1982L0714 — LT — 01.05.2004 — 002.001

Šis dokumentas yra skirtas tik informacijai, ir institucijos nėra teisiškai atsakingos už jo turinį

►B TARYBOS DIREKTYVA 1982 m. spalio 4 d. nustatanti techninius reikalavimus vidaus vandenų kelių laivams (82/714/EEB) (OL L 301, 28.10.1982, p.1)

iš dalies keičiamas:

Oficialusis leidinys No page date





iš dalies keičiamas:









▼B

TARYBOS DIREKTYVA

1982 m. spalio 4 d.

nustatanti techninius reikalavimus vidaus vandenų kelių laivams

(82/714/EEB)







EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 75 straipsnį, atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą, atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę ( 1 ), atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę ( 2 ), kadangi bendros transporto politikos tikslai ir šios politikos įgyvendinimas, inter alia, vidaus navigacijos srityje reikalauja, kad laivų judėjimas Bendrijos vandenų kelių tinklu vyktų esant geriausioms sąlygoms, kiek tai susiję su saugumu ir konkurencija; kadangi 1976 m. sausio 20 d. Tarybos direktyva dėl vidaus vandenų laivų tinkamumo plaukioti liudijimo abipusio pripažinimo ( 3 ) su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 8/1016/EEB ( 4 ), numato, kad Taryba priima bendrąsias nuostatas, nustatančias techninius reikalavimus vidaus vandenų laivams; kadangi šios direktyvos tikslas yra nustatyti šiuos reikalavimus; kadangi tačiau tam tikroms laivų kategorijoms ši direktyva neturėtų būti taikoma; kadangi Bendrijos vidaus vandenų keliai saugumo požiūriu yra nevienodi ir todėl turėtų būti suskirstyti į keletą zonų; kadangi pageidautina, kad nebūtų kolizijos su sistema, įsteigta pagal peržiūrėtą Konvenciją dėl laivybos Reino upe; kadangi pageidautina laivybai Bendrijos vidaus vandenų keliais įvesti sertifikatą, galiojantį visuose Bendrijos vandenų keliuose, išskyrus tuos kelius, kuriems taikoma peržiūrėta Konvencija dėl laivybos Reino upe, ir liudijantį, kad laivas atitinka bendruosius techninius reikalavimus; kadangi turi būti įmanoma naudotis tikrinimo sertifikatu, išduotu pagal peržiūrėtos Konvencijos dėl laivybos Reino upe 22 straipsnį, visuose Bendrijos vandenų keliuose, tam tikrais atvejais reikalaujant papildomo Bendrijos sertifikato; kadangi, atsižvelgiant į jų vietinę svarbą ir specialius saugos reikalavimus, valstybėms narėms turėtų būti suteikta teisė netaikyti šios direktyvos arba jos dalies laivams, neplaukiojantiems kitų valstybių narių vidaus vandenų keliais; kadangi turėtų būti nustatytos datos, reikalingos, kad būtų atliekami techniniai patikrinimai, įgalinantys išduoti sertifikatus naudojamiems laivams; kadangi siekiant kaip galima greičiau suderinti šios direktyvos priedus su technikos pažanga, turėtų būti nustatyta pažangi procedūra papildymams pateikti; kadangi pagal Direktyvos 76/135/EEB 7 straipsnį, toje direktyvoje numatytos priemonės galioja iki šios direktyvos įsigaliojimo; kadangi reikia, kad Direktyva 76/135/EEB ir toliau galiotų tiems laivams, kuriems ji taikoma ir kuriems ši direktyva netaikoma, PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:







I ANTRAŠTINĖ DALIS

Bendrosios nuostatos

1 straipsnis

Šioje direktyvoje Bendrijos vidaus vandenų keliai skirstomi taip:

— 1 ir 2 zonos: vandenų keliai, išvardyti I priedo 1 skyriuje,

— 3 zona: vandenų keliai, išvardyti I priedo 2 skyriuje,

— 4 zona: visi kiti Bendrijos vandenų keliai.

Zona R apima tuos pirmiau išvardytus vandenų kelius, kuriems patikrinimo sertifikatas turi būti išduotas laikantis peržiūrėtos Konvencijos dėl laivybos Reino upe 22 straipsnio kaip šis straipsnis yra suformuluotas, kai ši direktyva yra priimama.

2 straipsnis

1. Ši direktyva taikoma:

— laivams, kurių visas dedveitas yra 15 tonų ar daugiau arba laivams, kurie neskirti krovinių vežimui ir kurių tūrio vandentalpa yra 15 m3 ar didesnė,

— vilkikams ir stūmikliams, įskaitant tuos, kurių tūrio vandentalpa mažesnė nei 15 m3, jeigu jie buvo statomi vilkti, stumti laivams arba plukdyti laivą bortas prie borto.

2. Ši direktyva netaikoma:

— keleiviniams laivams,

— keltams,

— plūdriajai įrangai,

— plūdriosioms konstrukcijoms ir plūdriesiems įrenginiams, įskaitant ir tuos, kurie perkeliami iš vienos vietos į kitą,

— pramoginiams laivams,

— aptarnaujantiems laivams, kurie priklauso institucijoms, atliekančioms priežiūros funkciją, ir gaisriniams laivams,

— kariniams laivams,

— jūrų laivams, įskaitant jūrų vilkikus ir stūmikus, plaukiojančius ar besibazuojančius potvynių ir atoslūgių veikiamuose vandens plotuose arba laikinai vidaus vandenų keliuose, turintiems galiojantį laivybos leidimą,

— vilkikams ir stūmikams, kurių tūrio vandentalpa yra mažesnė nei 15 m3 ir kurie buvo statomi vilkti, stumti laivams ar plukdyti laivus bortas prie borto, kurių tūrio vandentalpa mažesnė nei 15 m3.

3 straipsnis

Laivai, plaukiojantys Bendrijos vandenų keliais, išvardytais 1 straipsnyje, privalo turėti:

— sertifikatą, išduotą pagal peržiūrėtos Konvencijos dėl laivybos Reino upe 22 straipsnį, kai laivas plaukioja vandenų keliu, esančiu zonoje R,

— Bendrijos sertifikatą laivybai vidaus vandenimis, išduotą laivams, atitinkantiems II priede išdėstytus reikalavimus, kai plaukiojama kitų zonų vandenų keliais.

Bendrijos sertifikatas parengiamas laikantis III priede pateikto pavyzdžio ir išduodamas pagal šią direktyvą.

4 straipsnis

1. Visi laivai, turintys galiojantį sertifikatą, išduotą pagal peržiūrėtos Konvencijos dėl laivybos Reino upe 22 straipsnį, gali plaukioti Bendrijos vandenų keliais, turėdami tik šį sertifikatą.

2. Tačiau visi laivai, turintys 1 dalyje nurodytą sertifikatą, taip pat turi turėti papildomą sertifikatą laivybai vidaus vandenimis (papildomas Bendrijos sertifikatas):

— kai laivai plaukioja vandenų keliais, esančiais 3 ir 4 zonoje, jeigu norima, kad laivams būtų taikomi ne tokie griežti tuose vandenų keliuose galiojantys techniniai reikalavimai,

— kai laivai plaukioja vandenų keliais, esančiais 1 ir 2 zonoje, jeigu valstybė narė pagal 5 straipsnį dėl šių vandenų kelių yra priėmusi papildomus techninius reikalavimus.

Papildomas Bendrijos sertifikatas parengiamas pagal IV priede nurodytą pavyzdį ir kompetentingų nacionalinės valdžios institucijų išduodamas pateikus 1 dalyje minimą sertifikatą ir pagal šių institucijų nustatytas sąlygas.

5 straipsnis

1. Kiekviena valstybė narė, atsižvelgdama į peržiūrėtos Konvencijos dėl laivybos Reino upe reikalavimus ir pasikonsultavusi su Komisija, laivams, plaukiojantiems 1 ir 2 zonos vandenų keliais, esančiais valstybės narės teritorijoje, gali nustatyti papildomus techninius reikalavimus be tų, kurie išvardyti II priede.

Apie šiuos papildomus reikalavimus pranešama kitoms valstybėms narėms ir Komisijai iki reikalavimų įsigaliojimo likus bent šešiems mėnesiams, jeigu jie nebuvo įsigalioję 1977 m. sausio 21 d.

2. 3 straipsnyje minimame Bendrijos sertifikate arba, jeigu taikoma 4 straipsnio 2 dalis, papildomame Bendrijos sertifikate pažymima apie laivų atitiktį šiems papildomiems reikalavimams.

6 straipsnis

Bet kuris laivas, turintis sertifikatą, išduotą pagal Reglamentą dėl pavojingų medžiagų vežimo Reino upe (ADNR), gali vežti pavojingus krovinius visoje Bendrijos teritorijoje tame sertifikate numatytomis sąlygomis.

Bet kuri valstybė narė gali reikalauti, kad laivams, neturintiems ADNR sertifikato, būtų suteikti įgaliojimai vežti pavojingus krovinius valstybės narės teritorijoje tik tuomet, jeigu laivai atitinka reikalavimus, papildomus reikalavimams, išdėstytiems šioje direktyvoje. Apie šiuos reikalavimus pranešama Komisijai ir kitoms valstybėms narėms.

7 straipsnis

1. Valstybės narės gali netaikyti šios direktyvos arba jos dalies:

a) laivams, plaukiojantiems laivybai tinkamais vandenų keliais, kurie vidaus vandenų keliu nesisieja su kitų valstybių narių vandenų keliais;

b) laivams, kurių dedveitas ne didesnis už 350 tonų ir kurie buvo pradėti statyti iki 1950 m. sausio 1 d. ir eksploatuojamiems tik nacionaliniuose vandenų keliuose.

2. Laivybos nacionaliniuose vandenų keliuose atžvilgiu valstybės narės gali netaikyti vienos ar kelių šios direktyvos nuostatų riboto atstumo vietinės svarbos reisams arba reisams uosto teritorijoje. Leidžiančios nukrypti nuostatos ir reisai ar plotai, kuriems joms taikomos, nurodomos laivo sertifikate.

3. Komisijai pranešama apie leidžiančias nukrypti nuostatas, priimtas pagal šį reglamentą.

4. Valstybė narė, kuri dėl leidžiančių nukrypti nuostatų, priimtų pagal 1 ir 2 dalis, neturi nei vieno laivo, kuriam turi būti taikomos šios direktyvos nuostatos ir kuris plaukioja valstybės narės vandenų keliais, neprivalo laikytis 9, 10 ir 12 straipsnių.







II ANTRAŠTINĖ DALIS

Sertifikatų laivams, plaukiojantiems Bendrijos vidaus vandenų keliais, išdavimo sąlygos ir taisyklės

8 straipsnis

1. Bendrijos sertifikatas laivams, kurie pradėti statyti po 1985 m. sausio 1 d., išduodamas po techninio patikrinimo, atliekamo prieš pradedant eksploatuoti laivą, ir kuriuo privalo būti nustatyta, ar laivas atitinka II priede išvardytus techninius reikalavimus.

2. Bendrijos sertifikatas išduodamas laivams, eksploatuojamiems 1985 m. sausio 1 d., ir laivams, pradėtiems statyti iki minėtos datos, po techninio patikrinimo, atliktino nuo 1986 m. sausio 1 d. iki 1998 m. liepos 1 d. pagal tvarkaraštį, kurį nustato kiekviena valstybė narė, siekiant nustatyti, ar laivas atitinka II priede išvardytus techninius reikalavimus. Apie šį tvarkaraštį pranešama Komisijai ir kitoms valstybėms narėms.

Tačiau laivams, plaukiojantiems tik nacionalinių vandenų kelių tinklu ir pradėtiems statyti iki 1970 m. sausio 1 d., laikotarpį, per kurį turi būti atliktas techninis patikrinimas, kiekviena valstybė narė gali nuspręsti pratęsti septyneriais metais.

3. Ar laivas atitinka 5 straipsnyje pateiktus papildomus reikalavimus, turi būti nustatoma atliekant pirmesnėse dalyse numatytus techninius patikrinimus arba atliekant techninį patikrinimą laivo savininko prašymu.

9 straipsnis

Bendrijos sertifikatą išduoda valstybės narės, kurioje laivas įregistruotas, kompetentinga nacionalinės valdžios institucija, arba, jeigu tai neįmanoma, tos valstybės narės, kurioje yra laivo prirašymo uostas, kompetentinga nacionalinės valdžios institucija, arba, jeigu tai neįmanoma, valstybės narės, kurioje laivo savininkas yra įsisteigęs, kompetentinga nacionalinės valdžios institucija.

Šios institucijos, prireikus, gali prašyti kitos valstybės narės kompetentingų valdžios institucijų išduoti sertifikatą.

Kiekviena valstybė narė parengia savo kompetentingų institucijų, galinčių išduoti sertifikatus, sąrašą ir apie jį praneša Komisijai bei kitoms valstybėms narėms.

Kiekviena valstybė narė, kuri dėl 7 straipsnio 4 dalies kompetentingos institucijos nepaskyrė, gali prašyti kitos valstybės narės ar valstybių narių, kad jos savo kompetentingoms institucijoms pavestų išduoti Bendrijos sertifikatus jų teritorijoje įregistruotiems laivams bei laivams, kurių prirašymo uostas arba kurių savininkų įsisteigimo vieta yra jų teritorijoje.

10 straipsnis

8 straipsnyje nurodytą techninį patikrinimą atlieka kompetentinga institucija, kuri gali atsisakyti visą laivą ar jo dalį teikti techniniam patikrinimui, jeigu iš galiojančio liudijimo, kurį išdavė klasifikacinė bendrovė, patvirtinta valstybės, kurioje sertifikatas yra išduotas, akivaizdu, kad visas laivas ar jo dalis atitinka II priede išdėstytus techninius reikalavimus.

Kiekviena valstybė narė parengia kompetentingų institucijų, galinčių atlikti techninius patikrinimus, sąrašą ir apie jį praneša Komisijai bei kitoms valstybėms narėms.

11 straipsnis

Bendrijos sertifikato galiojimo trukmę kiekvienu konkrečiu atveju nustato institucija, turinti įgaliojimus išduoti tokius sertifikatus. Tačiau šis laikotarpis negali būti ilgesnis nei 10 metų.

12 straipsnis

Kiekviena valstybė narė nustato sąlygas, kurių laikantis prarastas ar sugadintas sertifikatas gali būti pakeistas.







III ANTRAŠTINĖ DALIS

Sertifikato pratęsimo arba jo dalinio pakeitimo sąlygos ir taisyklės

13 straipsnis

Bendrijos sertifikatas pratęsiamas pasibaigus jo galiojimo laikotarpiui pagal tokių sertifikatų išdavimo sąlygas ir taisykles.

14 straipsnis

Institucija, kuri išdavė ir pratęsė sertifikatą, jo galiojimo laikotarpį ypatingais atvejais gali pratęsti ne ilgesniam nei 12 mėnesių laikotarpiui.

Apie tokį pratęsimą pažymima Bendrijos sertifikate.

15 straipsnis

Jeigu atlikus esminius pertvarkymus ar remontą pakinta laivo struktūrinis patvarumas arba jo charakteristikos, prieš išplaukiant į bet kokį kitą reisą laivui atliekamas 8 straipsnyje numatytas techninis patikrinimas.

Atlikus minėtą patikrinimą, laivui išduodamas naujas sertifikatas, kuriame pateikiamos laivo techninės charakteristikos.

Jeigu šis sertifikatas yra išduodamas kitoje valstybėje narėje nei toji, kuri išdavė ar pratęsė pirminį sertifikatą, išdavusiai ar pratęsusiai sertifikatą kompetentingai institucijai atitinkamai pranešama per vieną mėnesį.







IV ANTRAŠTINĖ DALIS

Atsisakymas išduoti sertifikatą ar jo panaikinimas

16 straipsnis

Kiekviename sprendime neišduoti arba nepratęsti Bendrijos sertifikato privalu nurodyti priežastis, kuriomis toks sprendimas grindžiamas. Suinteresuotam asmeniui pranešama apie minėtas priežastis, apie apeliacinio apskundimo tvarką ir jos terminą susijusioje valstybėje narėje.

Sertifikatą išdavusi ar pratęsusi kompetentinga institucija gali panaikinti sertifikatą, jeigu laivas nebeatitinka sertifikate nurodytų techninių reikalavimų.







