2001L0022 — LT — 10.02.2005 — 001.001

Šis dokumentas yra skirtas tik informacijai, ir institucijos nėra teisiškai atsakingos už jo turinį

iš dalies keičiamas:

▼B

KOMISIJOS DIREKTYVA 2001/22/EB

2001 m. kovo 8 d.

nustatanti ėminių ėmimo ir analizės metodus vykdant oficialią švino, kadmio, gyvsidabrio ir 3-MCPD koncentracijos maisto produktuose kontrolę

(tekstas svarbus EEE)

1 straipsnis

Valstybės narės imasi visų būtinų priemonių, kurios užtikrintų, kad, ėminiai, skirti oficialiai švino, kadmio, gyvsidabrio ir 3-MCPD koncentracijos maisto produktuose kontrolei, būtų imami taikant šios direktyvos I priede aprašytus metodus.

2 straipsnis

Valstybės narės imasi visų būtinų priemonių, kurios užtikrintų, kad ėminių ruošimas ir analizės metodai, taikomi atliekant oficialią švino, kadmio, gyvsidabrio ir 3-MCPD koncentracijos maisto produktuose kontrolę, atitiktų šios direktyvos II priede aprašytus kriterijus.

3 straipsnis

Valstybės ne vėliau kaip iki ►M1 2002 m. balandžio 5 d. ◄ priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.

Valstybės narės, priimdamos šias nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.

4 straipsnis

Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.

Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

I PRIEDAS

ĖMINIŲ ĖMIMO METODAI VYKDANT OFICIALIĄ ŠVINO, KADMIO, GYVSIDABRIO IR 3-MCPD KONCENTRACIJOS KONTROLĘ TAM TIKRUOSE MAISTO PRODUKTUOSE

1. TIKSLAS IR TAIKYMO SRITIS

Ėminiai, skirti švino, kadmio, gyvsidabrio ir 3-MCPD koncentracijos maisto produktuose kontrolei, imami pagal toliau aprašytus metodus. Taip gauti jungtiniai ėminiai laikomi reprezentatyviais siuntų arba siuntų dalių, iš kurių jie yra paimti, ėminiais. Pagal gautas laboratorinių ėminių koncentracijos vertes daroma išvada, ar jos atitinka Reglamente (EB) Nr. 466/2001 nustatytas didžiausias leistinas koncentracijos vertes.

2. SĄVOKŲ APIBRĖŽIMAI

3. BENDROSIOS NUOSTATOS

3.1. Personalas

Ėminius ima turintis leidimą tai daryti asmuo, kaip nustato valstybės narės.

3.2. Medžiaga, iš kurios reikia imti ėminius

Iš kiekvienos tirtinos siuntos ėminiai imami atskirai.

3.3. Būtinos atsargumo priemonės

Imant ir ruošiant laboratorinius ėminius, būtina laikytis atsargumo priemonių, siekiant išvengti bet kokių pokyčių, kurie vėliau galėtų pakeisti švino, kadmio, gyvsidabrio ir 3-MCPD koncentraciją, neigiamai veiktų analizinį nustatymą arba dėl kurių jungtiniai ėminiai taptų nereprezentatyvūs.

3.4. Pavieniai ėminiai

Pavieniai ėminiai turėtų būti imami, kiek tai įmanoma, iš įvairių siuntos arba siuntos dalies vietų. Nukrypimai nuo šios metodikos turi būti užrašyti ataskaitoje, numatytoje 3.8 punkte.

3.5. Jungtinio ėminio ruošimas

Jungtinis ėminys sudaromas sujungiant visus pavienius ėminius. Jo masė turi būti bent 1 kg, išskyrus kai tai neįmanoma, pvz., kai ėminį sudaro viena pakuotė.

3.6. Jungtinių ėminių padalijimas į laboratorinius ėminius vykdymo, gynybos ir arbitražo tikslams

Laboratoriniai ėminiai sprendimų vykdymo priežiūros, prekybos (gynybos) ir arbitražo tikslams imami iš homogenizuoto ėminio, jei tai neprieštarauja valstybių narių ėminių ėmimo taisyklėms. Laboratorinio ėminio, skirto vykdymui, turi pakakti bent dviem lygiagrečioms analizėms.

3.7. Jungtinių ir laboratorinių ėminių pakavimas ir vežimas

Kiekvienas jungtinis ir laboratorinis ėminys dedamas į švarią, iš inertiškos medžiagos pagamintą talpyklą, tinkamai apsaugančią nuo užteršimo, analitės praradimo dėl adsorbcijos ant vidinių sienelių ir pakenkimo vežant. Reikia laikytis visų atsargumo priemonių, kad būtų išvengta bet kokio jungtinio ir laboratorinio ėminio sudėties pokyčio, galinčio pasitaikyti vežant arba laikant.

