2007R1528 — LT — 01.07.2013 — 002.001

Šis dokumentas yra skirtas tik informacijai, ir institucijos nėra teisiškai atsakingos už jo turinį

iš dalies keičiamas:









▼B

TARYBOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 1528/2007

2007 m. gruodžio 20 d.

kuriuo taikoma prekybos tam tikrų valstybių, kurios yra Afrikos, Karibų jūros ir Ramiojo vandenyno (AKR) valstybių grupės dalis, kilmės produktais tvarka, nustatyta susitarimais, kuriais sudaromi arba ketinama sudaryti ekonominės partnerystės susitarimus







EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 133 straipsnį, atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą, kadangi: (1) 2000 m. birželio 23 d. Kotonu pasirašyto Afrikos, Karibų jūros ir Ramiojo vandenyno valstybių grupės ir Europos bendrijos bei jos valstybių narių partnerystės susitarime ( 1 ) (toliau – AKR ir EB susitarimas) nustatyta, kad ekonominės partnerystės susitarimai (EPS) įsigalioja ne vėliau kaip 2008 m. sausio 1 d. (2) AKR ir EB susitarime nustatyta, kad Susitarimo V priede nustatyta tvarka taikoma iki 2007 m. gruodžio 31 d. (3) Nuo 2002 m. Bendrija dėl ekonominės partnerystės susitarimų derasi su AKR grupės valstybėmis iš šešių regionų, kuriems priklauso Karibų jūros regiono šalys, Centrinė Afrika, Rytų ir Pietų Afrika, Ramiojo vandenyno salų valstybės, Pietų Afrikos vystymo bendrija ir Vakarų Afrika. Šie ekonominės partnerystės susitarimai bus suderinti su PPO reikalavimais, jais bus remiama regionų integracija ir skatinamas laipsniškas AKR šalių įsitraukimas į taisyklėmis grindžiamą pasaulio prekybos sistemą, tokiu būdu skatinant jų tvarų vystymąsi ir prisidedant prie bendrų pastangų panaikinti skurdą ir gerinti gyvenimo sąlygas AKR šalyse. Pirmajame etape baigus derybas gali būti sudaryti preliminarūs ekonominės partnerystės susitarimai, į kuriuos būtų įtraukti bent PPO reikalavimus atitinkantys susitarimai dėl prekių, kuriuos kuo greičiau papildytų visapusiški ekonominės partnerystės susitarimai, atitinkantys regionų ekonominės ir politinės integracijos procesus. (4) Susitarimuose, kuriais sudaroma arba ketinama sudaryti ekonominės partnerystės susitarimus ir dėl kurių derybos baigtos, nustatyta, kad iki abipusio susitarimo laikinojo taikymo šalys pagal galimybes gali imtis susitarimo taikymo priemonių. Susitarimus tikslinga pradėti taikyti laikantis šių nuostatų. (5) Šiame reglamente numatyta tvarka prireikus gali būti iš dalies keičiama, vadovaujantis susitarimais, kuriais sudaroma arba ketinama sudaryti ekonominės partnerystės susitarimus, jei ir kai tokie susitarimai pasirašyti, sudaryti remiantis Sutarties 300 straipsniu ir yra arba laikinai taikomi, arba galiojantys. Tvarka nebetaikoma arba nebetaikoma iš dalies, jeigu minėti susitarimai neįsigalioja per priimtiną laikotarpį, numatytą Vienos konvencijoje dėl tarptautinių sutarčių teisės. (6) Pagal susitarimuose, kuriais sudaroma arba ketinama sudaryti ekonominės partnerystės susitarimus, nustatytą tvarką importuojant į Bendriją turėtų būti leidžiama įvežti visus produktus, išskyrus ginklus, be muito ir jiems netaikyti tarifinių kvotų. Tokiems susitarimams turėtų būti taikomas pereinamasis laikotarpis ir tvarka, susijusi su tam tikrais „jautriais“ produktais, bei speciali tvarka, numatyta Prancūzijos užjūrio departamentams. Atsižvelgiant į ypatingą Pietų Afrikos padėtį, šios šalies kilmės produktams toliau turėtų būti taikomos atitinkamos Europos Bendrijos, jos valstybių narių ir Pietų Afrikos Respublikos susitarimo dėl prekybos, plėtros ir bendradarbiavimo ( 2 ) (toliau – PPBS) nuostatos, kol neįsigalios Bendrijos ir Pietų Afrikos susitarimas, kuriuo sudaroma arba ketinama sudaryti ekonominės partnerystės susitarimą. (7) Mažiausiai išsivysčiusios šalys, kurios taip pat yra AKR valstybės, savo būsimus prekybos ryšius su Bendrija turėtų grįsti ekonominės partnerystės susitarimais, užuot vadovavusiosi 2005 m. birželio 27 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 980/2005 dėl bendrųjų tarifų lengvatų sistemos taikymo ( 3 ) mažiausiai išsivysčiusioms šalims nustatytomis specialiomis priemonėmis. Kad tai vyktų sklandžiau, tikslinga numatyti, kad derybas dėl susitarimų, kuriais sudaromi arba ketinama sudaryti ekonominės partnerystės susitarimus, baigusios šalys, galinčios naudotis šiame reglamente nustatyta tvarka, ribotą laiką ir toliau galėtų produktams, kuriems šiame reglamente pereinamojo laikotarpio priemonės nėra tokios palankios, taikyti Reglamento (EB) Nr. 980/2005 mažiausiai išsivysčiusioms šalims nustatytas specialias priemones. (8) Šiame reglamente importuojamiems produktams taikomos kilmės taisyklės pereinamuoju laikotarpiu turėtų būti šio reglamento II priede nustatytos taisyklės. Minėtos kilmės taisyklės turėtų būti pakeičiamos bet kurio susitarimo, sudaryto su I priede išvardytais regionais ir valstybėmis, priede pateikiamomis taisyklėmis, kai tokios susitarimas yra arba laikinai taikomas, arba įsigalioja, atsižvelgiant į tai, kuri data yra ankstesnė. (9) Būtina numatyti galimybę laikinai sustabdyti šiame reglamente nustatytos tvarkos taikymą, jei administracijos nebendradarbiauja, pažeidinėjamos taisyklės arba sukčiaujama. Jei valstybė narė suteikia Komisijai informacijos apie galimą sukčiavimo atvejį arba apie tai, kad administracijos nebendradarbiauja, taikomi atitinkami Bendrijos teisės aktai, visų pirma 1997 m. kovo 13 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 515/97 dėl valstybių narių administracinių institucijų tarpusavio pagalbos ir dėl pastarųjų bei Komisijos bendradarbiavimo, siekiant užtikrinti, kad būtų tinkamai taikomi muitinės ir žemės ūkio teisės aktai ( 4 ). (10) Tikslinga, kad šiame reglamente būtų nustatyta pereinamoji prekybos cukrumi ir ryžiais tvarka ir numatytos specialios pereinamojo laikotarpio apsaugos priemonės bei priežiūros mechanizmai, taikomi baigus taikyti pereinamojo laikotarpio priemones. (11) Atsižvelgiant į pereinamojo laikotarpio tvarką cukraus sektoriuje, pagal Tarybos sprendimą 2007/627/EB ( 5 ) nuo 2009 m. spalio 1 d. nebus taikomas AKR ir ES susitarimo V priedo 3 protokolas dėl AKR cukraus. (12) Baigus taikyti 3 protokolą ir atsižvelgiant į ypač pažeidžiamą cukraus rinką, tikslinga priimti prekybos šiuo produktu pereinamojo laikotarpio priemones. Taip pat tikslinga priimti konkrečias tam tikrų perdirbtų žemės ūkio produktų, kuriuose gali būti didelis cukraus kiekis ir kuriais gali būti prekiaujama siekiant išvengti konkrečių pereinamojo laikotarpio cukraus importo į Bendriją apsaugos priemonių, priežiūros ir apsaugos priemones. (13) Taip pat tikslinga priimti bendras produktų, kuriems taikomas šis reglamentas, apsaugos priemones. (14) Atsižvelgiant į ypatingai „jautrius“ žemės ūkio produktus, tikslinga numatyti galimybę imtis dvišalių apsaugos priemonių, jei importu trikdomos arba gali būti trikdomos šių produktų rinkos arba trikdomi šių rinkų reguliavimo mechanizmai. (15) Vadovaujantis Sutarties 299 straipsnio 2 dalimi, visose Bendrijos politikos srityse, ypač muitų ir prekybos politikoje, turėtų būti deramai atsižvelgiama į ypatingą Bendrijos atokiausių regionų socialinės ir ekonominės struktūros padėtį. (16) Todėl siekiant nustatyti veiksmingas dvišalės apsaugos taisykles, ypatingas dėmesys turėtų būti kreipiamas į „jautrius“ žemės ūkio produktus, ypač cukrų, ir į išskirtinį Bendrijos atokiausių regionų pažeidžiamumą bei jų interesus. (17) Šiam reglamentui įgyvendinti reikalingos priemonės turėtų būti priimtos remiantis 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimu 1999/468/EB, nustatančiu Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką ( 6 ). (18) Priėmus šį reglamentą būtina panaikinti dabartinį pagal AKR ir EB partnerystės susitarimo V priedą priimtų reglamentų rinkinį, būtent: 2002 m. gruodžio 10 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2285/2002 dėl apsaugos priemonių, numatytų AKR–EB partnerystės susitarime ( 7 ), 2002 m. gruodžio 10 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2286/2002 dėl priemonių, taikomų žemės ūkio produktams ir prekėms, pagamintoms perdirbus žemės ūkio produktus, kilusius iš Afrikos, Karibų baseino ir Ramiojo vandenyno valstybių (AKR valstybių) ( 8 ), ir 2005 m. lapkričio 29 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1964/2005 dėl bananų muitų tarifų normų ( 9 ) 1 straipsnio 2 dalį. Todėl nustoja galioti visos šiomis naikinamomis nuostatomis grindžiamos įgyvendinimo priemonės, kadangi: PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:







1 SKYRIUS

DALYKAS, TAIKYMO SRITIS IR PATEKIMAS Į RINKĄ

1 straipsnis

Dalykas

Šiuo reglamentu taikoma prekybos tam tikrų valstybių, kurios yra Afrikos, Karibų jūros ir Ramiojo vandenyno (AKR valstybių grupės) dalis, kilmės produktais tvarka, nustatyta susitarimais, kuriais sudaromi arba ketinama sudaryti ekonominės partnerystės susitarimus.

2 straipsnis

Taikymo sritis

1. Reglamentas taikomas I priede išvardytų regionų ir valstybių kilmės produktams.

2. Taryba remdamasi Komisijos pasiūlymu kvalifikuota balsų dauguma iš dalies keičia I priedą ir jį papildo susitarimo su Bendrija derybas baigusių AKR valstybių grupei priklausančių regionų ir valstybių ir tų regionų arba valstybių, bent jau atitinkančių 1994 m. GATT XXIV straipsnio reikalavimus, pavadinimais.

3. Toks regionas arba valstybė lieka I priede pateiktame sąraše, jei Taryba remdamasi Komisijos pasiūlymu kvalifikuota balsų dauguma iš dalies nepakeičia I priedo ir iš jo neišbraukia to regiono arba valstybės, ypač tais atvejais, kai:

a) regionas arba valstybė parodo, kad neketina ratifikuoti susitarimo, kuriuo vadovaujantis ji buvo įtraukta į I priedą;

b) susitarimas, kuriuo vadovaujantis regionas arba valstybė buvo įtraukta į I priedą, nebuvo ratifikuotas per priimtiną laikotarpį ir dėl to susitarimas pernelyg ilgai neįsigalioja; arba

c) susitarimas nustoja galioti, arba susijęs regionas ar valstybė nustoja naudotis susitarime numatytomis teisėmis arba nebevykdo įsipareigojimų, nors susitarimas tebegalioja.

3 straipsnis

Patekimas į rinką

1. Atsižvelgiant į 6, 7 ir 8 straipsnius, panaikinami visų I priede nurodyto regiono arba valstybės kilmės Suderintosios sistemos 1–97 skyriuose (išskyrus 93 skyrių) nurodytų produktų importo muitai. Jie panaikinami atsižvelgiant į 9 ir 10 straipsniuose nustatytus pereinamojo laikotarpio apsaugos ir priežiūros mechanizmus ir į 11–22 straipsniuose nustatytus bendrus apsaugos mechanizmus.

2. Suderintosios sistemos 93 skyriaus produktams, kurių kilmės regionai arba valstybės išvardyti I priede, toliau taikomos didžiausio palankumo muitų normos.

3. Nepaisant Reglamento (EB) Nr. 980/2005 3 straipsnio 2 dalies nuostatų, to reglamento I priede išvardytų mažiausiai išsivysčiusių šalių, kurios įtrauktos į šio reglamento I priedą, kilmės produktams be šiame reglamente numatytos tvarkos toliau bus taikomos pagal Reglamentą (EB) Nr. 980/2005 numatytos lengvatos:

a) prie 1006 tarifinės pozicijos priskiriamiems produktams, išskyrus 1006 10 10 subpoziciją, iki 2009 m. gruodžio 31 d. ir

b) prie 1701 tarifinės pozicijos priskiriamiems produktams, iki 2009 m. rugsėjo 30 d.

4. Šio straipsnio 1 dalis ir 6, 7 ir 8 straipsniai netaikomi Pietų Afrikos kilmės produktams. Šiems produktams taikomos atitinkamos PPBS nuostatos. Vadovaujantis 24 straipsnio 3 dalyje nurodyta tvarka, prie šio reglamento pridedamas priedas, kuriame nustatomas Pietų Afrikos kilmės produktams taikomas režimas, kai tik PPBS nuostatos pakeičiamos atitinkamomis susitarimų, kuriais sudaromi arba ketinama sudaryti ekonominės partnerystės susitarimus, nuostatomis.

5. 1 dalis netaikoma 0803 00 19 tarifinei pozicijai priskiriamiems produktams, kurių kilmės regionas arba valstybė nurodyti I priede ir kurie yra išleisti į laisvą apyvartą Bendrijos atokiausiuose regionuose iki 2018 m. sausio 1 d. Šio straipsnio 1 dalis ir 7 straipsnis netaikomi 1701 tarifinei pozicijai priskirtiems produktams, kurių kilmės regionas arba valstybė nurodyti I priede ir kurie yra išleisti į laisvą apyvartą Prancūzijos užjūrio departamentuose iki 2018 m. sausio 1 d. Šis laikotarpiai pratęsiami iki 2028 m. sausio 1 d. nebent Šalys susitarta kitaip atitinkamuose susitarimuose. Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje Komisija paskelbia pranešimą, kuriuo suinteresuotosios šalys informuojamos apie šios nuostatos taikymo nutraukimą.







II SKYRIUS

KILMĖS TAISYKLĖS IR ADMINISTRACIJŲ BENDRADARBIAVIMAS

4 straipsnis

Kilmės taisyklės

1. II priede išvardytos kilmės taisyklės taikomos siekiant nustatyti, ar produktai yra kilę iš I priede nurodytų regionų arba valstybių.

2. II priede nustatytos kilmės taisyklės pakeičiamos taisyklėmis, pridėtomis prie I priede išvardytų regionų ar valstybių sudarytų susitarimų, kai toks susitarimas taikomas laikinai arba kai jis įsigalioja – pasirenkama ankstesnė data. Komisija, siekdama informuoti ekonomių operacijų vykdytojus, skelbia pranešimą Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje. Pranešime nurodoma laikinojo taikymo arba įsigaliojimo data, nuo kurios produktams, kilusiems iš priede išvardytų regionų ir valstybių, taikomos susitarime nustatytos kilmės taisyklės.

