į nelaimes, 
todėl tai – tvirtas arg umentas 
didesnę 
paramos lėšų 
dalį skirti 
kuo 
greičiau,
R. kadangi 
paraiškų 
lėšoms gauti 
ir jų skirstymo 
pagal 
įvairias kovos 
su kl
imato kaita 
finansavimo 
priemo­
nes, 
pvz., Švarios plėtros mechan izmą 
(ŠPM), procedūros g ana 
sudėtingos 
ir paramą g aunančios 
šalys jose 
mažai dalyvauja,
S. kadangi 
ŠPM iki 
šiol buvo 
blogai 
pritaikytas 
skurdžiausių 
šalių invest
icijų į švarias techn ologijas 
poreikiui; 
kadangi 
Afrikoje 
vykdomi 
tik 
2 proc. visų ŠPM projek tų; 
kadangi 
dažnai 
nes
ilaikoma 
ŠPM projek tų 
tva­
rumo ir papildomumo k riterijų,
T. kadangi 
delsiant 
priimti aišk ius 
sprendimus 
dėl priemon ių 
ir finansav
imo, būtinų 
norint 
mažinti 
klimato 
kaitos 
priežastis ir padarin ius, 
gerokai 
didės išlaidos,
Bendrosios nu ostatos
1. ragina 
Komisiją 
ir paramą teik iančias 
šalis performuoti ir perk urti 
vystomojo b endradarbiavimo 
priemo­
nes 
jas lanksčiai 
pritaikant 
prie klimato 
kaitos 
ir vadovaujan tis 
mažo ang lies 
junginių 
išmetimo prin cipu;
2. ragina 
Komisiją 
supaprastin ti 
esamas kovos 
su klimato 
kaita 
ir vystymosi k lausimų 
sprendimo 
sistemas;
3. ragina 
Komisiją 
ir ES 
valstybes 
nares 
sudaryti g eresnes 
TVT ir klimato 
kaitos sąsajas – į projek tus 
ir pro­
gramas, 
kuriomis 
siekiama 
TVT, ir į visas platesnio pob ūdžio 
skurdo 
mažinimo ir vystymosi politik os 
stra­
tegijas 
integruoti 
klimato 
kaitos 
poveikį 
ir prisitaik ymą 
prie jos;
4. palankiai 
vertina 
tai, kad 
derybose 
dėl būsimos 
sistemos, k uri 
bus 
taikoma pasib aigus 
Kioto 
protokolo 
ga­
liojimui, 
pasiekta 
tam tikra 
pažanga 
prisitaikymui 
prie klimato 
kaitos 
priskiriant 
ne 
mažesnę 
svarbą 
nei 
jos 
mažinimui; 
tačiau pab rėžia, 
kad 
derybas 
dėl prisitaik ymo 
prie klimat
o kaitos 
reikia 
tvirčiau susieti su 
derybomis 
dėl jos mažin imo, 
kad 
pagrindiniai 
sprendimai 
šiais klausimai
s nebūtų 
priimami atsk irai;
5.
 siekdama
 padėti AK R
 šalims pereiti prie mažiau an glies
 junginių
 išmetančios
 ekonomikos,
 ragina
 tarp­
tautinę
 bendruomenę
 ir privatųjį sek torių
 daryti reik iamas
 investicija
s į mokslinius
 tyrimus, taik omąją
 
veiklą, 
greitą 
ir visapusišk ą 
klimato 
kaitos 
mažinimo 
ir prisitaik ymo 
prie jos techn ologijų 
(pvz., mažai ang ­
lies 
išmetančių 
technologijų, 
anglies 
junginių 
surinkimo 
ir saugojimo techn ologijų) 
perdavimą; taip pat ra­
gina 
tarptautin ę 
bendruomenę 
pašalinti 
prekybos 
prisitaikymo 
prie klim
ato kaitos 
technologijomis 
kliūtis 
ir 
laisviau reg lamentuoti 
intelektinės 
nuosavybės 
teises (pvz., n ustat
yti privalomą licen cijavimą);
6. ragina 
Komisiją 
ir ES 
valstybes 
nares 
remti UNE SCO 
veiklą, 
kuria 
prisidedama prie Barb adoso 
mažose sa­
lose esančių 
besivystančiu 
valstybių 
tvaraus vystymosi veik smų 
program
os ir vėliau patvirtin tos 
Maurici­
jaus strateg ijos 
įgyvendinimo;T L 4 1 9 9 0 0 2
EuroposSąjungosoficialusis leidin ys 2009 9 14
Klimato kaitos mažinimas
7. pabrėžia, 
kad 
per 2009 m. g ruodžio 
mėn. 
