1993R0259 — LT — 01.01.2002 — 007.001

Šis dokumentas yra skirtas tik informacijai, ir institucijos nėra teisiškai atsakingos už jo turinį

iš dalies keičiamas:







(*) Šis aktas nebuvo skelbtas lietuvių kalba.









▼B

TARYBOS REGLAMENTAS (EEB) Nr. 259/93

1993 m. vasario 1 d.

dėl atliekų vežimo Europos bendrijos viduje, į Bendriją ir iš jos priežiūros ir kontrolės







EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA, atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 130s straipsnį, atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą ( 1 ), atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę ( 2 ), atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę ( 3 ), kadangi Bendrija pasirašė 1989 m. kovo 22 d. Bazelio konvenciją dėl pavojingų atliekų tarpvalstybinio vežimo bei jų šalinimo kontrolės; kadangi 1989 m. gruodžio 15 d. AKR–EEB konvencijos 39 straipsnyje yra nuostatos dėl atliekų; kadangi Bendrija yra patvirtinusi 1992 m. kovo 30 d. OECD Tarybos sprendimą dėl panaudojimui skirtų atliekų tarpvalstybinio vežimo kontrolės; kadangi atsižvelgiant į tai, kas yra anksčiau pasakyta, Direktyvą 84/631/EEB ( 4 ) dėl pavojingų atliekų tarpvalstybinio vežimo priežiūros ir kontrolės reikia pakeisti reglamentu; kadangi atliekų vežimo valstybės narės viduje priežiūra ir kontrolė yra valstybės atsakomybė; tačiau kadangi atliekų vežimo valstybės narės viduje nacionalinės priežiūros ir kontrolės sistemos turi atitikti minimalius kriterijus, kad būtų galima užtikrinti aukštą aplinkos ir žmonių sveikatos apsaugos lygį; kadangi svarbu organizuoti atliekų vežimo priežiūrą ir kontrolę, atsižvelgiant į aplinkos išsaugojimo, apsaugojimo bei jos kokybės gerinimo būtinybę; kadangi 1975 m. liepos 15 d. Tarybos direktyvos 75/442/EEB dėl atliekų ( 5 ) 5 straipsnio 1 dalyje sakoma, kad integruotas ir pakankamas atliekų šalinimo įrenginių tinklas, kurį valstybės narės turi sukurti taikydamos atitinkamas priemones ir būtinu ar pasirinktinu atveju viena su kita konsultuodamosi, privalo užtikrinti, kad Bendrija kaip visuma galėtų pasikliauti tik savo išgalėmis šalinti atliekas, o kiekvienai atskirai valstybei narei privalo padėti tokio tikslo siekti atsižvelgiant į geografines sąlygas ar tam tikros rūšies atliekoms reikalingus specializuotus įrenginius; kadangi minėtos direktyvos 7 straipsnis reikalauja sudaryti atliekų tvarkymo planus, jei būtina, bendradarbiaujant su atitinkamomis kitomis valstybėmis narėmis, ir nurodo, kad valstybės narės gali taikyti priemones, neleidžiančias tokio atliekų judėjimo, kuris neatitinka jų atliekų tvarkymo planų, ir kad apie tokias priemones jos turi informuoti Komisiją ir kitas valstybes nares; kadangi priklausomai nuo atliekų rūšies ir paskirties (ar atliekos skirtos šalinti ar panaudoti) turi būti taikoma ir skirtinga tvarka; kadangi apie atliekų vežimą privaloma iš anksto pranešti kompetentingoms institucijoms, kad jos būtų tinkamai informuotos ypač apie atliekų rūšį, vežimą, šalinimą ar panaudojimą ir galėtų imtis būtinų priemonių aplinkai ir žmonėms apsaugoti bei turėtų galimybę pareikšti pagrįstus prieštaravimus dėl atliekų vežimo; kadangi valstybės narės, taikydamos priemones, draudžiančias bendrą, dalinį ar sistemingą atliekų, skirtų šalinti, vežimą, turėtų galėti, kaip numato Direktyva 75/442/EEB, Bendrijos ir nacionaliniu lygiu įdiegti artimumo, panaudojimo prioriteto ir pasikliovimo savo pačių išgalėmis principus, kaip numato Sutartis, išskyrus tuos atvejus, kai siunčiančiojoje valstybėje narėje pavojingų atliekų pagaminama tiek mažai, kad statyti naujus specializuotus šalinimo įrenginius toje valstybėje narėje būtų neekonomiška; kadangi specifinei tokių mažų kiekių šalinimo problemai spręsti reikia, kad valstybės narės bendradarbiautų ir galėtų remtis nustatyta Bendrijoje tvarka; kadangi eksportuoti atliekas į trečiąsias šalis šalinimui turi būti draudžiamas siekiant apsaugoti aplinką tose šalyse; kadangi turi būti taikomos išimtys eksportui į ELPA šalis, kurios taip pat yra Bazelio konvencijos šalys narės; kadangi, eksportuojant atliekas panaudoti į šalis, kurioms netaikomas OECD sprendimas, privaloma laikytis aplinkosaugos požiūriu tinkamų atliekų tvarkymo sąlygų; kadangi sutartis ar susitarimus su šalimis, kurioms OECD sprendimas netaikomas, dėl panaudoti skirtų atliekų eksporto Komisija turi reguliariai peržiūrėti ir, jei būtina, pateikti pasiūlymą persvarstyti sąlygas, kuriomis toks eksportas vykdomas, ir galbūt tokį eksportą uždrausti; kadangi vežant panaudoti skirtas atliekas, įtrauktas į OECD sprendimo žaliąjį sąrašą, šiuo reglamentu nustatyta kontrolės tvarka neturi būti apskritai taikoma, nes tokios atliekos, jei jos tinkamai panaudojamos paskirties šalyje, neturėtų kelti pavojaus aplinkai; kadangi tokiai išimčiai būtina daryti dar kitas išimtis, laikantis Bendrijos teisės normų ir OECD sprendimo; kadangi būtina daryti tam tikras išimtis ir dėl to, kad būtų galima lengviau stebėti tokias vežamas atliekas Bendrijos viduje ir atsižvelgti į ypatingus atvejus; kadangi tokioms atliekoms turi būti taikoma Direktyva 75/442/EEB; kadangi dėl panaudoti skirtų atliekų, įtrauktų į OECD žaliąjį sąrašą, eksportavimo į šalis, kurioms OECD sprendimas netaikomas, Komisija privalo konsultuotis su paskirties šalimi; kadangi tikslinga, kad po tokių konsultacijų Komisija pateiktų Tarybai pasiūlymą; kadangi eksportuojant panaudoti skirtas atliekas į šalis, kurios nėra Bazelio konvencijos šalys, būtina sudaryti konkrečias tų šalių ir Bendrijos sutartis; kadangi pradėjus taikyti šį reglamentą, valstybės narės išimtiniais atvejais privalo turėti galimybę dar prieš Bendrijai sudarant tokias sutartis sudaryti dvišalius susitarimus dėl konkrečių atliekų importo, kad nenutrūktų panaudoti skirtų atliekų tvarkymo procesas, arba jei atliekos yra skirtos šalinimui, tokius susitarimus valstybės narės privalo turėti galimybę sudaryti, kai siunčiančioji šalis neturi ir negali įsigyti techninių pajėgumų bei būtinų įrenginių atliekoms šalinti aplinkosaugos požiūriu tinkamu būdu; kadangi jei pagal važtaraščio ar sutarties sąlygas atliekos negali būti vežamos, būtina numatyti alternatyvius ir aplinkos apsaugosaugos tinkamus atliekų paėmimo atgal, šalinimo ir panaudojimo būdus; kadangi nelegalių pervežimų atveju asmuo, kaltas dėl tokių pervežimų, privalo atliekas pasiimti atgal ir (arba) pašalinti ar panaudoti alternatyviu ir aplinkosaugos požiūriu tinkamu būdu; kadangi, jei jis to nepadaro, privalo įsikišti siunčiančiosios ar paskirties vietos kompetentingos institucijos; kadangi svarbu sukurti finansinių garantijų ar ekvivalentiško draudimo sistemą; kadangi valstybės narės privalo teikti Komisijai informaciją apie šio reglamento įdiegimą; kadangi būtina sudaryti šiuo reglamentu numatytus dokumentus ir pritaikyti priedus pagal Bendrijoje nustatytą tvarką, PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:







I ANTRAŠTINĖ DALIS

APIMTIS IR APIBRĖŽIMAI

1 straipsnis

1. Šis reglamentas taikomas atliekų vežimui Bendrijos viduje, į ją ir iš jos.