V ANTRAŠTINĖ DALIS

Patikra

17 straipsnis

1. Valstybės narės kompetentingos institucijos bet kuriuo metu gali patikrinti, ar laivas turi pagal šios direktyvos sąlygas galiojantį sertifikatą ir ar laivas atitinka reikalavimus, išdėstytus tame sertifikate (-uose).

2. Jeigu atlikusios patikrinimą institucijos nustato, kad sertifikatas yra negaliojantis arba kad laivas neatitinka sertifikate išvardytų reikalavimų, tačiau tai nekelia akivaizdaus pavojaus, laivo savininkas arba jo atstovas imasi visų reikalingų priemonių atitaisyti susidariusią padėtį. Apie tai informuojama sertifikatą išdavusi arba paskutinioji jį pratęsusi institucija.

3. Jeigu atlikusios 1 dalyje nurodytą patikrinimą institucijos nustato, kad laivas sertifikato neturi arba kad laivas kelia akivaizdų pavojų, jos gali užkirsti kelią laivo išplaukimui, kol nebus imtasi reikalingų priemonių atitaisyti susidariusią padėtį.

Jos taip pat gali nustatyti priemones, įgalinančias laivą saugiai nuplaukti, tam tikrais atvejai nutraukus pervežimo operacijas, į vietą, kur laivas bus arba tikrinimas, arba remontuojamas. Apie tai informuojama sertifikatą išdavusi arba paskutinioji jį pratęsusi institucija.

4. Valstybė narė, užkirtusi kelią laivo išplaukimui ar laivo savininkui pranešusi apie savo ketinimą tai padaryti, jeigu laive aptikti trūkumai nebus pašalinti, informuoja valstybės narės instituciją, kuri išdavė ar paskutinioji pratęsė sertifikatą, apie sprendimą, kurį ji priėmė ar ketina priimti.

5. Pagal šios direktyvos priemones, patvirtintas įgyvendinant šią direktyvą, priimtame sprendime sutrukdyti laivo reisui nurodomos išsamios priežastys, kuriomis toks sprendimas grindžiamas. Tai pranešama suinteresuotai šaliai, kuri tuo pat metu informuojama apie pagal valstybėje narėje galiojančius įstatymus jai prieinamą apeliacinio apskundimo tvarką ir jos terminus.







VI ANTRAŠTINĖ DALIS

Trečiųjų šalių laivams taikytinos nuostatos

18 straipsnis

Tol, kol nėra priimti susitarimai dėl tinkamumo plaukioti sertifikatų abipusio pripažinimo tarp Bendrijos ir valstybių narių, valstybės narės gali pripažinti trečiųjų šalių laivų tinkamumo plaukioti sertifikatus ir tam tikrais atvejais išduoti Bendrijos sertifikatus ar papildomus Bendrijos sertifikatus trečiųjų šalių laivams pagal šią direktyvą.







VII ANTRAŠTINĖ DALIS

Direktyvos priedų priderinimas prie technikos pažangos

19 straipsnis

Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, kvalifikuota balsų dauguma priima šios direktyvos priedams priderinti prie technikos pažangos būtinus pakeitimus.







VIII ANTRAŠTINĖ DALIS

Baigiamosios nuostatos

20 straipsnis

Direktyva 76/135/EEB ir toliau taikoma:

— 8 straipsnio 2 dalyje nurodytiems eksploatuojamiems laivams, tol, kol jiems bus atliktas tame straipsnyje numatytas patikrinimas,

— keleiviniams laivams,

— laivams, turintiems Bendrijos sertifikatą, tačiau kol kas neatitinkantiems II priedo reikalavimų pagal 13 skyriaus 13.01 punkto a papunktyje išdėstytas taisykles.

21 straipsnis

Ši direktyva neturi poveikio valstybėse narėse galiojančioms nuostatoms dėl įgulų sudėties ir kvalifikacijos bei dėl būtinų pažymėjimų.

22 straipsnis

Valstybės narės, pasikonsultavusios su Komisija, priima nuostatas, kurios, įsigaliojusios ne vėliau kaip iki 1985 m. sausio 1 d., įgyvendina šią direktyvą.

23 straipsnis

Ši direktyva skirta valstybėms narėms.









I PRIEDAS

BENDRIJOS VIDAUS VANDENŲ KELIŲ, SUSKIRSTYTŲ Į GEOGRAFINES ZONAS 1, 2, 3 IR 4, SĄRAŠAS

(Direktyvos 1 straipsnis)

I SKYRIUS

1 zona

Vokietijos Federacinė Respublika

Ems: nuo linijos, jungiančios Delfzilj ir Knock švyturius į atvirą jūrą iki 53°30′šiaurės platumos ir 6°45′rytų ilgumos (tai yra kažkur už perkrovimo zonos, skirtos sausakrūviams laivams ir esančios Alte Emse, bei atsižvelgiant į Ems-Dollart bendradarbiavimo sutartį).

▼A2

Lenkijos Respublika

Pomorska įlankos dalis į pietus nuo linijos, jungiančios Nord Perd Riugeno salą ir Niechorze švyturį.

Gdańska įlankos dalis į pietus nuo linijos, jungiančios Hel švyturį ir įplaukimo į Baltijsko uostą plūdurą.

▼B

2 zona

Vokietijos Federacinė Respublika

Ems: nuo linijos, išvestos nuo įplaukimo vietos į uostą link tos vietos, kur Papenburgas kerta Emsą, kuri jungia Diemen siurblinę (Diemer Schöpfwerk) ir užtvankos angą ties Halte taip toli, kaip ir linija, jungianti Delfzijlio ir Knock švyturius, atsižvelgiant į Ems-Dollart bendradarbiavimo sutartį.

Jade: vidinėje linijos, jungiančios Schillighörn viršutinį vedlinės švyturį ir Langwarden bažnyčios bokštą, pusėje.

Weser: Nuo Bremeno geležinkelio tilto iki linijos, Langwarden ir Kappel bažnyčių bokštus jungiančios su Schweiburgo antrąja atšaka, čia skiriant ir Kleine Weser, Rekumder-Loch ir Rechter Nebenarm antrąją atšaką.

Elbe: nuo Hamburgo uosto žemutinės ribos iki linijos, jungiančios Döse bakeną ir šiaurvakarinį Hohe Ufer (Dieksand) tašką, su Este, Lühe, Schwinge, Oste, Pinnau, Krückau ir Stör intakais (kiekvienu atveju nuo užtvankos iki žiočių), čia skiriant ir Nebenelbe.

Meldorfer Bucht: vidinėje linijos, jungiančios šiaurvakarinį Hohe Ufer (Dieksand) tašką ir vakarinį Büsum pirso galą, pusėje.

Flensburger Förde: vidinėje linijos, jungiančios Kekenis švyturį ir Birknack, pusėje.

Eckernförder Bucht: Vidinėje linijos, jungiančios Brocknis-Eck su žemyno šiaurvakariniu smaigaliu ties Dänisch Nienhof, pusėje.

Kieler Förde: vidinėje linijos, Bülk švyturį jungiančios su karinio jūrų laivyno Laboe paminklu, pusėje.

Leda: nuo įplaukimo į išorinį Leero jūrų šliuzo reidą iki žiočių.

Hunte: Nuo Oldenburg uosto ir už 200 m pasroviui nuo Oldenburg esančio Amalienbrücke iki žiočių.

Lesum: nuo Bremen-Burg geležinkelio tilto iki žiočių.

Este: nuo Buxtehude užtvankos vartų iki Este užtvankos.

Lühe: Nuo gamyklos, esančios už 250 m prieš srovę nuo Marschdamm-Horneburg kelio tilto iki Lühe užtvankos.

Schwinge: nuo pėsčiųjų tilto pasroviui Güldenstern bastiono Stade iki Schwinge vandens užtvankos.

Freiburger-Hafenpriel: nuo Freiburg-Elbe šliuzų iki žiočių.

Oste: nuo Bremervörde gamyklos užtvankos iki Oste užtvaros.

Pinnau: nuo Pinneburg geležinkelio tilto iki Pinnau užtvaros.

Krückau: nuo Elmshorn vandens malūno iki Krückau užtvaros.

Stör: nuo Pegel Rensing iki Stör užtvaros.

Eider: nuo Gieselau kanalo iki Eider užtvaros.

Nord-Ostsee (Kiel) kanalas: nuo linijos, jungiančios Brunsbüttel pirso galus, iki linijos jungiančios Kiel-Holtenau įplaukimo žiburių ir Schirnauer See, Bergstedter See, Audorfer See, Obereidersee su Enge, Achterwehrer ir Flemhuder See.

Trave: nuo geležinkelio tilto ir Holster tilto (Stadttrave) Lübecke iki linijos, jungiančios Travemünde dviejų išorinių pirsų galus ir Pötenitzer Wiek ir Dassower See.

Schlei: vidinėje linijos, jungiančios Schleimünde pirso galus, pusėje.

Prancūzijos respublika

Seine: pasroviui nuo Jeanne d'Arc tilto Rouene.

Garonne ir Gironde: pasroviui nuo akmeninio Bordeaux tilto.

Rhône: pasroviui nuo Trinquetaille tilto Arlese ir toliau Marseille link.

Nyderlandų Karalystė

Dollard.

Eems.

Waddenzee: čia skiriant ir atšakas su Šiaurės jūra.

Ijsselmeer: čia skiriant Markermeer ir Ijmeer, tačiau nepriskiriant Gouwzee.

Rotterdam Waterweg ir Scheur.

Hollands Diep.

Haringvliet ir Vuile praplaukos: čia skiriant, iš vienos pusės, vandenų kelius tarp Goeree-Overflakkee ir, iš kitos pusės, Voorne-Putten ir Hoekse Waard.

Hellegat.

Volkerak.

Kramer.

Grevelingen ir Brouwershavense praplaukos: čia skiriant visus vandenų kelius tarp Schouwen-Duiveland ir Goeree-Overflakkee.

Keten, Mastgat, Zijpe rytinis Scheldt ir Roompot: čia skiriant, iš vienos pusės, vandenų kelius tarp Walcheren, Noord-Beveland ir Zuid-Beveland ir, iš kitos pusės, Schouwen-Duiveland ir Tholen, tačiau neskiriant Scheldt-Rhine kanalo.

Scheldt ir vakarų Scheldt ir jos žiotys pajūryje: čia skiriant vandenų kelius tarp Zeeland Flanders, iš vienos pusės, ir Walcheren ir Zuid-Beveland, iš kitos pusės, tačiau neskiriant Scheldt-Rhine kanalo.

▼A1

Švedija

Trollhätte kanal and Göta älv.

Lake Vänern.

Södertälje kanal.

Lake Mälaren.

Falsterbo kanal.

Sotenkanalen.

▼A2

Čekijos Respublika

Lipno užtvanka.

Vengrijos Respublika

Balatono ežeras.

Lenkijos Respublika

Szczecin įlanka.

Kamień įlanka.

Wisła įlanka.

Puck įlanka.

Włocławski rezervuaras.

Śniardwy.

Niegocin ežeras.

Mamry ežeras.

▼B

II SKYRIUS

3 zona

Belgijos Karalystė

Maritime Scheldt (pasroviui nuo Antverpeno atvirosios stovėjimo vietos su inkarais).

Vokietijos Federacinė Respublika

Danube: nuo Kelheim (416.60 km) iki Vokietijos-Austrijos sienos.

Rhine: nuo Vokietijos-Šveicarijos iki Vokietijos-Olandijos sienos.

Elbe: nuo Elbe-Seiten kanalo žiočių iki Hamburgo uosto prieigų.

Prancūzijos Respublika

Rhine.

Nyderlandų Karalystė

Rhine.

Sneekermeer, Koevordermeer, Heegermeer, Fluessen, Slotermeer, Tjeukemeer, Beulakkerwijde, Belterwijde, Ramsdiep, Ketelmeer, Zwartemeer, Veluwemeer, Eemmeer, Alkmaardermeer, Gouwzee, Buiten IJ, afgesloten IJ, Noordzeekanaal, IJmuiden uostas, Rotterdam uosto akvatorija, Nieuwe Maas, Noord, Oude Maas, Beneden Merwede, Nieuwe Merwede, Dordtsche Kil, Boven Merwede, Waal, Bijlandsch kanalas, Boven Rijn, Pannersdensch kanalas, Geldersche IJssel, Neder Rijn, Lek, Amsterdam-Rhine kanalas, Veerse Meer, Scheldt-Rhine kanalas iki žiočių Volkerake, Amer, Bergsche Maas, Meuse žemiau Venlo.

▼A1

Austrija

Dunojus nuo Austrijos–Vokietijos sienos iki Austrijos–Slovakijos sienos.

Švedija

Göta kanal

Lake Vänern.

▼A2

Čekijos Respublika

Labe: nuo Ústí nad Labem-Střekov šliuzo iki Lovosice šliuzo.

Užtvankos: Baška, Brněnská (Kníničky), Horka (Stráž pod Ralskem), Hracholusky, Jesenice, Nechranice, Olešná, Orlík, Pastviny, Plumov, Rozkoš, Seč, Skalka, Slapy, Těrlicko, Žermanice.

Baseinai: Oleksovice, Svět, Velké Dářko.

Vengrijos Respublika

Dunojus: nuo 1812 km iki 1433 km.

Dunojus Moson: nuo 14 km iki 0 km.

Dunojus Szentendre: nuo 32 iki 0 km.

Dunojus Ráckeve: nuo 58 km iki 0 km.

Tisza upė: nuo 685 km iki 160 km.

Dráva upė: nuo 198 km iki 70 km.

Bodrog upė: nuo 51 km iki 0 km.

Kettős Körös upė: nuo 23 km iki 0 km.

Hármas Körös upė: nuo 91 km iki 0 km.

Sió kanalas: nuo 23 km iki 0 km.

Velence ežeras.

Fertő ežeras.

Lenkijos Respublika

— Biebrza upė nuo Augustowski kanalo žiočių iki Narwia upės žiočių

— Brda upė nuo susijungimo su Bydgoski kanalu Bydgoszcz mieste iki Wisła upės žiočių

— Bug upė nuo Muchawiec upės žiočių iki Narwia upės žiočių

— Dąbie ežeras iki ribos su vidaus vandenimis

— Augustowski kanalas nuo susijungimo su Biebrza upe iki valstybės sienos, įskaitant ežerus, išsidėsčiusius palei šį kanalą

— Bartnicki kanalas nuo Ruda Woda ežero iki Bartężek ežero, įskaitant Bartężek ežerą

— Bydgoski kanalas

— Elbląski kanalas nuo Druzno ežero iki Jeziorak ežero ir Szeląg Wielki ežero kartu su šiais ežerais ir ežerais palei kanalą ir atšaka Zalewo kryptimi nuo Jeziorak ežero iki Ewingi ežero, įskaitant šiuos ežerus

— Gliwicki kanalas kartu su Kędzierzyński kanalu

— Jagielloński kanalas nuo susijungimo su Elbląg upe iki Nogat upės

— Łączański kanalas

— Ślesiński kanalas kartu su ežerais palei šį kanalą ir Gopło ežeras

— Żerański kanalas

— Martwa Wisła upė nuo Wisła upės Przegalina gyvenvietėje iki ribos su vidaus vandenimis

— Narew upė nuo Biebrza upės žiočių iki Wisła upės žiočių, įskaitant Zegrzyński ežerą

— Nogat upė nuo Wisła upės iki Wisła marių žiočių

— Noteć upė (aukštupys) nuo Gopło ežero iki susijungimo su Górnonotecki kanalu ir Górnonotecki kanalas bei Noteć upė (žemupys) nuo Bydgoski kanalo susijungimo su Warta upės žiotimis

— Nysa Łużycka upė nuo Gubin iki Odra upės žiočių

— Odra upė nuo Racibórz miesto iki susijungimo su Rytų Odra upe, kuri įsilieja į Regalica upę nuo Klucz-Ustowo, kartu su ta upe ir jos atšakomis iki Dąbie ežero, taip pat Odra upės atšaka nuo Opatowice užtvankos iki užtvankos Wrocław mieste

— Vakarų Odra upė nuo užtvankos Widuchowa (Odra upės 704,1 km) iki ribos su vidaus vandenimis, įskaitant atšakas bei Piercing Klucz-Ustowo, sujungiantį Rytų Odra upę su Vakarų Odra upe

— Parnica upė ir Piercing Parnicki nuo Vakarų Odra upės iki ribos su vidaus vandenimis

— Pisa upė nuo Roś upės iki Narew upės žiočių

— Szkarpawa upė nuo Wisła upės iki Wisła marių žiočių

— Warta upė nuo Ślesiński kanalo iki Odra upės žiočių

— Wielkie Jeziora Mazurskie sistema, apimanti ežerus, susijusius su upėmis ir kanalais, sudarančiais pagrindinį kelią nuo Roś ežero (įskaitant) Pisz mieste iki Węgorzewski kanalo (įskaitant tą kanalą) Węgorzewo mieste kartu su šiais ežerais: Seksty, Mikołajskie, Tałty, Tałtowisko, Kotek, Szymon, Szymoneckie, Jagodne, Boczne, Tajty, Kisajno, Dargin, Łabap, Kirsajty ir Święcajtykartu su Giżycki kanalu, Niegocińskikanalu ir Piękna Góra kanalu, bei Ryńskie ežero atšaka (įskaitant) Ryn mieste prie Nidzkie ežero (iki 3 km, ties riba su „Nidzkie ežero“rezervuaru) kartu su šiais ežerais: Bełdany, Guzianka Mała ir Guzianka Wielka.