3. Komisija, kuriai padeda 1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 2913/92, nustatančiu Bendrijos muitinės kodeksą ( 10 ), įsteigtas Muitinės kodekso komitetas, stebi, kaip įgyvendinamos ir taikomos II priedo nuostatos. Vadovaujantis Reglamento (EEB) Nr. 2913/92 247 ir 247a straipsniuose nurodyta tvarka, gali būti daroma techninių pakeitimų bei priimama sprendimų, susijusių su II priedo valdymu.

5 straipsnis

Administracijų bendradarbiavimas

1. Jei Komisija, remdamasi objektyvia informacija, nustato, kad administracijos nebendradarbiauja ir (arba) kad pažeidinėjamos taisyklės arba sukčiaujama, ji, vadovaudamasi šiuo straipsniu, gali laikinai sustabdyti 3, 6 ir 7 straipsniais nustatytą muitų panaikinimą (toliau – atitinkamas režimas).

2. Šiame straipsnyje žodžių junginys „administracijos nebendradarbiauja“, inter alia, reiškia, kad:

a) pakartotinai nesilaikoma atitinkamų įsipareigojimų tikrinti nagrinėjamojo (-ų) produkto (-ų) kilmės statusą;

b) pakartotinai atsisakoma arba nepagrįstai delsiama atlikti paskesnį kilmės įrodymo tikrinimą ir (arba) pranešti jo rezultatus;

c) pakartotinai atsisakoma arba nepagrįstai delsiama gauti leidimą rengti administracijų bendradarbiavimo komandiruotes su nustatyto atitinkamo režimo suteikimu susijusių dokumentų autentiškumui arba informacijos tikslumui patikrinti.

Šiame straipsnyje minimi pažeidimai arba sukčiavimas gali būti nustatomi, inter alia, kai paaiškėja, kad be pagrįsto paaiškinimo importuojamų prekių staiga padaugėja ir jų skaičius viršija įprastus susijusio regiono arba valstybės gamybos ir eksporto pajėgumus.

3. Jei, remdamasi valstybių narių suteikta informacija, arba savo pačios iniciatyva Komisija nustato, kad sąlygos atitinka išvardytąsias 1 ir 2 dalyse, atitinkamo režimo taikymas gali būti sustabdomas 24 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka, prieš tai Komisijai:

a) informavus 24 straipsnyje nurodytą komitetą;

b) pranešus susijusiam regionui arba valstybei, laikantis atitinkamos Bendrijos ir tos valstybės arba regiono santykius reglamentuojančios tvarkos; ir

c) Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje paskelbus, kad nustatyta, jog administracijos nebendradarbiauja, pažeidinėjamos taisyklės arba sukčiaujama.

4. Pagal šį straipsnį taikomo sustabdymo trukmė neturi būti ilgesnė, nei būtina Bendrijos finansiniams interesams apsaugoti. Ji neviršija 6 mėnesių, o po to terminas gali būti pratęstas. To laikotarpio pabaigoje, Komisija, informavusi 24 straipsnyje nurodytą komitetą, nusprendžia atšaukti sustabdymą arba jį pratęsti, vadovaudamasi šio straipsnio 3 dalyje nurodyta tvarka.

5. 2–4 dalyse nustatyta laikino sustabdymo tvarka pakeičiama I priede išvardytų regionų ar valstybių sudarytų susitarimų tvarka, jei toks susitarimas taikomas laikinai arba jei jis įsigalioja – pasirenkama ankstesnė data. Komisija, siekdama informuoti ekonominių operacijų vykdytojus, skelbia pranešimą Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje. Pranešime nurodoma laikinojo taikymo arba įsigaliojimo data, nuo kurios šiame reglamente minimiems produktams taikoma susitarime nustatyta laikino sustabdymo tvarka.

6. Siekdama, kad būtų įgyvendintas I priede išvardytų regionų ar valstybių susitarimuose nurodytas laikinasis sustabdymas, Komisija, nedelsdama:

a) informuoja 24 straipsnyje nurodytą komitetą apie nustatytą administracijų nebendradarbiavimą, pažeidinėjimus arba sukčiavimą; ir

b) Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje paskelbia pranešimą, kad buvo nustatyta, jog administracijos nebendradarbiauja, pažeidinėjamos taisyklės arba sukčiaujama.

Sprendimas sustabdyti atitinkamą režimą priimamas vadovaudamasi 24 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka.







III SKYRIUS

PEREINAMOJO LAIKOTARPIO PRIEMONĖS







1 SKIRSNIS

Ryžiai

6 straipsnis

Nulinės muito normos tarifinės kvotos ir galimas muitų panaikinimas

1. Nuo 2010 m. sausio 1 d. importo muitai panaikinami prie 1006 tarifinės pozicijos priskiriamiems produktams, išskyrus 1006 10 10 subpozicijos produktų importo muitus, kurie panaikinami nuo 2008 m. sausio 1 d.

2. Leidžiama pradėti naudoti tokią prie 1006 tarifinės pozicijos priskiriamų produktų, išskyrus prie 1006 10 10 subpozicijos priskiriamus produktus, kurių kilmės regionai ar valstybės išvardytos I priede ir yra CARIFORUM regiono dalis, tarifinę kvotą, taikant nulinę muito normą:

a) 187 000 tonų pagal lukštentų ryžių ekvivalentą, nuo 2008 m. sausio 1 d. iki 2008 m. gruodžio 31 d.;

b) 250 000 tonų pagal lukštentų ryžių ekvivalentą, nuo 2009 m. sausio 1 d. iki 2009 m. gruodžio 31 d.

3. Išsamios 2 dalyje nurodytų tarifinių kvotų taikymo taisyklės nustatomos vadovaujantis 2003 m. rugsėjo 29 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1785/2003 dėl bendro ryžių rinkos organizavimo ( 11 ) 13 straipsnyje ir 26 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka.







2 SKIRSNIS

Cukrus

7 straipsnis

Nulinės muito normos tarifinės kvotos ir galimas muitų panaikinimas

1. Prie 1701 tarifinės pozicijos priskiriamų produktų importo muitai panaikinami nuo 2009 m. spalio 1 d.

2. Be leistų pradėti naudoti ir pagal 2006 m. vasario 20 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 318/2006 dėl bendro cukraus sektoriaus rinkų ( 12 ) 28 straipsnį administruojamų tarifinių kvotų nuo 2008 m. spalio 1 d. iki 2009 m. rugsėjo 30 d. leidžiama pradėti naudoti šias tarifines prie 1701 11 10 subpozicijos priskiriamų produktų kvotas:

a) 150 000 tonų pagal baltojo cukraus ekvivalentą nuline muito norma, taikoma mažiausiai išsivysčiusių šalių, kurios išvardytos Reglamento (EB) Nr. 980/2005 I priede ir šio reglamento I priede, kilmės produktams. Ši tarifinė kvota padalijama regionams pagal kiekį, nustatomą vadovaujantis susitarimais, pagal kuriuos regionai arba valstybės buvo įtrauktos į I priedą; ir

b) 80 000 tonų pagal baltojo cukraus ekvivalentą nuline muito norma, taikoma kitų, ne mažiausiai išsivysčiusių, I priede išvardytų regionų arba valstybių kilmės produktams. Ši tarifinė kvota padalijama regionams pagal kiekį, nustatomą vadovaujantis susitarimais, pagal kuriuos regionai arba valstybės buvo įtrauktos į I priedą;

3. Reglamento (EB) Nr. 318/2006 30 straipsnis taikomas importui, kuriam taikomos ankstesnėje dalyje nurodytos tarifinės kvotos.

4. Išsamios šiame straipsnyje nurodytų tarifinių kvotų padalijimo regionams ir naudojimo taisyklės nustatomos laikantis Reglamento (EB) Nr. 318/2006 39 straipsnio 2 dalyje nurodytos tvarkos.

8 straipsnis

Pereinamojo laikotarpio tvarka

Nuo 2009 m. spalio 1 d. iki 2012 m. rugsėjo 30 d. 7 straipsnio 1 dalis netaikoma produktų, kurių KN kodas yra 1701, importui, nebent importuotojas įsipareigoja šiuos produktus pirkti už ne mažesnę nei 90 % bazinės kainos sumą (atsižvelgiant į CIF), nustatytą Reglamento (EB) Nr. 318/2006 3 straipsniu atitinkamiems prekybos metams.

9 straipsnis

Prekybai cukrumi taikomos pereinamojo laikotarpio apsaugos priemonės

1. Nuo 2009 m. spalio 1 d. iki 2015 m. rugsėjo 30 d. 7 straipsnio 1 dalyje nustatytas režimas prie 1701 tarifinės pozicijos priskiriamų produktų, kurių kilmės regionai arba valstybės išvardytos I priede ir kurios nėra Reglamento (EB) Nr. 980/2005 I priede išvardytos mažiausiai išsivysčiusios šalys, importui gali būti sustabdomas, jei:

a) Importuojami produktai, kurių kilmės regionai arba valstybės yra AKR valstybės, bet nėra mažiausiai išsivysčiusios šalys, išvardytos Reglamento (EB) Nr. 980/2005 I priede, viršija šį kiekį: i) 1,38 milijonus tonų 2009–2010 prekybos metais, ii) 1,45 milijonus tonų 2010–2011 prekybos metais, iii) 1,6 milijonus tonų nuo 2011–2012 iki 2014–2015 prekybos metų; ir

b) importuojami produktai, kurių kilmės šalys yra visos AKR valstybės, viršija 3,5 milijonus tonų.

2. Kiekis, nustatytas 1 dalies a punkte gali būti padalijamas regionams.

3. 1 dalyje nurodytu taikymo laikotarpiu prie 1701 tarifinės pozicijos priskiriamiems produktams, kurių kilmės regionai arba valstybės išvardytos I priede, reikės importo licencijos.

4. 7 straipsnio 1 dalyje nustatyto režimo sustabdymas baigiasi tų pačių metų, kuriais jis buvo pardėtas taikyti, pabaigoje.

5. Išsamios taisyklės, skirtos 1 dalyje nurodyto kiekio padalijimui ir šio straipsnio 1, 3 ir 4 dalyse minėtai sistemai valdyti, bei sprendimai dėl sustabdymo priimami laikantis Reglamento (EB) Nr. 318/2006 39 straipsnio 2 dalyje nurodytos tvarkos.

10 straipsnis

Pereinamojo laikotarpio priežiūros mechanizmas

1. Nuo 2008 m. sausio 1 d. iki 2015 m. rugsėjo 30 d. produktų, priskiriamų prie 1704 90 99, 1806 10 30, 1806 10 90, 2106 90 59, 2106 90 98 tarifinių pozicijų ir kurių kilmės regionai arba valstybės išvardytos I priede, importui taikomi 1993 m. liepos 2 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2454/93, išdėstančio Reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, įgyvendinimo nuostatas ( 13 ), 308d straipsniu nustatyti priežiūros mechanizmai.

2. Vykdydama priežiūrą, Komisija patikrina, ar vieno arba daugiau iš konkretaus regiono kilusių tokių produktų importo mastas iš viso padidėjo daugiau nei 20 % per dvylika mėnesių iš eilės, palyginti su metų importo vidurkiu per paskutinius tris metus.

3. Jeigu pasiekiama 2 dalyje minima riba, Komisija nagrinėja prekybos modelį, ieško ekonominių priežasčių ir tiria šių importuojamų produktų cukraus kiekį. Jei Komisija padaro išvadą, kad tokiu importu siekiama išvengti tarifinių kvotų normų, pereinamosios tvarkos ir 7, 8 bei 9 straipsniuose nustatyto specialaus apsaugos mechanizmo, ji gali sustabdyti 3 straipsnio 1 dalies taikymą produktų, priskiriamų prie 1704 90 99, 1806 10 30, 1806 10 90, 2106 90 59, 2106 90 98 tarifinių pozicijų, kurių kilmės regionai arba valstybės išvardytos I priede ir nėra mažiausiai išsivysčiusios šalys, išvardytos Reglamento (EB) Nr. 980/2005 I priede, importui iki susijusių prekybos metų pabaigos.

4. Priimamos išsamios šios sistemos valdymo taisyklės, o sprendimai dėl sustabdymo priimami laikantis 1993 m. gruodžio 6 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 3448/93, nustatančio prekybos tvarką, taikomą tam tikroms iš perdirbtų žemės ūkio produktų pagamintoms prekėms ( 14 ) 16 straipsniu nustatytos tvarkos.







IV SKYRIUS

BENDROSIOS APSAUGOS NUOSTATOS

11 straipsnis

Sąvokų apibrėžimai

Šiame skyriuje vartojami tokie sąvokų apibrėžimai:

a) „Bendrijos pramonė“ – tai visi Bendrijos teritorijoje veikiantys panašių arba tiesiogiai konkuruojančių produktų Bendrijos gamintojai arba tie Bendrijos gamintojai, kurių bendras panašių arba tiesiogiai konkuruojančių produktų gamybos kiekis sudaro didžiąją visos šių produktų gamybos Bendrijoje dalį;

b) „didelė žala“ – tai reikšmingas visuotinis Bendrijos gamintojų būklės pablogėjimas;

c) „didelės žalos grėsmė“ – tai akivaizdžiai gresianti didelė žala;

d) „trikdymas“ – tai sektoriaus arba pramonės veiklos sutrikdymas;

e) „trikdymo grėsmė“ – tai akivaizdžiai gresiantis sutrikdymas.

12 straipsnis

Principai

1. Vadovaujantis šio skyriaus nuostatomis apsaugos priemonė gali būti nustatyta, jei I priede išvardytų regionų ar valstybių kilmės produktai į Bendriją importuojama tokiu dideliu mastu ir tokiomis sąlygomis, kad kelia arba gali kelti:

a) didelę žalą Bendrijos pramonei;

b) ekonomikos sektoriaus trikdymą, ypač jei trikdymas kelia rimtų socialinių problemų arba sunkumų, dėl kurių gali labai pablogėti Bendrijos ekonominė padėtis; arba

c) žemės ūkio produktų, kuriems taikomas PPO susitarimo dėl žemės ūkio I priedas, rinkų arba šių rinkų reguliavimo mechanizmų trikdymą.

2. Jei I priede išvardytų regionų ar valstybių kilmės produktai į Bendriją importuojami tokiu dideliu mastu ir tokiomis sąlygomis, kad sutrikdoma arba gali būti sutrikdyta vieno arba kelių Bendrijos atokiausių regionų ekonominė padėtis, apsaugos priemonė gali būti nustatyta vadovaujantis šio skyriaus nuostatomis.

13 straipsnis

Apsaugos priemonių nustatymo sąlygų apibrėžimas

1. Nustatant didelę žalą arba jos grėsmę atsižvelgiama, inter alia, į šiuos veiksnius:

a) importuojamų produktų mastą, ypač tais atvejais, kai tiek absoliutusis, tiek santykinis (palyginti su gamyba arba vartojimu Bendrijoje) padidėjimas yra žymus;

b) importuojamų produktų kainą, ypač tais atvejais, kai, palyginti su panašaus produkto kaina Bendrijoje, kainos labai sumažintos;

c) tokio importo padarinius Bendrijos gamintojams, nustatomus pagal atitinkamų ekonominių veiksnių tendencijas: gamybą, pajėgumų naudojimą, atsargas, pardavimą, rinkos dalį, kainų mažėjimą arba trukdymą didinti kainas, kurios normaliomis sąlygomis būtų didėjusios, pelną, naudojamo kapitalo grąžą, grynųjų pinigų srautus ir užimtumą;

d) kitus veiksnius, išskyrus importo tendencijas, kurie daro arba galėjo daryti žalą susijusiems Bendrijos gamintojams.

2. Nustatant trikdymus arba jų grėsmę remiamasi objektyviais veiksniais, įskaitant šiuos elementus:

a) Absoliutųjį arba santykinį (palyginti su Bendrijos gamyba ir su importu iš kitų šaltinių) importo masto padidėjimą; ir

b) tokio importo poveikį kainoms; arba

c) tokio importo poveikį Bendrijos pramonės būklei arba atitinkamam ekonomikos sektoriui, įskaitant, inter alia, pardavimo mastui, gamybai, finansinei padėčiai ir užimtumui.