2. Reglamentas netaikomas:

a) iškraunant į krantą laivų ir netoli pakrančių esančių platformų įprastinės veiklos atliekas, taip pat nuotėkas ir liekanas, su sąlyga jei laikomasi specifinių tarptautinių dokumentų;

b) vežant civilinės aviacijos atliekas;

c) vežant radioaktyvias atliekas, apibrėžtas 1992 m. vasario 3 d. Direktyvos 92/3/Euratomas dėl radioaktyvių atliekų vežimo tarp valstybių narių, į Bendriją bei iš jos priežiūros ir kontrolės ( 6 ) 2 straipsnyje;

d) vežant atliekas, minimas Direktyvos 75/442/EEB 2 straipsnio 1 dalies b punkte, kai taikomi kiti teisės aktai;

e) vežant atliekas į Bendriją pagal Antarktikos sutarties Aplinkos apsaugos protokolo reikalavimus.

3.

a) Šio reglamento nuostatos taip pat netaikomos vežant atliekas, skirtas tik panaudojimui ir išvardytas II priede, išskyrus atvejus numatytus pagal 11 straipsnio b, c, d ir e punktus ir 17 straipsnio 1, 2 ir 3 dalis.

b) tokioms atliekoms taikomos Direktyvos 75/442/EEB nuostatos. Jos visų pirma turi būti: — adresuotos tik tinkamus leidimus turintiems įrenginiams, ir leidimas joms turi būti išduotas pagal Direktyvos 75/442/EEB 10 ir 11 straipsnius, — atitikti visus Direktyvos 75/442/EEB 8, 12, 13 ir 14 straipsnių reikalavimus;

c) tačiau tam tikras II priede išvardytas atliekas galima kontroliuoti kaip atliekas, išvardytas III ir IV prieduose, jei, be kitų priežasčių, pastebimos dar ir pavojingos jų savybės, išvardytos Tarybos direktyvos 91/689/EEB ( 7 ) III priede. Tokios atliekos turi būti apibūdintos ir sprendimas, kurią iš dviejų procedūrų taikyti, turi būti priimtas Direktyvos 75/442/EEB 18 straipsnyje nustatyta tvarka. Tokios atliekos turi būti išvardytos II priedo a dalyje;

d) ypatingais atvejais aplinkos ir gyventojų sveikatos apsaugos labui II priede išvardytų atliekų vežimą valstybės narės gali kontroliuoti taip, lyg jos būtų įtrauktos į III ar IV priedus. Valstybės narės, pasinaudojančios tokia galimybe, apie tai nedelsiant praneša Komisijai ir informuoja kitas valstybes nares, pateikdamos savo sprendimo pagrindimą. Komisija Direktyvos 75/442/EEB 18 straipsnyje nustatyta tvarka gali tokius veiksmus patvirtinti ir, jei būtina, tokias atliekas papildomai įtraukti į II A priedą;

e) kai II priede išvardytos atliekos yra vežamos pažeidžiant šį reglamentą ar Direktyvą 75/442/EEB, valstybės narės gali taikyti atitinkamas šio reglamento 25 ir 26 straipsnių nuostatas.

2 straipsnis

Šiame reglamente:

a) „atliekos“ apibrėžiamos taip, kaip jos yra apibrėžtos Direktyvos 75/442/EEB 1 straipsnio a punkte;

b) „kompetentingos institucijos“ — valstybių narių pagal 36 straipsnį paskirtos kompetentingos institucijos arba ne valstybių narių paskirtos institucijos;

c) „siunčiančioji kompetentinga institucija“ — valstybės narės pagal 36 straipsnį paskirta institucija tai teritorijai, iš kurios atliekos išsiunčiamos, arba ne valstybės narės paskirta institucija;

d) „paskirties kompetentinga institucija“ — valstybės narės pagal 36 straipsnį paskirta institucija tai teritorijai, kurioje atvežtos atliekos yra priimamos, arba kurioje atliekos pakraunamos į laivus šalinti jūroje nepažeidžiant šalinimo jūroje konvencijų, arba ne valstybės narės paskirta institucija;

e) „tranzito kompetentinga institucija“ — vienintelė institucija, valstybės narės pagal 36 straipsnį paskirta institucija tai šaliai, per kurią tranzitu vežamos atliekos;

f) „korespondentas“ — centrinis organas, kurį paskiria kiekviena valstybė narė ir Komisija pagal 37 straipsnį;

g) „pranešėjas“ — fizinis asmuo ar institucija, įpareigota pranešti, kitaip tariant asmuo, kuris ketina pats vežti atliekas ar tokį vežimą užsakyti: i) asmuo, dėl kurio veiklos atliekos susidaro (pirminis atliekų gamintojas); arba ii) kai to taikyti negalima, surinkėjas, kuris turi valstybės narės tuo tikslu išduotą leidimą, arba registruotas, licencijuotas prekybininkas ar brokeris, kuris organizuoja atliekų šalinimą ar panaudojimą; arba iii) kai tokie asmenys nėra žinomi arba jie neturi licencijos, asmuo, valdantis ir teisine prasme kontroliuojantis atliekas (turėtojas); arba iv) importuojant atliekas į Bendriją arba pervežant tranzitu per Bendriją, asmuo, siunčiančios šalies paskirtas pagal įstatymą, arba jei tokio paskirto asmens nėra, asmuo, kuris valdo arba teisine prasme kontroliuoja atliekas (turėtojas);

h) „gavėjas“ — asmuo ar įmonė, kuriam arba kuriai siunčiamos atliekos panaudoti ar šalinti;

i) „šalinimas“ vartojamas kaip apibrėžta Direktyvos 75/442/EEB 1 straipsnio e punkte;

j) „įgaliotas centras“ — bet kuri įstaiga ar įmonė, patvirtinta ar licencijuota pagal Direktyvos 75/439/EEB ( 8 ) 6 straipsnį, Direktyvos 75/422/EEB 9, 10 ir 11 straipsnius ir pagal Direktyvos 76/403/EEB ( 9 ) 6 straipsnį;

k) termino „panaudojimas“ apibrėžimas atitinka Direktyvos 75/442/EEB 1 straipsnio f punkte pateiktą apibrėžimą;

l) „siunčiančioji valstybė“ — bet kuri valstybė, iš kurios atliekos vežamos ar planuojamos vežti;

m) „paskirties valstybė“ — bet kuri valstybė, į kurią vežamos arba ketinamos vežti atliekos šalinti, panaudoti ar pakrauti į laivus, ketinant jas šalinti jūroje nepažeidžiant galiojančių šalinimo jūroje konvencijų;

n) „tranzito valstybė“ — bet kuri valstybė, išskyrus siunčiančiąją ir paskirties valstybes, per kurią atliekos vežamos ar planuojamos vežti tranzitu;

o) „važtaraštis“ — tipinis važtaraštis, sudarytas pagal 42 straipsnį;

p) „Bazelio konvencija“ reiškia 1989 m. kovo 22 d. Bazelio konvenciją dėl pavojingų atliekų tarpvalstybinio vežimo bei jų kontrolės tvarkymo;

q) „Ketvirtoji Lomé konvencija“ — 1989 m. gruodžio 15 d. Lomé konvencija;

r) OECD sprendimas — 1992 m. kovo 30 d. OECD Tarybos sprendimas dėl panaudojimui skirtų atliekų tarpvalstybinio vežimo kontrolės.







II ANTRAŠTINĖ DALIS

ATLIEKŲ VEŽIMAS IŠ VIENOS VALSTYBĖS NARĖS Į KITĄ







A skyrius

Šalinti vežamos atliekos

3 straipsnis

1. Kai, nepažeisdamas 25 straipsnio 2 dalies ir 26 straipsnio 2 dalies, pranešėjas ketina vežti atliekas šalinimui iš vienos valstybės narės į kitą ir (arba) pervežti jas tranzitu per vieną ar kelias valstybes nares, jis apie tai praneša paskirties kompetentingai institucijai ir pranešimo kopiją pasiunčia siunčiančiajai ir tranzito valstybių kompetentingoms institucijoms bei gavėjui.