— Wisła upė nuo Przemsza upės žiočių iki susijungimo su Łączański kanalu, taip pat nuo to kanalo žiočių Skawina mieste iki Wisła upės žiočių į Gdańsk įlanką, išskyrus Włocławski rezervuarą.

Slovakijos Respublika

Dunojus: nuo Devín (1880,26 rkm) iki Slovakijos-Vengrijos sienos.

▼B

III SKYRIUS

4 zona

Belgijos Karalystė

Visas Belgijos tinklas, išskyrus 3 zonos vandenų kelius.

Vokietijos Federacinė Respublika

Visi federaciniai vandenų keliai, išskyrus 1, 2 ir 3 zonose esančius vandenų kelius.

Prancūzijos Respublika

Visas Prancūzijos tinklas, išskyrus 1, 2 ir 3 zonose esančius vandenų kelius.

Nyderlandų Karalystė

Visos kitos upės, kanalai ir vidaus jūros, neįrašytos į 1, 2 ir 3 zonas.

Italijos Respublika

Po upė: nuo Piacenza iki žiočių.

Milan-Cremona kanalas, Po upė: paskutinė 15 km atkarpa iki Po.

Mincio upė: nuo Mantua, Governolo iki Po.

Ferrara vandens kelias: nuo Po (Pontelagoscuro), Ferrara iki Porto Garibaldi.

Brondolo ir Valle kanalai: nuo rytinės Po iki Venecijos lagūnos.

Fissero kanalas-Tartaro-Canalbianco: nuo Adria iki rytinės Po.

Venecijos pakrantė: nuo Venecijos lagūnos iki Grado.

Liuksemburgo Didžioji Hercogystė

Moselle.

▼A1

Švedija

Visos kitos 1, 2 ir 3 zonose neišvardytos upės, kanalai ir ežerai.

▼A2

Čekijos Respublika

Visi kiti vandens keliai, neišvardyti 1, 2 ir 3 zonose.

Lietuvos Respublika

Visas Lietuvos vidaus vandenų kelių tinklas.

Vengrijos Respublika

Visi kiti vandens keliai, neišvardyti 2 ir 3 zonose.

Lenkijos Respublika

Visi kiti vandens keliai, neišvardyti 1, 2 ir 3 zonose.

Slovakijos Respublika

Visi kiti vandens keliai, neišvardyti 3 zonoje.

▼B









II PRIEDAS

MINIMALŪS TECHNINIAI REIKALAVIMAI LAIVAMS, PLAUKIOJANTIEMS ZONŲ 1, 2,3, IR 4VANDENŲ KELIAIS

(direktyvos 3 straipsnis)







Puslapis 1 SKYRIUS —SĄVOKŲ APIBRĖŽIMAI … 155 2 SKYRIUS — LAIVŲ STATYMUI KELIAMI REIKALAVIMAI … 156 2.01. Pagrindinės taisyklės… 156 2.02. Korpusas… 156 2.03. Elektrinėšildymo, šaldymo ir maisto ruošimo anga … 156 2.04. Šildymas skystojo kuro rūšimis, kuriopliūpsnio temperatūra didesnė už 55 °C … 157 2.05. Šildymas kietuoju kuru … 157 2.06. Variklio ir katilų skyriaiir cisternos … 158 3 SKYRIUS — VAIRAVIMO ĮTAISAS IR VAIRINĖ … 158 3.01. Bendrosios nuostatos… 158 3.02. Vairavimoįtaiso veiksmingumas … 158 3.03. Bendrieji projektavimo reikalavimai … 159 3.04. Mechaninis vairavimoįtaisas … 159 3.05.Antrinės pavaros įjungimas … 159 3.06. Rankinė pavara … 159 3.07. Rankiniu būdu valdoma hidraulinė pavara … 159 3.08. Hidraulinė pavara… 159 3.09. Elektrospavara … 160 3.10.Sraigto-vairo kolonėlė ir Voith-Schneider įranga … 160 3.11. Distancinis valdymoįrenginys … 160 3.12.Vairo padėčių rodiklis … 160 3.13. Pagalbinė vairavimo įranga … 160 3.14. Apžvalga be kliūčių… 161 3.15. Triukšmolygis … 161 3.16.Vairavimo įtaiso elektros komponentai … 161 3.17. Nuleidžiama vairinė … 162 4 SKYRIUS — SAUGUS ATSTUMAS,ANTVANDENINIS BORTAS IR GRIMZLĖS MASTELIS … 162 4.01. Sąvokų apibrėžimai … 162 4.02. Saugus atstumas … 162 4.03. Antvandeninis bortas… 162 4.04. Grimzlėsmarkės … 162 4.05.Grimzlės mastelis … 163 5 SKYRIUS — MAŠINŲ ĮRANGA … 163 5.01. Bendrosios nuostatos… 163 5.02. Saugumąužtikrinantys įtaisai … 163 5.03. Pavaros mechanizmas … 163 5.04. Išmetamasis variklio vamzdis … 164 5.05. Bakai, kuro cisternosir vamzdynas … 164 5.06.Vandenį iš triumo šalinantis siurblys … 164 5.07. Vartotos alyvos surinkimo sistema … 165 5.08. Gervės … 165 5.09. Laivo tikrasistriukšmas … 165 6 SKYRIUS — ELEKTROS INSTALIACIJA … 166 6.01. Bendrosios nuostatos… 166 6.02. Didžiausialeistina įtampa … 166 6.03. Sujungiamoji armatūra … 166 6.04. Generatoriai ir varikliai … 167 6.05. Akumuliatoriai … 167 6.06. Elektros skirstomiejiskydai … 168 6.07.Jungiklių, apsauginių kamščių, lydžiųjų saugiklių ir kabelių apsauga … 168 6.08. Įžeminimo rodiklioįranga … 169 6.09.Apšvietimas … 169 6.10.Signalinės šviesos … 169 6.11. Įžeminimas … 169 6.12. Avarinė elektros tiekimo įranga … 169 7 SKYRIUS — ĮRANGA… 170 7.01. Inkarai,grandinės ir inkaro lynai … 170 7.02. Kita įranga … 170 7.03. Įranga gaisrui gesinti … 170 7.04. Laivo valtys … 172 7.05. Gelbėjimo plūdurai,gelbėjimosi ratai irgelbėjimosi liemenės … 173 8 SKYRIUS — LAIVE NAUDOJAMŲ SUSKYSTINTŲJŲ DUJŲ ĮRANGA… 173 8.01. Bendrosiosnuostatos … 173 8.02.Montavimas … 174 8.03.Talpyklos … 174 8.04.Vietos tiekimo agregatui išrinkimas ir agregato išdėstymas … 174 8.05. Atsarginiai ir tuštirezervuarai … 174 8.06.Redukcinis vožtuvas … 174 8.07. Slėgimas … 175 8.08. Vamzdžiai ir lankstieji vamzdžiai … 175 8.09. Skirstymo sistema … 175 8.10. Dujų naudojimo įtaisai ir jų montavimas… 175 8.11.Ventiliavimas ir darbinių dujų šalinimas … 176 8.12. Naudojimo instrukcijos ir saugumo instrukcijos… 176 8.13. Tikrinimas… 176 8.14. Bandymai… 176 8.15. Sertifikatoišdavimas … 177 9 SKYRIUS — SPECIALŪS VAIRINĖS ĮTAISAI,SKIRTI VIENAM ŽMOGUI VALDYTI LAIVĄ ATSIŽVELGIANT Į RADARO SIGNALUS … 177 9.01.Bendrosios nuostatos … 177 9.02. Bendrieji parametrai … 177 9.03. Radaro įtaisas ir sukimosi greičioindikatorius … 177 9.04.Signalinė ir signalų perdavimo įranga … 178 9.05. Laivo vairavimo ir variklių valdymo įtaisai … 178 9.06. Laivagalio inkarovaldymo įtaisas … 178 9.07. Telefono įranga … 178 9.08. Pavojaus signalai … 179 9.09. Kiti instrumentai … 179 9.10. Įrašas tikrinimo sertifikate … 179 10SKYRIUS — SPECIALIOSIOS NUOSTATOS LAIVAMS, IŠ KURIŲ TURI BŪTIFORMUOJAMOS STUMIAMOSIOS ARBA VELKAMOSIOS. VILKSTINĖS ARBA KURIE TURI BŪTISUTVIRTINAMI BORTAIS … 179 10.01. Vilkikai-stūmikai … 179 10.02. Lichteriai … 179 10.03. Savaeigiai laivai ir vilkikai, kuriais galimastumti … 180 10.04.Bandymai su stumiamuoju sąstatu … 180 10.05. Vilkimui naudojami laivai … 180 10.06. Laivai, skirti būtivelkami arba stumiami sutvirtinti bortais … 180 11 SKYRIUS — SVEIKATOS IR SAUGUMO REIKALAVIMAI PATALPOMS, KURIOSE GYVENA IR DIRBA ĮGULA… 181 11.01. Bendrosios nuostatos … 181 11.02. Patalpų išdėstymas ir įrengimas … 181 11.03. Patalpų dydis… 181 11.04. Vamzdynaipatalpose … 182 11.05.Išėjimai iš patalpų, durys ir lipamasis trapas … 182 11.06. Patalpų grindys, sienos irlubos … 182 11.07.Patalpų šildymas ir vėdinimas … 182 11.08. Patalpų apšvietimas ir dienos šviesa patalpose … 183 11.09. Patalpų baldai… 183 11.10. Laivovirtuvė, valgomasis ir sandėlis … 183 11.11. Sanitarinės sistemos įrengimai … 183 11.12. Geriamojo vandensįrengimai … 184 11.13.Saugumą užtikrinantys įtaisai … 184 11.14. Priėjimas prie darbo vietų … 185 11.15. Darbo vietų matmenys… 185 11.16. Apsauga,kad įgulos nariai nenukristų … 185 11.17. Įėjimai į darbo vietas, jose esančios durys ir darbovietose esantys vidaus trapai … 185 11.18. Grindys, denio paviršiai, triumo paklotai, sienos, lubos,iliuminatoriai ir apšvietimo angos … 186 11.19. Darbo vietų vėdinimas ir šildymas … 186 11.20. Darbo vietųapšvietimas ir dienos šviesa darbo vietose … 186 11.21. Apsauga nuo triukšmo ir vibravimo … 186 12SKYRIUS — NUOSTATOS, PAPILDANČIOS 4 ZONOS TECHNINIUS REIKALAVIMUSREIKALAVIMAIS, TAIKOMAIS PLAUKIOJANTIEMS 3 ZONOS VIDAUS VANDENŲ KELIAIS LAIVAMS… 187 12.01. Laivų statybos reikalavimai.… 187 12.02. Antvandeninis bortas, saugus atstumas irgrimzlės žymos … 187 12.03. Įranga 190 12.04. Specialiosios nuostatos laivams, iš kurių turi būtiformuojamos stumiamosios arba velkamosios vilkstinės arba kurie turi būtitvirtinami bortais … 191 13 SKYRIUS — IŠIMTYS EKSPLOATUOJAMIEMS LAIVAMS … 191 14 SKYRIUS —PROCEDŪROS … 195 14.01.Paraiška dėl patikrinimo … 195 14.02. Laivo pateikimas tikrinimui … 195 14.03. Išlaidos … 195 14.04. Informacija … 195 14.05. Bendrijossertifikatų registras … 195 14.06. Bendrijos sertifikato užpildymas … 196 14.07. Komentarai dėl atskirųsertifikato punktų … 196

1 SKYRIUS

SĄVOKŲAPIBRĖŽIMAI

Šioje direktyvoje ir jos prieduose:

a) „laivas“ yra vidaus vandenų keliais plaukiojantis laivas;

b) „paprastasis savaeigis laivas“ yra bet koks laivas, skirtas kroviniams vežti,kuris nėra tanklaivis, pastatytas plaukioti naudojant savo paties varomąjąjėgą;

c) „savaeigis tanklaivis“ yra bet koks laivas, skirtaskroviniams vežti stacionariose cisternose ir pastatytas plaukiotisavarankiškai, naudojant savo paties varomąją jėgą;

d) „savaeigis laivas“ yra laivas ar tanklaivis su įprastu mechaniniu energijosįrenginiu;

e) „vilkikas“ yra bet koks laivas, specialiai pastatytasatlikti vilkimą;

f) „stūmikas“ yrabet koks laivas, specialiai pastatytas išjudinti stumiamųjų laivųsąstatą;

g) „vilkikas-stūmikas“ yra bet koks laivas, pastatytasspecialiai atlikti vilkimą ir išjudinti stumiamųjų laivų sąstatą;

h) „nesavaeigė barža“ yra bet koks laivas, kuris nėra skystakrūvėbarža, skirtas kroviniams vežti bei pastatytas būti velkamam ir: — arba neturintį savo paties varomosios jėgos, — arba turintį tokią varomąją jėgą kuri įgalina laivą atliktitrumpus manevrus;

i) „skystakrūvė barža“ yra bet koks laivas, skirtas kroviniams vežti stacionariosetalpyklose ir pastatytas būti velkamam bei: — arbaneturinčią savo paties varomosios jėgos, — arba turinčiątokią varomąją jėgą, kuri įgalina laivą atlikti trumpus manevrus;

k) „barža“ yra nesavaeigė barža ar skystakrūvėbarža;

l) „lichteris“ yra bet koks laivas, skirtas kroviniams vežti,kuris nėra skystakrūvis lichteris, pastatytas ar specialiai modifikuotas, kadjį būtų galima stumti ir: — arba neturintį savovaromosios jėgos, — arba turintį tokią varomąją jėgą, kuriįgalina laivą atlikti trumpus manevrus, kai jis nėra stumiamų laivų sąstatodalis;

m) „skystakrūvislichteris“ reiškia betkokį laivą, skirtą stacionariuose rezervuaruose gabenti prekėms, pastatytą arspecialiai pritaikytą būti stumiamam ir: — arbaneturintį savo varomosios jėgos, — arba turintį tokiąvaromąją jėgą, kuri įgalina laivą atlikti trumpus manevrus, kai jis nėrastumiamų laivų sąstato dalis;

n) „laivu pervežamas lichteris“ yra stumiamas lichteris, pastatytas būti pervežamam į jūrąplaukiančiais laivais ir plaukioti vidaus vandenų keliais;

o) „lichteris“yra įprastas lichteris, skystakrūvis lichteris ar laivu pervežamaslichteris;

p) „keleivinis laivas“ yra bet koks laivas, pastatytas irįrengtas vežti daugiau nei 12 keleivių;

q) „plūdrioji įranga“ yra bet kokia plūdrioji konstrukcija su mechanine įranga, skirtaatlikti darbus vandenų keliuose ar uostuose (pavyzdžiui, žemsiurbė, keltuvas,strėlinis kranas ar kranas);

r) „plūdriosioskonstrukcijos“ yra betkokia plūdrioji įranga, kuri paprastai negali būti iš vienos vietos perkeliamaį kitą (pavyzdžiui, plaukimo baseinas, dokas, pirsas ar elingas);

s) „plūdrieji mechanizmai“ yra plaustas ar bet kokia kita struktūra,objektas ar agregatas, galintis plaukti, tačiau kuris nėra laivas ar plūdrusisįrenginys ar konstrukcija;

t) „vairinė“ yra vieta, kurioje yra sumontuotavisa laivo valdymui reikalinga įranga;

u) „mašinų skyrius“ yra vieta, kurioje yra sumontuoti pagrindiniai ir pagalbiniailaivo varikliai;

v) „gyvenamosiospatalpos“ yra bet kokiospatalpos, skirtos naudoti asmenims, įprastai gyvenantiems laive, arbakeleiviams, kurioms priskiriama laivo virtuvė, sandėlis, kuriame laikomi maistoproduktai, tualetai ir prausyklos, skalbyklos, trapo aikštelės ir trapai,tačiau joms nepriskiriama laivo vairinė;

w) „didžiausios krovininės grimzlės plokštuma“ yra vaterlinijos plokštuma, atitinkantididžiausią krovininę grimzlę, kuri nustatoma laivui plaukioti;

x) „antvandeninis bortas“ yra atstumas tarp didžiausios krovininėsgrimzlės plokštumos ir lygiagrečios plokštumos, einančios per žemiausiąišilginio šoninio denio tašką, arba, jeigu išilginio šoninio denio nėra, peržemiausią ištisinės viršutinės medinės apkalos arba metalinės apkaloskraštą;

y) „saugus atstumas“ yra atstumas tarp didžiausios krovininėsgrimzlės plokštumos ir lygiagrečios plokštumos, kertančios žemiausią tašką,virš kurio laivas nelaikomas esąs nelaidus vandeniui;

z) „sertifikatas“yra Bendrijos sertifikatas vidaus vandenų laivams.