Kopenhagoje 
vyksiančią 
JT Klima
to kaitos 
konferenciją 
turi būt
i 
pasiektas 
pasaulinis 
sutarimas dėl plataus užmojo privalomo k limato 
kai
tos mažin imo 
tikslo, 
grindžiamo 
Jungtinių 
Tautų (JT) b endrojoje 
klimato 
kaitos 
konvencijoje 
(JTBKKK) 
nu
statytu bendros, 
bet 
skirtingos 
at­
sakomybės 
principu, 
ir todėl rag ina 
visas išvystytos pramon ės 
šalis ir gr
eitai besivystančias 
šalis pritarti 
privalomam ŠE SD
 tiksliniam
 rodikliui;
 siūlo, kad
 siekiant
 skatinti
 kyla
nčios
 ekonomikos
 šalis dalyvauti 
naujajame 
susitarime šioms šalims b ūtų 
nustatytas 
lankstesnis ir diferen cijuotas 
metodas (pvz., tik  
tam tik­
riems 
sektoriams 
taikomi 
tiksliniai 
rodikliai), 
atsižvelgiant į k iekvi
enos 
šalies prisitaik ymo 
prie klimato 
kai­
tos 
ir jos mažin imo 
pajėgumus 
ir istorinę 
išvystytos pramon ės 
šalių atsakomyb ę 
už pasaulin į 
atšilimą;
8. pažymi, k ad 
reikia 
persvarstyti ir supaprastin ti 
ŠPM paraišk ų 
lėšoms gauti ir jų sk irstymo 
procedūras, k ad 
ŠPM 
būtų 
labiau 
prieinamas 
AKR 
šalims ir k ad 
būtų 
užtikrinta 
geresnė 
ŠPM projek tų 
paskirstymo 
pusi­
ausvyra didin ant 
projektų 
skaičių 
pirmiausia į Pietus n uo 
Sacharos esan č
iuose Afrik os 
regionuose; 
pabrė­
žia, 
kad 
turėtų būti 
nustatyta 
sistema, užtik rinanti, 
kad 
ŠPM projek tai 
atitiktų 
papildomumo prin cipą 
ir jų 
rezultatas b ūtų 
tvarus AK R 
šalių vystymasis; rag ina 
pagalbą 
teikiančias 
šalis padėti AK R 
šalyse suk urti 
rei­
kiamus 
pajėgumus, 
kad 
jos galėtų 
aktyviau 
dalyvauti ŠPM; rag ina 
pagalbą 
teikiančias 
šalis ne 
visą dėmesį 
skirti 
ŠPM, kaip 
galutinei 
politinei 
priemonei, 
bet 
kurti 
ir naujas 
klima
to kaitos 
mažinimo 
AKR 
šalyse 
sistemas;
9. ragina
 išvystytos pramon ės
 šalių ir k ylančios
 ekonom
ikos
 šalių vyriausyb es
 nusistatyti
 aiškias
 ir nuose
­
klias 
ilgalaikes 
politines 
sistemas ek ologinėms 
naujovėms 
ir investici
joms (pvz., atsin aujinantiesiems 
ener­
gijos 
ištekliams, 
efektyviai 
kurą 
naudojančioms 
ir hibridinėms 
transpo
rto priemon ėms, 
naujų 
rūšių kurui) 
skatinti; 
pabrėžia, 
kad 
privatusis sek torius 
taip pat turi atlik ti 
labai 
svarbų 
ekologinių 
naujovių 
varomo­
sios jėgos 
vaidmenį; 
taip pat man o, 
kad 
vidutiniu 
ir ilguoju 
laikotarpiu 
siekiant 
sumažinti 
išmetamųjų ter­
šalų kiekį 
turi būti 
rasta būdų 
išsivysčiusiose šalyse pak eisti 
bendras 
vartojimo ten dencijas;
10. pabrėžia, 
kad 
Komisija 
ir paramą teik iančių 
šalių vyriausyb ės 
turėtų stiprin ti 
partnerystę 
su AKR 
šalių vy­
riausybėmis 
siekdamos 
sukurti 
plataus užmojo politin es 
iniciatyvas 
ir planus 
miškų 
naikinimui 
pažabo­
ti 
ir jų alinimui 
sumažinti 
ir suteikti 
technologijas 
bei 
nemažai 
ištekli
ų tvariam mišk ų 
valdymui AK R 
šalyse;
Prisitaikymas11. rag
ina 
AKR 
vyriausybes 
prisitaikymo 
prie klimato 
kaitos 
tikslus 
ir priemon es 
tiesiogiai 
įtraukti 
į savo na­
cionalinius 
vystymosi plan us, 
skurdo 
mažinimo 
strategijas, 
sektorines 
politikos 
priemones 
ir strategijas 
bei 
į 
visus spren dimų 
priėmimo procesų etapus ir lyg menis;
12. pabrėžia, 
kad 
prisitaikymui 
skirti 
įnašai 
turėtų tapti privalomu įsipareig ojimu, 
atsispindinčiu 
ir tarptauti­
niame 
susitarime, k uris 
turėtų būti 
patvirtintas 
2009 m. g ruodžio 
mėn. 