2. Pranešime turi būti nurodyti visi vežimo tarpiniai etapai nuo išsiuntimo vietos iki galutinės paskirties vietos.

3. Pranešimas įsigalioja, siunčiančiai kompetentingai institucijai išdavus važtaraštį.

4. Pranešdamas apie vežimą, pranešėjas užpildo važtaraštį ir, jei kompetentinga institucija reikalauja, pateikia papildomą informaciją ir dokumentus.

5. Pranešėjas važtaraštyje visų pirma nurodo:

— šalinti vežamų atliekų susidarymo šaltinį, sudėtį ir kiekį, taip pat 2 straipsnio g punkto ii papunktyje numatytais atvejais gamintoją, o jei atliekos surinktos iš įvairių šaltinių, detalų aprašą apie atliekas ir, jei žinoma, priminius jų gamintojus,

— susitarimus dėl maršrutų ir draudimo žalos trečiosioms šalims atveju,

— taikytinas priemones saugiam vežimui užtikrinti, ypač priemones užtikrinti, kad vežėjas laikysis atitinkamų valstybių narių nustatytų transportavimo sąlygų,

— atliekų gavėją, šalinimo centro vietą ir leidimo, pagal kurį centras veikia, tipą ir galiojimo laiką. Centras privalo turėti pakankamus techninius pajėgumus konkrečioms atliekoms šalintinekeliant jokio pavojaus aplinkai ir žmonėms,

— šalinimo procesus, kaip nurodyta Direktyvos 75/442/EEB II A priede.

6. Pranešėjas privalo sudaryti su gavėju sutartį dėl atliekų šalinimo.

Sutartyje gali būti kai kuri arba visa 5 dalyje nurodyta informacija.

Sutartyje privalo būti:

— pranešėjo įsipareigojimas pagal 25 straipsnį ir 26 straipsnio 2 dalį atsiimti atliekas, jei jos bus vežamos ne taip, kaip planuota, arba jei jos bus vežamos pažeidžiant šį reglamentą,

— gavėjo įsipareigojimas kuo greičiau, bet ne vėliau kaip per 180 dienų gavus atliekas pateikti pranešėjui pažymėjimą, kad atliekos pašalintos aplinkosaugos požiūriu tinkamu būdu.

Kompetentingai institucijai paprašius, jai turi būti pateikta sutarties kopija.

Jei atliekos būtų vežamos iš vienos įmonės į kitą, kurios abi yra kontroliuojamos to paties juridinio asmens, tokią sutartį gali pakeisti to juridinio asmens pareiškimas, kuriame jis įsipareigoja atliekas pašalinti.

7. Informacija, pateikta pagal 4-6 dalis, laikoma konfidencialia pagal galiojančius nacionalinius teisės aktus.

8. Siunčianti kompetentinga institucija gali pagal galiojančius nacionalinius įstatymus nuspręsti, kad pranešimą paskirties kompetentingai institucijai ir kopijas gavėjui bei tranzito kompetentingai institucijai perduoda ji pati, o ne pranešėjas.

Siunčianti kompetentinga institucija gali nuspręsti toliau nesiųsti pranešimo, jei atliekų vežimui pati iškart turi prieštaravimų pagal 4 straipsnio 3 dalį. Apie tokius prieštaravimus ji nedelsdama praneša pranešėjui.

4 straipsnis

1. Gavusi pranešimą, paskirties kompetentinga institucija per tris darbo dienas pranešėjui nusiunčia patvirtinimą apie gautą pranešimą, o kopijas išsiunčia kitoms atitinkamoms kompetentingoms institucijoms bei gavėjui.

2.

a) Gavusi pranešimą paskirties kompetentinga institucija per 30 dienų nusprendžia, ar leisti atliekas vežti be jokių papildomų sąlygų, ar su tam tikromis papildomomis sąlygomis, ar išvis neleisti jų vežti. Ji taip pat gali paprašyti papildomos informacijos. Duoti leidimą ji gali tik, jei pati neturi jokių prieštaravimų ir jei nė viena kita kompetentinga institucija neprieštarauja. Leidimo išdavimas priklauso ir nuo to, ar laikomasi d punkte nurodytų transportavimo sąlygų. Paskirties kompetentinga institucija priima sprendimą ne anksčiau kaip praėjus 21 dienai po to, kai buvo išsiųstas patvirtinimas apie gautą pranešimą. Tačiau sprendimą ji gali priimti ir anksčiau, jei turi kitos kompetentingos institucijos raštišką sutikimą. Paskirties kompetentinga institucija savo sprendimą raštu nusiunčia pranešėjui, o jo kopijas — kitoms kompetentingoms institucijoms;

b) išsiuntusios patvirtinimą apie gautą pranešimą, paskirties ir tranzito kompetentingos institucijos gali per 20 dienų pareikšti prieštaravimus. Jos taip pat gali paprašyti papildomos informacijos. Tokie prieštaravimai perduodami pranešėjui raštu, o jų kopijos nusiunčiamos kitoms kompetentingoms institucijoms;

c) prieštaravimai ir sąlygos, minimos a ir b punktuose, turi remtis 3 šio straipsnio dalimi;

d) siunčiančioji ir tranzito kompetentingos institucijos, išsiuntusios patvirtinimą apie gautą pranešimą, per 20 dienų gali nustatyti atliekų transportavimo savo jurisdikcijoje sąlygas. Tokios sąlygos pateikiamos pranešėjui raštu, o jų kopijos nusiunčiamos kompetentingoms institucijoms bei įrašomos į važtaraštį. Jos negali būti griežtesnės už sąlygas, keliamas panašiam vežimui, vykdomam vien tik jų jurisdikcijoje, ir turi būti atsižvelgta į esamus susitarimus, ypač atitinkamas tarptautines konvencijas.

3.

i) Siekdamos Bendrijos ir nacionaliniu lygiu įdiegti artumo, panaudojimo prioriteto ir ekonominio savarankiškumo principus pagal Direktyvą 75/442/EEB, valstybės narės gali taikyti, laikydamosi Sutarties, priemones, siekiančias visai ar iš dalies uždrausti atliekų vežimą, ar sistemingai tam prieštarauti. Apie tokias priemones nedelsiant pranešama Komisijai, kuri informuoja kitas valstybes nares; ii) tuo atveju, kai pavojingų atliekų (kaip jos apibrėžtos Direktyvos 91/689/EEB 1 straipsnio 4 dalyje) siunčiančiojoje valstybėje narėje per metus pagaminama toks nedidelis kiekis, kad būtų neekonomiška apsirūpinti specializuotais šalinimo įrenginiais toje valstybėje narėje, i papunktis netaikomas; iii) jei siunčiančioji valstybė mano, kad taikytinas ii papunktis, paskirties valstybė narė turi bendradarbiauti su siunčiančiąja valstybe nare ir stengtis ginčą išspręsti dvišaliu susitarimu. Jei priimtino sprendimo nesurandama, viena ar kita valstybė narė ginčijamą klausimą gali perduoti Komisijai, kuri ją sprendžia Direktyvos 75/442/EEB 18 straipsnyje nustatyta tvarka; a)

b) atsižvelgdamos į geografines sąlygas ir specializuotų įrenginių tam tikroms atliekų rūšims poreikį, siunčiančioji ir paskirties kompetentingos institucijos gali reikšti pagrįstus prieštaravimus planuojamam atliekų vežimui, jei jis neatitinka Direktyvos 75/442/EEB, ypač jos 5 ir 7 straipsnių: i) siekdamos įdiegti ekonominio savarankiškumo principą Bendrijos ir nacionaliniu lygiu; ii) tais atvejais, kai įrenginys turi šalinti atliekas iš artimesnio šaltinio ir kompetentinga institucija suteikia tokioms atliekoms prioritetą; iii) siekdamos užtikrinti, kad atliekų vežimas atitiktų atliekų valdymo planus;

c) be to, siunčiančioji, paskirties ir tranzito kompetentingos institucijos gali reikšti pagrįstus prieštaravimus planuojamam atliekų vežimui, jei: — jis neatitinka aplinkos apsaugos, viešosios tvarkos, visuomenės saugos ir sveikatos apsaugos nacionalinių įstatymų bei kitų teisės aktų, — pranešėjas ar gavėjas praeityje buvo pripažinti kaltais dėl neteisėtos prekybos. — Tokiu atveju siunčiančioji kompetentinga institucija gali pagal nacionalinius įstatymus atsisakyti leisti bet kokį atliekų vežimą, kuriame dalyvauja toks asmuo, — arba — vežimas prieštarauja įpareigojimams, kylantiems iš valstybės narės ar valstybių narių pasirašytų tarptautinių konvencijų.

