02019R1022 — LT — 14.08.2019 — 001.001

Šis tekstas yra skirtas tik informacijai ir teisinės galios neturi. Europos Sąjungos institucijos nėra teisiškai atsakingos už jo turinį. Autentiškos atitinkamų teisės aktų, įskaitant jų preambules, versijos skelbiamos Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ir pateikiamos svetainėje „EUR-Lex“. Oficialūs tekstai tiesiogiai prieinami naudojantis šiame dokumente pateikiamomis nuorodomis

Iš dalies keičiamas:

▼B

EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES) 2019/1022

2019 m. birželio 20 d.

kuriuo nustatomas daugiametis vakarų Viduržemio jūros demersinių išteklių žvejybos valdymo planas ir iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 508/2014

I SKYRIUS

BENDROSIOS NUOSTATOS

1 straipsnis

Dalykas ir taikymo sritis

1. Šiuo reglamentu nustatomas daugiametis vakarų Viduržemio jūros demersinių išteklių išsaugojimo ir tausaus naudojimo planas (toliau – planas).

2. Šis reglamentas taikomas šiems ištekliams:

c) didžiosioms raudonosioms krevetėms (Aristaeomorpha foliacea) GFCM 9–10–11 parajoniuose;

3. Šis reglamentas taip pat taikomas ištekliams, kurie sužvejojami kaip priegauda vakarų Viduržemio jūroje žvejojant 2 dalyje išvardytus išteklius. Jis taikomas ir bet kuriems kitiems demersiniams ištekliams, kurie sužvejojami vakarų Viduržemio jūroje ir apie kuriuos neturima pakankamai duomenų.

4. Šis reglamentas taikomas 2 ir 3 dalyse nurodytų demersinių išteklių verslinei žvejybai, jeigu ji vykdoma Sąjungos vandenyse arba Sąjungos žvejybos laivais Sąjungai nepriklausančiuose vakarų Viduržemio jūros vandenyse.

5. Šiame reglamente taip pat išsamiai nustatomos Sąjungai priklausančiuose vakarų Viduržemio jūros vandenyse taikomo įpareigojimo iškrauti sužvejotą visų rūšių, kurioms taikomas įpareigojimas iškrauti laimikį pagal Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 15 straipsnio 1 dalį, išteklių laimikį, sugautą vykdant demersinę žvejybą, įgyvendinimo nuostatos.

6. Šiame reglamente numatomos 13 straipsnyje nurodytos techninės priemonės, taikytinos bet kuriems ištekliams vakarų Viduržemio jūros vandenyse.

2 straipsnis

Terminų apibrėžtys

Be terminų, kurių apibrėžtys nustatytos Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 4 straipsnyje, Tarybos reglamento (EB) Nr. 1224/2009 ( 1 ) 4 straipsnyje ir Reglamento (EB) Nr. 1967/2006 2 straipsnyje, šiame reglamente vartojami papildomi taip apibrėžiami terminai:

FMSY intervalas – patikimiausiose turimose mokslinėse rekomendacijose, visų pirma ŽMTEK arba panašios Sąjungos ar tarptautiniu lygmeniu pripažintos nepriklausomos mokslo įstaigos mokslinėse rekomendacijose, nustatytas verčių intervalas, kai visi mirtingumo dėl žvejybos lygiai, patenkantys į to intervalo ribas, užtikrina didžiausią galimą tausios žvejybos laimikį (MSY) ilguoju laikotarpiu, taikant tam tikrą žvejybos modelį, esamomis vidutinėmis aplinkos sąlygomis, nedarydami didelio poveikio atitinkamų išteklių reprodukcijos procesui. Intervalai apskaičiuojami taip, kad būtų užtikrinta, kad laimikis ilguoju laikotarpiu nesumažėtų daugiau kaip 5 %, palyginti su MSY. Viršutinė intervalo vertė nustatoma tokia, kad tikimybė, jog ištekliai nesieks ribinio atskaitos taško (BLIM), būtų ne didesnė kaip 5 %;

3 straipsnis

Tikslai

1. Planas grindžiamas žvejybos pastangų sistema ir juo siekiama padėti siekti Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 2 straipsnyje išdėstytų BŽP tikslų, visų pirma taikant atsargumo principą žuvininkystės valdymui, taip pat užtikrinti, kad gyvieji jūrų biologiniai ištekliai būtų naudojami taip, kad būtų atkurti ir išlaikyti tokie žvejojamų rūšių populiacijų dydžiai, kurie viršija dydžius, užtikrinančius MSY.