Ko
penhagoje, 
ir 27 ES 
valstybių 
narių 
vidaus teisės ak tuose;
13. ragina 
išvystytos pramon ės 
šalis gerokai 
padidinti 
finansinę 
paramą prisitaik ymui 
prie klimato 
kaitos 
AKR 
šalyse 
ir svarstyti n aujoviškas 
finansavimo 
priemones 
šiam tikslui 
pasiekti, 
pvz., inter alia, tarptautin ius 
pre­
kybos 
mokesčius, 
valstybių 
vidaus lyg mens 
išmetamųjų teršalų mok esčius
, oro transporto 
bilietų 
mokes­
čius
 ir skirtų
 kvotų
 pardavimą auk cione;
 ragina Komisij
ą iš esmės padidinti Pasaulin io
 klimato
 kaitos
 
aljanso 
(PKKA) 
biudžetą, 
kur 
kas 
labiau 
atsižvelgti 
į klimato 
kaitą 
formuojan t 
būsimąjį 
EPF 
biudžetą ir sku­
biai
 įgyvendinti
 pasaulio k limato
 kaitos
 finansavimo
 mechanizmo
 idėją – n aujovišką
 finansavimo
 prie­
monę,
 kurią
 taikant
 didžioji dalis paramos su k limatu
 susijusioms in vest
icijoms sk urdžiausiose
 ir 
pažeidžiamiausiose šalyse b ūtų 
skiriama 
laikotarpio 
pradžioje;
14. pabrėžia, 
kad 
prisitaikymo 
finansavimas 
turi papildyti dab artinę 
Oficialią paramą vystymuisi ir pag al 
ki­
tus 
įsipareigojimus 
teikiamas 
lėšas;
15. ragina 
tarptautin es 
finansų 
institucijas 
plėsti prisitaik ymo 
politikos 
priemones, 
programas 
ir finansavimo 
priemones;T L 6 3 / 1 2 2 C
2009 9 14 LT EuroposSąjungosoficialusis leidin ys C 221/37
16. ragina privatųjį sek torių didinti įsipareigojimus naikinti finansi nes kovos su klimato kaita spragas; ragina 
Komisiją 
ir ES 
bei 
AKR 
šalių vyriausyb es 
investuoti 
į viešosios ir privačiosios partn erystės 
darinių 
kūrimą 
siekiant 
iš privačiojo sek toriaus 
pritraukti 
daugiau 
lėšų prisitaik ymo 
projektams 
finansuoti, 
ypač mažiau­
siai išsivysčiusiose šalyse;
17. yra įsitikinusi,
 kad
 reikia
 geriau
 koordinuoti
 pagalbos
 teikėjų
 veiklą, vyk dyti
 daug intensyvesnį
 Šiaurės­
–Pietų dialog ą 
ir užtikrinti 
glaudesnį 
pagalbą 
teikiančių 
ir besivystan
čių šalių b endradarbiavimą 
klimato 
kaitos 
politikos 
priemonių, 
sistemų ir prisitaik ymo 
finansavimo 
klausi
mais, kaip 
numatyta 
Paryžiaus pri­
ncipuose 
ir 2008 m. Ak ros 
veiksmų 
darbotvarkėje;
18. pabrėžia, 
kad 
reikia 
toliau puoselėti reg ioninį 
bendradarbiavimą, 
keitimąsi g erąja 
patirtimi ir sk atinti 
kurti 
su 
panašiomis 
klimato 
kaitos 
problemomis 
susidurian čių 
AKR 
šalių diskus
ijų forumus;
19. ragina 
AKR 
šalių vyriausyb es 
į prisitaikymo 
prie klimato 
kaitos 
strategijų 
rengimą 
ir įgyvendinimą 
labiau 
įtraukti 
pilietinę 
visuomen ę 
ir vietos b endruomenes, 
nes 
jos ne 
tik 