4. Jei per šio straipsnio 2 dalyje nustatytą laiką kompetentingos institucijos įsitikina, kad jų prieštaravimus sukėlę ginčai yra išspręsti ir kad transportavimo sąlygų bus laikomasi, jos nedelsiant raštu apie tai informuoja pareiškėją, o kopijas nusiunčia gavėjui ir kitoms kompetentingoms institucijoms.

Jei vėliau vežimo sąlygose atsiranda svarbių pakeitimų, pateikiamas naujas pranešimas.

5. Paskirties kompetentinga institucija savo leidimą patvirtina atitinkamu antspaudu važtaraštyje.

5 straipsnis

1. Vežti galima tik tada, kai pranešėjas gauna paskirties kompetentingos institucijos leidimą.

2. Gavęs leidimą, pranešėjas važtaraštyje įrašo vežimo datą, jį užpildo ir prieš tris dienas prieš išsiunčiant atliekas kopijas nusiunčia atitinkamoms kompetentingoms institucijoms.

3. Kartu su kiekviena atliekų siunta siunčiama važtaraščio kopija arba, jei kompetentingos institucijos reikalauja, važtaraščio egzempliorius su leidimo antspaudu.

4. Visos įmonės, dalyvaujančios šioje operacijoje, užpildo važtaraštyje nurodytus punktus, pasirašo jį ir pasilieka sau kopiją.

5. Gavęs atliekas šalinimui, gavėjas per penkias darbo dienas išsiunčia užpildyto važtaraščio kopijas, išskyrus 6 dalyje minimą pažymėjimą, pranešėjui ir atitinkamoms kompetentingoms institucijoms.

6. Gavęs atliekas, gavėjas kuo greičiau, bet ne vėliau kaip per 180 dienų, savo atsakomybe išsiunčia pranešėjui ir kitoms kompetentingoms institucijoms pažymėjimą apie atliekų pašalinimą. Toks pažymėjimas sudaro atliekų siuntos važtaraščio dalį ar yra prie jo pridedamas.







B skyrius

Panaudojimui skirtos atliekos

6 straipsnis

1. Kai pranešėjas panaudojimui skirtas atliekas, išvardytas III priede, ketina siųsti iš vienos valstybės narės į kitą valstybę narę ir (arba) pervežti jas tranzitu per vieną ar kelias valstybes nares, nepažeisdamas 25 straipsnio 2 dalies ir 26 straipsnio 2 dalies, jis apie tai praneša paskirties kompetentingai institucijai, o pranešimo kopijas nusiunčia siunčiančiajai ir tranzito kompetentingoms institucijoms beigavėjui.

2. Pranešime turi būti nurodyti visi siuntos tarpiniai etapai nuo išsiuntimo vietos iki galinės paskirties vietos.

3. Pranešimas pateikiamas siunčiančiosios kompetentingos institucijos važtaraščio forma.

4. Pranešdamas apie vežimą, pranešėjas užpildo važtaraštį ir, jei kompetentinga institucija reikalauja, pateikia papildomą informaciją ir dokumentus.

5. Pranešėjas važtaraštyje nurodo tokią informaciją:

— panaudojimui vežamų atliekų šaltinį, sudėtį ir kiekį, taip pat gamintoją, o jei atliekos yra surinktos iš įvairių šaltinių, detalų atliekų aprašą ir, jei žinoma, pradinius jų gamintojus,

— susitarimus dėl maršrutų ir draudimo žalos trečiosioms šalims atveju,

— taikytinas priemones saugiam vežimui užtikrinti, ypač priemones, užtikrinančias, kad vežėjas laikysis atitinkamų valstybių narių nustatytų transportavimo sąlygų,

— atliekų gavėją, panaudojimo centro vietą ir leidimo, pagal kurį centras veikia, tipą ir galiojimo laiką. Centras privalo turėti pakankamus techninius pajėgumus konkrečioms atliekoms panaudoti, nekeliant jokio pavojaus aplinkai ir žmonėms,

— panaudojimo procesus, kaip nurodyta Direktyvos 75/442/EEB II B priede,

— planuojamą būdą šalinti likusias po perdirbimo atliekas,

— perdirbtų medžiagų kiekio santykį su atliekų perdirbimo likučiais,

— apskaičiuotą perdirbtų medžiagų vertę.

6. Pranešėjas privalo sudaryti su gavėju sutartį dėl atliekų panaudojimo.

Sutartyje gali būti kai kuri arba visa 5 dalyje nurodyta informacija.

Sutartyje privalo būti:

— pranešėjo įsipareigojimas pagal 25 straipsnį ir 26 straipsnio 2 dalį atsiimti atliekas, jei jos bus vežamos ne taip, kaip planuota, arba jei jos bus vežamos pažeidžiant šį reglamentą,

— gavėjo įsipareigojimas pasiųsti pranešimą pirmajai siunčiančiajai valstybei, jei panaudojimui skirtos atliekos yra pervežamos į kitą valstybę narę ar į trečiąją šalį,

— gavėjo įsipareigojimas kuo galima greičiau, bet ne vėliau kaip per 180 dienų gavus atliekas, pateikti pranešėjui pažymėjimą, kad atliekos panaudotos aplinkosaugos požiūriu tinkamu būdu.

Kompetentingai institucijai prašant, šios sutarties kopija turi būti jai pateikta.

Jei atliekos būtų vežamos iš vienos įmonės į kitą, kurios abi yra kontroliuojamos to paties juridinio asmens, tokią sutartį gali pakeisti to juridinio asmens pareiškimas, kuriame jis įsipareigoja atliekas panaudoti.

7. Informacija, pateikta pagal 4-6 dalis, laikoma konfidencialia pagal galiojančius nacionalinius teisės aktus.

8. Siunčiančioji kompetentinga institucija gali pagal galiojančius nacionalinius įstatymus nuspręsti, kad pranešimą paskirties kompetentingai institucijai ir kopijas gavėjui bei tranzito kompetentingai institucijai perduos ji pati, o ne pranešėjas.

7 straipsnis

1. Gavusi pranešimą, paskirties kompetentinga institucija per tris darbo dienas pranešėjui nusiunčia patvirtinimą apie gautą pranešimą, o jo kopijas išsiunčia kitoms atitinkamoms kompetentingoms institucijoms bei gavėjui.

2. Siunčiančioji, paskirties ir tranzito kompetentingos institucijos, išsiuntusios patvirtinimą apie gautą pranešimą, gali per 30 dienų pareikšti prieštaravimą dėl atliekų vežimo. Prieštaravimas turi būti paremtas šio straipsnio 4 dalimi. Visus prieštaravimus būtina pateikti raštu pranešėjui ir kitoms kompetentingoms institucijoms per 30 dienų.

Kompetentingos institucijos gali nuspręsti savo sutikimą pateikti raštu ir anksčiau negu per 30 dienų.

Raštiškas sutikimas ar prieštaravimai gali būti siunčiami paštu arba faksu, o po to paštu. Jei kitaip nenumatyta, sutikimas galioja vienerius metus.

3. Siunčiančioji, paskirties ir tranzito kompetentingos institucijos, išsiuntusios patvirtinimą apie gautą pranešimą, per 20 dienų gali nustatyti atliekų transportavimo savo jurisdikcijoje sąlygas.

Šios sąlygos turi būti raštu nusiųstos pranešėjui, o kopijos atitinkamoms kompetentingoms institucijoms, jos taip pat turi būti įrašytos į važtaraštį. Jos negali būti griežtesnės už sąlygas, keliamas panašiam vežimui, vykdomam vien tik jų jurisdikcijoje, ir turi būti atsižvelgta į esamus susitarimus, ypač atitinkamas tarptautines konvencijas.

4.

a) Siunčiančioji ir paskirties kompetentingos institucijos gali kelti pagrįstus prieštaravimus dėl planuojamo atliekų vežimo: — pagal Direktyvą 75/442/EEB, ypač jos 7 straipsnį, arba — jei jis neatitinka aplinkos apsaugos, viešosios tvarkos, visuomenės saugos ir sveikatos apsaugos nacionalinių įstatymų bei kitų teisės aktų, arba — jei pranešėjas ar gavėjas praeityje buvo pripažinti kaltais dėl neteisėtos prekybos. Tokiu atveju siunčiančioji kompetentinga institucija gali pagal nacionalinius įstatymus atsisakyti leisti bet kokį atliekų vežimą, kuriame dalyvauja toks asmuo, arba — vežimas prieštarauja įsipareigojimams, kylantiems iš valstybės narės ar valstybių narių pasirašytų tarptautinių konvencijų, arba — jei galimų ir negalimų panaudoti atliekų santykis, apskaičiuota galutinai sunaudotų medžiagų vertė, sąnaudos ir negalimos panaudoti atliekų dalies šalinimo sąnaudos nepateisina šio panaudojimo ekonominiu ir aplinkosaugos požiūriu;

b) paskirties kompetentingos institucijos gali reikšti pagrįstus prieštaravimus planuojamam atliekų vežimui, remdamosi a pastraipos antrąją, trečiąja ir ketvirtąja įtrauka.