3.8. Jungtinių ir laboratorinių ėminių plombavimas ir ženklinimas

Kiekvienas oficialiai kontrolei paimtas ėminys plombuojamas jo ėmimo vietoje ir ženklinamas laikantis valstybių narių taisyklių. Kiekvienas ėminių ėmimas turi būti registruojamas, kad būtų galima vienareikšmiškai nustatyti siuntos tapatybę ir žinoti ėminio paėmimo datą bei vietą, ir kitą informaciją, galinčią padėti analizę darančiam asmeniui.

4. ĖMINIŲ ĖMIMO SCHEMOS

Geriausia būtų, jei ėminiai būtų imami ten, kur prekė patenka į maisto grandinę ir kur atskirą siuntą galima identifikuoti. Taikomas ėminių ėmimo metodas turi užtikrinti, kad jungtinis ėminys atitiktų kontroliuojamą siuntą.

4.1. Pavienių ėminių skaičius

Jei tai skysti produktai, apie kuriuos galima daryti prielaidą, kad aptariamos priemaišos siuntoje pasiskirsto tolygiai, iš vienos siuntos pakanka paimti vieną pavienį ėminį, kuris sudaro jungtinį ėminį. Turi būti nurodomas siuntos numeris. Skysti produktai, kurių sudėtyje yra hidrolizuoto augalinio baltymo (HAB) arba skystos sojos, prieš paimant ėminį gerai suplakami arba homogenizuojami kitais tinkamais būdais.

Kitų produktų vienos siuntos pavienių ėminių mažiausias skaičius pateiktas 1 lentelėje. Pavienių ėminių masė turi būti panaši. Nukrypimai nuo šios metodikos turi būti užrašyti ataskaitoje, numatytoje 3.8 punkte.

Jei siuntą sudaro atskiros pakuotės, pakuočių skaičius jungtiniam ėminiui sudaryti pateiktas 2 lentelėje.

▼M2

5. SIUNTOS ARBA SIUNTOS DALIES ATITIKTIS SPECIFIKACIJAI.

Laboratorinį ėminį, skirtą vykdymui, kontrolinė laboratorija analizuoja, atlikdama bent dvi nepriklausomas analizes, ir apskaičiuoja rezultatų vidurkį.

Siunta priimama, jei vidurkis atitinka didžiausią leistiną koncentraciją, kaip nustatyta Reglamente (EB) Nr. 466/2001, atsižvelgiant į išplėstąją matavimo neapibrėžtį ir į išgavos paklaidą (1).

Siunta atmetama, jei vidurkis neabejotinai yra didesnis nei didžiausia leistina koncentracija, atsižvelgiant į išplėstąją matavimo neapibrėžtį ir į išgavos paklaidą.

Šios aiškinimo taisyklės taikomos analitiniam rezultatui, gautam iš oficialiai kontroliuojamo ėminio. Atliekant analizę gynybos arba arbitražo tikslais, taikomos nacionalinės taisyklės.

▼B

II PRIEDAS

ĖMINIŲ RUOŠIMAS IR ANALIZĖS, DAROMOS ATLIEKANT OFICIALIĄ ŠVINO, KADMIO, GYVSIDABRIO IR 3-MCPD KONCENTRACIJOS TAM TIKRUOSE MAISTO PRODUKTUOSE, METODŲ KRITERIJAI

1. ĮVADAS

Pagrindinis reikalavimas – gauti reprezentatyvų ir homogenišką laboratorinį ėminį, nesukeliant antrinės taršos.

2. KONKREČIOS ĖMINIŲ PARUOŠIMO PROCEDŪROS, TAIKOMOS ŠVINUI, KADMIUI IR GYVSIDABRIUI

Tinkamų konkrečių ėminių paruošimo procedūrų, kurios gali būti naudojamos aptariamiems produktams, yra daug. Nustatyta, kad procedūros, apibūdintos CEN standarto „Maisto produktai. Mikroelementų nustatymas. Įvertinimo kriterijai ir bendras aptarimas“ projekte, yra tinkamos (a), tačiau gali būti priimtinos ir kitos procedūros.