2 SKYRIUS

LAIVŲSTATYBOS REIKALAVIMAI

2.01. Pagrindinės taisyklės

Laivai privalo būti statomi laikantis geros laivų statymo praktikos; laivųstabilumas privalo atitikti tą laivų naudojimo būdą, kuriam jie yra skirti.

2.02. Laivokorpusas

2.02.1. Laivo korpusas privalo būti pakankamaitvirtas, kad išlaikytų visas apkrovas, kurias jis patiria normaliomissąlygomis.

2.02.2. Vandens imtuvai ir vandens išleidžiamieji vožtuvai bei su jais sujungtivamzdžiai laikomi vandeniui nelaidžiais, jeigu jie sukonstruoti taip, kadatsitiktinis vandens prasiskverbimas į laivą nėra įmanomas.

2.02.3. Vandeniui nelaidžiospertvaros, siekiančios denį, arba, jeigu denio nėra, siekiančios viršutinįkorpuso apkalos arba viršutinį apkalos kraštą, privalo būti tvirtinamostaip: a) taraninėpertvara būtų tinkamu atstumu nuo forštevenio; b) laivuose, kurių ilgis didesnis nei 25 m, laivagaliopertvara būtų tinkamu atstumu nuo forštevenio.

2.02.4. Gyvenamosiospatalpos, mašinų skyrius ir katilinė bei bet kokios jose esančios darbo vietosnuo triumų privalo būti atskirtos vandeniui nelaidžiomis pertvaromis.

2.02.5. Iš bet kokioskyriaus, kuris plaukiojimo metu nėra normaliai sandariai uždaromas, privalobūti įmanoma visiškai išsiurbti vandenį. Turi būti galimybė atskirai iškiekvieno skyriaus išsiurbti vandenį.

2.02.6. Prieš taraninę pertvarą negali būtigyvenamųjų patalpų. Gyvenamosios patalpos nuo mašinų skyriaus ir katilinėsprivalo būti atskirtos dujoms nelaidžiomis pertvaromis ir į šias patalpas turibūti patenkama iš denio. Jeigu į minėtas patalpas patekti iš denio neįmanoma,tuomet jose turi būti atsarginai išėjimai, pro kuriuos galima patekti tiesiog įdenį.

2.02.7. Pertvarose ir kitose skiriamosiose pertvarose, kurios pagal 2.02.3 ir 2.02.4punktus turi būti tarp patalpų, negali būti angų. Landas leidžiama įrengti,tačiau tik ne taraninėse pertvarose ir su sąlyga, kad landos bus tvirtinamostaip, kad jos bus sandarios. Laivagalio pertvarose liukus ir kiaurymesvaromajam velenui, vamzdynams ir t. t. leidžiama įrengti tuomet, kai liukai beikiaurymės yra tokios konstrukcijos, kad jie neturės įtakos pertvarų ir kitųskiriamųjų pertvarų veiksmingumui.

2.02.8. Nesilaikant 2.02.5 ir 2.02.7 punktų nuostatų,laivagalio skyrius gali būti sujungtas su mašinų skyriumi lengvai prieinamaautomatiškai užsidarančia drenavimo įranga.

2.03. Šildymo, maistoruošimo ir šaldymo įrengimai

2.03.1. Šildymo, maisto ruošimo ir šaldymo įrengimaibei pagalbiniai pastarųjų įtaisai turi būti taip suprojektuoti ir sumontuoti,kad nekeltų pavojaus net tuomet, kai pernelyg perkaistų. Jie privalo būti taipsumontuoti, kad savaime neapvirstų ar negalėtų pajudėti.

2.03.2. Kai 2.03.1 punkteišvardytiems įrengimams naudojamas skystas kuras, jo pliūpsnio temperatūra turibūti didesnė už 55 °C.

2.03.3. Nukrypstant nuo 2.03.2 punkto, šildymo iršaldymo bei maisto ruošimo įtaisus, turinčius degiklius su dagtimis ir kuriemsnaudojamas pramoninis parafinas, gali būti leista eksploatuoti gyvenamosiosepatalpose ir vairinėje, jeigu degalų bako tūris ne didesnis nei 12 litrų.

2.03.4. 2.03.1 punkte nurodytųįrengimų negalima montuoti patalpose ar mašinų skyriuose, kur saugomos arnaudojamos ADNR IIIa klasės K1n, K1s arba K2 kategorijos medžiagos. Minėtų įrengimų dujotakiai negali kirsti išvardytų patalpų arba mašinųskyrių.

2.03.5. Turibūti užtikrintas oro, reikalingo degimui, tiekimas. Prie ventiliatorių negalibūti pritvirtinamos uždaromosios sklendės.

2.03.6. Šildymo ir maisto ruošimo įtaisai turi būtipatikimai sujungti su dujotakiais. Dujotakių vamzdžiai privalo būti gerosbūklės ir su tinkamais dangteliais ar įtaisais, apsaugančiais nuo vėjo. Šildymoįrengimų dujotakiai turi būti taip išdėstyti, kad juose negalėtų atsirastidegimo produktų kamščiai ir kad dujotakius būtų galima valyti.

2.03.7. Išleidžiamosios angosprivalo būti įrengtos virš šaldymo įrengimų, naudojančių skystą kurą,išleidžiamųjų vožtuvų.

2.04. Šildymas skystojo kuro rūšimis, kurių pliūpsniotemperatūra yra didesnė už 55 °C

2.04.1. Visi įtaisai turi būti taip pagaminti, kadjuos būtų galima uždegti nenaudojant kito degiojo skysčio. Šie įtaisai privalobūti pritvirtinti virš metalinio lašų rinktuvo, kurio talpa turėtų būti tokia,kad kuras atsitiktinai neimtų tekėti per kraštą ir kuriam yra sumontuotasįtaisas, turintis apsaugoti, kad kuras nepradėtų tekėti, kai liepsna kiltųsavaime. Kai degalų bakas ir įtaisas yra atskirai vienas nuo kito, nuolydistarp bako ir degiklio maitintuvo neturėtų būti didesnis už gamintojo nurodytojenaudojimo instrukcijoje. Kuro bakas neturi būti arti ugnies. Privalo būtiįmanoma kuro tiekimą nutraukti iš denio. Gyvenamosiose patalposemontuoti kuro bakus, kurių talpa didesnė nei 12 litrų, draudžiama.

2.04.2. Kai įtaisaimontuojami mašinų skyriuje, turi būti iškabinamos agregatų montavimąreguliuojančios sąlygos. Kai įtaisai, kuriuose naudojama atvira ugnis,montuojami mašinų skyriuje, jie turi būti pritaisomi virš sandarios lašųrinktuvės, kurios sienelės bent 20 cm iškyla virš grindų.

2.04.3. Jeigu įtaisas montuojamasmašinų skyriuje, oro tiekimas įtaisui ir varikliams turi būti toks, kad įtaisasir varikliai galėtų veikti nepriklausomai, veiksmingai ir visiškai saugiai.Jeigu reikia, turi būti sumontuoti atskiri oro tiekimo vamzdžiai.

2.04.4. Įtaisai, kurių veikimuibūtina natūrali oro trauka, privalo turėti įrenginius, užtikrinančius, kad orosrauto tekėjimo kryptis nepakis. Įtaisai, kuriuose sukuriama dirbtinėoro trauka, privalo turėti įrenginius, kurie automatiškai nutraukia kurotiekimą, kai degimui reikalingo oro srautas nutrūksta.

2.04.5. Centrinio šildymo įtaisaisu dirbtine oro trauka, kurie montuojami mašinų skyriuje arba patalpose, įkurias patenkama iš mašinų skyriaus, dar privalo atitikti šiuosreikalavimus: a) įjungiant ventiliatorius privalo veikti vienas, siekiant užtikrinti, kadkatilas yra reikiamai vėdinamas; b) minėtame įtaise turi būti termostatinis prietaisas,reguliuojantis kuro tiekimą; c) kuras turi būti automatiškai uždegamas uždegimo deglu ar bet kokiu kitubūdu; d) turi būti galimybėventiliatorių ir degiklio kuro siurblį išjungti iš denio; e) jeigu centrinio šildymo įtaisas yra mašinųskyriuje, jis turi būti taip sumontuotas, kad degiklio liepsna negalėtųpasiekti kitų patalpoje esančių agregatų; f) jeigu oro šildymo įtaisai yra sumontuoti mašinų skyriuje,oro ėmiklis turi būti prijungtas prie vamzdžių, išvestų į gryną orą.

2.05. Šildymas kietuoju kuru

2.05.1. Išskyrus tuos atvejus, kaišildymo įranga montuojama iš nedegių medžiagų sukonstruotose patalpose, kuriosyra konkrečiai suprojektuotos jose statyti katilą, kietuoju kuru kūrenamasšildymo įtaisas turi būti statomas ant metalo plokštės su stačiomis sienelėmisarba panašaus apsauginio padėklo, užtikrinančio, kad degantis kuras ar karštipelenai neiškris už plokštės ribų.

2.05.2. Kietu kuru kūrenamišildymo katilai turi būti su termostatiniais reguliatoriais, valdančiaisdegimui būtino oro tiekimą.

2.05.3. Priemonės, kuriomis pelenus galima greitaiužgesinti, turi būti padėtos šalia kiekvieno šildymo įtaiso.

2.06. Mašinųskyrius, katilinė ir bunkeriai

2.06.1. Mašinų skyrius ir katilinė turi būti taipišdėstyti, kad būtų galima lengvai ir saugiai reguliuoti ir prižiūrėti juoseesančią įrangą.

2.06.2. Skysto kuro ar tepimui naudojamos alyvos bunkeriai su gyvenamosiomispatalpomis negali turėti bendrų sienų.

2.06.3. Mašinų skyriaus, katilinės ir bunkeriųsienos, lubos ir durys turi būti plieninės ar iš kitos tokios pat ugniaiatsparios medžiagos.

2.06.4. Mašinų skyrius ir katilinė bei kitospatalpos, kuriose gali kauptis nedegiosios ir nuodingos dujos, privalo būtireikiamu būdu vėdinamos.

2.06.5. Nulipimo trapai ir laiptai, kuriais patenkamaį mašinų skyrių, katilinę ir bunkerius privalo būti stacionariai pritvirtintiir pagaminti iš plieno arba kitos tokios pat tvirtos ir nedegios medžiagos.

2.06.6. Mašinų skyriujeir katilinėje turi būti du išėjimai, iš kurių vienas - atsarginis išėjimas.

2.06.7. Didžiausiasleistinas garso lygis mašinų skyriuje yra 110 dB(A). Renkantis garso matavimovietas reikia atsižvelgti į mašinų priežiūros pobūdį, kai mašinos veikianormaliai. Jeigu triukšmo lygis mašinų skyriuje yra didesnis už 90dB(A), prie kiekvieno įėjimo į mašinų skyrių turi būti priklijuoti aiškiaimatomi įspėjamieji užrašai.

3 SKYRIUS

VAIRAVIMO ĮTAISAS IRVAIRINĖ

3.01. Bendroji dalis

3.01.1. Kiekviename laive turibūti įrengtas negendamas vairavimo įtaisas - jeigu būtina, ir laivapriekiovairas - užtikrinantis, atsižvelgiant į laivo naudojimo būdą ir svarbiausius joišmatavimus, gerą laivo manevringumą.

3.01.2. Vairavimo įtaisas turi būti taipsuprojektuotas, kad vairo padėtis savaime negalėtų pasikeisti.

3.02. Vairavimo įtaiso veiksmingumas

Vairavimoįtaisas turi atitikti šiuos reikalavimus:

a) jeigu vairavimo įtaisas valdomas rankiniu būdu, tai vienąkartą visiškai apsukus vairaratį vairo kampas turi pakisti bent 3°;

b) jeigu vairavimo įtaisas yra visiškaimechanizuotas turi būti įmanoma, kai vairas yra panardintas ir laivas plaukiavisu greičiu, pasiekti vidutinį 4° vairo nukrypimą per sekundę per visą vairoplokštę;

c) jeigu vairavimoįtaisui yra sumontuota pagalbinė jėgos pavara (pagalbinė jėgos pavara papildorankinį pagrindinį valdymo įtaisą), tai turi būti įmanoma, kai vairas yravisiškai panardintas ir laivas plaukia visu greičiu, pasiekti vidutinį 3° vaironukrypimą per 30° plokštę iš bet kurios pusės, kai vairas yra vidurinėjepadėtyje;

d) jeigu visiškaimechanizuotam vairavimo įtaisui yra sumontuotas antrinis ir rankiniu būduvaldomas kontroliavimo prietaisas, pastarasis neturi kliudyti laivui sumažintugreičiu švartuotis.

3.03. Bendriejiprojektavimo reikalavimai

3.03.1. Visas vairavimo įrenginys turi būti taipsuprojektuotas, sukonstruotas ir sumontuotas, kad nuolatos galėtų veikti esantposvyrio kampui iki 15° ir aplinkos temperatūrai esant iki 40 °C.

3.03.2. Komponentų, sudarančiųvairavimo įtaisą, dydis turi būti taip apskaičiuotas, kad komponentai išlaikytųvisas didžiausias apkrovas, kurias jiems teks išlaikyti, kai vairavimo įtaisasveiks normaliomis sąlygomis. Kad vairavimo įtaisas galėtų kuo veiksmingiauišlaikyti visų ypatingų išorinių jėgų poveikį, jis neturi būti silpniausiasistemos dalimi. Bet kuris vairavimo įtaisas, pagamintas pagal įgaliotųklasifikacinių bendrovių taisykles, šiuo požiūriu gali būti laikomaspatenkinamu.

3.04. Mechanizuotas vairavimo įtaisas

3.04.1. Jeigu laivesumontuotas mechanizuotas vairavimo įtaisas, laive turi būti įrengta antrinėvairavimo sistema, turinti tuojau pat sudaryti galimybę vairuoti laivą, kaisugenda pagrindinis vairavimo įtaisas.

3.04.2. Mechanizuotam vairavimo įtaisui turi būtisumontuotas įrenginys, apsaugantis nuo perkrovimų, kad būtų ribojamas pavarossukamasis judesys.

3.04.3. Mechanizuotam vairavimo įtaisui savaimeišsijungus ar sugedus, vairinėje turi pasigirsti garso signalas ir būtiduodamas vizualus signalas.

3.05. Antrinės pavaros įjungimas

3.05.1. Jeigu antrinėvairavimo įtaiso pavara, sugedus pagrindinei pavarai, automatiškai neįsijungia,tai turi būti galimybė antrinę vairavimo įtaiso pavarą įjungti ranka ir vairuiesant bet kokioje padėtyje. Įjungiant antrinę pavarą turi būti atliekama nedaugiau dviejų veiksmų ir juos atlikti privalo užtekti vieno asmens.