3. Nustatant, ar importuojama tokiomis sąlygomis, kad sutrikdomos arba galėtų būti sutrikdytos žemės ūkio produktų rinkos arba šių rinkų reguliavimo mechanizmų taikymas, įskaitant bendro rinkos organizavimo reglamentus, reikia atsižvelgti į visus susijusius objektyvius veiksnius, įskaitant vieną ar kelis iš šių elementų:

a) importo mastą, palyginti su paskutinių kalendorinių arba prekybos metų lygiu, ir jeigu būtų, vidaus gamyba ir vartojimu bei būsimais lygiais, planuojamais vadovaujantis bendrosios rinkos organizavimo reformomis;

b) vidaus kainas, palyginti su bazinėmis arba tikslinėmis kainomis, jei įmanoma, o jei ne – kainas, palyginti su vidutinėmis to paties laikotarpio paskutinių prekybos metų vidaus rinkos kainomis;

c) nuo 2015 m. spalio 1 d. prie 1701 tarifinės pozicijos priskiriamų produktų rinkose: atvejus, kai vidutinė Bendrijos baltojo cukraus rinkos kaina du mėnesius iš eilės mažėja ir sudaro mažiau nei 80 % vidutinės Bendrijos baltojo cukraus rinkos kainos, nustatytos paskutiniais prekybos metais.

4. Siekiant nustatyti, ar Bendrijos atokiausiuose regionuose tenkinamos 1, 2 ir 3 dalyse nurodytos sąlygos, nagrinėjama tik susijusio (-ių) atokiausio (-ių) regiono (-ų) teritorija. Ypatingas dėmesys skiriamas vietos pramonės mastui, jos finansinei padėčiai ir užimtumui.

14 straipsnis

Tyrimo inicijavimas

1. Tyrimas inicijuojamas valstybės narės prašymu arba Komisijos iniciatyva, jei Komisija mano, kad yra pakankamai įrodymų, tyrimo inicijavimui pagrįsti.

2. Valstybės narės informuoja Komisiją, jei dėl importo iš kurios nors I priede išvardyti regionai ar valstybės tendencijų reikia taikyti apsaugos priemones. Informuojant turi būti pateikti turimi įrodymai, atitinkantys 13 straipsnio kriterijus. Tokią informaciją Komisija perduoda visoms valstybėms narėms per tris darbo dienas.

3. Konsultacijos su valstybėmis narėmis turi įvykti per aštuonias darbo dienas nuo tos dienos, kurią Komisija nusiunčia joms informaciją. Jei po konsultacijų paaiškėja, kad yra pakankamai įrodymų, tyrimo inicijavimui pagrįsti, Komisija Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje paskelbia pranešimą. Tyrimas inicijuojamas per vieną mėnesį nuo informacijos iš valstybės narės gavimo dienos.

4. Jei, pasikonsultavusi su valstybėmis narėmis, Komisija nusprendžia, kad aplinkybės atitinka nurodytąsias 12 straipsnyje, ji apie savo ketinimą inicijuoti tyrimą iš karto praneša susijusiems I priede išvardytiems regionams arba valstybėms. Kartu su pranešimu gali būti pateikiamas kvietimas pradėti konsultacijas, kuriomis siekiama išsiaiškinti padėtį ir rasti visoms šalims priimtiną sprendimą.

15 straipsnis

Tyrimas

1. Inicijavusi tyrimo procedūrą, Komisija pradeda tyrimą.

2. Komisija gali prašyti valstybių narių pateikti informaciją, o valstybės narės imasi visų būtinų veiksmų bet kuriems tokiems prašymams patenkinti. Jei ši informacija yra visuotinės svarbos arba jei ją pateikti paprašė valstybė narė, Komisija šią informaciją persiunčia visoms valstybėms narėms, jei ji nėra konfidenciali; jei informacija yra konfidenciali – Komisija persiunčia nekonfidencialią santrauką.

3. Jei tyrimas susijęs tik su atokiausiuoju regionu, Komisija gali prašyti kompetentingų vietos valdžios institucijų pateikti 2 dalyje nurodytą informaciją per susijusią valstybę narę.

4. Jei įmanoma, tyrimas baigiamas per šešis mėnesius nuo tyrimo inicijavimo dienos. Išimtinėmis aplinkybėmis šis terminas gali būti pratęstas dar trims mėnesiams.

16 straipsnis

Laikinųjų apsaugos priemonių nustatymas

1. Laikinosios apsaugos priemonės taikomos susidarius kritinėms aplinkybėms, kai delsiant gali būti padaryta sunkiai atitaisoma žala, ir preliminariai nustačius, kad aplinkybės atitinka nurodytąsias 12 straipsnyje. Komisija tokių laikinųjų priemonių imasi pasikonsultavusi su valstybėmis narėmis arba, ypatingos skubos atvejais, pranešusi valstybėms narėms. Pastaruoju atveju konsultacija įvyksta per dešimt dienų nuo pranešimo valstybėms narėms apie veiksmus, kurių ėmėsi Komisija.

2. Atsižvelgiant į ypatingą atokiausiųjų regionų padėtį ir jų pažeidžiamumą staigiai padidėjus importui, su jais susijusiame tyrime taikomos laikinosios apsaugos priemonės, jei preliminariai nustatyta, kad importo mastas padidėjo. Tokiu atveju Komisija informuoja valstybes nares apie priemones, kurių ji ketina imtis, o konsultacija įvyksta per dešimt dienų nuo pranešimo valstybėms narėms apie veiksmus, kurių ėmėsi Komisija, dienos.

3. Jeigu valstybė narė prašo Komisijos skubiai imtis priemonių ir jeigu įvykdytos 1 arba 2 dalies sąlygos, Komisija sprendimą priima per penkias darbo dienas nuo prašymo gavimo dienos.

4. Komisija nedelsdama praneša Tarybai ir valstybėms narėms apie bet kokį sprendimą, priimtą pagal šio straipsnio 1, 2 ir 3 dalis. Taryba, vadovaudamasi šios dalies nuostatomis, per vieną mėnesį nuo Komisijos pranešimo gavimo dienos kvalifikuota balsų dauguma gali priimti kitokį sprendimą.

5. Laikinosiomis priemonėmis gali būti padidintas nagrinėjamojo produkto muito mokestis, tačiau jis negali viršyti kitiems PPO nariams taikomų muitų arba tarifinių kvotų.

6. Laikinosios priemonės negali būti taikomos ilgiau kaip 180 dienų. Jei laikinosios priemonės taikomos tik atokiausiems regionams, jos gali būti taikomos ne ilgiau kaip 200 dienų.

7. Jeigu laikinosios apsaugos priemonės panaikinamos, nes tiriant paaiškėja, kad nebuvo įvykdytos 12 ir 13 straipsniuose nustatytos sąlygos, bet kokie laikinųjų priemonių pagrindu surinkti muitai grąžinami.

17 straipsnis

Tyrimo ir tyrimo procedūros baigimas nenustatant priemonių

Jeigu manoma, kad dvišalių apsaugos priemonių taikyti nereikia, ir tam neprieštarauja 21 straipsnyje nurodytas patariamasis komitetas, tyrimas ir tyrimo procedūra baigiami Komisijos sprendimu. Visais kitais atvejais Komisija nedelsdama pateikia Tarybai konsultacijos rezultatų ataskaitą ir pasiūlymą priimti Tarybos reglamentą dėl tyrimo procedūros užbaigimo. Tyrimo procedūra laikoma baigta, jei per vieną mėnesį Taryba kvalifikuota balsų dauguma nenusprendžia kitaip.

18 straipsnis

Galutinių priemonių nustatymas

1. Jeigu galutinai nustatyti faktai rodo, kad aplinkybės atitinka nurodytąsias 12 straipsnyje, Komisija, atsižvelgdama į atitinkamas institucijų susitarimų, kuriais vadovaujantis regionas arba valstybė buvo įtraukti į I priedą, nuostatas, prašo pradėti konsultacijas su susijusiu regionu arba valstybe, siekdama rasti visoms šalims priimtiną sprendimą.

2. Jeigu po 1 dalyje minėtų konsultacijų per trisdešimt dienų nuo susijusio regiono arba valstybės informavimo apie procedūrą, nepavyksta rasti visoms šalims priimtino sprendimo Komisija, pasikonsultavusi su valstybėmis narėmis, per 20 darbo dienų nuo konsultacijų pabaigos priima sprendimą nustatyti galutines dvišales apsaugos priemones.

3. Apie visus Komisijos sprendimus, priimtus vadovaujantis šiuo straipsniu, pranešama Tarybai ir valstybėms narėms. Bet kuri valstybė narė gali per dešimt darbo dienų nuo tokio pranešimo gavimo perduoti sprendimą svarstyti Tarybai.

4. Jeigu valstybė narė perduoda Komisijos priimtą sprendimą svarstyti Tarybai, ši gali kvalifikuota balsų dauguma, sprendimą patvirtinti, iš dalies pakeisti arba panaikinti. Jeigu per mėnesį nuo klausimo perdavimo Taryba sprendimo nepriima, Komisijos priimtas sprendimas laikomas patvirtintu.

5. Galutinės priemonės gali būti šios:

— susijusio regiono arba valstybės kilmės produkto importo normų tolesnio mažinimo sustabdymas;

— nagrinėjamojo produkto muito padidinimas neviršijant kitiems PPO nariams taikomų muitų;

— tarifinė kvota.

6. Dvišalė apsaugos priemonė netaikoma tam pačiam to paties regiono arba valstybės kilmės produktui, jei nepraėję vieneri metai po to, kai nustojo galioti arba buvo panaikintos anksčiau taikytos tokio pobūdžio priemonės.

19 straipsnis

Apsaugos priemonių taikymo trukmė ir peržiūra

1. Apsaugos priemonė lieka galioti tik tol, kol ji yra būtina rinkai nuo didelės žalos ar trikdymo apsaugoti arba jų padariniams pašalinti. Laikotarpis netrunka ilgiau nei dvejus metus, jeigu jis nėra pratęsiamas, remiantis šio straipsnio 2 dalimi. Jeigu priemonė taikoma tik vienam arba keliems atokiausiems Bendrijos regionams, taikymo laikotarpis negali būti ilgesnis nei ketveri metai.

2. Pradinis apsaugos priemonės taikymo laikotarpis gali būti išimties tvarka pratęstas nustačius, kad vis dar būtina taikyti apsaugos priemonę, rinkai nuo didelės žalos arba trikdymų apsaugoti arba jų žalingiems padariniams pašalinti.

3. Pratęsima šiame reglamente nustatyta tvarka, taikoma tyrimams, ir remiantis tokia pat kaip ir pradinių priemonių nustatymo tvarka.

Bendra apsaugos priemonės, įskaitant visas laikinąsias priemones, taikymo trukmė negali būti ilgesnė nei ketveri metai. Jeigu priemonė taikoma tik atokiausiems regionams, šis terminas gali būti pratęsiamas iki aštuonerių metų.

4. Ilgiau negu vienerius metus taikoma apsaugos priemonė visu taikymo laikotarpiu, įskaitant visus pratęsimus, turi būti reguliariais intervalais palaipsniui liberalizuojama.

Su susijusiu regionu arba valstybe atitinkamose susitarimuose nurodytose institucijose reguliariai konsultuojamasi siekiant, susiklosčius palankioms aplinkybėms, sudaryti priemonių panaikinimo tvarkaraštį.

20 straipsnis

Priežiūros priemonės

1. Jeigu dėl AKR valstybės kilmės importo tendencijų gali susidaryti viena iš 12 straipsnyje nurodytų aplinkybių, to produkto importui gali būti taikoma išankstinė Bendrijos priežiūra.

2. Sprendimą dėl priežiūros nustatymo priima Komisija.

Apie visus Komisijos sprendimus, priimtus remiantis šiuo straipsniu, pranešama Tarybai ir valstybėms narėms. Bet kuri valstybė narė gali per dešimt darbo dienų nuo tokio pranešimo perduoti sprendimą svarstyti Tarybai.

Jeigu valstybė narė perduoda Komisijos priimtą sprendimą svarstyti Tarybai, ši kvalifikuota balsų dauguma gali sprendimą patvirtinti, iš dalies pakeisti arba panaikinti. Jeigu per mėnesį nuo klausimo perdavimo Tarybai sprendimas nepriimamas, tvirtinamas Komisijos priimtas sprendimas.

3. Priežiūros priemonės galioja ribotą laikotarpį. Jeigu nenumatyta kitaip, jos nustoja galiojusios pasibaigus antrajam šešių mėnesių laikotarpiui (t. y. po 12 mėn.) nuo tų priemonių taikymo pradžios.

4. Prireikus priežiūros priemonės gali būti taikomos tik vieno arba kelių atokiausio (-ių) Bendrijos regiono (-ų) teritorijose.

5. Apie sprendimą įvesti priežiūros priemones nedelsiant pranešama reikiamoms institucijoms, įsteigtoms atitinkamais susitarimai, kuriais vadovaujantis regionas arba valstybė buvo įtraukta į I priedą.

21 straipsnis

Konsultacijos

Dėl šio skyriaus taikymo konsultuoja 1994 m. gruodžio 22d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 3285/94 dėl bendrų importo taisyklių ( 15 ) 4 straipsnyje nurodytas patariamasis komitetas. Konsultuojantis dėl produktų, kurių KN kodas yra 1701, kompetentingam komitetui padeda Reglamento (EB) Nr. 318/2006 39 straipsniu įkurtas komitetas.

22 straipsnis

Ribotoje teritorijoje taikomos išskirtinės priemonės

Jeigu paaiškėja, kad vienoje arba keliose valstybėse narėse dvišalių apsaugos priemonių nustatymo sąlygos yra įvykdytos, Komisija, išnagrinėjusi alternatyvius sprendimus, gali išimties tvarka ir vadovaudamasi Sutarties 134 straipsniu leisti taikyti priežiūros arba apsaugos priemones tik susijusiai valstybei narei arba valstybėms narėms, jeigu ji mano, kad tokios šiuo mastu taikomos priemonės yra tinkamesnės nei visoje Bendrijoje taikomos priemonės. Tokios priemonės turi būti griežtai ribotos trukmės ir turi kuo mažiau trikdyti vidaus rinkos veikimą.







V SKYRIUS

PROCEDŪRINĖS NUOSTATOS

23 straipsnis

Pritaikymas prie techninių pakeitimų

Šis reglamentas iš dalies keičiamas, vadovaujantis 24 straipsnio 3 dalyje nurodyta tvarka, kad būtų padaryti visi reikalingi techniniai pakeitimai, kurie atsiranda dėl skirtumų tarp šio reglamento ir pasirašytų laikinai taikomų ar sudarytų pagal Sutarties 300 straipsnį su I priede išvardytais regionais ir valstybės susitarimų.

24 straipsnis

Komitetas

1. Komisijai padeda EPS įgyvendinimo komitetas.

2. Jei yra nuoroda į šią dalį, taikomi Sprendimo 1999/468/EB 3 ir 7 straipsniai.

3. Jei yra nuoroda į šią dalį, taikomi Sprendimo 1999/468/EB 5 ir 7 straipsniai.

4. Sprendimo 1999/468/EB 5 straipsnio 6 dalyje nurodytas laikotarpis yra trys mėnesiai.







VI SKYRIUS

BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS

25 straipsnis

Pakeitimai

Reglamento (EB) Nr. 1964/2005 1 straipsnio 2 dalis išbraukiama.

26 straipsnis

Panaikinimas

Reglamentai (EB) Nr. 2285/2002 ir (EB) Nr. 2286/2002 panaikinami.

27 straipsnis

Įsigaliojimas

Šis reglamentas įsigalioja jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną.

Jis taikomas nuo 2008 m. sausio 1 d.

Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.









