2. Bendroji pagalba Šios kategorijos politika apima išlaidas (arba atsisakytas pajamas) pagal programas teikti paslaugas arba pašalpas žemės ūkiui arba kaimo bendruomenei. Jos neapima tiesioginių išmokų gamintojams arba perdirbėjams. Tokios programos, kurias šis sąrašas apima, bet jomis neapsiriboja, atitinka bendrus 1 dalies kriterijus ir specifines politines sąlygas, kaip išdėstoma toliau: a) tiriamasis darbas, taip pat ir bendras tiriamasis darbas, tiriamasis darbas, siejamas su aplinkos apsaugos programomis, ir tyrimų programos, siejamos su atskirais produktais; b) kenkėjų ir ligų kontrolė, tarp jų ir bendroji bei konkrečios gaminio kenkėjų ir ligų kontrolės priemonės, tokios kaip ankstyvo įspėjimo sistema, karantinas ir naikinimas; c) mokymo pagalba, tarp jų bendrojo ir specialaus mokymo priemonės; d) papildoma ir konsultacinė pagalba, taip pat ir priemonės, padedančios perduoti tiriamojo darbo informaciją bei rezultatus gamintojams ir vartotojams; e) inspekcijų pagalba, taip pat bendroji inspekcijų pagalba ir atskirų produktų patikrinimas sveikatos, saugos, klasifikavimo ir standartizacijos tikslais; f) rinkodaros ir populiarinimo pagalba, taip pat rinkos informacija, patarimai ir populiarinimas, susiję su konkrečiu produktu, bet išskiriant išlaidas nenurodytiems tikslams, kurių gali turėti pardavėjai norėdami sumažinti pardavimo kainą arba suteikti tiesioginės ekonominės naudos pirkėjams; ir g) infrastruktūros pagalba, taip pat: elektros tinklai, keliai ir kitos transporto priemonės, turgaviečių ir uostų įranga, užtvankos ir drenažo sistemos bei infrastruktūros darbai, siejami su aplinkos apsaugos programomis. Visais atvejais išlaidos nukreipiamos tiktai tiekimui arba kapitaliniams darbams, ir išskiria kitas žemės ūkio priemonių subsidijavimo nuostatas nei bendrai turimų komunalinio aptarnavimų tinklų subsidijavimą. Tai neapima subsidijų sąnaudoms arba veiklos išlaidų ar preferencinių vartotojo mokesčių. 3. Valstybės atsargos apsirūpinimo maistu tikslams ( 14 ) Išlaidos (arba atsisakytos pajamos) pagal produktų, kurie sudaro sudėtinę apsirūpinimo maistu programos dalį, atsargų sukaupimą ir laikymą, yra nustatomos nacionalinės teisės aktuose. Pagal tokią programą, tai gali apimti vyriausybės pagalbą privačiam produktų sandėliavimui. Tokių atsargų apimtys ir kaupimas atitinka tiktai pagal apsirūpinimą maistu nustatytus tikslus. Atsargų kaupimo ir perdavimo procesas bus finansiškai viešas. Vyriausybė maistą perka dabartinėmis rinkos kainomis, o parduoda iš apsirūpinimo maistu atsargų ne mažesnėmis kaip dabartinės vidaus rinkos kainos už tokį patį produktą ir tokią kokybę. 4. Pagalba maistu šalies viduje ( 15 ) Išlaidos (arba atsisakytos pajamos) pagalbai maistu šalies viduje teikti gyventojų grupėms, kurioms jos reikia. Teisė gauti pagalbą maistu yra nustatoma pagal aiškiai apibrėžtus kriterijus, siejamus su mitybos uždaviniais. Tokia pagalba yra tiesioginė aprūpinimo maistu forma tiems, kuriems tai skiriama arba aprūpinimas priemonėmis leisti teisę turintiems gavėjams pirkti maistą arba rinkos, arba subsidijuotomis kainomis. Vyriausybė maistą perka rinkos kainomis, o pagalbą finansuoja bei administruoja viešai. 5. Tiesioginės išmokos gamintojams Per tiesiogines išmokas teikiama pagalba (arba atsisakytos pajamos, taip pat atsiskaitymai natūra) gamintojams, dėl kurios prašoma atleisti nuo įsipareigojimų taikyti nuolaidas, atitinka pagrindinius 1 dalyje išdėstytus kriterijus bei specifinius kriterijus, kurie taikomi individualiems tiesioginių mokesčių tipams, išdėstytiems 6–13 dalyse. Kur atleidimas nuo įsipareigojimų taikyti nuolaidas yra pareiškiamas dėl bet kokio kito esančio ar naujo tiesioginių išmokų tipo nei išdėstyta 6–13 dalyse, jis be 1 dalyje išdėstytų bendrųjų kriterijų yra suderinamas su 6 dalies b–e kriterijais. 