3.05.2. Antrinėvairavimo įtaiso pavara turi būti įjungiama trumpiau nei per 5 sekundes.Privalo būti galimybė iš vairinės nustatyti, kuris vairavimo įtaisas yranaudojamas.

3.06. Rankinė pavara

3.06.1. Jeigu autonominė antrinėpavara yra rankinė, ji turi būti įjungiama automatiškai arba turi būti galimybėšią pavarą nedelsiant įjungti iš vairinės, kai mechanizuota pavara išsijungiaar sugenda. Kumštelines movas galima naudoti tik tuomet, kai įjungiant jųneveikia sukamasis judesys.

3.06.2. Jėgos pavara neturi išjudinti vairaračio;privalo būti sumontuotas įrenginys, apsaugantis, kad vairaratis nesugrįš į betkokią vairo padėtį, kai automatiškai jungiama rankinė pavara.

3.07. Rankiniubūdu valdoma hidraulinė pavara

3.07.1. Rankiniu būdu valdomas hidraulinis vairavimoįtaisas - tai įrenginys, kuriame vairas valdomas siurbliu, kuris savo ruožtureguliuojamas tik rankiniu būdu valdomu vairaračiu (vairaračio siurbliu).

3.07.2. Jeiguvienintelis vairavimo įtaisas yra rankiniu būdu valdoma hidraulinė sistema, taiji nelaikytina mechanizuotu vairavimo įtaisu ta reikšme, kuri išdėstyta 3.04punkte, kuriai būtina autonomiška antrinė vairavimo sistema, jeigu: — vamzdynų dydžiai, jų konstrukcija ir išdėstymaspašalina galimybę, kad vamzdžiai bus sugadinti mechaniniais veiksmais arugnimi, ir — vairaračio siurblio konstrukcija užtikrinapatikimą veikimą.

3.08. Hidraulinė pavara

3.08.1. Jeigu pagrindinisvairavimo įtaisas valdomas hidrauliškai, o pagalbinis vairavimas - tai rankiniubūdu valdoma hidraulinė sistema, tai rankiniu būdu valdomos sistemos vamzdynasturi būti atskirtas nuo pagrindinio įrenginio vamzdyno. Turi būtinumatyta galimybė pagrindinį įtaisą valdyti nenaudojant pagalbinio įrenginiovairaračio siurblio.

3.08.2. Jeigu ir pagrindinė, ir pagalbinė pavaros yrahidraulinės, atitinkamai ir kiekvienas siurblys turi būti sukamas autonomiškai(pvz.: — jeigu pagrindinis siurblys sukamas pagrindinio variklio, pagalbinissiurblys turi būti sukamas elektros, — jeigu pagrindiniamsiurbliui elektros srovė tiekiama iš centrinės grandinės, tai pagalbiniamsiurbliui elektros srovė turi būti tiekiama iš avarinės grandinės, — jeigu pagrindiniam siurbliui elektros energiją tiekia generatoriusNr. I, tai pagalbiniam siurbliui ją turi tiekti generatorius Nr. II).

3.08.3. Jeigu pagalbinį siurblį suka avarinis variklis, kuris nuolatos neveikia, kollaivas plaukia, turi būti sumontuojamas buferinis įrenginys, turintis suktisiurblį. Kol įjungiamas atsarginis variklis.

3.08.4. Šie abu įrenginiai privalo turėti atskirusvamzdžius, vožtuvus, valdymo svirtis ir t. t. Tačiau jeigu užtikrinama, kadminėti du įrengimai veikia autonomiškai, tuomet jie gali turėti bendrųkomponentų.

3.09. Elektros pavara

3.09.1. Jeigu ir pagrindiniam, irpagalbiniam agregatui sukamajam judesiui suteikti naudojama elektros srovė,atitinkamai elektros tiekimo ir valdymo sistemos kiekvienam agregatui turi būtiautonomiškos. Kiekvienas agregatas privalo turėti atskirą elektros variklį.

3.09.2. Jeigu pagalbiniselektros variklis yra sukamas antriniu varikliu, kuris, laivui plaukiant,veikia ne nuolatos, turi būti sumontuotas buferinis įtaisas, kad suktųpagalbinį elektros variklį, kol bandomas antrinis variklis.

3.10. Sraigto-vairo kolonėlė ir Voith-Schneiderio įranga

Jeigu vairo ir Voith-Schneiderio varytuvo distancinis valdymas yraelektrinis, hidraulinis ar pneumatinis, tarp vairo kontroliavimo vietos irvarytuvo turi būti dvi atskiros valdymo sistemos.

Jeigu yra du ardaugiau nepriklausomi varytuvai, tai pagalbinė atskira valdymo sistema nėrareikalinga, nes vienam iš varytuvų sugedus laivas vis tiek gali manevruoti.

3.11. Distancinio valdymo įrenginiai

Distanciniovaldymo įrenginiai, taip pat ir esantys ne vairinėje, turi būti stacionariaipritvirtinti. Jeigu šiuos įrenginius galima išjungti, turi būti sumontuotiindikatoriai, rodantys, ar įranga yra įjungta, ar išjungta.

Valdymosvirčių išdėstymas ir jų įjungimas turi atitikti jų funkcijas.

3.12. Vairo padėčiųrodyklės

Vairo padėtis turi būti įmanoma aiškiaiįžiūrėti iš vairo valdymo posto; jeigu reikia, privalo būti įtaisytos patikimosrodyklės.

3.13. Pagalbinė vairavimo įranga

3.13.1. Pagalbinė vairavimo įranga - tai mechaniniaivairavimo įrengimai, sumontuoti papildomai su rankiniu būdu valdomų vairavimoįtaisu.

3.13.2. Jeigu naudojama pagalbinė vairo pavara, tai pagrindinės vairo pavarossujungimas su pagalbine turi būti toks, kad nereikėtų žymiai didesnių pastangųsukti rankomis valdomą vairaratį.

3.13.3. Be pirmiau išvardytų, pagalbinė vairo pavaraturi atitikti šiuos reikalavimus: a) pagalbinę vairo pavarą vairo valdymo pulte turi būtiįmanoma įjungti ir išjungti vairui esant bet kokioje padėtyje. Privalo būtiaiškiai rodoma, ar pavara įjungta, ar išjungta; b) elektros, hidrauliniai ar pneumatiniai pagalbinės pavarossujungimai su rankiniu būdu valdoma mechanine pagrindine vairo pavara neturikelti grėsmės, kad pagrindinės pavaros nedelsiant nebus galima įjungti. Kitipagalbinės vairo pavaros gedimai neturi sugadinti pagrindinės sistemos; c) visi veikiančios pagalbinėsvairo pavaros komponentai ir bet kokios į ją vėliau įmontuotos detalės turiatitikti reikalavimus vairo pavarai, kurie išdėstyti šiame skyriuje.

3.13.4. Vairo padėties rodyklėsturi funkcionuoti veikiant ir pagrindinei, ir pagalbinei vairo pavarai.

3.13.5. Čia pateiktireikalavimai taip pat taikomi ir tuomet, kai pagalbinė vairo pavarasumontuojama jau pastačius laivą.

3.14. Neribojamas matomumas

Matomumas iš vairo valdymo pulto visomis kryptimis turi būtivienodai geras. Matomumas į priekį privalo būti užtikrinamas patikimomisoptinėmis priemonėmis.

3.15. Triukšmo lygis

Normaliomis veikimo sąlygomis laivo keliamas triukšmo lygis ties vairininkogalva neturi būti didesnis už 70 dB(A).

3.16. Vairo pavaros elektroskomponentai

3.16.1. Nominalus elektros variklių galingumas turiatitikti didžiausią vairo pavaros sukamąjį judesį. Kai dėl hidraulinės įrangos,tai pavaros elektros variklio nominalus galingumas privalo būti toks, kadįrenginyje (apsauginio vožtuvo reguliavimas) esant didžiausiam slėgimui būtųužtikrintas maksimalus siurblio našumas, atsižvelgiant į siurblioefektyvumą.

3.16.2. Elektros varikliai privalo atitikti bent šiuos reikalavimus: a) Periodiškai įjungiamosmechaninės vairo pavaros: — elektrinių-hidrauliniųpavarų elektros varikliai ir su jomis sujungti konverteriai turi būtisuprojektuoti būti nuolat naudojami juos periodiškai įjungiant ir jųpanaudojimo koeficientas privalo būti 15 %. Turi būti numatomas 10 minučiųdarbo ciklas; — elektrinės vairo pavaros elektros varikliaituri būti suprojektuoti periodiškam naudojimui ir taip, kad jų neįtakotųpaleidimo procesas bei jų panaudojimo koeficientas turi būti 15 %. Turi būtinumatomas 10 minučių darbo ciklas; b) vairo pavara, kuriai būtina nuolatosužtikrinti sukamąjį judesį, turi būti suprojektuota nuolatiniam veikimui.

3.16.3. Žadinimo ir reguliavimo grandinės turi būtiapsaugotos tik nuo trumpojo jungimo. Reguliavimo grandinės turi būti apsaugotosnuo du kartus didesnės elektros srovės už tą srovę, kuri grandinei nustatytakaip maksimali; apsaugos įtaisams nustatytas nominalus dydis neturi būtimažesnis už 6 A.

3.16.4. Elektros variklių tiekimo kabeliai turi būtišitaip apsaugoti: Jeigu naudojami lydieji saugikliai, tai jų pagalprojektą numatyta elektros srovė turi būti dviem lygiais didesnė užapskaičiuotąją elektros varikliams, tačiau ne didesnė nei 160 %, kai kalbamaapie elektros variklius, kurie įjungiami periodiškai arba trumpam laikui.Trumpo jungimo nedelsiant išsijungiantys pertraukikliai negali būtisureguliuoti srovei, kuri 10 kartų viršija nustatytą pavaros elektros varikliosrovę.

3.16.5. Jeigupertraukikliuose yra terminiai jungikliai, tai jie turi būti arba išjungiami,arba nustatomi elektros srovei, kuri yra du kartus didesnė už nominaliąvariklio elektros srovę.

3.16.6. Elektros įrangai turi būti sumontuoti šiekontroliavimo įtaisai ir indikatoriai: a) žalios spalvos kontrolinė įjungimo lemputė,signalizuojanti, kad įrenginys veikia; b) raudonos spalvos kontrolinė lemputė, įsižiebianti tuomet,kai įrenginys sugenda ar savaime išjungiamas, kai elektros variklio apkrova yraper didelė arba kai viena fazė, turint trijų fazių tiekimą, pranyksta.Įsižiebus raudonai lemputei tuo pat metu turi pasigirsti garso signalas. Jeigu tiekimas vyksta tik per pertraukiklius,kontroliuoti, ar nedingo fazė, nėra būtina.

3.16.7. Jeigu vairo padėčių rodyklėms, kad josveiktų, reikia tiekti elektros srovę, tai ši tiekimo grandinė privalo būtiatskira.

3.17. Nuleidžiamavairinė

Jeigu vairinė gali būti nuleidžiama, turibūti aptvaras, kliudantis žmonėms priartėti prie vairinės, kai ji yranuleidžiama. Jeigu žmonės gali eiti po tokios vairinės apačia, turi būti garsosignalas, kuris pasigirsta iš karto, kai tik vairinė pradedama nuleidinėti.Jeigu vairinės nuleidimo mechanizmas sugenda, privalo būti galimybė ją nuleistikitu būdu.

SKYRIUS

SAUGUS ATSTUMAS, ANTVANDENINIS BORTAS IR GRIMZLĖSMARKĖS

4.01. Apibrėžimai

Šiameskyriuje:

a) „ilgis L“ yra didžiausias korpuso ilgis be vairo irbugšprito;

b) „laivo viduryje“ yra vienodas nuotolis nuo ilgio L galų;

c) įrenginys ar agregatas laikomas„atspariu purslams irapsaugotu nuo atmosferos sąlygų“, jeigu esant normalioms sąlygoms į juos patenka labai mažaivandens.

4.02. Saugus atstumas

Mažiausias saugus atstumas turi būti:

a) durims ir angoms (išskyrus liukus), kurias galima uždarytitaip, kad pro jas neprasiskverbtų purslų vanduo ir kurios atsparios esant betkokioms oro sąlygoms: 0,15 m;

b) durims ir angoms (išskyrus liukus), kurių negalima uždaryti taip, kad projas neprasiskverbtų purslų vanduo ir kurios nėra atsparios esant bent kokiomsoro sąlygoms: 0,20 m;

c) liukams, kuriuos galima uždaryti taip, kad pro juos neprasiskverbtų purslųvanduo ir kurie yra atsparūs esant bet kokioms oro sąlygoms: 0,30 m;

d) liukams, kurie gali būtiuždaromi specialiais įtaisais arba kurie nėra uždaromi (atviriesiems triumams):0,50 m.

4.03. Antvandeninis bortas

Turi būti pakankamas antvandeninis bortas, kuris įgalina užtikrinti, kad yralaikomasi saugaus atstumo.; antvandeninis bortas negali būti neigiamas.

4.04. Grimzlėsmarkės

4.04.1. Didžiausias grimzlės lygis turi būti taipnustatomas, kad būtų užtikrintas reikalavimų dėl mažiausio saugaus atstumolaikymasis ir tuo pat metu užtikrinant, kad šis lygis jokiame taške nebusaukščiau nei yra išilginis šoninis denis arba, jeigu išilginio šoninio denionėra, nei viršutinis laivo korpuso medinės apkalos ar metalinės apkalostaškas.

4.04.2. Didžiausias grimzlės lygis privalo būti pažymėtas aiškiai matomomis irnenutrinamomis grimzlės markėmis.

4.04.3. Grimzlės markė - tai 0,30 m ilgio ir 0,04 mpločio stačiakampis, kurio pagrindas yra horizontalus ir sutampantis sudidžiausiu grimzlės lygiu, nurodytu šiame priede. Šios grimzlės markės galibūti derinamos su kitomis, kurios privalomos pagal kitų taisykliųnuostatas.

4.04.4. Kiekvienas laivas privalo būti pažymėtas bent trimis grimzlės markiųporomis: viena pora - laivo viduryje, kitos - maždaug per 1/6 laivo ilgio nuojo laivagalio ir laivapriekio. Tačiau: — jeigu laivo ilgis mažesnis nei 40 m, pakanka dviejų grimzlės markės porų,kurios žymimos maždaug per 1/4 laivo ilgio nuo jo laivagalio irlaivapriekio, — laivams, kurie neskirti prekėms gabenti,žymima viena grimzlės markės pora maždaug laivo viduryje.

4.04.5. Ženklai ar informacija,kurie po naujo patikrinimo nustoja galioti, prižiūrint sertifikatusišduodančiai institucijai, turi būti pašalinti arba pažymėti, kad ilgiau jienegalioja. Jeigu dėl kokių nors priežasčių grimzlės markės ženklasdingsta, jis gali būti keičiamas tik prižiūrint sertifikatus išduodančiaiinstitucijai.

4.04.6. Jeigu laivas buvo išmatuotas laikantis Konvencijos dėl vidaus vandenų keliųmatavimo ( 5 ), ir matavimoplokščių plokštuma atitinka šio priedo reikalavimus, matavimo plokštės galibūti laikomos grimzlės markių pakaitalu.

4.05. Grimzlėsmastelis

4.05.1. Kiekvienas laivas, kurio grimzlė gali būti1 m, privalo būti su kiekvienoje pusėje link laivapriekio pažymėtu grimzlėsmasteliu; laivas gali turėti pažymėtus ir papildomus grimzlės mastelius.

4.05.2. Nuliniskiekvienos grimzlės taškas turi būti vertikaliai po grimzlės skale tojevietoje, kuri lygiagreti didžiausios grimzlės plokštumai, einančiai peržemiausią korpuso ar kilio tašką. Vertikalus atstumas virš nulinio taško turibūti sužymėtas decimetrais. Nuo tuščio laivo grimzlės iki 10 cm viršdidžiausios grimzlės plokštumos lygio šios padalos turi būti sužymėtos iškalantpadalas ar išgraviruojant ir nudažytos dviem skirtingomis spalvomis tokiu būdu,kad būtų aiškiai matomos. Padalos privalo būti sužymėtos skaičiais šalia skalėsbent kas kiekvienus 5 dm ir skalės viršuje.