I PRIEDAS

Regionų ir valstybių, kurios baigė derybas pagal 2 straipsnio 2 dalį, sąrašas

ANTIGVA IR BARBUDA

BAHAMŲ SANDRAUGA

BARBADOSAS

BELIZAS

BOTSVANOS RESPUBLIKA

BURUNDŽIO RESPUBLIKA

KOMORŲ SĄJUNGA

DRAMBLIO KAULO KRANTO RESPUBLIKA

DOMINIKOS SANDRAUGA

DOMINIKOS RESPUBLIKA

FIDŽIO SALŲ RESPUBLIKA

GANOS RESPUBLIKA

GRENADA

GAJANOS KOOPERATYVINĖ RESPUBLIKA

HAIČIO RESPUBLIKA

JAMAIKA

KENIJOS RESPUBLIKA

LESOTO KARALYSTĖ

MADAGASKARO RESPUBLIKA

MAURICIJAUS RESPUBLIKA

MOZAMBIKO RESPUBLIKA

NAMIBIJOS RESPUBLIKA

PAPUA NAUJOSIOS GVINĖJOS NEPRIKLAUSOMOJI VALSTYBĖ

RUANDOS RESPUBLIKA

SENT KITSO IR NEVIO FEDERACIJA

SENT LUSIJA

SENT VINSENTAS IR GRENADINAI

SEIŠELIŲ RESPUBLIKA

SURINAMO RESPUBLIKA

SVAZILANDO KARALYSTĖ

TANZANIJOS JUNGTINĖ RESPUBLIKA

TRINIDADO IR TOBAGO RESPUBLIKA

UGANDOS RESPUBLIKA

▼M1

ZAMBIJOS RESPUBLIKA

▼B

ZIMBABVĖS RESPUBLIKA









II PRIEDAS

Sąvokos

„PRODUKTŲ KILMĖ“ APIBRĖŽIMAS IR ADMINISTRACINIO BENDRADARBIAVIMO METODAI

I ANTRAŠTINĖ DALIS: Bendrosios nuostatos Straipsniai 1. Sąvokų apibrėžimai II ANTRAŠTINĖ DALIS: Sąvokos „produktų kilmė“ apibrėžimas Straipsniai 2. Bendrieji reikalavimai 3. Visiškai gauti produktai 4. Pakankamai apdoroti arba perdirbti produktai 5. Nepakankamas apdorojimas arba perdirbimas 6. Kilmės kumuliacija 7. Kvalifikacinis vienetas 8. Priedai, atsarginės dalys ir įrankiai 9. Rinkiniai 10. Neutralūs elementai III ANTRAŠTINĖ DALIS: Teritoriniai reikalavimai Straipsniai 11. Teritoriškumo principas 12. Tiesioginis vežimas 13. Parodos IV ANTRAŠTINĖ DALIS: Kilmės įrodymas Straipsniai 14. Bendrieji reikalavimai 15. Judėjimo sertifikato EUR 1 išdavimo tvarka 16. Judėjimo sertifikatų EUR 1 išdavimas atgaline data 17. Judėjimo sertifikato EUR 1 dublikato išdavimas 18. Judėjimo sertifikato EUR 1 išdavimas pagal anksčiau išduotą arba surašytą kilmės įrodymą 19. Sąskaitos faktūros deklaracijos surašymo reikalavimai 20. Patvirtintas eksportuotojas 21. Kilmės įrodymo galiojimas 22. Tranzito procedūra 23. Kilmės įrodymo pateikimas 24. Importavimas dalimis 25. Atleidimas nuo reikalavimo pateikti kilmės įrodymą 26. Informacijos teikimo tvarka kumuliacijos tikslais 27. Patvirtinamieji dokumentai 28. Kilmės įrodymo ir patvirtinamųjų dokumentų saugojimas 29. Neatitikimai ir formalios klaidos 30. Eurais išreikštos sumos V ANTRAŠTINĖ DALIS: Administracinio bendradarbiavimo susitarimai Straipsniai 31. Tarpusavio pagalba 32. Kilmės įrodymų patikrinimas 33. Tiekėjų deklaracijų patikrinimas 34. Sankcijos 35. Laisvosios zonos 36. Leidžiančios nukrypti nuostatos VI ANTRAŠTINĖ DALIS: Seuta ir Melilija Straipsniai 37. Specialiosios sąlygos VII ANTRAŠTINĖ DALIS: Pereinamojo laikotarpio ir baigiamosios nuostatos Straipsniai 38. Pereinamojo laikotarpio nuostatos, taikomos prekėms, kurios gabenamos tranzitu ar saugomos 39. Priedėliai RODYKLĖ PRIEDĖLIAI 1 PRIEDĖLIS: Šio priedo sąrašo įvadinės pastabos 2 PRIEDĖLIS: Kilmės statuso neturinčių medžiagų apdorojimo ar perdirbimo operacijų, kurias reikia atlikti, kad pagamintas produktas įgytų kilmės statusą, sąrašas 2A PRIEDĖLIS: Leidžiančios nukrypti nuo kilmės statuso neturinčių medžiagų apdorojimo ar perdirbimo operacijų, kurias reikia atlikti, kad pagamintas produktas įgytų kilmės statusą, sąrašo nuostatos pagal šio priedo 4 straipsnį 3 PRIEDĖLIS: Judėjimo sertifikato blankas 4 PRIEDĖLIS: Sąskaitos faktūros deklaracija 5A PRIEDĖLIS: Lengvatinės kilmės statusą turinčių produktų tiekėjo deklaracija 5B PRIEDĖLIS: Lengvatinės kilmės statuso neturinčių produktų tiekėjo deklaracija 6 PRIEDĖLIS: Informacinis lapas 7 PRIEDĖLIS: Produktai, kuriems netaikoma šio priedo 6 straipsnio 5 dalis 8 PRIEDĖLIS: Žuvininkystės produktai, kuriems laikinai netaikoma šio priedo 6 straipsnio 5 dalis 9 PRIEDĖLIS: Kaimyninės besivystančios šalys 10 PRIEDĖLIS: Produktai, kuriems 2 straipsnio 2 dalyje ir 6 straipsnio 1 bei 2 dalyse nurodytos nuostatos dėl kumuliacijos taikomos nuo 2015 m. spalio 1 d. ir kuriems netaikomos šio priedo 6 straipsnio 5, 9 ir 12 dalių nuostatos 11 PRIEDĖLIS: Produktai, kuriems 2 straipsnio 2 dalyje ir 6 straipsnio 1 bei 2 dalyse nurodytos nuostatos dėl kumuliacijos taikomos nuo 2010 m. sausio 1 d. ir kuriems netaikomos šio priedo 6 straipsnio 5, 9 ir 12 dalių nuostatos 12 PRIEDĖLIS: Užjūrio šalys ir teritorijos

I ANTRAŠTINĖ DALIS

BENDROSIOS NUOSTATOS

1 straipsnis

Sąvokų apibrėžimai

Šiame priede:

a) „gamyba“ – tai bet koks apdorojimas ar perdirbimas, įskaitant surinkimą ar specialiąsias operacijas;

b) „medžiaga“ – tai bet kokia produkto gamybai panaudota sudedamoji dalis, žaliava, komponentas arba detalė ir kt.;

c) „produktas“ – tai gaminamas produktas, net jei jis skirtas vėliau naudoti kitoje gamybos operacijoje;

d) „prekės“ – tai medžiagos ir produktai;

e) „muitinė vertė“ – tai pagal 1994 m. Susitarimą dėl Bendrojo muitų tarifų ir prekybos susitarimo VII straipsnio įgyvendinimo (PPO susitarimas dėl muitinio vertinimo) nustatyta vertė;

f) „gamintojo kaina“ – tai kaina, sumokėta už produktą (ex-works) gamintojui, kurio įmonėje atliktas galutinis apdorojimas arba perdirbimas, jei kainą sudaro visų panaudotų medžiagų vertė, atskaičiavus vidaus mokesčius, kurie eksportuojant gautą produktą yra arba gali būti grąžinami;

g) „medžiagų vertė“ – panaudotų kilmės statuso neturinčių medžiagų muitinė vertė importavimo metu arba, jei ji nežinoma ir negali būti nustatyta, pirmoji nustatyta kaina, sumokėta už medžiagas konkrečioje teritorijoje;

h) „kilmės statusą turinčių medžiagų vertė“ – tai g punkte nurodytų medžiagų vertė, taikoma mutatis mutandis;

i) „pridėtinė vertė“ – gamintojo kaina, atėmus arba į Bendriją, arba į AKR valstybes importuotų medžiagų muitinę vertę;

j) „skirsniai“ ir „pozicijos“ – tai skirsniai ir pozicijos (keturženkliai kodai), naudojami nomenklatūroje, sudarančioje Suderintą prekių aprašymo ir kodavimo sistemą (toliau – Suderinta sistema arba SS);

k) „klasifikuojama“ – tai reiškia, kad produktas arba medžiaga yra priskirti tam tikrai pozicijai;

l) „siunta“ – tai vieno eksportuotojo vienam gavėjui tuo pat metu siunčiami produktai arba produktai, siunčiami su bendruoju transporto dokumentu, kuriame nurodytas maršrutas nuo eksportuotojo iki gavėjo, arba, jei tokio dokumento nėra, naudojant bendrą sąskaitą faktūrą;

m) „teritorijos“ aprėpia teritorinius vandenis;

n) „UŠT“ – tai 12 priedėlyje nurodytos šalys ir teritorijos.







II ANTRAŠTINĖ DALIS

SĄVOKOS „PRODUKTŲ KILMĖ“ APIBRĖŽIMAS

2 straipsnis

Bendrieji reikalavimai

1. Taikant šio reglamento nuostatas toliau išvardyti produktai laikomi šio reglamento I priedo AKR valstybių (toliau, taikant šį priedą, – AKR valstybės) kilmės:

a) produktai, visiškai gauti AKR valstybėse, kaip apibrėžta šio priedo 3 straipsnyje;

b) AKR valstybėse gauti produktai, kurių sudėtyje esančios medžiagos nevisiškai gautos AKR valstybėse, jei tokios medžiagos buvo pakankamai apdorotos arba perdirbtos AKR valstybėse, kaip apibrėžta šio priedo 4 straipsnyje.

2. Įgyvendinant 1 dalį, AKR valstybių teritorijos laikomos viena teritorija.

Kilmės statusą turintys produktai, pagaminti iš visiškai gautų arba pakankamai apdorotų ar perdirbtų vienoje ar daugiau AKR valstybių medžiagų, laikomi AKR valstybės, kurioje buvo atlikta paskutinė apdorojimo ar perdirbimo operacija, kilmės produktais, jei toje valstybėje produktai buvo apdoroti arba perdirbti daugiau nei nurodyta šio priedo 5 straipsnyje.

3. 10 priedėlyje išvardytiems produktams 2 dalis taikoma tik nuo 2015 m. spalio 1 d., o 11 priedėlyje – tik nuo 2010 m. sausio 1 d.

3 straipsnis

Visiškai gauti produktai

1. Visiškai gautais AKR valstybėse arba Bendrijoje laikomi:

a) mineraliniai produktai, išgauti iš jų žemės gelmių arba jūros dugno;

b) jose išauginti augaliniai produktai;

c) jose atsivesti (ar išsiritę) ir užauginti gyvi gyvūnai;

d) produktai, pagaminti iš gyvų jose užaugintų gyvūnų;

i) jose sumedžiotų arba sužvejotų gyvūnų produktai; ii) akvakultūros, taip pat jūrinės aplinkos produktai, jei jose veisiasi ir auginamos žuvys; e)

f) jūrų žvejybos ir kiti jūros produktai už jų teritorinių vandenų, gauti naudojantis jų laivais;

g) jų žuvų perdirbimo laivuose pagaminti produktai, pagaminti tik iš tų produktų, kuriems taikomas f punktas;

h) jose surinkti naudoti daiktai, tinkami tik žaliavoms regeneruoti, taip pat naudotos padangos, tinkamos tik restauruoti arba naudoti kaip atliekos;

i) jose vykdomos gamybos atliekos ir laužas;

j) produktai, išgauti iš jūros dugno ar iš žemės gelmių už jų teritorinių vandenų, jei jos turi išimtines teises naudotis šių vandenų dugnu ar žemės gelmėmis;

k) jose tik iš a–j punktuose išvardytų produktų pagamintos prekės.

2. 1 dalies f ir g punktų terminai „jų laivai“ ir „jų žuvų perdirbimo laivai“ taikomi tik tiems laivams ir žuvų perdirbimo laivams:

a) kurie yra įregistruoti valstybėje narėje arba AKR valstybėje;

b) kurie plaukioja su valstybės narės arba AKR valstybės vėliava;

c) atitinka vieną iš šių sąlygų: i) kurių ne mažiau kaip 50 % priklauso AKR valstybės arba valstybės narės piliečiams arba ii) priklauso bendrovėms; — kurių pagrindinė buveinė ir pagrindinė verslo vieta yra AKR valstybėje arba valstybėje narėje; ir — kurių ne mažiau kaip 50 % priklauso AKR valstybei, tos valstybės valstybiniams subjektams arba tos šalies, arba valstybės narės piliečiams.

3. Nepaisant 2 dalies, AKR valstybei paprašius Bendrija pripažįsta, kad AKR valstybės frachtuojami ar nuomojami laivai būtų laikomi „jų laivais“, kuriais vykdoma žvejybinė veikla jų išskirtinėje ekonominėje zonoje laikantis šių sąlygų:

a) jei AKR valstybė pasiūlė Bendrijai galimybę derėtis dėl žuvininkystės susitarimo ir Bendrija šio pasiūlymo nepriėmė;

b) jei frachtavimo arba nuomos sutarčiai pritarė Komisija, nes sutartimi suteikiamos tinkamos galimybės gerinti AKR valstybės pajėgumus savarankiškai žvejoti ir svarbiausia AKR valstybei suteikiama atsakomybė už jai patikėto laivo laivybos ir komercinį valdymą per pakankamai ilgą laikotarpį.

4 straipsnis

Pakankamai apdoroti arba perdirbti produktai

1. Taikant šį priedą, nevisiškai gauti produktai laikomi pakankamai apdorotais ar perdirbtais AKR valstybėse arba Bendrijoje, jei atitinka 2 priedėlį arba, kita vertus, 2A priedėlio sąraše nustatytus reikalavimus. Minėtuose reikalavimuose nurodomos visų produktų, kuriems taikomas šis reglamentas, apdorojimo ar perdirbimo operacijos, kurias būtina atlikti su gamyboje naudojamomis kilmės statuso neturinčiomis medžiagoms, ir tie reikalavimai taikomi tik tokioms medžiagoms. Vadinasi, jei produktas, kuris įgijo kilmės statusą įvykdžius sąraše nurodytus reikalavimus, naudojamas kito produkto gamyboje, tai reikalavimai, kurie taikomi gaminamam produktui, nėra taikomi jame panaudotam produktui, ir į kilmės statuso neturinčias medžiagas, kurios galėjo būti panaudotos jį gaminant, neatsižvelgiama.

2. Nepaisant 1 dalies, kilmės statuso neturinčios medžiagos, kurios, vadovaujantis sąraše nustatytais reikalavimais, neturėtų būti naudojamos tam tikram produktui gaminti, vis dėlto gali būti panaudotos, jeigu:

a) jų bendra vertė neviršija 15 % produkto gamintojo kainos;

b) taikant šią dalį neviršijamas joks sąraše nurodytas kilmės statuso neturinčių medžiagų didžiausios vertės procentinis dydis.

Ši dalis netaikoma Suderintos sistemos 50–63 skirsniams priskiriamiems produktams.