6. Pagalba atskiroms pajamų grupėms a) Teisė į tokias išmokas nustatoma pagal aiškiai apibrėžtus kriterijus, tarp jų pajamas, gamintojo arba žemės savininko statusą, veiksnių panaudojimą arba gamybos lygį apibrėžtu ir nustatytu pagrindiniu laikotarpiu. b) Tokių išmokų suma bet kokiais nustatytais metais nėra siejama arba grindžiama su gamybos tipu ar apimtimi (tarp jų gyvo inventoriaus vienetais), kurią prisiima gamintojas bet kuriais metais po pagrindinio laikotarpio. c) Tokių išmokų suma bet kokiais nustatytais metais nėra siejama arba grindžiama vidaus arba tarptautinėmis kainomis, taikomomis bet kokiai gamybai, kuri vyksta bet kokiais metais po pagrindinio laikotarpio. d) Tokių išmokų suma bet kokiais nustatytais metais nėra siejama arba grindžiama gamybos veiksniais, kurie taikomi bet kokiais metais po pagrindinio laikotarpio. e) Nereikalaujama jokios gamybos siekiant gauti tokias išmokas. 7. Vyriausybės finansinis dalyvavimas draudžiant pajamas ir pajamų apsaugos programose a) Teisė į tokias išmokas nustatoma pagal pajamų nuostolius, atsižvelgiant tiktai į pajamas iš žemės ūkio, kurios viršija 30 % vidutinių bendrųjų pajamų arba atitinkamų grynųjų pajamų (išskiriant bet kokias išmokas iš tokių pačių arba panašių sistemų) per ankstesnį trejų metų laikotarpį arba jų vidurkį per trejus metus, paprastai grindžiamą ankstesniu penkerių metų laikotarpiu, išskaitant aukščiausią ir žemiausią įrašą. Bet koks gamintojas, patenkinantis šią sąlygą, turi teisę gauti išmokas. b) Tokių išmokų suma kompensuoja mažiau nei 70 % gamintojo pajamų nuostolių tais metais, kai gamintojas gauna teisę gauti šią pagalbą. c) Tokių išmokų suma yra siejama tiktai su pajamomis; ji nesiejama su gamybos tipu arba apimtimi (tarp jų gyvo inventoriaus vienetais), kuriuos naudoja gamintojas; arba su vidaus ar tarptautinėmis kainomis, taikomomis tokiam produktui; arba naudojamais gamybos veiksniais. d) Jeigu gamintojas tais pačiais metais gauna išmoką pagal šią dalį ir 8 dalį (pagalba stichinių nelaimių atveju), visa tokių išmokų suma yra mažesnė negu 100 % visų gamintojo nuostolių. 8. Išmokos (mokamos tiesiogiai arba per vyriausybės finansinį dalyvavimą derliaus draudimo sistemose) kaip pagalba stichinių nelaimių atveju a) Teisė į tokias išmokas atsiranda tik valstybės valdžiai oficialiai pripažinus, kad stichinė nelaimė (tarp jų ligų protrūkiai, kenkėjų antplūdžiai, branduolinės avarijos, ir karas tos valstybės teritorijoje) įvyko ar vyksta; ir yra apibrėžiama gamybos nuostoliais, kurie viršija 30 % gamybos vidurkio per ankstesnį trejų metų laikotarpį arba jos vidurkį per trejus metus, grindžiamą ankstesniu penkerių metų laikotarpiu, išskiriant aukščiausią ir žemiausią įrašą. b) Išmokos, mokamos po nelaimės, yra mokamos tiktai pajamų, naminių gyvulių (tarp jų išmokos, siejamos su veterinariniu gyvulių gydymu) žemės arba kitų gamybos veiksnių praradimo dėl tos stichinės nelaimės atveju. c) Išmokos tokiems nuostoliams kompensuoti neturi viršyti visos nuostolių kainos ir nereikalauja arba nenustato gamybos ateityje tipo ir kiekybės. d) Išmokos mokamos nelaimės metu neviršija lygio, kuris būtinas apsaugoti arba sumažinti tolimesnius nuostolius kaip nurodyta b kriterijuje. e) Jeigu gamintojas tais pačiais metais gauna išmokas pagal šią dalį ir pagal 7 dalį (pajamų draudimas ir pajamų apsaugos programos), tokių išmokų suma yra mažesnė negu 100 % visų gamintojo nuostolių. 9. Struktūrinė sureguliuojama pagalba, teikiama per gamintojo pensines programas a) Teisė į tokias išmokas nustatoma atsižvelgiant į aiškiai apibrėžtus kriterijus programose, sukurtose paremti asmenis, kurie dalyvauja tinkamos parduoti žemės ūkio produkcijos gamyboje, jiems išeinant į pensiją arba pereinant į kitą nei žemės ūkio veiklą. b) Išmoką nulemia visiškas gavėjo išėjimas į pensiją visam laikui iš tinkamos parduoti žemės ūkio produkcijos gamybos. 