2. Planas turi padėti užtikrinti, kad laimikis nebebūtų išmetamas į jūrą, kiek įmanoma, vengiant nepageidaujamo laimikio ir mažinant jo kiekį, ir padėti įgyvendinti Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 15 straipsnyje nustatytą įpareigojimą iškrauti rūšių, kurioms taikomi mažiausi išteklių išsaugojimą užtikrinantys orientaciniai dydžiai pagal Sąjungos teisę ir šis reglamentas, išteklių laimikį.

3. Planu turi būti įgyvendinamas ekosisteminis žvejybos valdymo metodas, siekiant užtikrinti, kad neigiamas žvejybos veiklos poveikis jūrų ekosistemai būtų kuo mažesnis. Planas turi derėti su Sąjungos aplinkos teisės aktais, visų pirma su Direktyvos 2008/56/EB 1 straipsnio 1 dalyje nustatytu tikslu iki 2020 m. užtikrinti gerą aplinkos būklę.

4. Planu visų pirma siekiama:

c) padėti pasiekti Direktyvos 2009/147/EB 4 bei 5 straipsniuose ir Direktyvos 92/43/EEB 6 ir 12 straipsniuose nustatytus tikslus, visų pirma kuo labiau sumažinti žvejybos veiklos neigiamą poveikį pažeidžiamoms buveinėms ir saugomoms rūšims.

5. Plane nustatytų priemonių imamasi remiantis patikimiausiomis turimomis mokslinėmis rekomendacijomis.

II SKYRIUS

KIEKYBINIAI TIKSLAI, IŠTEKLIŲ IŠSAUGOJIMO LYGIO ATSKAITOS TAŠKAI IR APSAUGOS PRIEMONĖS

4 straipsnis

Kiekybiniai tikslai

1. 2 straipsnyje apibrėžtus FMSY intervalus atitinkantis tikslinis atitinkamų išteklių mirtingumas dėl žvejybos turi būti palaipsniui pakopomis pasiektas iki 2020 m., kai įmanoma, ir ne vėliau kaip 2025 m. sausio 1 d., ir po to išlaikomas FMSY intervalų ribose.

2. Pagal šį planą prašoma (visų pirma ŽMTEK arba panašios Sąjungos ar tarptautiniu lygmeniu pripažintos nepriklausomos mokslo įstaigos) nustatyti FMSY intervalus.

3. Pagal Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 16 straipsnio 4 dalį, nustatydama didžiausias leidžiamas žvejybos pastangas, Taryba nustato tas žvejybos pastangas kiekvienos žvejybos pastangų grupės atveju, atitinkančias tuo metu turimą labiausiai pažeidžiamų išteklių FMSY intervalą.

4. Nepaisant 1 ir 3 dalių, gali būti nustatytos tokių lygių didžiausios leidžiamos žvejybos pastangos, kurios atitinka žemesnius lygius nei FMSY intervalų vertės.

5. Nepaisant 1 ir 3 dalių, gali būti nustatytos tuo metu turimą labiausiai pažeidžiamų išteklių FMSY intervalą viršijančios didžiausios leidžiamos žvejybos pastangos su sąlyga, kad visų atitinkamų išteklių dydžiai viršija BPA:

c) siekiant, kad kelerių iš eilės einančių metų didžiausios leidžiamos žvejybos pastangos nesvyruotų daugiau kaip 20 %.

6. Tais atvejais, kai dėl to, kad nėra pakankamos mokslinės informacijos, negalima nustatyti 1 straipsnio 2 dalyje nurodytų išteklių FMSY intervalų, tie ištekliai valdomi vadovaujantis 12 straipsniu, kol bus gauti FMSY intervalai pagal šio straipsnio 2 dalį.