turi solidžios prak tinės 
patirties, b et 
ir 
yra arčiausiai žmon ių 
ir vietų, k urioms 
klimato 
sutrikimai 
turi didžiausią žalin gą 
poveikį;
20. ragina 
pagalbą 
teikiančias 
šalis ir tarptautin es 
organizacijas 
inve
stuoti į klimato 
stebėjimo 
ir su klimatu 
su­
sijusių duomen ų 
valdymo in frastruktūros 
bei 
AKR 
šalių institucijų, 
vietos bendruomenių 
ir asmenų 
pri­
sitaikymo 
gebėjimų 
stiprinimą;
21. ragina 
ES 
valstybių 
narių 
mokslinių 
tyrimų ir taik omosios 
veiklos 
įstaigas 
skatinti 
ir padėti k eistis 
gerąja 
patirtimi 
ir informacija, 
dalytis prak tinėmis 
ir kitomis 
žiniomis, 
formuoti tin klus 
ir partnerystes 
su pana­
šiomis 
AKR 
šalių institucijomis 
sektoriuose, 
kur 
klimato 
kaita 
yra didelė prob lema 
(pvz., žemės ūk io, 
van­
dens 
išteklių 
valdymo sek toriuose);
22. ragina 
vystymosi partn erius 
remti AKR 
šalių vyriausyb es 
ir pilietinė
s visuomen ės 
organizacijas 
rengiantis 
šviesti 
visuomen ę 
ir rengiant 
informavimo 
apie klimato 
kaitos 
poveikį 
ka
mpanijas;
23. palankiai 
vertina 
Komisijos 
ketinimą 
pasiūlyti E S 
NRM strateg iją; 
ragina 
Komisiją 
ir ES 
valstybes 
nares 
dau­
giau 
investuoti 
į NRM, kaip 
priemonę 
padėti prisitaik yti 
prie klimato 
kai
tos, ir įtrauk ti 
ilgalaikį 
NRM fi­
nansavimą 
į paramą vystymuisi; man o, 
kad 
privatusis sek torius 
turėtų būt
i skatinamas 
kurti 
su klimatu 
susijusias 
draudimo rin kas 
AKR 
šalyse siek iant 
atsparumo suk rečiantiem
s klimato 
reiškiniams;
24. ragina 
Komisiją 
ir ES 
šalių vyriausyb es 
suteikti 
daugiau 
išteklių 
sveikatos 
sistemų pajėg umams 
AKR 
šalyse 
stiprinti, 
kad 
joms būtų 
lengviau 
šalinti 
neigiamą 
klimato 
kaitos 
poveikį sveik atai;
25. mano, 
kad 
žmonių 
saugumui 
kritinę 
reikšmę 
turės deramas ek ologinės 
migracijos 
planavimas 
ir valdy­
mas; todėl rag ina 
tarptautin ę 
bendruomenę 
nustatyt
i ir šalinti teisin iu
s trūkumus 
ekologinių 
pabėgėlių 
ap­
saugos
 srityje; siūlo atsižvelg iant
 į itin pažeidžiamą g alinčiose
 panir
ti salose esan čių
 valstybių
 padėtį 
regioniniu 
ar tarptautin iu 
lygmeniu 
apsvarstyti prieg lobsčio 
teisės aktus arb a 
susitarimus; taip pat pažy­
mi, kad 
turėtų būti 
sukurtos 
ir įgyvendintos 
priemonės 
ekologinių 
pabėgė
lių tapatyb ei, 
kultūrai 
ir tradi­
cijoms apsaug oti;
26.
 paveda pirmin inkams
 perduoti šią rezoliuciją AK R
 ir ES
 Tarybai,
 Europ
os Komisijai,
 Afrikos
 Sąjungai,
 
Jungtinių 
Tautų bendrajai 
klimato 
kaitos 
konvencijai 
(JTBKKK) 
ir Pasaulio b ankui.