3.

a) Nepaisant 1 dalies ir kai Ramiojo vandenyno AKR valstybė Komisijai pateikia raštišką pranešimą, 1604 ir 1605 pozicijų perdirbti žuvininkystės produktai, kurie buvo perdirbti arba pagaminti tos valstybės sausumos teritorijoje esančiose patalpose iš 0302 arba 0303 pozicijų kilmės statuso neturinčių medžiagų, kurios buvo iškrautos tos valstybės uoste, 2 straipsnyje laikomi pakankamai apdorotais arba perdirbtais produktais. Pranešime Komisijai nurodomi tos valstybės žuvininkystės sektoriui teikiami vystymosi privalumai, pateikiama būtina informacija apie susijusias rūšis ir gamintinus produktus bei nurodomas susijęs kiekis.

b) Ramiojo vandenyno AKR valstybė ne vėliau kaip per trejus metus nuo pranešimo pateikimo Bendrijai parengia a punkto įgyvendinimo ataskaitą.

c) a punktas taikomas nepažeidžiant ES galiojančių sanitarinių ir fitosanitarinių priemonių, veiksmingo žvejybos išteklių išsaugojimo ir darnaus valdymo bei paramos kovai su neteisėta, nepranešta ir nereguliuojama žvejybos veikla regione.

4. 1–3 dalys taikomos, išskyrus 5 straipsnyje nustatytus atvejus.

5 straipsnis

Nepakankamas apdorojimas arba perdirbimas

1. Nepažeidžiant 2 dalies, kilmės statuso nesuteikia šios nepakankamo apdorojimo ar perdirbimo operacijos – nesvarbu, ar 4 straipsnio reikalavimai įvykdyti, ar ne:

a) operacijos, kuriomis užtikrinama, kad produktai būtų tinkamai išsaugoti juos vežant ir sandėliuojant (vėdinimas, paskleidimas, džiovinimas, atšaldymas, patalpinimas į druskos, sieros dioksido ar kitus vandeninius tirpalus, sugedusių dalių pašalinimas ir panašios operacijos;

b) paprastos operacijos, tokios kaip dulkių šalinimas, persijojimas ar perrinkimas, rūšiavimas, klasifikavimas, derinimas (įskaitant rinkinių sudarymą), plovimas, dažymas, pjaustymas;

i) pakuočių keitimas, jų ardymas ir surinkimas; ii) paprastas pilstymas į butelius, flakonus, bėrimas į maišus, dėjimas į dėklus, dėžes, kortelių ar lentelių tvirtinimas ir t. t. bei visos kitos paprastos pakavimo operacijos; c)

d) ženklų, etikečių, ir kitų panašių atpažinimo ženklų tvirtinimas ant produktų ar jų pakuočių;

e) paprastas vienos ar kelių rūšių produktų sumaišymas; cukraus sumaišymas su bet kokia kita medžiaga;

f) paprastas gaminio surinkimas iš dalių, sudarant baigtą gaminį;

g) dviejų ar daugiau operacijų, išvardytų a–f punktuose, derinys;

h) gyvūnų skerdimas;

i) javų ir ryžių lukštenimas, dalinis ar visiškas balinimas, šlifavimas ir poliravimas;

j) cukraus dažymo ar cukraus gabalų formavimo operacijos; visiškas arba dalinis cukraus sumalimas;

k) vaisių, riešutų ir daržovių lupimas, kauliukų išėmimas ir lukštenimas.

2. Sprendžiant, ar produkto apdorojimas arba perdirbimas yra laikytinas nepakankamu, kaip apibrėžta 1 dalyje, atsižvelgiama į visas AKR valstybėse arba Bendrijoje su tuo produktu atliktas operacijas.

6 straipsnis

Kilmės kumuliacija

Kumuliacija su UŠT ir Bendrija

1. Bendrijos ar UŠT kilmės medžiagos laikomos AKR valstybių kilmės medžiagomis, kai jos panaudojamos gaminant AKR valstybėse gautą produktą. Tokios medžiagos nebūtinai turi būti pakankamai apdorotos arba perdirbtos, jei jos buvo apdorotos arba perdirbtos daugiau nei nurodyta 5 straipsnyje.

2. Apdorojimas ir perdirbimas Bendrijoje ar UŠT laikomas atliktu AKR valstybėse, jei medžiagos vėliau apdorojamos ar perdirbamos AKR valstybėse daugiau, nei nurodyta 5 straipsnyje.

3. Sprendžiant, ar produktai yra UŠT kilmės, šio priedo nuostatos taikomos mutatis mutandis.

4. 10 priedėlyje išvardytiems produktams šio straipsnio nuostatos taikomos tik nuo 2015 m. spalio 1 d., o 11 priedėlyje – tik nuo 2010 m. sausio 1 d.

Kumuliacija su Pietų Afrika

5. Pagal 6, 7, 8, ir 11 dalių nuostatas Pietų Afrikos kilmės medžiagos laikomos AKR valstybių kilmės medžiagomis, kai jos panaudotos gaminant AKR valstybėse gautą produktą, jei jos apdorotos ar perdirbtos daugiau, nei nurodyta 5 straipsnyje. Tokios medžiagos nebūtinai turi būti pakankamai apdorotos arba perdirbtos.

6. Produktai, kurie kilmės statusą įgijo pagal 5 dalį, toliau laikomi AKR valstybių kilmės produktais tik tuo atveju, kai jose sukurta pridėtinė vertė yra didesnė už panaudotų Pietų Afrikos kilmės medžiagų vertę. Priešingu atveju susiję produktai laikomi Pietų Afrikos kilmės produktais. Nustatant kilmę neatsižvelgiama į Pietų Afrikos kilmės medžiagas, kurios buvo pakankamai apdorotos ar perdirbtos AKR valstybėse.

7. 5 dalyje numatyta kumuliacija netaikoma 7, 10 ir 11 priedėliuose išvardytiems produktams.

8. 5 dalyje numatyta kumuliacija 8 priedėlyje išvardytiems produktams gali būti taikoma tik tada, kai pagal Europos bendrijos ir Pietų Afrikos Respublikos prekybos, plėtros ir bendradarbiavimo susitarimą tiems produktams panaikinami tarifai. Komisija Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (C serijoje) paskelbia datą, kada šios dalies reikalavimai buvo įvykdyti.

9. Nepažeidžiant 7 ir 8 dalies, Pietų Afrikoje atliktas apdorojimas ir perdirbimas laikomi atliktais kitoje Pietų Afrikos muitų sąjungos (SACU) valstybėje narėje, kuri yra AKR valstybė, jei medžiagos vėliau apdorojamos ar perdirbamos toje kitoje SACU valstybėje narėje.

10. Nepažeidžiant 7 ir 8 dalių ir AKR valstybėms paprašius, Pietų Afrikoje atliktas apdorojimas ir perdirbimas laikomi atliktais AKR valstybėse, jei medžiagos vėliau apdorojamos ar perdirbamos AKR valstybėje pagal regionų ekonominės integracijos susitarimą.

11. Dėl AKR valstybių prašymų sprendžiama laikantis Reglamento (EEB) 2913/92 247 ir 247a straipsniuose nurodytos tvarkos.

12. 5 dalyje numatyta kumuliacija gali būti taikoma tik jei panaudotos Pietų Afrikos medžiagos įgijo kilmės statusą taikant tokias pačias, kaip šiame priede nustatytos, kilmės taisykles. 9 ir 10 dalyse numatyta kumuliacija gali būti taikoma tik taikant kilmės taisykles, kurios visiškai atitinka šiame priede nustatytąsias.

Kumuliacija su kaimyninėmis besivystančiomis šalimis

13. AKR valstybėms paprašius, kaimyninės besivystančios šalies, kitos nei AKR valstybė, bet sudarančios vientisą geografinį vienetą, kilmės medžiagos laikomos AKR valstybių kilmės medžiagomis, jei jos panaudotos gaminant jose gautą produktą. Nebūtina, kad tokios medžiagos būtų pakankamai apdorotos ar perdirbtos, jeigu:

— AKR valstybėje apdorota arba perdirbta daugiau nei atliekant 5 straipsnyje išvardytas operacijas;

— AKR valstybės, Bendrija ir kitos susijusios šalys sudarė susitarimą dėl tinkamų administracinių procedūrų, kurios užtikrins šios dalies tinkamą įgyvendinimą.

Ši dalis netaikoma Suderintos sistemos 3 arba 16 skirsniams priskiriamiems tunų produktams ir SS 1006 kodui priskiriamiems ryžių produktams.

Sprendžiant, ar produktai yra kilę iš kaimyninės besivystančios šalies, taikomos šio priedo nuostatos.

Dėl AKR valstybių prašymų sprendžiama laikantis Reglamento (EEB) 2913/92 247 ir 247a straipsniuose nurodytos tvarkos. Be to, tokiuose sprendimuose nurodomi produktai, kurių kumuliacijos, numatytos šioje dalyje, neleidžiama atlikti.

7 straipsnis

Kvalifikacinis vienetas

1. Taikant šį priedą, kvalifikacinis vienetas – tai tam tikras produktas, kuris klasifikuojant pagal Suderintos sistemos nomenklatūrą laikomas pagrindiniu vienetu.

Todėl laikoma, kad:

a) kai produktas, kurį sudaro gaminių grupė arba rinkinys, pagal Suderintos sistemos taisykles priskiriamas vienai pozicijai, ta visuma sudaro kvalifikacinį vienetą;

b) kai siuntą sudaro daug lygiaverčių produktų, priskiriamų tai pačiai Suderintos sistemos pozicijai, taikant šį priedą kiekvienas produktas vertinamas atskirai.

2. Jei pagal Suderintos sistemos 5 bendrąją taisyklę pakuotė klasifikuojama kartu su produktu, nustatant kilmę ji taip pat vertinama kartu su produktu.

8 straipsnis

Priedai, atsarginės dalys ir įrankiai

Priedai, atsarginės dalys ir įrankiai, siunčiami kartu su įrenginiu, mašina, aparatu ar transporto priemone, jei jie yra įprastinė įrenginio dalis ir įskaičiuoti į jo kainą, arba dėl kurių nepateikiama atskira sąskaita, laikomi viena preke kartu su įrenginiu, mašina, aparatu ar transporto priemone.

9 straipsnis

Rinkiniai

Pagal Suderintos sistemos 3 bendrąją taisyklę rinkiniai turi kilmės statusą, jei tokį statusą turi visi juos sudarantys produktai. Tačiau, jei rinkinį sudaro kilmės statusą turintys ir kilmės statuso neturintys produktai, visas rinkinys laikomas turinčiu kilmės statusą, jei kilmės statuso neturinčių produktų vertė neviršija 15 % rinkinio gamintojo kainos.

10 straipsnis

Neutralūs elementai

Siekiant nustatyti, ar produktas turi kilmės statusą, nebūtina nustatyti šių jam gaminti naudojamų elementų kilmės:

a) energijos ir degalų;

b) pagrindinių gamybos priemonių ir įrenginių;

c) mašinų ir įrankių;

d) prekių, kurios neįtraukiamos ir kurios nėra skirtos įtraukti į galutinę produkto sudėtį.







III ANTRAŠTINĖ DALIS

TERITORINIAI REIKALAVIMAI

11 straipsnis

Teritoriškumo principas

1. AKR valstybės privalo nuolatos laikytis šio priedo II antraštinėje dalyje nustatytų reikalavimų dėl kilmės statuso įgijimo, išskyrus kaip numatyta 6 straipsnyje.

2. Išskyrus 6 straipsnyje numatytus atvejus, kai iš AKR valstybių, Bendrijos ar UŠT į kitą šalį eksportuotos kilmės statusą turinčios prekės grąžinamos, jos laikomos neturinčiomis kilmės statuso, nebent muitinei galima tinkamai įrodyti, kad:

a) grąžinamos prekės yra tos pačios, kurios buvo eksportuotos; ir

b) jos nebuvo perdirbtos, išskyrus operacijas, būtinas jų kokybei išsaugoti toje šalyje arba eksportuojant.

12 straipsnis

Tiesioginis vežimas

1. Šiame reglamente numatytas lengvatinis režimas taikomas tik šio priedo reikalavimus atitinkantiems produktams ir kurie laikantis 6 straipsnio tiesiogiai vežami tarp AKR valstybių, Bendrijos, UŠT arba Pietų Afrikos teritorijų jų neįvežant į jokią kitą teritoriją. Tačiau vieną atskirą siuntą sudarantys produktai gali būti vežami ir, jei reikia, perkraunami ar laikinai sandėliuojami kitose teritorijose, jei produktus prižiūri tranzito ar sandėliavimo šalies muitinė ir su jais neatliekamos jokios kitos operacijos, išskyrus iškrovimą, perkrovimą ar operacijas, reikalingas, kad būtų išsaugota jų gera būklė.

Kilmės statusą turintys produktai gali būti gabenami vamzdynais per kitas nei AKR valstybių arba Bendrijos teritorijas.

2. Norint įrodyti, jog įvykdyti 1 dalyje nustatyti reikalavimai, importuojančios šalies muitinei pateikiama:

a) bendrasis transporto dokumentas, kuriame nurodytas maršrutas iš eksportuojančios šalies per tranzito šalį; arba

b) tranzito šalies muitinės išduota pažyma, kurioje yra: i) tikslus produktų aprašymas; ii) produktų iškrovimo ir perkrovimo datos ir, prireikus, laivų ar kitų transporto priemonių pavadinimai; ir iii) sąlygų, kuriomis produktai buvo laikomi tranzito šalyje, patvirtinimas; arba

c) jei tokie įrodymai nepateikiami, kiti patvirtinamieji dokumentai.

13 straipsnis

Parodos

1. Kilmės statusą turintiems produktams, išsiųstiems iš AKR valstybės parodai į kitą šalį, išskyrus nurodytas 6 straipsnyje, ir po parodos parduotiems tam, kad būtų importuoti į Bendriją, juos importuojant taikomos šio reglamento nuostatos, jei muitinei tinkamai įrodoma, kad:

a) eksportuotojas išsiuntė šiuos produktus iš AKR valstybės į šalį, kurioje vyko paroda, ir ten juos eksponavo;

b) tas eksportuotojas produktus pardavė ar kitaip perleido asmeniui Bendrijoje;

c) produktai buvo perduoti parodoje ar netrukus po jos tokios pat būklės, kaip ir atsiųsti į parodą; ir

d) kadangi produktai buvo gabenami į parodą, be demonstravimo parodoje, jie nebuvo naudojami jokiems kitiems tikslams.

2. Kilmės įrodymas išduodamas arba surašomas pagal IV antraštinės dalies nuostatas ir įprastu būdu pateiktas importuojančiosios šalies muitinei. Jame nurodomas parodos pavadinimas ir adresas. Prireikus gali būti pareikalauta papildomų dokumentų – produktų eksponavimo sąlygų vykusioje parodoje įrodymų.

3. 1 dalis taikoma bet kokiai prekybos, pramonės, žemės ūkio ar amatų parodai, mugei ar panašiam viešam renginiui arba demonstravimui, kuris nėra organizuojamas parduotuvėse ar verslo patalpose siekiant asmeninių tikslų, t. y. norint parduoti užsieninius produktus, ir kurių metu produktai lieka muitinės priežiūroje.







IV ANTRAŠTINĖ DALIS

KILMĖS ĮRODYMAS

14 straipsnis

Bendrieji reikalavimai

1. Šio reglamento nuostatos AKR valstybių kilmės statusą turintiems produktams juos importuojant į Bendriją taikomos pateikus vieną iš šių dokumentų:

a) judėjimo sertifikatą EUR.1, kurio pavyzdys pateiktas 3 priedėlyje; arba

b) 19 straipsnio 1 dalyje nurodytais atvejais – deklaraciją (toliau – sąskaitos faktūros deklaracija), kurios tekstas pateikiamas 4 priedėlyje, eksportuotojo įrašytą sąskaitoje faktūroje, važtaraštyje ar kitame komerciniame dokumente, kuriame atitinkami produktai aprašomi pakankamai išsamiai, kad būtų galima juos identifikuoti.