5 straipsnis

Išteklių išsaugojimo lygio atskaitos taškai

6 straipsnio tikslais pagal šį planą prašoma (visų pirma ŽMTEK arba panašios Sąjungos ar tarptautiniu lygmeniu pripažintos nepriklausomos mokslo įstaigos) nustatyti šiuos išteklių išsaugojimo lygio atskaitos taškus:

6 straipsnis

Apsaugos priemonės

1. Jei iš mokslinių rekomendacijų matyti, kad kurio nors atitinkamo ištekliaus neršiančių žuvų biomasės dydis nesiekia BPA, imamasi visų tinkamų taisomųjų priemonių, kuriomis užtikrinama, kad atitinkami ištekliai greitai atsikurtų iki dydžio, kuris viršytų dydį, kuriam esant galima užtikrinti MSY. Visų pirma, nepaisant 4 straipsnio 3 dalies, nustatomos tokio lygio didžiausios leidžiamos žvejybos pastangos, kurios atitinka mirtingumą dėl žvejybos, mažinamą laikantis labiausiai pažeidžiamiems ištekliams nustatyto FMSY intervalo, atsižvelgiant į biomasės sumažėjimą.

2. Jei iš mokslinių rekomendacijų matyti, kad kurio nors atitinkamo ištekliaus neršiančių žuvų biomasės dydis nesiekia BLIM, imamasi papildomų taisomųjų priemonių, kuriomis siekiama, kad atitinkami ištekliai greitai atsikurtų iki dydžio, kuris viršytų dydį, kuriam esant galima užtikrinti MSY. Visų pirma, nepaisant 4 straipsnio 3 dalies, tokios taisomosios priemonės gali apimti tikslinės atitinkamo ištekliaus žvejybos sustabdymą ir atitinkamą didžiausių leidžiamų žvejybos pastangų sumažinimą.

3. Šiame straipsnyje nurodytos taisomosios priemonės gali apimti:

4. Šiame straipsnyje nurodytos priemonės pasirenkamos pagal padėties, kuri susidaro, kai ištekliaus neršiančių žuvų biomasė yra mažesnė už 5 straipsnyje nurodytus dydžius, pobūdį, rimtumą, trukmę ir pasikartojimų skaičių.

III SKYRIUS

ŽVEJYBOS PASTANGOS

7 straipsnis

Žvejybos pastangų sistema

1. Žvejybos pastangų sistema taikoma visiems I priede apibrėžtuose rajonuose tralais žvejojantiems laivams, išteklių grupėms ir ilgio kategorijoms.

2. Kiekvienais metais, remdamasi mokslinėmis rekomendacijomis ir laikydamasi 4 straipsnio, Taryba nustato didžiausias leidžiamas žvejybos pastangas kiekvienai žvejybos pastangų grupei ir valstybei narei.

3. Nukrypstant nuo 3 straipsnio 1 dalies ir nepaisant šio straipsnio 2 dalies, pirmaisiais penkeriais plano įgyvendinimo metais:

4. Kiekviena valstybė narė 3 dalyje nurodytą bazinį dydį kiekvienos žvejybos pastangų grupės arba GP atveju apskaičiuoja kaip vidutinį žvejybos pastangų dydį, išreikštą žvejybos dienų nuo 2015 m. sausio 1 d. iki 2017 m. gruodžio 31 d. skaičiumi, atsižvelgdama tik į tuo laikotarpiu veiklą vykdžiusius laivus.

5. Jei iš patikimiausių turimų mokslinių rekomendacijų matyti, kad kitais nei tralai žvejybos įrankiais sužvejojamas didelis tam tikro ištekliaus laimikis, remiantis tomis mokslinėmis rekomendacijomis gali būti nustatytos to konkretaus) įrankio didžiausios leidžiamos žvejybos pastangos.