4.05.3. Grimzlės mastelius gali atstoti dvi laivoužpakalinėje dalyje esantys matavimo masteliai, pritvirtinti pagal 4.04.6punkte nurodytos Konvencijos nuostatą, jeigu mastelių padalos atitinka pirmiauišdėstytus reikalavimus ir, jeigu būtina, yra pridėti, skaičiai, nurodantysgrimzlę.

5 SKYRIUS

MAŠINOS

5.01. Bendrosios nuostatos

5.01.1. Visosmašinos ir su jomis jungiami agregatai turi būti suprojektuoti, sukonstruoti irsumontuoti laikantis patikimos mašinų gamybos patirties.

5.01.2. Katilai ir kiti slėgiobalionai bei pagalbinė jų įranga turi atitikti valstybėje narėje, išduodančiojesertifikatą, galiojančias taisykles, iki bus pradėtos taikyti Bendrijostaisyklės.

5.01.3. Draudžiama naudoti pagrindines ir pagalbines mašinas, kurioms reikalingaskuras, kurio pliūpsnio temperatūra yra mažesnė nei 55 °C. Tačiauvarikliams, sukamąjį judesį suteikiantiems inkaro gervėms, ir varikliams,naudojamiems laivo valtyse ir nešiojamuose motoriniuose siurbliuose, gali būtinaudojamas kuras, kurio pliūpsnio temperatūra yra mažesnė už 55 °C.

5.01.4. Varikliopaleidimą lengvinančias priemones, kurių sudėtyje yra kuro, kurio pliūpsniotemperatūra yra mažesnė už 55 °C, naudoti leidžiama.

5.02. Saugumąužtikrinanti įranga

5.02.1. Visos mašinos privalo būti pastatytos irsumontuotos taip, kad būtų deramai prieinamos valdyti ir aptarnauti ir kad priejų dirbantiems žmonėms nekeltų pavojaus.

5.02.2. Pagrindinės ir pagalbinės mašinos, katilai irvisi pagalbiniai agregatai privalo būti su saugumą užtikrinančiais įtaisais,atitinkančiais valstybėje narėje, išduodančioje sertifikatą, galiojančiastaisykles.

5.02.3. Taip pat turi būti įmanoma variklius ir traukos ventiliatorius išjungtibūnant išorėje tų patalpų, kuriose minėti agregatai yra sumontuoti.

5.03. Laivo varytuvas

5.03.1. Privalo būti įmanoma įjungti, išjungti irreversuoti laivo varomuosius mechanizmus (varytuvą, ratus ir t. t.) greitai irsaugiai.

5.03.2. Jeigu laivui plaukiantlaivo varytuvo valdyti iš vairinės nėra galimybės, tarp vairinės ir mašinųskyriaus turi būti sumontuota patikima abipusio ryšio sistema.

5.04. Variklioišmetamieji vamzdžiai

5.04.1. Per gyvenamąsias patalpas ar vairinę pravestiišmetamieji vamzdžiai turi būti apsukti veiksmingu dujas sulaikančiu apvalkalu.Tarp išmetamojo vamzdžio ir apvalkalo esanti erdvė turi susisiekti su laukooru.

5.04.2. Visosišmetamosios dujos iš laivo privalo būti šalinamos. Visų tinkamų priemonių turibūti imamasi, kad nuodingosios dujos nepatektų į įvairius laivo skyrius.Išmetamuosius vamzdžius, kuriais dujos šalinamos iš pagrindinių laivo variklių,draudžiama išvesti per laivo bortą.

5.04.3. Išmetamieji vamzdžiai turi būti su tinkamašilumos izoliacija, deramai atskirti vieni nuo kitų ar aušinami.

5.04.4. Jeigu išmetamiejivamzdžiai yra pravesti šalia ar per degiąsias medžiagas, pastarosios turi būtiapsaugotos izoliuojamosios medžiagos lakštu ar bet kokiu kitu įtaisu,užtikrinsiančiu reikiamą izoliavimą.

5.05. Cisternos, bunkeriai irvamzdynai

5.05.1. Skystas kuras turi būti saugomas patikimaiprie laivo korpuso pritvirtintose cisternose arba bunkeriuose.

5.05.2. Cisternos ir bunkeriai, jųvamzdynai bei kiti pagalbiniai įtaisai turi būti taip išdėlioti ir sumontuoti,kad nei kuras, nei dujos negalėtų patekti į laivą.

5.05.3. Išskyrus tuos atvejus, kaicisternos pildomos kasdieniam naudojimui, cisternos ir bunkerio pripilamojovamzdžio skystu kuru anga privalo būti denyje. Pripilamasis vamzdis turi būtisu įtaisu, kuriuo būtų galima tą vamzdį užsukti. Kiekvienoje cisternoje irbunkeryje turi būti įtaisytas alsuoklio vamzdis, išvestas į lauką virš denio irtaip įrengtas, kad į jį nepatektų vanduo.

5.05.4. Skysto kuro tiekimo vamzdynui prie cisternosar bunkerio išleidimo vožtuvo turi būti įtaisytas uždarymo įtaisas. Taippat privalo būti įmanoma iš denio nutraukti kuro tekėjimą vamzdžiais, kuriaiskuras tiesiogiai tiekiamas varikliams, katilams ir šildymo agregatam. Vamzdžiai, kuriais teka kuras, negali būti veikiami šilumos ir privalo būtiįmanoma juos apžiūrėti per visą jų ilgį.

5.05.5. Kuro cisternų ar bunkerių šoniniai vamzdelioformos matuokliai turi būti tinkamai apsaugoti nuo sugadinimo, jiems turi būtisumontuoti savaime užsidarantys čiaupai ir minėti matuokliai prie cisternų arbunkerių privalo būti prijungti pastarųjų apatinėje dalyje.

5.05.6. Skysto kuro cisternose irbunkeriuose turi būti įrengtos sandarios angos, kad minėtas talpas būtų galimavalyti ir tikrinti.

5.05.7. Cisternose, iš kurių kuras tiesiogiaitiekiamas pagrindiniams laivo varikliams privalo būti sumontuotas įtaisas,kuris vairinėje duoda vizualųjį ir garso signalą, kai kuro lygis cisternosepasidaro nepakankamas saugioms operacijoms.

5.05.8. Jokių pavojingų dujų ar skysčių vamzdžių,kuriuose yra toks slėgis, kad įvykus nutekėjimui šis slėgis gali būtipavojingas žmonėms, negalima rengti gyvenamosiose patalpose ar perėjimuose. Šisreikalavimas netaikomas vamzdžiams, kuriais tiekiamas garas arba hidraulinėssistemos vamzdžiams, jeigu juos gaubia apsauginis metalo apvadas.

5.06. Triumosiurbliai

5.06.1. Taikomi 2.02.5 punkto reikalavimai.

5.06.2. Laivuose suįgula turi būti įrengtas bent vienas triumo siurblys. Tačiau laivuose, kuriųpagrindinių mechaninių laivo variklių galingumas yra didesnis už 225 kW irlaivuose, kurių dwt viršija 350 turi būti įrengti du atskiri triumo siurbliai,iš kurių bent vienas privalo būti sukamas mechanine pavara. Rankiniubūdu sukamų triumo siurblių pakanka sandarioms patalpoms, kurios ne ilgesnėsnei 4 m.

5.06.3. Vidinis triumo siurblioskersmuo d turi būti bent: . Vidinis skersmuo (da) vamzdyno atšakų, sujungtų suįvairiais vamzdyno priimamaisiais tinkleliais, turi būti bent: . Čia: — L yra laivo ilgis tarp statmenų(m), — B yra teorinis laivo plotis (m), — C yra teorinis laivo borto aukštis iki pagrindinio denio (m), — l yra atitinkamos sandarios patalpos ilgis (m).

5.06.4. Mechaniškaisukamo siurblio galia turi būti bent 0,1 d2 1/min. Triumo pagalbinio siurblio galia turi būti bent 0,1 da 2 l/min., jeigu danurodo ilgiausią vandeniui nepralaidžią patalpą. Rankiniu būdu sukamobet kokio siurblio, naudotino tik vienoje patalpoje, galia privalo būtibent: 0,1 da 2 l/min., čia da nurodo tą patalpą.

5.06.5. Leidžiama naudoti tik savaiminio įsiurbimotriumo siurblius.

5.06.6. Kiekvienoje plokščiadugnės patalpos,platesnės nei 5 m, pusėje turi būti bent po vieną siurbimo filtrą. Jeigu mašinųskyrius yra ilgesnis nei 5 m, jame privalo būti bent du siurbimo filtrai.

5.06.7. Turi būtigalimybė laivagalio patalpas nusausinti iš mašinų skyriaus automatiškaiužsidarančiais vamzdžiais (2.02.8).

5.06.8. Nuleidimo vamzdžių atšakos iš įvairių patalpųatbuliniais vožtuvais,kuriuos galima uždaryti, turi būti sujungtos supagrindiniu vamzdynu. Patalpos ar kitos ertmės, įrengtos tik dėl balastosu vandens nuleidimo sistema turi būti sujungtos paprastais išjungiamaisįtaisais.

5.07. Panaudotos alyvos rinkimo sistema

Įrengimai, skirti nusausinti mašinų skyriaus siurbliams, turi būtitaip suprojektuoti, kad alyva ar alyvuotas vanduo, išsiurbtas iš siurblių,liktų laive.

Dinaminis alyvos separatorius turi būti sumontuotas triumosiurblyje, išpumpuojančiame vandenį, arba, jeigu šitas nėra padaryta, aplinkkiekvieną vamzdyno siurbimo filtrą privalo būti sumontuotas statinisseparatorius.

Šitie įtaisai turi būti tokios rūšies, kurią yrapatvirtinusi kompetentinga valstybės narės institucija, ir tinkamo dydžio.

5.08. Gervės

5.08.1. Inkarų gervės turi būti skirtos inkarams virš50 kg.

5.08.2. Gervės, skirtos sukti ir mechaniškai, ir rankiniu būdu, turi būti taipsuprojektuotos, kad mechaninė pavara negalėtų sukamojo judesio suteiktirankinei pavarai.

5.09. Laivo keliamas triukšmas

5.09.1. Laivo keliamas triukšmas,kai laivas plaukia, ypač variklio įleidžiamųjų ir išleidžiamųjų įtaisų, turibūti slopinamas atitinkamomis priemonėmis.

5.09.2. Esant normalioms veikimo sąlygoms, laivokeliamas triukšmas, matuojant 25 m atstumu nuo laivo šono, neturi viršyti 75dB(A).

6 SKYRIUS

ELEKTROSINSTALIACIJA

6.01. Bendrosios nuostatos

6.01.1. Elektros įranga turiatitikti šio skyriaus reikalavimus.

6.01.2. Laive privalo būti: a) grandinės ir įrangos schema, patikrinta irpasirašyta tikrinančios institucijos, kurioje nurodoma: — naudojamų mašinų ir įrangos tipai bei modeliai, — kabelių skersiniai pjūviai ir kabelių tipai, — visoskitos detalės, svarbios įvertinant, ar laikomasi saugumo reikalavimų; b) elektrosįrangos naudojimo instrukcijos.

6.01.3. Visa elektros įranga turibūti suprojektuota, sukonstruota ir sumontuota taip, kad galėtų veikti esantnuolatiniam 15° pakrypimui ir oro temperatūrai esant iki 40 °C.

6.02. Didžiausia leidžiama elektros įtampa

6.02.1. Šios didžiausioselektros įtampos negalima viršyti:



Įrangos rūšis Didžiausia leistinaelektros srovė Nuolatinė srovė Vienfazėkintamoji srovė Trifazė kintamojisrovė A. Galios įranga ir šildymo įtaisas, čia skiriant ir bendrosios paskirtiesrozetes 250 V 250V 500 V B. Apšvietimo įranga, čia skiriant ir bendrosiospaskirties rozetes 250 V 250 V — C. Kištukinis lizdasnešiojamiems elektros prietaisams, naudojamiems atvirame denyje arba ankštosear drėgnose metalu dengtose patalpose, išskyrus katilus ircisternas: 1) apskritai 50 V 50 V — 2) naudojant izoliuojantįjį transformatorių, skirtąvienam elektros prietaisui. Abu šios sistemos laidai turi būti izoliuoti nuožemės — 250 V — 3) jeigu naudojami elektros prietaisai su sustiprinta ar dvigubaizoliacija 250 V 250V — D. Kištukiniai lizdai nešiojamiems elektros prietaisams,naudojamiems katiluose ir cisternose 50V 50 V —

6.02.2. Jeigulaikomasi nustatytų saugumo priemonių, didesnė elektros įtampa leidžiama: a) akumuliatorių baterijosįkrovimo įrangos įtaisuose, kai įkrovimo procesui tokia įtampa yrabūtina; b) mašinose, kuriųgaliai tokia įtampa yra reikalinga; c) specialiuose laivo įtaisuose (pavyzdžiui, radijoprietaisuose ir paleidimo įtaisuose).

6.03. Jungiamoji armatūra

6.03.1. Jeigu elektros įtaisams srovė tiekiama iškrante esančio srovės šaltinio, kabeliai laive privalo turėti stacionariussujungimus arba turi būti su nuolatiniais sujungimais ar su įžeminimoįrenginiais. Privalu pasirūpinti, kad kabeliai ir jų sujungimainepatirtų tempimo apkrovų.

6.03.2. Leidžiama naudoti tikkabelius, izoliuotus tepalui atspariu ir antipireninėmis medžiagomis padengtuapvalkalu.

6.03.3. Jeigu įvado įtampa yra didesnė nei 50 V, laivo korpusas turi būti patikimaiįžemintas. Nuimamas kištukinis lizdas laivo korpuse turi būti pažymėtasspecialiais ženklais.

6.03.4. Pagrindiniame skirstomajame skyde turi būtisumontuotas indikatorius, rodantis, ar tinklu, kuriuo laivas sujungtas sukrantu, teka elektros srovė.

6.04. Generatoriai ir elektros varikliai

6.04.1. Generatoriai ir elektros varikliai privalo būti taip išdėstyti, kad juosbūtų galima tikrinti, atlikti matavimus bei juos remontuoti ir kad į jų apvijasnepatektų vanduo ir (arba) alyva. Prijungiamoji dėžutė turi būti lengvaiprieinama.

6.04.2. Generatoriai, kuriuos suka pagrindinis laivo variklis, laivasraigčio velenasarba pagalbinis agregatas. skirtas atlikti kitas funkcijas, turi būtisuprojektuoti taip, kad galėtų veikti kintant apsisukimų skaičiui, kas galinutikti eksploatuojant įrenginius.

6.05. Akumuliatorių baterijos

6.05.1. Akumuliatorių baterijos turi būti taip suprojektuotos, kad tiktų naudotilaive. Baterijos skyrių dėžės turi būti pagamintos iš smūgiams atsparios,sunkiai įsidegančios medžiagos ir privalo būti taip pagamintos, kad jas išvertikalios padėties pakreipus 40° kampu, elektrolitas neišbėgtų.

6.05.2. Akumuliatorių baterijosprivalo būti taip tvirtinamos, kad laivui judant nepasislinktų. Baterijos turibūti taip išdėstytos, kad nepatirtų pernelyg didelio karščio ar šalčio, garo argarų poveikio ir nebūtų taškomos vandens purslais. Akumuliatoriųbaterijos privalo būti taip išdėstytos, kad būtų lengvai pasiekiamos ir kad betkokie iš baterijų išsiskiriantys garai negalėtų gadinti šalia baterijų esančiųįtaisų. Akumuliatorių baterijos negali būti statomos vairinėje argyvenamosiose patalpose arba triumuose. Tačiau akumuliatorių baterijos,skirtos nešiojamiems elektros įtaisams, gali būti statomos vairinėje irgyvenamosiose patalpose.

6.05.3. Akumuliatorių baterijos, kurioms įkrautireikia didesnės nei 2 kW elektros galios (skaičiuojama pagal didžiausiąįkrovimo srovę ir nominalią akumuliatorių baterijos įtampą), turi būti statomosspecialiai tokioms baterijoms skirtose patalpose. Jeigu minėtosios baterijosstatomos denyje, tai jos turi būti uždengtos dėže ar spinta. Akumuliatorių baterijas, kurių įkrovimo galia neviršija 2 kW, galima statytipo deniu, spintoje ar dėžėje. Jas taip pat galima statyti mašinų skyriuje arkitoje gerai vėdinamoje patalpoje, jeigu baterijos apsaugotos nuo krintančiųdaiktų ir vandens lašų.