2. Nepaisant 1 dalies, kilmės statusą turintiems produktams, kaip apibrėžta šiame priede, 25 straipsnyje nurodytais atvejais šio reglamento nuostatos taikomos nereikalaujant pateikti jokio iš pirmiau nurodytų dokumentų.

15 straipsnis

Judėjimo sertifikato EUR.1 išdavimo tvarka

1. Judėjimo sertifikatą EUR.1 eksportuojančios šalies muitinė išduoda eksportuotojui arba eksportuotojo atsakomybe jo įgaliotajam atstovui pateikus prašymą raštu.

2. Eksportuotojas arba jo įgaliotasis atstovas užpildo EUR.1 judėjimo sertifikatą ir prašymo blanką, kurių pavyzdžiai pateikiami 3 priedėlyje. Šie blankai užpildomi pagal šio priedo nuostatas. Jei pildoma ranka, rašoma rašalu didžiosiomis raidėmis. Produktų aprašymas pateikiamas šiam tikslui skirtame langelyje, nepaliekant tuščių eilučių. Jeigu užpildytame langelyje lieka tuščios vietos, po paskutiniąja aprašymo eilute turi būti brėžiama horizontali linija, o tuščias plotas perbraukiamas.

3. Judėjimo sertifikatą EUR.1 išduoti prašantis eksportuotojas turi eksportuojančios AKR valstybės, kurioje išduotas judėjimo sertifikatas EUR.1, muitinės prašymu bet kuriuo metu pateikti visus reikiamus atitinkamų produktų kilmės statusą ir kitų šio priedo reikalavimų įvykdymą įrodančius dokumentus.

4. Judėjimo sertifikatą EUR.1 išduoda eksportuojančios AKR valstybės muitinė, jei atitinkami produktai gali būti laikomi AKR valstybių arba vienos iš kitų 6 straipsnyje nurodytų šalių kilmės ir jei jie atitinka kitus šio priedo reikalavimus.

5. Sertifikatą išduodanti muitinė imasi visų veiksmų, kurių reikia produktų kilmės statusui ir kitų šio priedo reikalavimų įvykdymui patikrinti. Todėl ji turi teisę pareikalauti bet kokių įrodymų ir atlikti bet kokį eksportuotojo apskaitos patikrinimą ar bet kokį kitą, jos manymu, būtiną patikrinimą. Be to, sertifikatą išduodanti muitinė užtikrina, kad būtų tinkamai užpildyti 2 dalyje nurodyti blankai. Visų pirma ji tikrina, ar produktų aprašymui skirta vieta užpildyta taip, kad neliktų vietos apgaulingiems papildomiems įrašams.

6. Judėjimo sertifikato EUR.1 išdavimo data nurodoma sertifikato 11 langelyje.

7. Judėjimo sertifikatą EUR.1 išduoda muitinė ir perduoda eksportuotojui po faktiško eksportavimo arba jo užtikrinimo.

16 straipsnis

Judėjimo sertifikatų EUR.1 išdavimas atgaline data

1. Nepaisant 15 straipsnio 7 dalies, išimties tvarka judėjimo sertifikatas EUR.1 gali būti išduotas po produktų, kuriems skirtas šis sertifikatas, eksporto, jeigu:

a) eksportuojant jis nebuvo išduotas dėl klaidų, netyčinio aplaidumo ar dėl ypatingų aplinkybių; arba

b) muitinei deramai įrodoma, kad judėjimo sertifikatas EUR.1 buvo išduotas, bet dėl techninių priežasčių nebuvo priimtas importuojant.

2. Įgyvendinant 1 dalį, eksportuotojas prašyme nurodo produktų, kuriems skirtas judėjimo sertifikatas EUR.1, eksportavimo vietą ir datą bei prašymo pateikimo priežastis.

3. Muitinė judėjimo sertifikatą EUR.1 atgaline data gali išduoti tik patikrinusi, ar eksportuotojo prašyme pateikta informacija atitinka kituose atitinkamuose eksporto dokumentuose pateiktus duomenis.

4. Atgaline data išduodami judėjimo sertifikatai EUR.1 patvirtinami tokiu įrašu:

„ISSUED RETROSPECTIVELY“

5. 4 dalyje nurodytas patvirtinimas įrašomas judėjimo sertifikato EUR.1 langelyje „Pastabos“.

17 straipsnis

Judėjimo sertifikato EUR.1 dublikato išdavimas

1. Jei judėjimo sertifikatas EUR.1 pavagiamas, pametamas ar sunaikinamas, eksportuotojas gali kreiptis į jį išdavusią muitinę, kad pagal joje saugomus eksporto dokumentus būtų surašytas dublikatas.

2. Išduotas dublikatas patvirtinamas tokiu žodžiu:

„DUPLICATE“

3. 2 dalyje nurodytas patvirtinimas įrašomas judėjimo sertifikato EUR.1 dublikato langelyje „Pastabos“.

4. Dublikatas, kuriame nurodyta judėjimo sertifikato EUR.1 originalo išdavimo data, įsigalioja nuo tos dienos.

18 straipsnis

Judėjimo sertifikato EUR.1 išdavimas pagal anksčiau išduotą arba surašytą kilmės įrodymą

Kai kilmės statusą turintys produktai yra AKR valstybės ar Bendrijos muitinės įstaigos priežiūroje, norint visus ar dalį šių produktų persiųsti į kitą AKR valstybių ar Bendrijos vietą, kilmės įrodymo originalą galima pakeisti vienu ar keliais judėjimo sertifikatais EUR.1. Pakaitinį (-ius) judėjimo sertifikatą (-us) EUR.1 išduoda produktus prižiūrinti muitinės įstaiga.

19 straipsnis

Sąskaitos faktūros deklaracijos surašymo reikalavimai

1. 14 straipsnio 1 dalies b punkte nurodytą sąskaitos faktūros deklaraciją gali surašyti:

a) patvirtintas eksportuotojas, kaip apibrėžta 20 straipsnyje, arba

b) bet kuris eksportuotojas kiekvienai siuntai, sudarytai iš vienos ar daugiau pakuočių, kuriose supakuoti kilmės statusą turintys produktai, jei jų bendra vertė yra ne didesnė kaip 6 000 EUR.

2. Sąskaitos faktūros deklaracija gali būti surašyta, jei atitinkami produktai gali būti laikomi AKR valstybių arba vienos iš kitų 6 straipsnyje nurodytų šalių kilmės, ir jei jie atitinka kitus šio priedo reikalavimus.

3. Sąskaitos faktūros deklaraciją surašantis eksportuotojas eksportuojančios šalies muitinės prašymu bet kuriuo metu turi pateikti visus reikiamus atitinkamų produktų kilmės statusą ir kitų šio priedo reikalavimų įvykdymą įrodančius dokumentus.

4. Laikydamasis eksportuojančios šalies teisės aktų eksportuotojas išspausdina rašomąja mašinėle, įspaudžia ar atspausdina deklaraciją (jos tekstas pateikiamas 4 priedėlyje) sąskaitoje faktūroje, važtaraštyje ar kitame komerciniame dokumente viena iš šiame priedėlyje nurodytų kalbų. Jei deklaracija pildoma ranka, rašoma rašalu didžiosiomis raidėmis.

5. Sąskaitos faktūros deklaracija tvirtinama autentišku parašu, kurį eksportuotojas rašo ranka. Tačiau patvirtintam eksportuotojui, kaip apibrėžta 20 straipsnyje, pasirašyti tokių deklaracijų nebūtina, jei jis eksportuojančios šalies muitinei pateikia raštišką įsipareigojimą prisiimti visą atsakomybę už kiekvieną sąskaitos faktūros deklaraciją, kurioje jis nurodytas kaip pasirašantysis.

6. Sąskaitos faktūros deklaraciją eksportuotojas gali surašyti, kai joje nurodyti produktai yra eksportuojami arba jau eksportuoti, jei deklaracija importuojančioje šalyje pateikiama ne vėliau kaip per dvejus metus nuo joje nurodytų produktų importavimo.

20 straipsnis

Patvirtintas eksportuotojas

1. Eksportuojančios šalies muitinė gali leisti bet kuriam eksportuotojui, dažnai siunčiančiam produktus pagal šio reglamento nuostatas, surašyti sąskaitos faktūros deklaracijas neatsižvelgiant į susijusių produktų vertę. Tokį leidimą gauti siekiantis eksportuotojas muitinei deramai pateikia visas garantijas, kurios yra būtinos norint patikrinti produktų kilmės statusą ir kitų šio priedo reikalavimų įvykdymą.

2. Patvirtinto eksportuotojo statusą muitinė gali suteikti nustatydama bet kokius reikalavimus, kurie jai atrodo tinkami.

3. Muitinė patvirtintam eksportuotojui suteikia muitinės leidimo numerį, kuris nurodomas sąskaitos faktūros deklaracijoje.

4. Muitinė prižiūri, kaip patvirtintas eksportuotojas naudojasi jam suteiktu leidimu.

5. Muitinė gali bet kuriuo metu atšaukti leidimą. Leidimą ji atšaukia tuomet, kai patvirtintas eksportuotojas nebeteikia 1 dalyje nurodytų garantijų, nesilaiko 2 dalyje nurodytų reikalavimų ar kitaip netinkamai naudojasi leidimu.

21 straipsnis

Kilmės įrodymo galiojimas

1. Kilmės įrodymas galioja dešimt mėnesių nuo išdavimo eksportuojančioje šalyje dienos ir per tą laikotarpį turi būti pateiktas importuojančios šalies muitinei.

2. Kilmės įrodymai, importuojančios šalies muitinei pateikiami po 1 dalyje nurodytos galutinės pateikimo datos, gali būti priimami siekiant taikyti lengvatinį režimą, jei kilmės įrodymai nebuvo pateikti iki nustatytos galutinės datos dėl išimtinių aplinkybių.

3. Kitais pavėluoto pateikimo atvejais importuojančios šalies muitinė kilmė įrodymus gali priimti, jei produktai buvo pateikti iki minėtos galutinės datos.

22 straipsnis

Tranzito procedūra

Kai produktai įvežami į AKR valstybę, išskyrus jų kilmės šalį, tolesnis 4 mėnesių galiojimo laikotarpis prasideda nuo tos dienos, kai tranzito šalies muitinė EUR. 1 sertifikato 7 langelyje įrašo:

— žodį „tranzitas“,

— tranzito šalies pavadinimą,

— uždeda oficialų antspaudą, kurio pavyzdys pagal 31 straipsnį yra pateiktas Komisijai, ir

— patvirtinimų datą.

23 straipsnis

Kilmės įrodymo pateikimas

Kilmės įrodymai importuojančios šalies muitinei pateikiami toje šalyje nustatyta tvarka. Tokia muitinė gali reikalauti kilmės įrodymo vertimo, taip pat gali reikalauti, kad importuotojas kartu su importo deklaracija pateiktų patvirtinimą, kad produktai atitinka reikalavimus, būtinus, kad jiems būtų taikomos šio reglamento nuostatos.

24 straipsnis

Importavimas dalimis

Kai importuotojo prašymu ir pagal importuojančios šalies muitinės nustatytus reikalavimus išmontuoti ar nesurinkti produktai, kurie pagal Suderintos sistemos 2(a) bendrąją taisyklę priskiriami Suderintos sistemos XVI ir XVII skyriams arba 7308 ir 9406 pozicijoms, yra importuojami dalimis, importuojant pirmąją dalį muitinei pateikiamas bendras tokių produktų kilmės įrodymas.

25 straipsnis

Atleidimas nuo reikalavimo pateikti kilmės įrodymą

1. Produktai, kuriuos fiziniai asmenys mažomis pakuotėmis siunčia kitiems fiziniams asmenims arba kurie yra keleivių asmeniniame bagaže, laikomi turinčiais kilmės statusą, ir nereikalaujama pateikti kilmės įrodymo tuo atveju, kai šie produktai nėra importuojami siekiant jais prekiauti ir buvo deklaruoti kaip atitinkantys šio priedo reikalavimus, ir jei nėra abejonių dėl tokios deklaracijos teisingumo. Kai produktai siunčiami paštu, ši deklaracija gali būti užpildyta ant muitinės deklaracijos CN22/CN23 blanko arba ant popieriaus lapo, pridedamo prie šio dokumento.

2. Nereguliarus importas, kurį sudaro tik asmeniniam gavėjų ar keleivių arba jų šeimų naudojimui skirti produktai, nėra laikomas prekybiniu importu, jei produktų rūšis ir kiekis akivaizdžiai rodo, kad jie nėra importuojami komerciniais tikslais.

3. Be to, bendra šių produktų vertė negali būti didesnė kaip 500 EUR, kai jie siunčiami mažomis pakuotėmis, arba ne didesnė kaip 1 200 EUR, kai jie yra keleivių asmeniniame bagaže.

26 straipsnis

Informacijos teikimo tvarka kumuliacijos tikslais

1. Kai taikoma 2 straipsnio 2 dalis ir 6 straipsnio 1 dalis, medžiagų iš AKR valstybių, Bendrijos ar UŠT kilmės statusas, kaip apibrėžta šiame priede, įrodomas pateikiant EUR 1 judėjimo sertifikatą arba tiekėjo deklaraciją, kurios pavyzdys pateikiamas 5A priedėlyje ir kurią pateikia valstybės arba UŠT, iš kurios tos medžiagos buvo įvežtos, eksportuotojas.

2. Kai taikoma 2 straipsnio 2 dalis ir 6 straipsnio 2 bei 9 dalys, AKR valstybėse, Bendrijoje ar UŠT arba Pietų Afrikoje atlikta apdorojimo ar perdirbimo operacija įrodoma pateikiant tiekėjo deklaraciją, kurios pavyzdys pateikiamas 5B priedėlyje ir kurią pateikia valstybės arba UŠT, iš kurios tos medžiagos buvo įvežtos, eksportuotojas.

3. Kiekvienai medžiagų siuntai tiekėjas pateikia atskirą tiekėjo deklaraciją su ta siunta susijusioje prekybinėje sąskaitoje faktūroje arba tokios sąskaitos faktūros priede, arba važtaraštyje, arba kitame su ta siunta susijusiame komerciniame dokumente, kuriame atitinkamos medžiagos yra aprašytos taip, kad jas būtų galima identifikuoti.

4. Tiekėjo deklaracija gali būti surašyta iš anksto atspausdintame blanke.

5. Tiekėjų deklaracijos pasirašomos ranka. Tačiau jei sąskaita faktūra ir tiekėjo deklaracija rengiamos taikant elektroninius duomenų tvarkymo metodus, tiekėjo deklaracijos ranka pasirašyti nereikia, jei tiekimo bendrovės atsakingas pareigūnas yra valstybės, kurioje tiekėjo deklaracijos rengiamos, muitinei tinkamai identifikuojamas. Tokia muitinė gali nustatyti šios dalies įgyvendinimo reikalavimus.

6. Tiekėjo deklaracijos pateikiamos kompetentingai eksportuojančios AKR valstybės muitinės įstaigai, kurios prašoma išduoti judėjimo sertifikatą EUR.1.

7. Iki šio reglamento įsigaliojimo pagal AKR ir ES partnerystės susitarimo V priedo 1 protokolo 26 straipsnį parengtos tiekėjų deklaracijos ir išduoti informaciniai lapai galioja toliau.