8 straipsnis

Mėgėjų žvejyba

1. Jei iš mokslinių rekomendacijų matyti, kad mėgėjų žvejyba daro reikšmingą poveikį tam tikro 1 straipsnio 2 dalyje nurodyto ištekliaus individų mirtingumui dėl žvejybos, Taryba gali nustatyti nediskriminacinius apribojimus žvejams mėgėjams.

2. Nustatydama 1 dalyje nurodytus apribojimus, Taryba remiasi skaidriais ir objektyviais kriterijais, įskaitant aplinkosauginio, socialinio ir ekonominio pobūdžio kriterijus. Taikomi kriterijai gali apimti visų pirma mėgėjų žvejybos poveikį aplinkai, tos veiklos svarbą visuomenės požiūriu ir jos indėlį į pakrančių rajonų ekonomiką.

3. Kai tikslinga, valstybės narės imasi būtinų ir proporcingų priemonių, skirtų stebėsenai ir duomenų rinkimui, siekiant atlikti patikimą faktinių laimikio vykdant mėgėjų žvejybą lygių įvertinimą.

9 straipsnis

Valstybių narių pareigos

1. Valstybės narės didžiausias leidžiamas žvejybos pastangas valdo laikydamosi Reglamento (EB) Nr. 1224/2009 26–34 straipsniuose nustatytų sąlygų.

2. Kiekviena valstybė narė pasirenka metodą, pagal kurį didžiausias leidžiamas žvejybos pastangas paskirsto su jos vėliava plaukiojantiems atskiriems laivams arba laivų grupėms, taikydama Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 17 straipsnyje nustatytus kriterijus.

3. Valstybė narė gali iš dalies pakeisti savo žvejybos pastangų paskirstymą, perkeldama žvejybos dienas to paties geografinio rajono žvejybos pastangų grupėse, su sąlyga, kad ji taiko perskaičiavimo koeficientą, grindžiamą patikimiausiomis turimomis mokslinėmis rekomendacijomis. Informacija apie žvejybos dienas, kuriomis pasikeista, ir perskaičiavimo koeficientą iš karto ir ne vėliau kaip per 10 darbo dienų pateikiama Komisijai ir kitoms valstybėms narėms.

4. Jei valstybė narė leidžia su jos vėliava plaukiojantiems laivams žvejoti tralais, ji užtikrina, kad tokia žvejyba būtų vykdoma ne ilgiau kaip 15 valandų per žvejybos dieną ir ne daugiau kaip penkias žvejybos dienas per savaitę ar lygiaverčiu intensyvumu.

Valstybės narės gali taikyti nukrypti leidžiančią nuostatą – iki 18 valandų per žvejybos dieną, – kad būtų atsižvelgta į tranzito tarp uosto ir žvejybos vietos laiką. Apie tokią nukrypti leidžiančią nuostatą nedelsiant pranešama Komisijai ir kitoms atitinkamoms valstybėms narėms.

5. Nepaisant 3 dalies, kai laivas vieną žvejybos dieną žvejoja dviejų skirtingų išteklių grupių individus, iš didžiausių leidžiamų žvejybos pastangų, suteiktų tam laivui kiekvienos išteklių grupės atžvilgiu, atimama pusė žvejybos dienos.

6. Kiekviena valstybė narė su jos vėliava plaukiojantiems ir atitinkamus išteklius žvejojantiems laivams pagal Reglamento (EB) Nr. 1224/2009 7 straipsnį išduoda leidimus žvejoti I priede nurodytuose rajonuose.

7. Valstybės narės užtikrina, kad bendras žvejybos pajėgumas (išreikštas GT ir kW), atitinkantis nurodytąjį pagal 6 dalį išduotuose žvejybos leidimuose, plano taikymo laikotarpiu nebūtų didinamas.

8. Kiekviena valstybė narė sudaro ir tvarko laivų, kuriems pagal 6 dalį išduoti žvejybos leidimai, sąrašą ir pateikia jį Komisijai bei kitoms valstybėms narėms. Valstybės narės savo sąrašus pirmą kartą pateikia per tris mėnesius nuo šio reglamento įsigaliojimo dienos ir paskui ne vėliau kaip kiekvienų metų lapkričio 30 d.