5. Jei per šio straipsnio 2 dalyje nustatytą laiką kompetentingos institucijos įsitikina, kad jų prieštaravimus sukėlę ginčai yra išspręsti ir kad transportavimo sąlygų bus laikomasi, jos nedelsdamos raštu apie tai informuoja pareiškėją, o kopijas nusiunčia gavėjui ir kitoms kompetentingoms institucijoms.

Jei vėliau vežimo sąlygose atsiranda svarbių pakeitimų, turi būti pateikiamas naujas pranešimas.

6. Jei reikalingas išankstinis sutikimas, paskirties kompetentinga institucija savo leidimą patvirtina atitinkamu antspaudu važtaraštyje.

8 straipsnis

1. Atliekas vežti galima pradėti, jei per 30 dienų nėra pareiškiama jokių prieštaravimų. Tačiau toks nereagavimas galioja tik vienerius metus skaičiuojant nuo šios datos.

Kai kompetentingos institucijos nusprendžia duoti savo sutikimą raštu, atliekas galima pradėti vežti tuoj pat, gavus reikiamą sutikimą.

2. Gavęs leidimą, pranešėjas prieš tris dienas iki išsiunčiant atliekas važtaraštyje įrašo vežimo datą, jį užpildo ir kopijas nusiunčia atitinkamoms kompetentingoms institucijoms.

3. Kartu su kiekviena atliekų siunta yra siunčiama važtaraščio kopija arba, jei kompetentingos institucijos reikalauja, važtaraščio egzempliorius su leidimo antspaudu.

4. Visos įmonės, dalyvaujančios šioje operacijoje, užpildo važtaraščio nurodytus punktus, pasirašo jį ir pasilieka sau kopiją.

5. Gavęs atliekas panaudojimui, gavėjas per tris darbo dienas išsiunčia pranešėjui ir atitinkamoms kompetentingoms institucijoms užpildyto važtaraščio kopijas, išskyrus šio straipsnio 6 dalyje minimą pažymėjimą.

6. Gavęs atliekas, gavėjas kuo greičiau, bet ne vėliau kaip per 180 dienų, savo atsakomybe išsiunčia pranešėjui ir kitoms kompetentingoms institucijoms pažymėjimą apie atliekų panaudojimą. Toks pažymėjimas sudaro atliekų siuntos važtaraščio dalį ar yra prie jo pridedamas.

9 straipsnis

1. Nepaisant 7 straipsnio, kompetentingos institucijos, kurių jurisdikcijai priklauso tam tikri panaudojimo įrenginiai, gali nuspręsti, kad neprieštaraus dėl tam tikros atliekų rūšies, atvežtos į konkrečius panaudojimo įrenginius. Tokie sprendimai gali galioti tik tam tikrą laiką; tačiau jie gali būti bet kuriuo momentu atšaukti.

2. Pasirinkusios tokią galimybę kompetentingos institucijos Komisijai praneša panaudojimo įmonės pavadinimą, adresą, naudojamą technologiją, atliekų rūšis, kurioms sprendimas taikomas, ir sprendimo galiojimo laiką. Apie sprendimo atšaukimą Komisija taip pat privalo būti informuojama.

Šią informaciją Komisija nedelsiant pasiunčia kitoms kompetentingoms institucijoms Bendrijoje ir OECD Sekretoriatui.

3. Apie visas planuojamas siuntas į tokius įrenginius pranešama atitinkamaikompetentingai institucijai pagal 6 straipsnį. Toks pranešimas turi būti gautas prieš išsiunčiant atliekas.

Siunčiančiųjų ir tranzito valstybių kompetentingos institucijos gali, remdamosi 7 straipsnio 4 dalimi, pareikšti prieštaravimus dėl bet kurios tokios atliekų siuntos arba taikyti jų transportavimui tam tikras sąlygas.

4. Kai nacionaliniai įstatymai reikalauja, kad kompetentingos institucijos peržiūrėtų 6 straipsnio 6 dalyje minėtą sutartį, jos apie tai informuoja Komisiją. Tokiais atvejais pranešimas kartu su sutartimis ar jų dalimis, kurias reikia peržiūrėti, turi būti gauti savaitę prieš pradedant vežti atliekas, kad būtų laiko jas tinkamai peržiūrėti.

5. Faktiniam vežimui taikomos 8 straipsnio 2-6 dalys.

10 straipsnis

Panaudojimui skirtų atliekų, išvardytų IV priede, ir atliekų, dar nepriskirtų II, III ar IV priedams, vežimui taikoma tokia pati tvarka, kaip nurodyta 6-8 straipsniuose, išskyrus tai, kad kompetentingų institucijų sutikimas turi būti duotas raštu prieš pradedant atliekas vežti.

11 straipsnis

1. Kad lengviau būtų sekti II priede išvardytų panaudojimui skirtų atliekų vežimą, jos turi būti vežamos kartu su tokia savininko pasirašyta informacija:

a) savininko pavardė/pavadinimas ir adresas;

b) įprastinis komercinis atliekų aprašymas;

c) atliekų kiekis;

d) gavėjo pavardė/pavadinimas ir adresas;

e) panaudojimo operacijos, kaip išvardyta Direktyvos 75/442/EEB II B priede;

f) numatyta išsiuntimo data.

2. Informacija, nurodyta šio straipsnio 1 dalyje, yra traktuojama kaip konfidenciali pagal galiojančius nacionalinius įstatymus.







C skyrius

Šalinimui ir panaudojimui skirtų atliekų vežimas iš vienos valstybės narės į kitą tranzitu per trečiąsias valstybes

12 straipsnis

Nepažeidžiant 3-10 straipsnių, vežant atliekas iš vienos valstybės narės į kitą tranzitu per vieną ar kelias trečiąsias valstybes,

a) pranešėjas nusiunčia trečiosios (-ųjų) valstybės (-ių) kompetentingai (-oms) institucijai (-oms) pranešimo kopiją;

b) paskirties kompetentinga institucija paklausia trečiosios valstybės kompetentingos institucijos, ar ji nori atsiųsti savo raštišką sutikimą dėl planuojamo atliekų vežimo: — kai šalys yra pasirašiusios Bazelio konvenciją, per 60 dienų, jei valstybė savo tokios teisės neatsisako pagal konvencijos sąlygas, arba — kai šalys nėra pasirašiusios Bazelio konvencijos, per tokį laikotarpį, dėl kurio susitaria pačios kompetentingos institucijos.

Abiem atvejais paskirties kompetentinga institucija, prieš išduodama leidimą turi laukti sutikimo.







III ANTRAŠTINĖ DALIS

ATLIEKŲ VEŽIMAS IŠ VIENOS VALSTYBĖS NARĖS Į KITĄ

13 straipsnis

1. Atliekų vežimui vienos valstybės narės viduje II, VII ir VIII antraštinės dalys netaikomos.

2. Tačiau valstybės narės turi nustatyti atliekų vežimo jų jurisdikcijai priklausančią atitinkamą priežiūros ir kontrolės sistemą. Nustatant tokią sistemą reikia atsižvelgti į tai, kad ji turi būti suderinta su šiuo reglamentu nustatoma Bendrijos sistema.

3. Valstybės narės informuoja Komisiją apie jų atliekų vežimo priežiūros ir kontrolės sistemą. Komisija apie tai informuoja kitas valstybes nares.

4. Valstybės narės savo jurisdikcijoje gali taikyti II, VII ir VIII antraštinėse dalyse numatytą sistemą.







IV ANTRAŠTINĖ DALIS

ATLIEKŲ EKSPORTAS







A skyrius

Šalinimui skirtos atliekos

14 straipsnis

1. Bet koks šalinimui skirtų atliekų eksportas turi būti draudžiamas, išskyrus eksportą į ELPA šalis, kurios yra taip pat pasirašiusios Bazelio konvenciją.