27 straipsnis

Patvirtinamieji dokumentai

15 straipsnio 3 dalyje ir 19 straipsnio 3 dalyje nurodyti dokumentai, naudojami norint įrodyti, kad produktai, kuriems išduodamas judėjimo sertifikatas EUR.1 arba sąskaitos faktūros deklaracija, gali būti laikomi AKR valstybės arba vienos iš kitų 6 straipsnyje nurodytų šalių kilmės ir kad jie atitinka kitus šio priedo reikalavimus, inter alia, gali būti šie:

a) tiesioginis eksportuotojo arba tiekėjo veiklos siekiant gauti susijusias prekes įrodymas, kuris, pavyzdžiui, yra jo apskaitoje arba vidaus buhalterijoje;

b) AKR valstybėje arba vienoje iš kitų 6 straipsnyje nurodytų šalių išduoti ar surašyti dokumentai, įrodantys panaudotų medžiagų kilmės statusą, jei pagal šalies teisės aktus tokie dokumentai naudojami;

c) dokumentai, įrodantys, kad medžiagos buvo apdorotos arba perdirbtos AKR valstybėse, Bendrijoje arba UŠT, išduoti arba surašyti AKR valstybėje, Bendrijoje arba UŠT, jei pagal šalies teisės aktus tokie dokumentai naudojami;

d) judėjimo sertifikatai EUR.1 arba sąskaitos faktūros deklaracijos, įrodančios panaudotų medžiagų kilmės statusą, pagal šį priedą išduoti arba surašyti AKR valstybėse arba vienoje iš kitų 6 straipsnyje nurodytų šalių.

28 straipsnis

Kilmės įrodymo ir patvirtinamųjų dokumentų saugojimas

1. Išduoti judėjimo sertifikatą EUR.1 prašantis eksportuotojas 15 straipsnio 3 dalyje nurodytus dokumentus saugo ne mažiau kaip trejus metus.

2. Sąskaitos faktūros deklaraciją surašantis eksportuotojas jos kopiją ir 19 straipsnio 3 dalyje nurodytus dokumentus saugo ne mažiau kaip trejus metus.

3. Judėjimo sertifikatą EUR.1 išduodančios eksportuojančios šalies muitinė 15 straipsnio 2 dalyje nurodytą prašymo blanką saugo ne mažiau kaip trejus metus.

4. Importuojančios šalies muitinė jai pateiktus judėjimo sertifikatus EUR.1 ir sąskaitos faktūros deklaracijas saugo ne mažiau kaip trejus metus.

29 straipsnis

Neatitikimai ir formalios klaidos

1. Aptikus nedidelių neatitikimų tarp kilmės įrodyme pateiktų duomenų ir dokumentų, pateiktų muitinės įstaigai, kad būtų sutvarkyti produktų importo formalumai, duomenų, kilmės įrodymas ipso facto netampa negaliojančiu, jeigu tinkamai nustatoma, kad tame dokumente pateikti duomenys atitinka pateiktus produktus.

2. Dėl akivaizdžių formalių klaidų, pavyzdžiui, spausdinimo, padarytų kilmės įrodyme, šis dokumentas neturėtų būti atmestas, jei šios klaidos nekelia abejonių dėl tame dokumente nurodytų duomenų teisingumo.

30 straipsnis

Eurais išreikštos sumos

1. Taikant 19 straipsnio 1 dalies b punktą ir 25 straipsnio 3 dalį, tais atvejais, kai produktų sąskaitose faktūrose produktų kainos nurodomos ne eurais, o kita valiuta, kiekviena atitinkama šalis kiekvienais metais nustato sumas nacionaline AKR valstybės, valstybės narės ir kitų 6 straipsnyje nurodytų šalių ar teritorijų valiuta, lygiavertes eurais išreikštoms sumoms.

2. 19 straipsnio 1 dalies b punkto arba 25 straipsnio 3 dalies nuostatos siuntai taikomos atsižvelgiant į tą valiutą, kuri buvo nurodyta sąskaitoje faktūroje pagal atitinkamos šalies nustatytą sumą.

3. Sumos, kurios turi būti nurodytos kuria nors nacionaline valiuta, yra lygiavertės sumoms ta nacionaline valiuta, išreikštoms eurais spalio mėnesio pirmąją darbo dieną. Apie šias sumas Komisijai pranešama iki spalio 15 d., o jos taikomos nuo kitų metų sausio 1 d. Komisija visoms suinteresuotosioms šalims praneša apie atitinkamas sumas.

4. Šalis gali suapvalinti sumą, gautą perskaičiavus eurais išreikštą sumą į jos nacionalinę valiutą, iki didesnio arba mažesnio sveiko skaičiaus. Suapvalinta suma nuo sumos, gautos po perskaičiavimo, negali skirtis daugiau kaip 5 %. Šalis gali išlaikyti nepakeistą savo ekvivalentą nacionaline valiuta, atitinkantį eurais išreikštą sumą, jei 3 dalyje nurodyto metinio koregavimo metu konvertuojant tą sumą prieš jos suapvalinimą ekvivalentas nacionaline valiuta padidėja mažiau nei 15 %. Ekvivalentas nacionaline valiuta gali būti nepakeistas, jeigu po konvertavimo jis sumažėja.

5. Komisija persvarsto eurais išreikštas sumas. Persvarstydama šias sumas, Komisija sprendžia, ar pageidautina faktiškai išlaikyti apribojimų poveikį. Todėl ji gali nuspręsti pakeisti eurais išreikštas sumas.







V ANTRAŠTINĖ DALIS

ADMINISTRACINIO BENDRADARBIAVIMO SUSITARIMAI

31 straipsnis

Tarpusavio pagalba

1. AKR valstybės Komisijai siunčia naudojamų spaudų pavyzdžius ir už judėjimo sertifikatų EUR.1 išdavimą bei šių sertifikatų ir sąskaitos faktūros deklaracijų tolesnį patikrinimą atsakingų muitinių adresus.

Judėjimo sertifikatai EUR.1 ir sąskaitos faktūros deklaracijos priimamos lengvatinio režimo taikymo tikslais nuo tos dienos, kai Komisija gauna informaciją.

Komisija šią informaciją siunčia valstybių narių muitinėms.

2. Stengdamosi užtikrinti, kad šis priedas būtų taikomas tinkamai, Bendrija, UŠT ir AKR valstybės padeda viena kitai, įgaliodamos kompetentingas muitines tikrinti judėjimo sertifikatų EUR.1, sąskaitų faktūrų deklaracijų arba tiekėjo deklaracijų autentiškumą bei šiuose dokumentuose pateiktos informacijos teisingumą.

Institucijos, į kurias kreipiamasi, pateikia susijusią informaciją apie sąlygas, kurių laikantis produktas buvo pagamintas, visų pirma nurodydamos aplinkybes, kuriomis įvairiose atitinkamose AKR valstybėse, valstybėse narėse ir UŠT buvo laikomasi kilmės taisyklių.

32 straipsnis

Kilmės įrodymų patikrinimas

1. Vėliau kilmės įrodymai tikrinami atsitiktinai arba kai importuojančios šalies muitinė turi pagrįstų abejonių dėl šių dokumentų autentiškumo, susijusių produktų kilmės statuso arba dėl kitų šio priedo reikalavimų vykdymo.

2. Įgyvendindama 1 dalį, importuojančios šalies muitinė grąžina eksportuojančios šalies muitinei judėjimo sertifikatą EUR.1 ir sąskaitą faktūrą, jei ji buvo pateikta, sąskaitos faktūros deklaraciją arba šių dokumentų kopijas, prireikus nurodydamos prašymo atlikti patikrinimą priežastis. Bet kurie gauti dokumentai ir informacija, leidžiantys daryti prielaidą, kad kilmės įrodyme pateikta informacija yra neteisinga, persiunčiami kartu su prašymu atlikti patikrinimą.

3. Patikrinimą atlieka eksportuojančios šalies muitinė. Todėl ji turi teisę pareikalauti bet kokių įrodymų ir atlikti bet kokį eksportuotojo apskaitos patikrinimą ar bet kokį kitą, jos manymu, būtiną patikrinimą.

4. Jei importuojančios šalies muitinė nusprendžia laikinai sustabdyti lengvatinio režimo taikymą atitinkamiems produktams tol, kol bus gauti patikrinimo rezultatai, importuotojui siūloma atsiimti prekes iš muitinės, taikant būtinas atsargos priemones.

5. Patikrinimo prašančiai muitinei kuo greičiau pranešama apie patikrinimo rezultatus. Šie rezultatai turi aiškiai parodyti, ar dokumentai autentiški, ar atitinkami produktai gali būti laikomi AKR valstybių ar vienos iš 6 straipsnyje nurodytų šalių kilmės ir ar jie atitinka kitus šio priedo reikalavimus.

6. Jei, esant pagrįstoms abejonėms, per dešimt mėnesių nuo prašymo atlikti patikrinimą atsakymo negaunama arba jei atsakyme nepakanka informacijos susijusio dokumento autentiškumui arba tikrajai produktų kilmei nustatyti, prašymą pateikusi muitinė, išskyrus išimtines aplinkybes, atsisako teikti lengvatas.

7. Jei atlikus patikrinimo procedūrą arba remiantis bet kokia kita turima informacija nustatoma, kad pažeidžiamos šio priedo nuostatos, nedelsiant turi būti atlikti reikiami tyrimai, kad būtų galima tokius pažeidimus nustatyti ir užkirsti jiems kelią.

33 straipsnis

Tiekėjų deklaracijų patikrinimas

1. Tiekėjų deklaracijų patikrinimai gali būti atliekami atsitiktinai arba kai importuojančios valstybės muitinė turi pagrįstų abejonių dėl dokumento autentiškumo arba dėl informacijos apie susijusių medžiagų tikrąją kilmę tikslumo ar išsamumo.

2. Muitinė, kuriai pateikiama tiekėjo deklaracija, gali prašyti, kad valstybės, kurioje deklaracija buvo parengta, muitinė išduotų informacinį lapą, kurio pavyzdys pateikiamas 6 priedėlyje. Kita vertus muitinė, kuriai yra pateikta tiekėjo deklaracija, gali prašyti, kad eksportuotojas pateiktų valstybės, kurioje deklaracija buvo parengta, muitinės išduotą informacinį lapą.

Įstaiga, išdavusi informacinį lapą, jo kopiją saugo ne mažiau kaip trejus metus.

3. Prašymą pateikusiai muitinei kuo greičiau pranešama apie patikrinimo rezultatus. Rezultatai turi aiškiai parodyti, ar deklaracija dėl medžiagų kilmės statuso yra teisinga.

4. Kad būtų galima atlikti patikrinimą, tiekėjai ne mažiau kaip trejus metus saugo dokumento, kuriame yra deklaracija, kopiją ir visus būtinus tikrojo medžiagų kilmės statuso įrodymus.

5. Valstybės, kurioje parengta tiekėjo deklaracija, muitinė turi teisę pareikalauti bet kokių įrodymų arba atlikti bet kokį, jos manymu, būtiną patikrinimą, siekdama įsitikinti bet kurios tiekėjo deklaracijos teisingumu.

6. Bet kuris judėjimo sertifikatas EUR.1 arba sąskaitos faktūros deklaracija, išduota arba surašyta remiantis neteisinga tiekėjo deklaracija, laikoma negaliojančia.

34 straipsnis

Sankcijos

Sankcijos nustatomos bet kuriam asmeniui, kuris, siekdamas pasinaudoti produktams suteikiamu lengvatiniu režimu, neteisingai užpildo dokumentą arba dėl jo kaltės dokumente pateikiama neteisinga informacija.

35 straipsnis

Laisvosios zonos

1. Imamasi visų būtinų priemonių siekiant užtikrinti, kad kilmės įrodyme ar tiekėjo deklaracijoje nurodyti produktai, kurie vežant laikomi jų teritorijoje esančioje laisvojoje zonoje, nebūtų pakeičiami kitomis prekėmis ir nebūtų kitaip tvarkomi, išskyrus įprastines operacijas, kurios skirtos apsaugoti nuo gedimo.

2. Taikant išimtį 1 daliai, kai kilmės statusą turintys produktai įvežami į laisvąją zoną su kilmės įrodymu ir yra apdorojami arba perdirbami, atitinkamos institucijos eksportuotojo prašymu išduoda naują EUR.1 sertifikatą, jei toks atliktas apdorojimas ar perdirbimas atitinka šio priedo nuostatas.

36 straipsnis

Leidžiančios nukrypti nuostatos

1. Komisija savo iniciatyva arba patenkindama šalies naudos gavėjos prašymą jai gali suteikti laikinąją nuo šio priedo leidžiančią nukrypti nuostatą, jei:

a) dėl vidaus ar išorės veiksnių ta šalis negali laikytis šiame priede nustatytų kilmės statuso įgijimo taisyklių, nors anksčiau ji tų taisyklių galėjo laikytis, arba

b) šaliai reikia laiko, kad pasirengtų laikytis šiame priede nustatytų kilmės statuso įgijimo taisyklių.

2. Tokia laikinai leidžianti nukrypti nuostata galioja tokį laikotarpį, kurį vidaus ar išorės veiksniai, dėl kurių leidžianti nukrypti nuostata buvo pradėta taikyti, daro poveikį, arba tokį laikotarpį, kurio šaliai naudos gavėjai reikia, kad galėtų laikytis taisyklių.

3. Prašymas taikyti leidžiančią nukrypti nuostatą pateikiamas raštu Komisijai. Jame, kaip nustatyta 1 dalyje, nurodomos priežastys, kodėl reikia taikyti leidžiančią nukrypti nuostatą, be to, pridedami reikiami patvirtinamieji dokumentai.

4. Pagal šį straipsnį priemonės patvirtinamos vadovaujasi Reglamento (EEB) 2913/92 247 ir 247a straipsniuose nurodyta tvarka.

Bendrija patenkina visus AKR valstybių prašymus, kurie yra tinkamai pagrįsti pagal šį straipsnį ir kurie negali padaryti didelės žalos esamoms Bendrijos pramonės įmonėms.







VI ANTRAŠTINĖ DALIS

SEUTA IR MELILIJA

37 straipsnis

Specialiosios sąlygos

1. Šiame priede vartojamas terminas „Bendrija“ neaprėpia Seutos ir Melilijos. Terminas „Bendrijos kilmės produktai“ neaprėpia Seutos ir Melilijos kilmės produktų.

2. Šio priedo nuostatos taikomos mutatis mutandis sprendžiant, ar produktus importuojant į Seutą ir Meliliją jie gali būti laikomi AKR valstybių kilmės.

3. Kai Seutoje, Melilijoje ar Bendrijoje visiškai gauti produktai apdorojami ir perdirbami AKR valstybėse, jie laikomi visiškai gautais AKR valstybėse.

4. Apdorojimas ir perdirbimas Seutoje, Melilijoje ar Bendrijoje laikomas atliktu AKR valstybėse, jei medžiagos vėliau apdorojamos arba perdirbamos AKR valstybėse.

5. Įgyvendinant šio straipsnio 3 ir 4 dalis, 5 straipsnyje išvardytos nepakankamos operacijos nelaikomos apdorojimu ar perdirbimu.

6. Seuta ir Melilija laikomos viena teritorija.







VII ANTRAŠTINĖ DALIS

PEREINAMOJO LAIKOTARPIO IR BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS

38 straipsnis

Pereinamojo laikotarpio nuostatos, taikomos prekėms, kurios gabenamos tranzitu ar saugomos

1. Dešimt mėnesių nuo šio reglamento įsigaliojimo dienos šio reglamento nuostatos gali būti taikomos prekėms, kurios yra eksportuojamos iš bet kurio I priede išvardyto regiono ar valstybės, pateikiant judėjimo sertifikatus EUR.1., išduotus pagal AKR-ES partnerystės susitarimo V priedo 1 protokolo 15 straipsnį.

2. Šio reglamento nuostatos gali būti taikomos prekėms, kurios yra eksportuojamos iš bet kurio I priede išvardyto regiono ar valstybės, kurios atitinka šio priedo reikalavimus ir kurios šio reglamento įsigaliojimo dieną yra arba gabenamos tranzitu, arba yra laikinai saugomos Bendrijoje muitinės sandėliuose ar laisvosiose zonose, su sąlyga, kad importuojamos šalies muitinėms per dešimt dienų nuo tos datos, bus pateikti judėjimo sertifikatai EUR.1., kuriuos atgaline data išdavė eksportuojančios šalies muitinės, kartu su dokumentais, parodančiais, kad prekės buvo pervežamos tiesiogiai pagal šio priedo 12 straipsnio nuostatas.