9. Valstybės narės stebi savo žvejybos pastangų sistemą ir užtikrina, kad 7 straipsnyje nurodytos didžiausios leidžiamos žvejybos pastangos neviršytų nustatytų limitų.

10. Laikydamosi gero valdymo principų, nustatytų Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 3 straipsnyje, valstybės narės gali skatinti dalyvaujamojo valdymo sistemas vietos lygmeniu, kad būtų pasiekti šio plano tikslai.

10 straipsnis

Atitinkamų duomenų pranešimas

1. Valstybės narės registruoja ir perduoda žvejybos pastangų duomenis Komisijai pagal Reglamento (EB) Nr. 1224/2009 33 straipsnį ir Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 404/2011 ( 3 ) 146c, 146d ir 146e straipsnius.

2. Žvejybos pastangų suvestiniai duomenys skirstomi pagal mėnesius ir apima II priede nustatytą informaciją. Suvestiniai duomenys pateikiami XML schemos apibrėžties formatu pagal UN/CEFACT standartą P1000–12.

3. 1 dalyje nurodytus žvejybos pastangų duomenis valstybės narės perduoda Komisijai anksčiau nei kiekvieno mėnesio 15 d.

IV SKYRIUS

TECHNINĖS IŠTEKLIŲ IŠSAUGOJIMO PRIEMONĖS

11 straipsnis

Žvejybos draudimo rajonai

1. Be to, kas numatyta Reglamento (EB) Nr. 1967/2006 13 straipsnyje, vakarų Viduržemio jūroje kiekvienais metais tris mėnesius ir, kai tikslinga, iš eilės, remiantis patikimiausiomis turimomis mokslinėmis rekomendacijomis, draudžiama naudoti tralus šešių jūrmylių atstumu nuo kranto, išskyrus rajonus, kuriuose gylis didesnis nei 100 metrų izobatos. Tuos tris metų mėnesius, kuriais draudžiama žvejoti, nustato kiekviena valstybė narė ir draudimas taikomas pačiu tinkamiausiu laikotarpiu, nustatytu remiantis patikimiausiomis turimomis mokslinėmis rekomendacijomis. Apie tą laikotarpį nedelsiant pranešama Komisijai ir kitoms atitinkamoms valstybėms narėms.

2. Nukrypstant nuo 1 dalies ir su sąlyga, kad tai pateisinama dėl tam tikrų geografinių suvaržymų, pavyzdžiui, riboto kontinentinio šelfo dydžio ar didelių atstumų iki žvejybos vietų, valstybės narės gali, remdamosi patikimiausiomis turimomis mokslinėmis rekomendacijomis, nustatyti kitus žvejybos draudimo rajonus su sąlyga, kad bent 20 % sumažinamas europinių jūrinių lydekų jauniklių laimikis kiekviename geografiniame parajonyje. Apie tokią nukrypti leidžiančią nuostatą nedelsiant pranešama Komisijai ir kitoms atitinkamoms valstybėms narėms.

3. Ne vėliau kaip 2021 m. liepos 17 d. atitinkamos valstybės narės, remdamosi patikimiausiomis turimomis mokslinėmis rekomendacijomis, nustato kitus žvejybos draudimo rajonus, kuriuose, kaip įrodyta, yra daug demersinių išteklių (visų pirma atitinkamų išteklių) jauniklių santalkų, kurių dydis nesiekia mažiausio išteklių išsaugojimą užtikrinančio orientacinio dydžio, ir nerštaviečių.

4. Kitus pagal 3 dalį nustatytus žvejybos draudimo rajonus vertina visų pirma ŽMTEK arba panaši Sąjungos ar tarptautiniu lygmeniu pripažinta nepriklausoma mokslo įstaiga. Jeigu šis vertinimas parodo, kad žvejybos draudimo rajonai neatitinka jų tikslų, valstybės narės peržiūri tuos žvejybos draudimo rajonus, atsižvelgdamos į tas rekomendacijas.