10. Struktūrinė sureguliuojama pagalba, teikiama per išteklių nebenaudojimo programas a) Teisė į tokias išmokas nustatoma atsižvelgiant į aiškiai nustatytus kriterijus programose, sukurtose nebenaudoti žemės ar kitų išteklių, tarp jų ir naminių gyvulių, tinkamų žemės ūkio produkcijos gamybai. b) Išmoką nulemia žemės nebenaudojimas tinkamos parduoti žemės ūkio produkcijos gamybai mažiausiai trejus metus, ir naminių gyvulių atveju, juos skerdžiant arba akivaizdžiai visiškai sunaikinant. c) Išmokoms nereikalaujamas arba nenurodomas joks alternatyvus tokios žemės arba kitų išteklių naudojimas, apimantis tinkamos parduoti žemės ūkio produkcijos gamybą. d) Išmokos nėra siejamos su jokiu gamybos kiekiu arba vidaus ar tarptautinėmis kainomis, taikomomis gamybai, kuri vykdoma naudojant žemę ar kitus išliekančius gamyboje išteklius. 11. Struktūrinė sureguliuojama pagalba, teikiama per investicinę pagalbą a) Teisė į tokias išmokas nustatoma atsižvelgiant į aiškiai nustatytus kriterijus vyriausybės programose, sukurtose paremti finansinį ir fizinį gamintojo operacijų pertvarkymą, atsižvelgiant į objektyviai nurodytus struktūrinius trūkumus. Teisė į tokias programas taip pat gali būti grindžiama aiškiai apibrėžta vyriausybės programa žemės ūkio žemės perprivatizavimui. b) Tokių išmokų suma bet kokiais nustatytais metais nėra siejama arba grindžiama gamybos tipu ar apimtimi (tarp jų gyvo inventoriaus vienetais), kuriuos vykdo gamintojas bet kokiais metais po kito pagrindinio laikotarpio nei nustatyta pagal e kriterijų. c) Tokių išmokų suma bet kokiais nustatytais metais nėra siejama arba grindžiama vidaus arba tarptautinėmis kainomis, taikant bet kokiai gamybai bet kokiais metais po pagrindinio laikotarpio. d) Išmokos yra mokamos tiktai laikotarpiu, kuris būtinas realizuoti investiciją atsižvelgiant į tai, kam ji suteikiama. e) Išmokos neįpareigoja arba bet kokiais būdais nenurodo žemės ūkio produktų, kuriuos turi gaminti gavėjas, išskyrus reikalavimą jiems negaminti konkretaus produkto. f) Išmokos yra ribojamos suma, reikalinga struktūriniams trūkumams kompensuoti. 12. Išmokos pagal aplinkos apsaugos programas a) Teisė į tokias išmokas nustatoma kaip aiškiai nustatytos vyriausybės aplinkos apsaugos ar tausojimo programos dalis ir priklauso nuo atitikimo tam tikroms vyriausybės programų sąlygoms, tarp jų sąlygoms, siejamoms su gamybos metodais ir sąnaudomis. b) Išmokų suma yra ribojama iki papildomų sąnaudų arba pajamų nuostolių laikantis vyriausybės programos. 13. Išmokos pagal regioninės pagalbos programas a) Teisė į tokias išmokas suteikiama tik gamintojams nepalankiuose regionuose. Kiekvienas toks regionas turi būti aiškiai apibrėžta sąlyginė geografinė vietovė su apibrėžta ekonomine ir administracine tapatybe, laikoma nepalankia pagal neutralius ir objektyvius kriterijus, aiškiai nustatytus įstatymais arba reglamentais ir nurodančius, kad regiono sunkumai kyla dėl didesnių nei laikinos aplinkybių. b) Tokių išmokų suma bet kokiais nustatytais metais nėra siejama arba grindžiama gamybos, kurią vykdo gamintojas, tipu arba apimtimi (tarp jų gyvo inventoriaus vienetais) bet kokiais metais po kito pagrindinio laikotarpio nemažinant tos gamybos. c) Tokių išmokų suma bet kokiais nustatytais metais nėra siejama arba grindžiama vidaus arba tarptautinėmis kainomis, taikomomis bet kokiai gamybai, kuri vykdoma bet kokiais metais po pagrindinio laikotarpio. d) Išmokos yra galimos tiktai gamintojams teises į tokias išmokas turinčiuose regionuose, tačiau paprastai galimos visiems gamintojams tokiuose regionuose. e) Jeigu išmokos yra siejamos su gamybos veiksniais, jos mokamos pagal mažėjimo koeficientą viršijantį konkretaus veiksnio ribinę vertę. f) Išmokos apribojamos iki papildomų sąnaudų arba pajamų nuostolio, vykdant žemės ūkio gamybą nurodytoje vietovėje, dydžio.