39 straipsnis

Priedėliai

Šio priedo priedėliai yra neatskiriama jo dalis.









1 priedėlis

Šio priedo sąrašo įvadinės pastabos

1 pastaba:

Sąraše išdėstyti reikalavimai, kuriuos įvykdžius visi produktai laikomi pakankamai apdorotais ar perdirbtais, kaip apibrėžta šio priedo 4 straipsnyje.

2 pastaba:

1. Pirmosiose dviejose sąrašo skiltyse aprašytas gautas produktas. Pirmojoje skiltyje nurodoma Suderintos sistemos pozicija arba skirsnis, o antrojoje pateikiamas prekių, priskiriamų tai pozicijai ar skirsniui, aprašymas pagal šią sistemą. 3 arba 4 skiltyje nurodyta kiekvienam įrašui pirmose dviejose skiltyse skirta taisyklė. Jeigu tam tikrais atvejais prieš įrašą pirmojoje skiltyje nurodyta „ex“, tai reiškia, kad 3 arba 4 skiltyje nurodytos taisyklės taikomos tik 2 skiltyje aprašytai pozicijos daliai.

2. Jei 1 skiltyje sugrupuotos kelios pozicijos arba nurodytas skirsnio numeris ir todėl 2 skiltyje produktų aprašymas pateiktas nedetalizuojant, tai gretimos 3 ar 4 skilties taisyklės taikomos visiems produktams, pagal Suderintą sistemą priskiriamiems šio skirsnio pozicijoms arba bet kurioms pozicijoms iš 1 skiltyje nurodytų sugrupuotų pozicijų.

3. Jei tai pačiai pozicijai priskiriamiems skirtingiems produktams taikomos skirtingos sąrašo taisyklės, kiekvienoje įtraukoje aprašoma ta pozicijos dalis, kuriai taikomos gretimos 3 ar 4 skilties taisyklės.

4. Jei įrašui pirmose dviejose skiltyse taisyklė nurodyta ir 3, ir 4 skiltyje, eksportuotojas gali pasirinkti, ar taikyti 3, ar 4 skiltyje nurodytą taisyklę. Jei 4 skiltyje nėra kilmės taisyklės, taikoma 3 skiltyje nurodyta taisyklė.

3 pastaba:

1. Priedo 4 straipsnio nuostatos dėl kilmės statusą įgijusių produktų, kurie naudojami gaminant kitus produktus, taikomos nepaisant to, ar šis statusas įgytas toje gamykloje, kurioje naudojami šie produktai, ar kitoje Bendrijos ar AKR valstybių gamykloje.

8407 pozicijai priskiriamas variklis, kuriam pagal taisyklę nurodoma, kad kilmės statuso neturinčių medžiagų, kurios gali būti panaudotos, vertė negali sudaryti daugiau kaip 40 % gamintojo kainos, yra pagamintas iš „kito legiruotojo plieno, grubiai suformuoto kalant“, priskiriamo ex72 24 pozicijai. Jei šis dirbinys buvo nukaltas Bendrijoje iš kilmės statuso neturinčio liejinio, tai jis kilmės statusą įgijo pagal sąrašo ex72 24 pozicijai skirtą taisyklę. Apskaičiuojant variklio vertę, šis kaltinis dirbinys gali būti laikomas turinčiu kilmės statusą, nesvarbu, ar jis buvo pagamintas toje pačioje ar kitoje Bendrijos gamykloje. Taigi sumuojant panaudotų kilmės statuso neturinčių medžiagų vertę kilmės statuso neturinčio liejinio vertė neįskaičiuojama.

2. Sąrašo taisyklėje apibrėžiamas būtinas minimalus apdorojimas ar perdirbimas; didesnis apdorojimas arba perdirbimas taip pat suteikia kilmės statusą; ir atvirkščiai, mažesnis apdorojimas ar perdirbimas kilmės statuso nesuteikia. Taigi, jei taisyklėje nurodyta, kad tam tikrame gamybos etape gali būti panaudota kilmės statuso neturinti medžiaga, tokią medžiagą leidžiama naudoti ankstesniame gamybos etape, bet neleidžiama jos naudoti vėlesniame etape.

3. Nepažeidžiant 3.2 pastabos, jei taisyklėje nurodoma, kad gali būti naudojamos „medžiagos, priskiriamos bet kuriai pozicijai“, vadinasi, taip pat gali būti naudojamos tai pačiai pozicijai kaip produktas priskiriamos medžiagos, tačiau gali būti taikomi konkretūs apribojimai, kurie taip pat gali būti numatyti taisyklėje. Tačiau žodžių junginys „gamyba iš bet kuriai pozicijai priskiriamų medžiagų, įskaitant kitas … pozicijai priskiriamas medžiagas“, reiškia, kad gali būti naudojamos tik tai pačiai pozicijai kaip produktas, kurio aprašymas skiriasi nuo sąrašo 2 skiltyje pateikto produkto aprašymo, priskiriamos medžiagos.

4. Jei sąrašo taisyklėje nurodoma, kad produktas gali būti pagamintas daugiau nei iš vienos medžiagos, tai reiškia, kad gali būti panaudota bet kuri viena ar daugiau medžiagų. Nebūtina, kad būtų panaudotos visos medžiagos.

Audiniams, priskiriamiems 5208–5212 pozicijoms, pagal taisyklę nurodoma, kad gali būti panaudoti natūralūs pluoštai ir, be kitų medžiagų, cheminės medžiagos. Tai nereiškia, kad turi būti panaudotos abi rūšys; galima naudoti vieną ar kitą, arba abi rūšis kartu.

5. Jei sąrašo taisyklėje nurodoma, kad produktas turi būti pagamintas iš tam tikros medžiagos, ši sąlyga, be abejonės, nedraudžia naudoti kitų medžiagų, kurios dėl joms būdingos prigimties negali atitikti taisyklės. (Žr. taip pat 6.3 pastabą, skirtą tekstilei).

1904 pozicijai priskiriamų paruoštų maisto produktų taisyklėje tiksliai nurodoma nenaudoti grūdų arba jų darinių, bet nedraudžiama naudoti mineralinių druskų, cheminių medžiagų ar kitų priedų, kurie nėra grūdų produktai. Tačiau tai netaikoma produktams, kurie, nors ir negali būti pagaminti iš tam tikrų sąraše nurodytų medžiagų, ankstesniame gamybos etape gali būti pagaminti iš to paties pobūdžio medžiagos.

Jei drabužis, priskiriamas ex 62 skirsniui, yra pasiūtas iš neaustinių medžiagų ir jei šios rūšies dirbiniams leidžiama naudoti tik kilmės statuso neturinčius verpalus, negalima pradėti gamybos nuo kilmės statuso neturinčio neaustinio audinio, net jei neaustiniai audiniai paprastai negali būti gaminami iš verpalų. Tokiu atveju pradinė medžiaga paprastai yra ankstesnio nei verpalai gamybos etapo gaminys, t. y. pluoštai.

6. Jeigu sąrašo taisyklėje nurodyti du galimi kilmės statuso neturinčių medžiagų didžiausios vertės procentiniai dydžiai, šių dydžių negalima sudėti. Kitaip tariant, didžiausia visų panaudotų kilmės statuso neturinčių medžiagų vertė niekada negali būti didesnė už didžiausią iš nurodytų procentinių dydžių. Be to, konkrečiai medžiagai taikomi atskiri procentiniai dydžiai negali būti viršyti.

4 pastaba:

1. Terminas „natūralūs pluoštai“ sąraše vartojamas kitiems pluoštams nei dirbtiniai arba sintetiniai pluoštai apibūdinti. Terminas skirtas tik gamybos etapams prieš verpimą, taip pat atliekoms apibūdinti ir, jei kitaip neapibrėžta, apima sukarštus, šukuotus arba kitu būdu paruoštus, bet nesuverptus pluoštus.

2. Terminas „natūralūs pluoštai“ apima ašutus, priskiriamus 0503 pozicijai, šilką, priskiriamą 5002 ir 5003 pozicijoms, taip pat vilnos pluoštus, švelniavilnių arba šiurkščiavilnių gyvūnų plaukus, priskiriamus 5101–5105 pozicijoms, medvilnės pluoštus, priskiriamus 5201–5203 pozicijoms, ir kitus augalinius pluoštus, priskiriamus 5301–5305 pozicijoms.

3. Terminai „tekstilinė plaušiena“, „cheminės medžiagos“ ir „popieriaus gamybos medžiagos“ sąraše vartojami 50–63 skirsniams nepriskiriamoms medžiagoms, kurios gali būti naudojamos dirbtiniams, sintetiniams ar popieriaus pluoštams arba verpalams gaminti, apibūdinti.

4. Terminas „cheminiai kuokšteliniai pluoštai“ sąraše vartojamas sintetinių ar dirbtinių gijų gniūžtėms, kuokšteliniams pluoštams ar atliekoms, priskiriamoms 5501–5507 pozicijoms, apibūdinti.

5 pastaba:

1. Jei sąraše prie tam tikro produkto yra nuoroda į šią pastabą, sąrašo 3 skiltyje nurodytas reikalavimas netaikomas jokioms pagrindinėms tekstilės medžiagoms, panaudotoms gaminant šį produktą, jei jos kartu sudaro ne daugiau kaip 10 % bendros visų pagrindinių panaudotų tekstilės medžiagų masės. (Žr. taip pat 5.3 ir 5.4 pastabas).

2. Tačiau 5.1 pastaboje minima paklaida gali būti taikoma tik mišriems produktams, pagamintiems iš dviejų ar daugiau pagrindinių tekstilės medžiagų. Pagrindinės tekstilės medžiagos yra šios: — šilkas, — vilna, — šiurkščiavilnių gyvūnų plaukai, — švelniavilnių gyvūnų plaukai, — ašutai, — medvilnė, — popieriaus gamybos medžiagos ir popierius, — linai, — kanapės, — džiutas ir kiti tekstilės pluoštai iš karnienos, — sizalis ir kiti Agave genties augalų tekstilės pluoštai, — kokoso, abakos, ramės (kiniškosios dilgėlės) ir kiti augaliniai tekstilės pluoštai, — sintetinės cheminės gijos, — dirbtinės cheminės gijos, — elektros srovei laidžios gijos, — sintetiniai cheminiai kuokšteliniai polipropileno pluoštai, — sintetiniai cheminiai kuokšteliniai poliesterio pluoštai, — sintetiniai cheminiai kuokšteliniai poliamido pluoštai, — sintetiniai cheminiai kuokšteliniai poliakrilnitrilo pluoštai, — sintetiniai cheminiai kuokšteliniai poliimido pluoštai, — sintetiniai cheminiai kuokšteliniai politetrafluoretileno pluoštai, — sintetiniai cheminiai polifenileno sulfido pluoštai, — sintetiniai cheminiai polivinilchlorido pluoštai, — kiti sintetiniai cheminiai kuokšteliniai pluoštai, — dirbtiniai cheminiai kuokšteliniai viskozės pluoštai, — kiti dirbtiniai cheminiai kuokšteliniai pluoštai, — verpalai, pagaminti iš poliuretano, segmentuoti su elastingais polieterio segmentais, apvytiniai arba neapvytiniai, — verpalai, pagaminti iš poliuretano, segmentuoti su elastingais poliesterio segmentais, apvytiniai arba neapvytiniai, — 5605 pozicijai priskiriami produktai (metalizuotieji siūlai) su ne platesne kaip 5 mm aliumininės folijos ar plastikinės plėvelės, padengtos arba nepadengtos aliuminio milteliais, juostele, įtvirtinta tarp dviejų plastikinės plėvelės sluoksnių skaidriais arba spalvotais klijais, — kiti 5605 pozicijai priskiriami produktai.

Verpalai, priskiriami 5205 pozicijai, pagaminti iš medvilnės pluoštų, priskiriamų 5203 pozicijai, ir iš sintetinių kuokštelinių pluoštų, priskiriamų 5506 pozicijai, yra mišrūs verpalai. Todėl kilmės statuso neturintys sintetiniai pluoštai, neatitinkantys kilmės taisyklių (pagal taisykles reikalaujama gaminti iš cheminių medžiagų ar tekstilinės plaušienos), gali sudaryti ne daugiau kaip 10 % tų verpalų masės.

Vilnonis audinys, priskiriamas 5112 pozicijai, pagamintas iš vilnonių verpalų, priskiriamų 5107 pozicijai, ir sintetinių kuokštelinių pluoštų verpalų, priskiriamų 5509 pozicijai, yra mišrus audinys. Todėl sintetiniai verpalai, neatitinkantys kilmės taisyklių (pagal taisykles reikalaujama gaminti iš cheminių medžiagų arba tekstilinės plaušienos), arba vilnoniai verpalai, neatitinkantys kilmės taisyklių (pagal taisykles reikalaujama gaminti iš nekarštų arba nešukuotų ar kitaip neparuoštų verpimui natūralių pluoštų), arba jų mišinys gali būti naudojami, jei jų bendra masė audinyje sudaro ne daugiau kaip 10 % audinio masės.

Siūtinė pūkinė tekstilės medžiaga, priskiriama 5802 pozicijai, pagaminta iš medvilnės verpalų, priskiriamų 5205 pozicijai, ir medvilninio audinio, priskiriamo 5210 pozicijai, tik tada yra mišrus produktas, kai pats medvilninis audinys yra mišrus, t. y. pagamintas iš verpalų, priskiriamų dvejoms skirtingoms pozicijos, arba kai panaudoti medvilnės verpalai yra mišrūs.

Jei siūtinė pūkinė tekstilės medžiaga buvo pagaminta iš medvilnės verpalų, priskiriamų 5205 pozicijai, ir sintetinio audinio, priskiriamo 5407 pozicijai, tuomet akivaizdu, kad panaudoti verpalai yra dvi skirtingos pagrindinės tekstilės medžiagos ir atitinkamai siūtinė pūkinė tekstilės medžiaga yra mišrus produktas.

3. Kai produktų sudėtyje yra „verpalų, pagamintų iš poliuretano, segmentuotų su elastingais polieterio segmentais, apvytinių arba neapvytinių“, paklaida šiems verpalams yra 20 %.

4. Kai produktuose yra „ne platesnė kaip 5 mm aliumininės folijos ar plastikinės plėvelės, padengtos arba nepadengtos aliuminio milteliais, juostelė, įtvirtinta tarp dviejų plastikinės plėvelės sluoksnių skaidriais arba spalvotais klijais“, šios juostelės paklaida yra 30 %.

6 pastaba:

1. Tų sąraše esančių tekstilės gaminių, prie kurių yra išnaša su nuoroda į šias įvadines pastabas, atveju tekstilės puošmenos ir priedai, kurie neatitinka sąrašo 3 skiltyje pateiktos sudėtiniams produktams taikomos taisyklės, gali būti naudojami, jei jų masė sudaro ne daugiau kaip 10 % visų gaminyje esančių tekstilės medžiagų masės. Tai 50–63 skirsniams priskiriamos tekstilės puošmenos ir priedai. Pamušalai ir intarpai nelaikomi puošmenomis ar priedais.

2. Ne tekstilės puošmenos ir priedai ar kitos panaudotos medžiagos, kuriose yra tekstilės, nebūtinai turi atitikti 3 skiltyje nurodytus reikalavimus net jei jiems netaikoma 3.5 pastaba.

3. Pagal 3.5 pastabą kilmės statuso neturinčios ne tekstilės puošmenos ir priedai ar kiti produktai, kuriuose nėra tekstilės, bet kuriuo atveju gali būti laisvai naudojami, jei jie negali būti pagaminti iš 3 skiltyje išvardytų medžiagų. Pavyzdžiui ( 16 ), jei sąrašo taisyklėje nurodoma, kad tam tikram tekstilės dirbiniui, pavyzdžiui, palaidinukei, turi būti naudojami verpa