5. Jeigu draudimas žvejoti šio straipsnio 3 dalyje nurodytuose žvejybos draudimo rajonuose daro poveikį kelių valstybių narių žvejybos laivams, Komisijai pagal Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 8 straipsnį ir šio reglamento 18 straipsnį suteikiami įgaliojimai remiantis patikimiausiomis turimomis mokslinėmis rekomendacijomis priimti deleguotuosius aktus, kuriais nustatomi atitinkami žvejybos draudimo rajonai.

12 straipsnis

Išteklių, kurie sužvejojami kaip priegauda, ir demersinių išteklių, apie kuriuos neturima pakankamai duomenų, valdymas

1. Šio reglamento 1 straipsnio 3 dalyje nurodyti ištekliai valdomi remiantis žuvininkystės valdymui taikomu atsargumo principu, apibrėžtu Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 4 straipsnio 1 dalies 8 punkte.

2. 1 straipsnio 3 dalyje nurodytų išteklių valdymo priemonės, visų pirma techninės išteklių išsaugojimo priemonės, pavyzdžiui, išvardytosios 13 straipsnyje, nustatomos atsižvelgiant į patikimiausias turimas mokslines rekomendacijas.

13 straipsnis

Specialios išteklių išsaugojimo priemonės

▼M1

1. Komisijai pagal šio reglamento 18 straipsnį ir Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 18 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais šis reglamentas papildomas nustatant šias technines išteklių išsaugojimo priemones tiek, kiek joms netaikomas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2019/1241 ( 4 ):

▼B

c) tam tikruose rajonuose arba tam tikrais laikotarpiais taikomus tam tikrų žvejybos įrankių naudojimo ir žvejybos veiklos apribojimus ar draudimus, kuriais siekiama apsaugoti neršiančias žuvis, žuvis, kurių ištekliai nesiekia mažiausio išteklių išsaugojimą užtikrinančio orientacinio dydžio, ar netikslinių rūšių žuvis arba kuo labiau sumažinti neigiamą poveikį ekosistemai,

▼M1

2. 1 dalyje nurodytomis priemonėmis turi būti padedama siekti šio reglamento 3 straipsnyje nustatytų tikslų ir laikomasi Reglamento (ES) 2019/1241 15 straipsnio 4 dalies.

▼B

V SKYRIUS

ĮPAREIGOJIMAS IŠKRAUTI LAIMIKĮ

14 straipsnis

Nuostatos dėl įpareigojimo iškrauti laimikį

Dėl visų rūšių, kurioms taikomas Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 15 straipsnio 1 dalyje nustatytas įpareigojimas iškrauti laimikį, išteklių vakarų Viduržemio jūroje ir dėl pelaginių rūšių, kurioms taikomas įpareigojimas iškrauti laimikį, žuvų atsitiktinio laimikio vykdant šio reglamento 1 straipsnio 2 dalyje išvardytų išteklių žvejybą, Komisijai, pasikonsultavus su valstybėmis narėmis, pagal šio reglamento 18 straipsnį ir Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 18 straipsnį suteikiami įgaliojimai, priimti deleguotuosius aktus, kad šis reglamentas būtų papildytas nustatant išsamią to įpareigojimo įgyvendinimo tvarką, kaip numatyta Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 15 straipsnio 5 dalies a–e punktuose.

VI SKYRIUS

REGIONALIZAVIMAS

15 straipsnis

Regioninis bendradarbiavimas

1. Šio reglamento 11–14 straipsniuose nurodytoms priemonėms taikomos Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 18 straipsnio 1–6 dalys.

2. Taikant šio straipsnio 1 dalį, tiesioginių valdymo interesų turinčios valstybės narės bendras rekomendacijas pagal Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 18 straipsnio 1 dalį gali pateikti:

a) pirmą kartą ne vėliau kaip per dvylika mėnesių po 2019 m. liepos 16 d., o po to ne vėliau kaip per dvylika mėnesių nuo kiekvieno šio plano įvertinimo pagal šio reglamento 17 straipsnio 2 dalį pateikimo dienos;