2. Tačiau nepažeidžiant 25 straipsnio 2 dalies ir 26 straipsnio 2 dalies, šalinimui skirtų atliekų eksportas į ELPA šalį taip pat turi būti draudžiamas:

a) kai paskirties ELPA šalis draudžia tokių atliekų importą arba kai ji konkrečių atliekų importui nėra davusi raštiško sutikimo;

b) jei Bendrijos siunčiančioji kompetentinga institucija turi pagrindo manyti, kad atliekos nebus tvarkomos aplinkosaugos požiūriu tinkamais būdais atitinkamoje paskirties ELPA šalyje.

3. Siunčiančioji kompetentinga institucija reikalauja, kad visos šalinimui skirtos atliekos, leidžiamos eksportuoti į ELPA šalis, vežimo metu ir įvežus į paskirties valstybę, būtų tvarkomos aplinkosaugos požiūriu tinkamu būdu.

15 straipsnis

1. Pranešėjas atsiunčia pranešimą siunčiančiajai kompetentingai institucijai, užpildo važtaraštį pagal 3 straipsnio 5 dalį, o jo kopijas — kitoms kompetentingoms institucijoms ir gavėjui. Važtaraštį išduoda siunčiančioji kompetentinga institucija.

Gavusi pranešimą, siunčiančioji kompetentinga institucija per tris darbo dienas išsiunčia pranešėjui raštišką patvirtinimą, kad pranešimas gautas, o tokio patvirtinimo kopijas — kitoms kompetentingoms institucijoms.

2. Siunčiančioji kompetentinga institucija per 70 dienų nuo patvirtinimo išsiuntimo dienos nusprendžia, ar leisti atliekas vežti be jokių papildomų sąlygų, ar su tam tikromis sąlygomis, ar iš viso atliekų vežti neleisti. Ji taip pat gali pareikalauti papildomos informacijos.

Leidimą ji gali išduoti tik, jei pati ir kitos kompetentingos institucijos neturi jokių prieštaravimų ir jei iš pranešėjo yra gavusi šio straipsnio 4 dalyje minimas kopijas. Tam tikrais atvejais leidimui gali būti keliamos 5 dalyje minimos transportavimo sąlygos.

Siunčiančioji kompetentinga institucija sprendimą priima ne anksčiau kaip praėjus 61 dienai po patvirtinimo apie gautą pranešimą išsiuntimo dienos.

Tačiau tokį sprendimą ji gali priimti ir anksčiau, jei turi kitų kompetentingų institucijų raštišką sutikimą.

Sprendimo patvirtintą kopiją ji išsiunčia kitoms kompetentingoms institucijoms, Bendrijos išsiuntimo muitinei ir gavėjui.

3. Per 60 dienų nuo patvirtinimo apie gautą pranešimą išsiuntimo Bendrijos siunčiančioji ir tranzito kompetentingos institucijos gali pareikšti prieštaravimus, remdamosi 4 straipsnio 3 dalimi. Jos taip pat gali reikalauti papildomos informacijos. Visi prieštaravimai pranešėjui privalo būti teikiami raštu, o kopijos siunčiamos atitinkamoms kompetentingoms institucijoms.

4. Pranešėjas siunčiančiai kompetentingai institucijai pateikia:

a) ELPA paskirties šalies raštiško sutikimo dėl atliekų planuojamo vežimo kopiją;

b) ELPA paskirties šalies patvirtinimo kopiją, kad pranešėjas ir gavėjas yra sudarę sutartį, kurioje nurodytas aplinkosaugos požiūriu tinkamas atliekų šalinimo būdas; jei prašoma, būtina pateikti sutarties kopiją. Sutartyje taip pat nurodoma, kad gavėjas privalo: — gavęs šalinimui skirtas atliekas, per tris darbo dienas pateikti pranešėjui ir atitinkamai kompetentingai institucijai užpildyto važtaraščio kopijas, išskyrus antroje įtraukoje minimą pažymėjimą, — kuo greičiau, bet ne vėliau kaip per 180 dienų po atliekų gavimo savo atsakomybe pateikti pranešėjui ir atitinkamai kompetentingai institucijai pažymėjimą apie atliekų pašalinimą. Šio pažymėjimo forma turi sudaryti važtaraščio dalį, kuris siunčiamas kartu su atliekų siunta. Be to, sutartyje nurodoma, kad jei gavėjas išduoda neteisingą pažymėjimą ir juo remiantis finansinė garantija yra grąžinama, jis turi padengti visas išlaidas, susijusias su įsipareigojimu grąžinti atliekas į siunčiančiosios kompetentingos institucijos jurisdikcijai priklausančią teritoriją ir su jų šalinimu alternatyviu bei aplinkosaugos požiūriu tinkamu būdu;

c) kitos (-ų) tranzito valstybės (-ių) raštiško sutikimo dėl planuojamo atliekų vežimo kopiją, jei ta (tos) valstybė (-ės) nėra Bazelio konvencijos šalys arba nėra šios teisės atsisakiusi (-ios) pagal konvencijos sąlygas.

5. Bendrijos tranzito kompetentingos institucijos po patvirtinimo išsiuntimo per 60 dienų gali nustatyti savo jurisdikcijai priklausančiojeteritorijoje atliekų vežimo sąlygas.

Tokios sąlygos, kurias reikia nusiųsti pranešėjui, o jų kopijas kitoms atitinkamoms institucijoms, negali būti griežtesnės negu sąlygos, taikomos panašiam vežimui tik tos kompetentingos institucijos jurisdikcijai priklausančioje teritorijoje.

6. Siunčiančioji kompetentinga institucija savo leidimą duoda uždėdama antspaudą ant važtaraščio.

7. Atliekas galima pradėti vežti tik pranešėjui gavus siunčiančiosios kompetentingos institucijos leidimą.

8. Gavęs leidimą pranešėjas įrašo į važtaraštį atliekų išsiuntimo datą ir jį užpildo, o kopijas prieš tris dienas iki atliekų išsiuntimo pasiunčia atitinkamoms kompetentingoms institucijoms. Kartu su kiekviena atliekų siunta siunčiama važtaraščio kopija arba kompetentingoms institucijoms reikalaujant, vienas jo egzempliorius su leidimo antspaudu.

Visos įmonės, dalyvaujančios toje operacijoje, užpildo važtaraščio nurodytus punktus, pasirašo jį ir pasilieka po vieną kopiją.

Vieną važtaraščio egzempliorių vežėjas pristato į paskutinę išsiuntimo muitinę, kai atliekos išvežamos iš Bendrijos.

9. Kai tik atliekos atsiduria už Bendrijos teritorijos, išsiuntimo muitinė išsiunčia važtaraščio kopiją leidimą išdavusiai kompetentingai institucijai.

10. Jei praėjus 42 dienoms po atliekų išvežimo iš Bendrijos, leidimą išdavusi kompetentinga institucija negauna iš gavėjo jokios žinios, patvirtinančios, kad jis gavo atliekas, ji nedelsdama apie tai informuoja paskirties kompetentingą instituciją.

Ji imasi panašių veiksmų, jei praėjus 180 dienų po atliekų išvežimo iš Bendrijos, leidimą išdavusi kompetentinga institucija iš gavėjo negauna šio straipsnio 4 dalyje minėto pažymėjimo apie atliekų pašalinimą.

11. Pagal nacionalinius įstatymus siunčiančioji kompetentinga institucija gali nuspręsti pati vietoj pranešėjo išsiųsti pranešimą ir jo kopijas gavėjui bei tranzito kompetentingai institucijai.

Siunčiančioji kompetentinga institucija gali nuspręsti atitinkamai reaguoti į pranešimą, jei ji pati iškart pagal 4 straipsnio 3 dalį turi prieštaravimų dėl atliekų vežimo. Apie tokius prieštaravimus ji nedelsiant informuoja pranešėją.