6.05.4. Visų ertmių, dėžių, spintų, lentynų ar kitųsudėtinių darinių, specialiai skirtų akumuliatorių baterijoms, vidiniaipaviršiai turi būti apsaugoti nuo ardančiojo elektrolito poveikio juos nudažiusarba išklojus medžiagomis, atspariomis elektrolitui.

6.05.5. Turi būti užtikrintasveiksmingas vėdinimas, kai akumuliatorių baterijos statomos į uždaras patalpas,spintas ar dėžes. Oras turi srūti iš apačios ir būti šalinamas per viršų taip,kad būtų užtikrintas visų dujų pašalinimas. Vėdinimo vamzdžiuose neturėtų būtiįtaisų, galinčių kliudyti orui srūti (pavyzdžiui, uždarymo vožtuvų).

6.05.6. Privalomas orosrautas, matuojamas litrais per valandą, turi būti skaičiuojamas pagal šiąformulę: , Čia: — j yra 1/4 didžiausios leistinos krovimo įrenginioelektros srovės (amperais), — n yra sekcijų skaičius.

6.05.7. Kai naudojamas natūralus vėdinimas, vėdinimo kanalų susikirtimo vietose orosrauto greitis turi būti 0,5 m/s. Vėdinimo kanalų susikirtimo vietos, naudojantakumuliatorių baterijas su švino plokštėmis, turi būti ne mažesnės nei 80 cm2, o naudojant šarmines baterijas - ne mažesnės nei 120 cm2.

6.05.8. Jeigu reikalaujamo vėdinimo negali užtikrintinatūralus oro srautas, turi būti įrengtas ventiliatorius, ypač ištraukiamasisventiliatorius, kurio variklis veikdamas nekurtų dujų ar oro srauto. Privalo būti sumontuoti specialūs įtaisai, kad dujos nepatektų įvariklį. Ventiliatoriai turi būti taip suprojektuoti ir pagaminti ištokių medžiagų, kad ventiliatoriaus mentei atsitrenkus į ventiliatoriauskorpusą nepažirtų kibirkštys ir kad neatsirastų statinių elektros krūvių.

6.05.9. Ant patalpų, kuriose yraakumuliatorių baterijos, durų, dėžių ar spintų, kuriose įdėtos baterijos,sienelių turi būti priklijuotas bent 0,10 m skersmens ženklas„Rūkytidraudžiama“.

6.06. Skirstomieji elektros skydai

6.06.1. Skirstomieji elektros skydai turi būtiišdėstyti pasiekiamose ir gerai vėdinamose vietose, kuriose nesikaupia dujos arnesirenka rūgščios medžiagos. Skydai turi būti taip išdėstyti, kad būtųapsaugoti nuo kratymo ir nuo bet kokio nelaimingo atsitikimo, kurį galėtųsukelti nepalankios oro sąlygos, vanduo, alyva, skystos takiosios medžiagos,garas ar garai. Skirstomieji elektros skydai neturi būti išdėstyti articisternos matuojamojo vamzdelio ar skysto kuro cisternų ventiliatorių.

6.06.2. Apskritaimedžiagos, iš kurių gaminami skirstomieji elektros skydai, turi būti tinkamomechaninio patvarumo, ilgaamžės ir nedegios. Šios medžiagos neturi būtihigroskopiškos.

6.06.3. Kai elektros įtampa yra didesnė už 50 V: a) turi būti naudojamos tokie elektros skirstomieji skydai,kurių srovės tekėjimo komponentai yra taip sutvarkyti ar apsaugoti, kad būtųišvengta savaiminio kontaktų įsijungimo; b) prie skirstomojo elektros skydo turi būti patiestasizoliuojamasis kilimėlis ar impregnuotas medinis padėklas; tačiau šiereikalavimai netaikomi išjungiamiesiems skydams; c) metalinės valdymo skydo rėmo dalys arba struktūroskomponentai ir metaliniai įtaisų korpusai turi būti patikimai įžeminti.

6.06.4. Visos skirstomųjų elektros skydų dalys, irsujungimai, turi būti lengvai prieinami patikrinti, prižiūrėti ar pakeisti irprivalo būti galimybė jas išjungti.

6.06.5. Prie skirstomųjų elektros skydų turi būtipritvirtintos nurodomosios plokštelės, kuriose pateikiamos visos svarbiausiosar prijungtosios elektros grandinės.

6.07. Jungikliai, kištukai, lydiejisaugikliai ir kabelių apsauga

6.07.1. Visus įrengimus, atsišakojamuosius kabeliusiš pagrindinio elektros skirstomojo skydo, atsišakojamuosius kabelius išskirstomųjų skydų turi būti įmanoma išjungti jungikliais ar automatiniaisjungikliais, kurie vienu metu išjungia visus laidininkus, kuriais teka elektrossrovė. Jeigu elektros srovės įtampa yra 50 V ar mažesnė,atsišakojamiesiems kabeliams iš skirstomųjų skydų gali būti taikoma išimtis,ypač jei kalbama apie elektros grandines, kurios kiekvienam agregatui turiatskirą jungiklį.

6.07.2. Visi generatoriai ir elektros grandinėskiekviename neįžemintame kontakte ar laidininke turi būti apsaugoti nuopernelyg didelės elektros srovės. Šiam tikslui turi būti naudojami automatiniaiišjungikliai su trumpo jungimo ir elektros srovės padidėjimo išjungikliais arbasu sandariaisiais lydžiaisiais saugikliais. Tokie elektros apsauginiai įtaisaituri būti taip įrengti, kad jie būtų apsaugoti nuo kratymo.

6.07.3. 3.16.3, 3.16.4 ir 3.16.5punktų reikalavimų turi būti laikomasi, kai kalbama apie vairo pavaros apsaugoskomponentus.

6.07.4. Atkirtos prietaisuose turi būti pažymėtos padėtys„įjungta“ ir„išjungta“. Šis reikalavimas negaliojaapšvietimo jungikliams, kuriuose elektros srovė yra mažesnė nei 10 A.

6.07.5. Visi jungikliaiir kištukai turi būti suprojektuoti taip, kad būtų galimybė visus elektroslaidininkus išjungti vienu metu. Apšvietimo jungikliams šis reikalavimas galibūti netaikomas, jeigu jungikliais teka mažesnė nei 10 A srovė, išskyrusapšvietimą drėgnose patalpose.

6.07.6. Įtaisai, kuriems reikia tiekti didesnę nei 10A srovę, turi būti jungiami prie specialios grandinės.

6.07.7. Kabeliai turi būti suvandeniui nelaidžiu, antipireniniu apvalkalu ir tokios rūšies, kuri paprastainaudojama laivuose. Kitų rūšių kabeliai gali būti naudojamigyvenamosiose patalpose, jeigu kabeliai yra patikimai apsaugoti ir yra padengtiantipireninėmis medžiagomis. Kabeliai privalo būti apsaugoti nuo betkokios rizikos, kad esant normalioms veikimo sąlygomis, jie bus sugadinti, ypačant denio ir triumuose.

6.07.8. Nešiojamiems elektrosprietaisams elektros srovę tiekti kabeliais, turinčiais metalinį apvalkalą,draudžiama.

6.07.9. Kabeliai ir įranga turi būti jungiami tvirtais ir ilgaamžiais įtaisais,kurie užtikrins, kad sujungimai nepatirs tempiamųjų apkrovų.

6.08. Įžeminimo detektorius

Tinkama indikatoriaus,rodančio įžeminimą, įranga, turi būti įjungta visoms neįžemintoms grandinėms,kuriomis teka didesnė už 50 V elektros srovė.

6.09. Apšvietimas

6.09.1. Visi apšvietimuinaudojami prietaisai turi būti taip sumontuoti, kad jų išskiriama šilumanegalėtų uždegti netoli šių prietaisų esančių lengvai užsiliepsnojančių objektųar įtaisų.

6.09.2. Uždarose patalpose, kuriose pastatomos akumuliatorių baterijos arba kuriosesaugomi dažai ar kitos labai degios medžiagos, naudotini tik tokie apšvietimoprietaisai, kurie nekelia pavojų, kad gali įvykti sprogimas.

6.09.3. Elektros srovė mašinųskyriuje ir katilų patalpose esantiems apšvietimo prietaisams turi būtitiekiama bent dvejomis elektros grandinėmis.

6.10. Signaliniaižiburiai

6.10.1. Žiburių valdymo skirstomoji spinta turi būtisumontuota vairinėje; šiai spintai turi būti galimybė elektros srovę tiektiatskiru kabeliu iš pagrindinės elektros skirstomosios spintos.

6.10.2. Kiekvienam signaliniamžiburiui elektros srovė iš žiburių valdymo skirstomosios spintos turi būtitiekiama atskirai ir kiekvienas žiburys privalo būti atskirai apsaugotas irkontroliuojamas. Žiburiams, sujungtiems į grupes, elektros srovė gali būtitiekiama bendra elektros grandine, tačiau su sąlyga, kad užgesus bet kuriamžiburiui, kontroliavimo įranga duos pavojaus signalą.

6.10.3. Jeigu žiburių stebėtitiesiogiai iš vairinės nėra galimybės, žiburius reikia stebėti naudojantsignalines lemputes ar panašius įtaisus, sumontuotus vairinėje esančiamevaldymo skyde. Sugedus signalinei lemputei, signalizuojančiai apie žiburioveikimą, pastarasis neturėtų išsijungti.

6.11. Įžeminimas

6.11.1. Metalinės dalys, kuriomis elektros srovė neteka, kai naudojama, pavyzdžiui,mašinų rėmai ir korpusai, prietaisai, reikmenys ir pagalbiniai įtaisai, turibūti įžeminti, jeigu jie kol kas yra taip sumontuoti, kad su laivo korpusuneturi veiksmingo metalo kontakto.

6.11.2. Metaliniai reikmenys ir pagalbiniai įtaisai,kuriuose naudojama nuolatinė srovė, metaliniai kabelių apvalkalai ir kabeliųvamzdžiai turi būti įžeminti bent iš abiejų galų. Jeigu kabeliai yra sumontuotiant medinės ar plastinės medžiagos, užteks vieno įžeminamojo kontakto.Naudojant kintamąją srovę vienagysliai kabeliai ir kabelių vamzdžiai, kuriaispravestas vienas kabelis, gali būti įžeminami ne daugiau nei vienukontaktu.

6.11.3. Įrenginiams, kuriuose naudojama ne didesnė nei 50 V įtampa, įžeminimas nėraprivalomas.

6.11.4. Jeigu naudojama didesnė nei 50 V srovė, nešiojamų elektros prietaisųkorpusai, jeigu jie pagaminti ne iš izoliuojamosios medžiagos arba jeigu jienėra apsaugoti, privalo būti įžeminami elektros tiekimo kabeliu, prijungiantpapildomą kabelio gyslą, kuria normaliai elektros srovė neteka.

6.12. Rezerviniai galios įrenginiai

6.12.1. Rezerviniai galios įrenginiai yrašie: a) pagalbinisagregatas su kuro tiekimo sistema, nepriklausoma nuo pagrindinio variklio iratskira aušinimo sistema, kuris, sugedus pagrindinei grandinei, įsijungiaautomatiškai arba kuris gali būti įjungiamas rankiniu būdu, jeigu jissumontuotas visiškai šalia vairinės arba bet kokios kitos patalpos, kuriojenuolatos būna apmokytų įgulos narių, ir kuris yra pajėgus per 30 sekundžių patspatenkinti elektros poreikį; arba b) akumuliatorių baterija, kuri automatiškai ima tiektielektros srovę, kai sugenda pagrindinė grandinė, arba kuri gali būti rankiniubūdu įjungta iš vairinės ar bet kokios kitos patalpos, kurioje nuolatos būnaapmokyti įgulos nariai, ir kuri yra pajėgi išvardytiems srovę naudojantiemsprietaisams nustatytą laiko tarpą tiekti srovę ir per tą laiko tarpąakumuliatorių baterijos nereikia įkrauti ir jos tiekiamos elektros srovėsįtampa nesumažėja iki neleistino lygio.

6.12.2. Pagalbiniai agregatai,avarinės akumuliatorių baterijos ir su jais susijęs skirstomasis įrenginys galibūti sumontuoti mašinų skyriuje, tačiau šiuo atveju kaip galima aukščiau.

6.12.3. Pagal minimaliusreikalavimus rezerviniai galios įrenginiai turi būti pajėgūs užtikrinti, kad,jeigu privaloma ir tiek, kiek įrenginiai neturi atskiro avarinio elektrossrovės tiekimo, šie elektros įtaisai galėtų veikti vienu metu: a) signaliniaižiburiai; b) garsosignalai; c) avarinisapšvietimas; d) radijotelefonas; e) bendrojopavojaus signalizacija, atitinkamo garsiakalbio sistemos ir kitos avarinėssistemos; f) avarinisapšvietimas. Laikotarpis, per kurį avariniaiįrengimai turi būti pajėgūs veikti, privalo būti nustatytas atsižvelgiant įnumatomą laivo naudojimo pobūdį, tačiau negali būti trumpesnis nei 30minučių.

7 SKYRIUS

ĮRANGA

7.01. Inkarai, grandinės ir inkarolynai

Inkarų kiekis bei jų lynai ir inkarų svoristuri atitikti vandenų kelių, kuriais plaukioja laivas, charakteristikas ir turibūti nustatomas kompetentingos vietinės institucijos.

7.02. Kita įranga

7.02.1. Laivuose turi būti bent ši įranga: a) elektros įtaisai ir įrengimai, kurie reikalingi, kad būtųgalima duoti vizualius ir garso signalus ir laivų identifikavimui, kaipreikalauja galiojančios laivybos taisyklės; b) avariniai žiburiai, kurie nėra susiję su pagrindine laivoelektros grandine ir kuriais būtų galima, iškilus būtinybei, pakeisti žiburius,kurie yra privalomi pagal pirmiau išvardytas taisykles sulaikytiems,užplaukusiems ant seklumos ar apsemtiems laivams; c) virvės ir metaliniai kabeliai; d) avarinis demblys, jeigu sertifikatenenurodyta, kad avarinis demblys nėra reikalingas; e) bent 0,4 m pločio ir 4 m ilgio trapas išlipimui,kurio kraštai nudažyti šviesių spalvų juostomis; trapas turi būti suturėklais; f) plūdriejifenderiai arba plūdrieji mediniai fenderiai; g) valties kablys; h) pirmosios pagalbos vaistinėlė; i) žiūronai; j) pritvirtintas rašytinis pranešimas, kuriame išdėstytaskęstančiųjų gelbėjimo ir gaivinimo instrukcija; k) dėžė su dangčiu alyvuotų skudurų saugojimui; l) metamasis lynas; m) kirvis.

7.02.2. Laivuose, kuriųdenis yra 1,5 m virš lengvosios vaterlinijos, privalo būti trapas išlipti arbaužbortinis trapas.

7.03. Priešgaisriniai prietaisai

7.03.1. Laive privalo būti bentšie prietaisai: a) vairinėje: vienas nešiojamasis ugnies gesintuvas; b) prie kiekvienos vietos, per kurią iš deniopatenkama į gyvenamąsias patalpas: vienas nešiojamasis ugnies gesintuvas; c) prie vietos, per kurią patenkama į patalpas, įkurias reikia įeiti, kad būtų galima prižiūrėti įrangą, ir į kurias negalimapatekti iš gyvenamųjų patalpų bei kuriose yra sumontuoti šildymo, maistoruošimo ar šaldymo įrengimai, kuriems naudojamas kietasis ar skystasis kuras:vienas nešiojamasis ugnies gesintuvas; d) prie mašinų skyriaus ir katilinės durų: vienasnešiojamasis ugnies gesintuvas; e) laivuose, kurių bendroji galia yra didesnė nei 110 kW, tinkamoje vietojepo deniu mašinų skyriuje: vienas nešiojamasis ugnies gesintuvas.