Kokia tvarka bebūtų taikoma, reikia atkreipti dėmesį į šiuos punktus:

3. ANALIZĖS METODAI, KURIUOS TURI TAIKYTI LABORATORIJA, IR LABORATORIJOS KONTROLĖS REIKALAVIMAI

3.1. Sąvokų apibrėžimai

3.2. Bendrieji reikalavimai

Analizės metodai, taikomi vykdant maisto produktų kontrolę, turi, kai tai įmanoma, atitikti Direktyvos 85/591/EEB priedo 1 ir 2 dalių nuostatas.

Atliekant švino vyne analizę, naudojamas Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2676/90 ( 6 ), nustatančio vynų analizės metodus Bendrijoje, priedo 35 skyriuje pateiktas metodas.

3.3. Konkretūs reikalavimai

3.3.1. Švino, kadmio ir gyvsidabrio analizė

Konkrečių metodų švino, kadmio ir gyvsidabrio koncentracijos vertėms nustatyti nėra numatyta. Laboratorijos taiko įteisintą metodą, kuris atitinka 3 lentelėje nurodytus įvertinimo kriterijus. Tam tikrais atvejais tinkamumo patvirtinimui be tarplaboratoriniuose tyrimuose naudojamų medžiagų naudojama ir sertifikuotoji pamatinė medžiaga.

3.3.2. 3-MCPD analizė

Konkrečių metodų 3-MCPD koncentracijos vertėms nustatyti nėra numatyta. Laboratorijos taiko įteisintą metodą, kuris atitinka 4 lentelėje nurodytus įvertinimo kriterijus. Tam tikrais atvejais tinkamumo patvirtinimui be tarplaboratoriniuose tyrimuose naudojamų medžiagų naudojama ir sertifikuotoji pamatinė medžiaga. Konkretus metodas buvo įteisintas tarplaboratoriniais tyrimais ir buvo nustatyta, kad jis atitinka 4 lentelėje nurodytus reikalavimus (c).

▼M2

3.3.3. Veiksmingumo kriterijai – Neapibrėžties funkcija

Tačiau vertinant laboratorijos naudojamo analizės metodo tinkamumą taip pat galima remtis ir neapibrėžtimi. Laboratorija gali naudoti metodą, kuriuo gaunami rezultatai bus didžiausios standartinės neapibrėžties ribose. Didžiausia standartinė neapibrėžtis gali būti apskaičiuota naudojant šią formulę:

kurioje:

Uf yra didžiausia standartinė neapibrėžtis,

LOD yra metodo aptikimo riba,

C yra dominanti koncentracija,

α yra skaitmeninis koeficientas, kuris turi būti naudojamas priklausomai nuo C vertės. Naudotinos vertės nurodomos toliau pateikiamoje lentelėje.

U yra išplėstoji neapibrėžtis, taikant atsargos koeficientą 2, kuris užtikrina maždaug 95 % tikrumo laipsnį.

Jeigu naudojant analizės metodą gaunami rezultatai, kurių neapibrėžties matavimai yra mažesni už didžiausią standartinę neapibrėžtį, metodas bus tinkamas kaip ir atitinkantis pirmiau pateiktoje lentelėje nurodytas veiksmingumo charakteristikas.

▼M2

3.4. Analizės tikslumo nustatymas, išgavos apskaičiavimas ir rezultatų registravimas

Jei įmanoma, analizės tikslumas nustatomas analizės procese naudojant tinkamą sertifikuotą pamatinę medžiagą.

Ataskaitoje analizės rezultatai turi būti nurodomi su išgavos pataisa arba be jos.

Atliekantis analizę asmuo turėtų atkreipti dėmesį į „Europos Komisijos ataskaitą dėl sąsajos tarp analizės rezultatų, matavimo neapibrėžties, išgavos koeficientų ir maisto produktus reglamentuojančių ES teisės aktų“ (1).

Analizės rezultatas turi būti praneštas kaip x +/– U, kur x yra analizės rezultatas, o U – matavimo neapibrėžtis.

▼B

3.5. Laboratorijos kokybės standartai

Laboratorijos turi laikytis Direktyvos 93/99/EEB.

3.6. Rezultatų apskaičiavimas

Rezultatai apskaičiuojami tais pačiais vienetais, kaip ir Reglamente (EB) Nr. 466/2001 nustatytos didžiausios koncentracijos vertės.

NUORODOS:

(b) W. Horwitz, „Evaluation of Analytical Methods for Regulation of Foods and Drugs“, Anal. Chem., 1982, Nr. 54, 67A–76A.

▼M2

(d) European Commission Report on the relationship between analytical results, the measurement of uncertainty, recovery factors and the provisions in EU food legislation, 2004

(http://europa.eu.int/comm/food/food/chemicalsafety/contaminants/sampling_en.htm).