12. Suteikta pagal 1-4 dalis informacija traktuojama kaip konfidenciali pagal galiojančius nacionalinius įstatymus.







B skyrius

Panaudojimui skirtos atliekos

16 straipsnis

▼M3

1. Eksportuoti regeneravimui atliekas, išvardytas V priede, turi būti draudžiama, išskyrus:

a) į šalis, kurioms taikomas OECD sprendimas;

b) į kitas šalis: — kurios yra pasirašiusios Bazelio konvenciją ir (arba) su kuriomis Bendrija ar Bendrija ir jos valstybės narės yra pasirašiusios dvišales, daugiašales ar regionines sutartis ar susitarimus pagal Bazelio konvencijos 11 straipsnį ir šio straipsnio 2 dalį. Tačiau nuo 1998 m. sausio 1 d. toks eksportas turi būti draudžiamas, — su kuriomis atskiros valstybės narės yra pasirašiusios dvišales sutartis ar susitarimus prieš pradedant taikyti šį reglamentą, jei tos sutartys ir susitarimai neprieštarauja Bendrijos teisės aktams ir atitinka Bazelio konvencijos 11 straipsnį ir šio straipsnio 2 dalimi. Apie šias sutartis ir susitarimus būtina pranešti Komisijai per tris mėnesius nuo šio reglamento taikymo pradžios arba nuo tokių susitarimų įsigaliojimo, priklausomai nuo to, kuri data ankstesnė, o jos turi nustoti galiojusios, sudarius sutartis ir susitarimus pagal pirmąją įtrauką. Tačiau visi tokie eksportai turi būti uždrausti nuo 1998 m. sausio 1 d.

Komisija Direktyvos 75/442/EEB 18 straipsnyje nustatyta tvarka turi kuo greičiau, bet ne vėliau kaip iki 1998 m. sausio 1 d., peržiūrėti ir pakeisti šio reglamento V priedą atsižvelgdama į atliekas, kurios yra įtrauktos į sąrašą, priimtą pagal 1991 m. gruodžio 12 d. Tarybos direktyvos 91/689/EEB dėl pavojingų atliekų (*) 1 straipsnio 4 dalį, ir visus atliekų, apibūdinamų Bazelio konvencijoje kaip pavojingos, sąrašus. ( 10 )

Vėliau V priedas turi būti peržiūrėtas ir pakeistas, reikalui esant, ta pačia tvarka. Komisija visų pirma peržiūri priedą, kad galėtų įsigalioti Bazelio konvencijos šalių sprendimai, kurios atliekos turi būti konvencijoje apibūdintos kaip pavojingos, ir atliekų sąrašų pataisos, priimtos pagal Direktyvos 91/689/EEB 1 straipsnio 4 dalį.

▼B

2. Sutartys ir susitarimai, minimi šio straipsnio 1 dalies b punkte, turi garantuoti aplinkosaugos požiūriu tinkamą atliekų tvarkymą pagal Bazelio konvencijos 11 straipsnį, visų pirma turi:

a) garantuoti, kad panaudojimo darbai bus atliekami patvirtintame centre, atitinkančiame aplinkosaugos požiūriu tinkamo tvarkymo reikalavimus;

b) nustatyti negalimų panaudoti komponentų šalinimo sąlygas ir prireikus įpareigoti pranešėją juos atsiimti;

c) jei tikslinga, susitarus su atitinkamomis šalimis, leisti vietoje patikrinti, kaip laikomasi susitarimo sąlygų;

d) būti Komisijos reguliariai peržiūrimi, pirmą kartą ne vėliau kaip 1996 m. gruodžio 31 d. atsižvelgiant į sukauptą patirtį ir šalių gebėjimus vykdyti panaudojimo darbus aplinkosaugos požiūriu tinkamu būdu. Apie tokio peržiūrėjimo rezultatus Komisija informuoja Europos Parlamentą ir Tarybą. Jei peržiūrėjus sutartis prieinama išvada, kad aplinkosaugos garantijų nepakanka, Komisijai pasiūlius, galimybes tęsti atliekų eksportą tokiomis sąlygomis reikia persvarstyti ir galbūt net uždrausti.

3. Tačiau nepažeidžiant 25 straipsnio 2 dalies ir 26 straipsnio 2 dalies, panaudojimui skirtų atliekų eksportas į 1 dalyje minimas šalis turi būti uždraustas:

a) kai tokia šalis draudžia tokių atliekų importą arba kai nėra davusi leidimo konkrečių atliekų importui;

b) jei siunčiančioji kompetentinga institucija turi pagrindo manyti, kad atliekos tokioje šalyje nebus tvarkomos aplinkosaugos požiūriu tinkamu būdu.

4. Siunčiančioji kompetentinga institucija reikalauja, kad leidžiamos eksportuoti panaudojimui skirtos atliekos jas vežant ir pristačius į paskirties valstybę būtų tvarkomos aplinkosaugos požiūriu tinkamu būdu.

17 straipsnis

1. Anksčiau nei pradedamas taikyti šis reglamentas Komisija kiekvienai šaliai, kuriai netaikomas OECD sprendimas, praneša į II priedą įtrauktų atliekų sąrašą ir paprašo raštiško patvirtinimo, kad tokioms atliekoms paskirties šalyje nėra taikoma kontrolė ir kad pastaroji tokių rūšių siunčiamas atliekas priims, netaikydama kontrolės priemonių, kurios taikomos III ir IV priedams, ir paprašo nurodyti atvejus, kai tokioms atliekoms turėtų būti taikoma tokia arba 15 straipsnyje nustatyta tvarka.

Jei per šešis mėnesius tokio patvirtinimo nėra gauta, prieš pradedant taikyti šį reglamentą Komisija pateikia Tarybai atitinkamą pasiūlymą.

2. Kai yra eksportuojamos II priede išvardytos atliekos, jos skiriamos panaudoti įrenginiuose, kurie importuojančioje šalyje veikia ar kurie gali veikti pagal vidaus įstatymus. Be to, tam tikrais atvejais, kurie turi būti nustatyti, sukuriama priežiūros sistema, paremta išankstinėmis automatiškai išduodamomis eksporto licencijomis Direktyvos 75/422/EEB 18 straipsnyje nustatyta tvarka.

Kiekvienu atveju tokia sistema numato, kad eksporto licencijos kopija būtų nedelsiant išsiųsta atitinkamos šalies institucijoms.

3. Kai tokioms atliekoms paskirties šalyje arba jai prašant pagal šio straipsnio 1 dalį yra taikoma kontrolė arba kai paskirties šalis pagal Bazelio konvencijos 3 straipsnį praneša, kad tam tikras II priede išvardytas atliekų rūšis laiko pavojingomis, tokių atliekų eksportas į tokią šalį tampa kontroliuojamas. Eksportuojanti valstybė narė arba Komisija apie visus tokius atvejus praneša įkurtam pagal Direktyvos 75/442/EEB 18 straipsnį komitetui; Komisija, pasikonsultavusi su paskirties šalimi, nustato, kurias kontrolės priemones taikyti: ar priemones, taikomas III ar IV priedams, ar 15 straipsnyje nustatytas priemones.

4. Kai III priede išvardytos atliekos yra eksportuojamos panaudojimui iš Bendrijos į šalis ar per šalis, kurioms taikomas OECD sprendimas, joms turi būti taikomi 6, 7, 8 straipsniai ir 9 straipsnio 1, 3, 4 ir 5 dalys, o nuostatos dėl paskirties ir tranzito kompetentingų institucijų taikomos tik Bendrijos kompetentingoms institucijoms.

5. Be to, eksportuojančios ir Bendrijos tranzito šalys yra informuojamos apie 9 straipsnyje minimą sprendimą.

6. Kai IV priede išvardytos atliekos ir atliekos, kurios dar nėra priskirtos II, III ar IV priedams, yra eksportuojamos panaudoti į ar per šalis, kurioms taikomas OECD sprendimas, joms analogiškai taikomas 10 straipsnis.

7. Be to, kai atliekos yra eksportuojamos pagal šio straipsnio 4-6 dalis:

— vežėjas pristato važtaraščio egzempliorių į paskutinę siunčiančią muitinę, kai atliekos išvežamos iš Bendrijos,

— po to, kai atliekos atsiduria už Bendrijos teritorijos, siunčiančioji muitinė važtaraščio kopiją kuo greičiau nusiunčia eksportuojančiai kompetentingai institucijai,

— jei per 42 dienas po to, kai atliekos atsiduria už Bendrijos, eksportuojanti kompetentinga institucija negauna iš gavėjo jokios žinios, jog atliekos gautos, ji nedelsdama praneša paskirties kompetentingai institucijai,

— sutartyje nurodoma, kad jei gavėjas išduoda neteisingą pažymėjimą, ir juo remiantis grąžinama finansinė garantija, jis turi padengti išlaidas, susijusias su įsipareigojimu grąžinti atliekas į siunčiančiosios kompetentingos institucijos jurisdikcijai priklausančią teritoriją, ir su jų šalinimu ar panaudojimu aplinkosaugos požiūriu tinkamu būdu.