7.03.2. Privalomi nešiojamieji ugnies gesintuvai turi atitikti šiuosreikalavimus: a) nešiojamų skystųjų ugnies gesintuvų tūris negali būti didesnis nei 13,5litro ar mažesnis nei 9 litrai. Miltelinių gesintuvų tūris turi būti bent 6kilogramai; b) pagalminimalius reikalavimus gesintuve esanti priemonė gaisrui gesinti turi būtitinkama naudoti ir gesinant kitokios rūšies gaisrą nei tas, kuris labiausiaitikėtinas kilsiantis toje patalpoje ar patalpose, kurioms šis gesintuvas yraskiriamas. Laivų, kurių elektros įrangoje naudojama didesnė nei 50 V elektrossrovė, gesintuvuose esanti gaisro gesinamoji priemonė turi būti tinkama gaisruigesinti elektros įrangoje. Prie kiekvieno nešiojamojo gesintuvo privalo būtipritvirtinta aiškiai matoma naudojimo instrukcija. c) gesinamoji priemonė nešiojamuosiuose gesintuvuose,privalomuose pagal 7.03.1 punkto nuostatą, negali būti CO2arba joje negali būti produktų, iš kurių galėtų skirtis nuodingosios dujos(pavyzdžiui, tetrachlormetanas); d) gesintuvai, kuriems gali pakenkti stiprus šaltis ardidelis karštis, turi būti taip pritvirtinti ar apsaugoti, kad būtų užtikrintasnuolatinis gesintuvų veiksmingumas.

7.03.3. Visi priešgaisriniaiprietaisai privalo būti tikrinami bent kartą per dvejus metus. Laive turi būtipatikrinimą atlikusio asmens pasirašytas sertifikatas.

7.03.4. Jeigu gaisro gesinimoprietaisai taip sumontuoti, kad jie yra uždengiami, tai šiuos prietaisusdengiančios pertvaros privalo būti pažymėtos bent 10 cm didumo raudona raide„F“.

7.03.5. Gaisro gesinimo sistema, naudojanti suslėgimu tiekiamą vandenį ir sudaryta iš vamzdynų, kuriems vandenį tiekia vienasar daugiau siurblių iš hidrantų ir žarnomis, gali būti sumontuota atsižvelgiantį šias sąlygas: a) gaisriniai siurbliai privalo būti su mechanine pavara. Jie negali būtimontuojami prieš taraninę pertvarą; b) vandens slėgimas hidrante neturi būti mažesnis nei 3barai; c) vamzdynai irhidrantai privalo būti taip suprojektuoti, kad žarnas būtų galima lengvaijungti; d) visi antgaliaiprivalo būti su įtaisais, įgalinančiais reguliuoti dideliu slėgiu plūstančiąvandens srovę ar šią srovę purkšti arba išjungti; e) visa sistema privalo atitikti šiuolaikiniusreikalavimus.

7.03.6. Vienintelė gaisro gesinamoji priemonė, leistanaudoti stacionariai sumontuotuose įtaisuose yra bromotrifluormetanas 1301(halonas) (CBrF3). Naudojant šią medžiagą reikia laikytisšių sąlygų: a) tokieįtaisai naudotini tik mašinų skyriuose, katilinėse ir siurblių skyriuose; b) gesinamosios priemonės turi būtitoks kiekis, kad priemonei virtus dujomis ir esant 20 °C temperatūrai jopakaktų užpildyti nuo 4,25 iki 7 % viso tos patalpos tūrio, kuriai apsaugotinuo gaisro minėta priemonė yra skirta, čia įtraukiant ir vėdinimošachtas. Skaičiuojant reikalingą gesinamosios priemonės kiekį,laikoma, kad 1 kilogramas bromotrifluormetano 1301 esant 20 °C temperatūraiužpildo 0,160 m3 tūrį; c) slėginės cisternos, skirtos saugoti bromotrifluormetanui1301, privalo atitikti įgaliotos tikrinančios institucijos reikalavimus. Šioscisternos privalo išlaikyti tokį patį slėgimą kaip ir visa sistema tokiomissąlygomis, kuomet oro temperatūra padidėja daugiausiai iki 60 °C. Ant cisternųturi būti aiškiai ir nenutrinamai užrašyta ši informacija: darbinis slėgis,slėgimas, kuriuo suslėgta saugoma gesinamoji priemonė, gesinamosios priemonėspagaminimo metai, data, kada gesinamoji priemonė paskutinį kartą buvo tikrintabei gesinamosios priemonės rūšis ir priemonės kiekis; d) cisternoms, išdėstytoms toje patalpoje, kuriosapsaugai jos skiriamos, turi būti sumontuotas automatinis apsaugos įtaisas,užtikrinsiantis, kad gesinamoji priemonė bus paskleidžiama saugomoje patalpoje,jeigu kilus gaisrui pati cisterna atsiduria liepsnoje, tačiau gaisro gesinimosistema negali būti panaudojama; šis automatinis apsaugos įtaisas privalo būtiveiksmingas oro temperatūrai esant 60 °C; e) cisternos, išdėstytos už patalpos, kuriąapsaugoti jos yra skirtos, ribų turi būti veiksmingai apsaugotos nuomanometrinio slėgio aplinkos oro temperatūrai esant iki 60 °C. Šis reikalavimasgalioja ir cisternoms, kuriose saugomos varikliams naudojamos dujos; f) bet kuriai cisternai, kuriojetaip pat saugomos varikliams naudojamos dujos, turi būti sumontuotas manometrasar jam lygiavertis įtaisas, įgalinantis tikrinti šių dujų slėgį. Šalia tokioscisternos turi būti lentelė, kurioje pateikiamas slėgio ir temperatūrossantykis; g) vamzdynai irpagalbiniai įtaisai privalo būti pagaminti iš metalo ar medžiagos, kuriosatsparumas karščiui yra toks pat kaip ir metalo; h) vienintelės išstumiamosios dujos, kurias leidžiamanaudoti cisternose, išdėstytose tose patalpose, kurias apsaugoti cisternosskirtos, yra azotas, kuris minėtose cisternose turi būti reikalingoslėgio; i) išleidžiamasisvožtuvas turi būti sumontuotas taip, kad gesinamoji priemonė būtų išskiriamatolygiai, ir privalo būti taip suprojektuotas, kad gesinamoji priemonė galėtųstabiliai ir visiškai maišytis su oru, kad patalpoje nesusidarytų didelėgesinamosios priemonės koncentracija; j) vamzdynų ir išleidžiamųjų vožtuvų sistema turi būti taipsuprojektuota, kad gesinamoji priemonė į saugomas patalpas būtų išskiriama per10 sekundžių laikant, kad kai aplinkos temperatūra yra 0 °C, tai gesinamojipriemonė yra taki; k) turibūti galimybė gesintuvų sistemą rankiniu būdu valdyti iš vairinės ar bet kokioskitos vietos, kuri laikoma tinkama; ši vieta negali būti patalpoje, kuri yrasaugoma nuo gaisro. Montuoti automatinį gesinamąją medžiagąišleidžiantį įtaisą, kuris neturi prietaiso, duodančio perspėjamąjį garsosignalą, draudžiama; l) jeigugesintuvų sistema yra skirta saugoti kelias patalpas, naudojimo instrukcija irgesinamosios medžiagos kiekiai, būtini kiekvienai patalpai, privalo būtiaiškiai nurodyti; m) pneumatinė, hidraulinė ir elektrinė valdymo sistemos turi būti taipsumontuotos, kad kilus gaisrui ar įvykus sprogimui, galimybė, kad šios sistemossuges, būtų kuo mažesnė; n) gesintuvų sistema turi būti tikrinama bent kartą per kiekvienus 12mėnesių. Atliekant šį tikrinimą privaloma: — atliktiišorinę visos sistemos apžiūrą, — patikrinti, ar tinkamaiveikia elektrinė sistema, skirta sulaužyti plomboms, — patikrinti slėgį cisternose. Leidžiamas slėgiosumažėjimas kiekvienoje cisternoje negali būti didesnis nei 10 %. Atliekant antrąjį tikrinimą, taip pat turi būti patikrintas cisternoseesantis gesinamosios medžiagos kiekis. Kiekviename gesintuve šios medžiagoskiekis negali būti labiau sumažėjęs nei 5 %; o) laive privaloma turėti tikrinimo sertifikatą, pasirašytątikrinimą atlikusių inspektorių; p) jeigu laive yra sumontuota viena ar daugiau gesintuvųsistemų, naudojančių bromotrifluormetaną 1301, kurios buvo patikrintos,sertifikato, išduodamo laivui, 18 paantraštėje turi būti paminėta šis: „… stacionariai tvirtinamų gesintuvų sistemų, kuriose naudojamasbromotrifluormetanas 1301 (skaičius). Reikalingą sertifikatą privalu turėtilaive.“

7.04. Laivo valtys

7.04.1. Laivuose su mechaninepavara ir baržose, kurių dedveitas didesnis už 150 dwt, bei vilkikuose,stūmikuose ir vilkikuose-stūmikuose, kurių vandentalpa didesnė nei 150 m3, turi būti bent viena valtis.

7.04.2. Laivo valtis turi būti laikomatokioje vietoje, kad naudojant, jeigu reikia, atitinkamą nuleidimo įtaisą,valtį būtų galima per kuo trumpesnį laiką visiškai saugiai nuleisti įvandenį

7.04.3. Laivo valtys, privalomos pagal 7.04.1 ir 7.04.2 punktų nuostatas, turiatitikti šiuos reikalavimus: a) valtyse turi būti įrengtos sėdimosios vietos, skirtos benttrims žmonėms, vietos, tenkančios vienam žmogui, plotis privalo būti bent0,45 m; b) jos privalo būtipakankamai tvirtos; c) tūristuri būti bent 1,5 m3 arba ilgio, pločio ir borto aukščiosandauga negali būti mažesnė nei 2,7 m3; d) kai laivo valtimi plaukia trys žmonės,kiekvienas sveriantis maždaug po 75 kg, valties antvandeninio borto aukštisneturi būti mažesnis nei 25 cm; e) jos turi būti pakankamai stabilios. Valtislaikoma stabilia, jeigu dviems žmonėms, kiekvienam sveriant maždaug po 75 kg,sėdint toje pačioje valties pusėje ir kuo arčiau prieplaukinės sijos, valtiesantvandeninio borto aukštis vis tiek būna bent 10 cm; f) valtyje nesant žmonių, tačiau valčiaisklidinai vandens, jos plūdrumo atsarga (kg) turi būti bent30 × ilgis × plotis × antvandeninio borto aukštis; g) valtyje privalo būti ši įranga: — irklų pora, — švartuojamasis lynas, — samtis.

7.04.4. 7.04.3 punkte minimi: — ilgis yra didžiausias laivo valties ilgis (m), — plotis yra didžiausias plotis (m), — antvandeninio borto aukštis yra didžiausias teorinis borto aukštis (m).

7.05. Gelbėjimo plūdurai, sferinės plūdės ir gelbėjimoliemenės

7.05.1. Visuose laivuose turi būti bent trysgelbėjimo plūdurai arba du gelbėjimo plūdurai ir dvi sferinės plūdės. Ši įrangaprivalo būti paruošta naudoti ir saugoma denyje tinkamose vietose, tačiaunepritvirtinta prie laikiklių. Bent vienas gelbėjimo plūduras turi būti padėtasvisiškai šalia vairinės. Laivuose su mechanine pavara, kurių ilgis nėradidesnis nei 40 m, užtenka turėti du gelbėjimo plūdurus. Bent vienas išgelbėjimo plūdurų ar bent viena sferinė plūdė privalo būti su pakankamo ilgiometamuoju lynu.

7.05.2. Gelbėjimo plūdurai privalo: — gėlamevandenyje būti ne mažesnio plūdurumo nei 7,5 kg, — būtipagaminti iš atitinkamos medžiagos ir būti atsparūs alyvai bei jos produktamsir temperatūrai iki 50 °C, — būti taip nudažyti, kadvandenyje būtų aiškiai matomi, — būti ne mažesnio nei2,5 kg svorio, — vidinis gelbėjimo plūduro skersmuo turibūti 0,45 m ± 10 %, — turi būti apsukti virve, už kuriosgalima nusitverti.

7.05.3. Sferinės plūdės privalo: — gėlame vandenyje būti ne mažesnio plūdurumo nei7,5 kg, — būti pagamintos iš atitinkamos medžiagos ir būtiatsparios alyvai ir jos produktams bei temperatūrai iki 50 °C, — būti taip nudažytos, kad būtų aiškiai matomos vandenyje, — būti ne mažesnio svorio nei l kg, — būti apsuktosvirve, už kurios galima nusitverti.

7.05.4. Gelbėjimo liemenėkiekvienam žmogui, nuolatos esančiam laive, turi būti lengvai pasiekiama.

7.05.5. Gelbėjimoliemenių plūdurumas, medžiaga, iš kurios liemenės yra pagamintos, ir jų spalvaturi atitikti 7.05.2 punkte išdėstytus reikalavimus. Pripučiamosiosgelbėjimo liemenės privalo būti pripučiamos automatiškai arba rankiniu būdu;pripučiamose liemenėse taip pat privalo būti įtaisai, kad jas būtų galimapripūsti burna.

8 SKYRIUS

LAIVE NAUDOJAMŲ SUSKYSTINTŲJŲ DUJŲĮRANGA

8.01. Bendrosios nuostatos

8.01.1. Kiekvienas suskystintųjųdujų įrenginys iš esmės sudarytas iš tiekimo agregato, kuriam priskiriamasvienas ar daugiau dujų rezervuarai ir vienas ar daugiau redukcinių vožtuvų,skirstymo sistema bei keletas dujas naudojančių įtaisų.

8.01.2. Įrangoje galima naudotitik pramoniniu būdų pagamintą propaną.

8.02. Montavimas

8.02.1. Suskystintųjų dujų įranga turi būti visiškai tinkama naudoti propanui,privalo būti sumontuota atsižvelgiant į nusistovėjusią patirtį ir atitiktigaliojančias valstybės narės, kuri išduoda sertifikatą, taisykles.

8.02.2. Visisuskystintųjų dujų įrenginiai gali būti naudojami tik buitinėms reikmėmsgyvenamosiose patalpose ir vairinėje.

8.02.3. Laive gali būti keletas atskirų įrenginių.Tik vieno įrenginio negalima naudoti aptarnauti gyvenamosioms patalpoms,atskirtoms triumo ar stacionariai tvirtinamų cisternų.

8.03. Talpyklos

8.03.1. Leidžiama naudoti tik patvirtintos talpos talpyklas nuo 5 iki 35 kg.

8.03.2. Talpyklos turiatitikti valstybėje narėje, išdavusioje sertifikatą, galiojančiusreikalavimus. Talpyklose turi būti įspaustas oficialius spaudas, kadjiems yra atlikti privalomieji bandymai.

8.04. Vietos tiekimoagregatui parinkimas ir jo išdėstymas

8.04.1. Jeigu naudojamostalpyklos, kurių talpa yra iki 35 kg, tiekimo agregatas turi būti įrengtasspecialioje spintoje ant denio arba sieninėje spintoje, esančioje negyvenamojepatalpoje ir tokioje vietoje, kad spinta nekliudys įgulai judėti laive. Tačiauši spinta negali būti įrengta prie laivapriekio ar falšborto apkalos. Minėtaspinta gali būti sieninė spinta, įstatyta į didesnę konstrukciją, jeigu ji busatidaroma tik į išorę. Ji privalo būti tokioje vietoje, kad vamzdynai, kuriaisdujos teka į vietas, kur dujos naudojamos, būtų kuo trumpesni. Kiekvienas agregatas gali būti sudaromas iš ne daugiau nei keturių vienumetu naudojamų talpyklų su arba be automatiniu reversiniu šakotuvu. Laivevienam agregatui turi būti ne daugiau nei šešios talpyklos, įskaitant iratsargines. Slėgimo reduktorius arba, esant dviejų pakopų slėgiomažinimui, pirmasis slėgio reduktorius turi būti tvirtinamas prie pertvarostoje pačioje spintoje kaip ir rezervuaras.

8.04.2. Tiekimo agregatas privalo būti taipsumontuotas, kad šalinant nutekėjusias dujas iš spintos, kurioje agregatas yra,nebūtų pavojaus, kad šios dujos gali prasiskverbti į laivo vidų arba susidurtųsu bet kuo, kas galėtų dujas uždegti.

8.04.3. Spinta turi būti pagaminta iš nedegiųmedžiagų ir privalo būti reikiamai vėdinama per spintos dugne ir viršujeesančias angas. Rezervuarai spintoje turi būti išdėstyti vertikaliai ir tokiubūdu, kad jie negalėtų apvirsti.

8.04.4. Spinta turi būti