8. Kai III ir IV prieduose išvardytos atliekos ir atliekos, kurios dar nėra priskirtos II, III ar IV priedams, yra eksportuojamos panaudojimui į ir per šalis, kurioms netaikomas OECD sprendimas:

— analogiškai taikomas 15 straipsnis, išskyrus jo 3 dalį,

— galima iškelti pagrįstus prieštaravimus tik pagal 7 straipsnio 4 dalį,

išskyrus tuos atvejus, kai pagal 16 straipsnio 1 dalies b punktą sudarytos dvišalės ar daugiašalės sutartys numato kitaip ir remiantis 4 ar 6 šio straipsnio dalyse ar 15 straipsnyje numatyta kontrolės tvarka.







C skyrius

Atliekų eksportas į AKR šalis

18 straipsnis

1. Bet koks atliekų eksportas į AKR šalis turi būti draudžiamas.

2. Šis draudimas netrukdo valstybei narei, į kurią AKR šalis eksportuoja perdirbti skirtas atliekas, grąžinti perdirbtas atliekas atgal į AKR kilmės šalį, kuri siuntė.

3. Reeksportuojant į AKR šalis su kiekviena siunta siunčiamas važtaraščio egzempliorius, patvirtintas leidimo antspaudu.







V ANTRAŠTINĖ DALIS

ATLIEKŲ IMPORTAS Į BENDRIJĄ







A skyrius

Šalinimui skirtų atliekų importas

19 straipsnis

1. Šalinimui skirtų atliekų importas į Bendriją draudžiamas, išskyrus importą iš:

a) ELPA šalių, kurios yra pasirašiusios Bazelio konvenciją;

b) kitų šalių: — kurios yra pasirašiusios Bazelio konvenciją, arba — su kuriomis Bendrija ar Bendrija ir valstybės narės yra sudariusios dvišales ar daugiašales sutartis ar susitarimus pagal Bendrijos teisę ir pagal Bazelio konvencijos 11 straipsnį, garantuojant, kad šalinimo operacijos bus vykdomos įgaliotame centre ir atitiks aplinkosaugos požiūriu tinkamo tvarkymo reikalavimus, arba — su kuriomis atskiros valstybės narės prieš pradedant taikyti šį reglamentą yra sudariusios dvišales sutartis ar susitarimus, atitinkančius Bendrijos teisę ir Bazelio konvencijos 11 straipsnį, numatantį tas pačias kaip ir aukščiau minėtos garantijas ir garantuojantį, kad siunčiančioje šalyje susidariusios atliekos bus šalinamos tik valstybėje narėje, sudariusioje sutartį ar susitarimą. Apie tokias sutartis ir susitarimus per tris mėnesius nuo šio reglamento ar sutarties taikymo pradžios, žiūrint, kuri data yra ankstesnė, pranešta Komisijai, o jos baigia galioti, kai yra sudaromos sutartys ar susitarimai pagal antrąją įtrauką, arba — su kuriomis atskiros valstybės narės šio straipsnio 2 dalyje nurodytomis aplinkybėmis sudaro dvišales sutartis ar susitarimus jau pradėjus taikyti šį reglamentą.

2. Šiuo reglamentu Taryba leidžia valstybėms narėms sudaryti dvišales sutartis ir susitarimus, pradėjus taikyti šį reglamentą, išskirtiniais konkrečių atliekų šalinimo atvejais, jei tokios atliekos siunčiančioje šalyje nebūtų tvarkomos aplinkosaugos požiūriu tinkamu būdu. Tokios sutartys ir susitarimai turi atitikti šio straipsnio 1 dalies b punkto trečiojoje įtraukoje nurodytas sąlygas ir prieš jas sudarant turi būti pranešta Komisijai.

3. Šalys, minimos 1 straipsnio b punkte paskirties valstybės narės kompetentingai institucijai iš anksto pateikia tinkamai motyvuotą prašymą, paremtą tuo, kad jos neturi ir pagrįstai negali įsigyti techninių pajėgumų ir reikalingų įrenginių atliekoms aplinkosaugos požiūriu tinkamai tvarkyti.

4. Paskirties kompetentinga institucija draudžia į savo jurisdikcijai priklausančią teritoriją įvežti atliekas, jei ji turi pagrindo manyti, kad atliekos nebus aplinkosaugos požiūriu tinkamai tvarkomos.

20 straipsnis

1. Paskirties kompetentingai institucijai pranešimas pateikiamas važtaraščio forma pagal 3 straipsnio 5 dalį, nusiunčiant kopijas atliekų gavėjui ir tranzito kompetentingai institucijai. Važtaraštį išduoda paskirties kompetentinga institucija.

Gavusi pranešimą, paskirties kompetentinga institucija per tris darbo dienas išsiunčia pranešėjui raštišką patvirtinimą, kad pranešimas gautas, o jo kopijas — tranzito kompetentingoms Bendrijos institucijoms.

2. Paskirties kompetentinga institucija gali leisti atliekas vežti tik tada, jei ji pati ar kitos kompetentingos institucijos neturi jokių prieštaravimų. Leidimas išduodamas, jei laikomasi šio straipsnio 5 dalyje nurodytų transportavimo sąlygų.

3. Paskirties ir tranzito kompetentingos institucijos Bendrijoje per 60 dienų po išsiųsto patvirtinimo apie gautą pranešimą, gali, remdamosi 4 straipsnio 3 dalimi, reikšti prieštaravimus.

Jos taip pat gali prašyti papildomos informacijos. Tokie prieštaravimai pareiškėjui gali būti pareikšti raštu, kopijas nusiunčiant kitoms kompetentingoms institucijoms Bendrijoje.

4. Išsiuntusi patvirtinimą apie gautą pranešimą, paskirties kompetentinga institucija per 70 dienų nusprendžia, ar leidimą atliekoms vežti duoti su tam tikromis sąlygomis, be jokių sąlygų, ar leidimo visai neduoti. Ji taip pat gali paprašyti papildomos informacijos.

Savo sprendimo patvirtintas kopijas ji išsiunčia tranzito kompetentingoms Bendrijos institucijoms, gavėjui ir įvežimo į Bendriją muitinei.

Paskirties kompetentinga institucija savo sprendimą priima ne anksčiau kaip praėjus 61 dienai po to, kai išsiuntė patvirtinimą apie gautą pranešimą. Tačiau ji gali sprendimą priimti anksčiau, jei turi kitų kompetentingų institucijų raštišką sutikimą.

Paskirties kompetentinga institucija savo leidimą patvirtina atitinkamu antspaudu važtaraštyje.

5. Bendrijos paskirties ir tranzito kompetentingos institucijos, išsiuntusios patvirtinimą, apie gautą pranešimą, per 60 dienų nustato atliekų vežimo sąlygas. Tokios sąlygos, apie kurias turi būti pranešta pranešėjui ir kurių kopijos turi būti nusiųstos atitinkamoms kompetentingoms institucijoms, negali būti griežtesnės už nustatytąsias panašiam vežimui, vykdomam vien tik kompetentingos institucijos jurisdikcijai priklausančioje teritorijoje.

6. Atliekas galima pradėti vežti tik po to, kai pranešėjas gauna paskirties kompetentingos institucijos leidimą.

7. Gavęs leidimą, pranešėjas važtaraštyje įrašo atliekų išsiuntimo datą, jį užpildo ir prieš tris dienas iki atliekų išsiuntimo pasiunčia jo kopijas atitinkamoms kompetentingoms institucijoms. Važtaraščio vieną egzempliorių vežėjas pristato į įvežimo į Bendriją muitinę.

Važtaraščio kopija arba, jei kompetentingos institucijos reikalauja, vienas jo egzempliorius su leidimo antspaudu yra pridedamas prie kiekvienos atliekų siuntos.

Visos tokiose operacijose dalyvaujančios įmonės užpildo važtaraščio nurodytus punktus, jį pasirašo ir vieną kopiją pasilieka sau.

8. Gavęs šalinimui skirtas atliekas, gavėjas per tris darbo dienas užpildytovažtaraščio kopijas, išskyrus 9 dalyje nurodytą pažymėjimą, ir išsiunčia pranešėjui ir atitinkamoms kompetentingoms institucijoms.

9. Gavęs atliekas, gavėjas kuo greičiau, bet ne vėliau kaip per 180 dienų, savo atsakomybe išsiunčia pranešėjui ir kitoms kompetentingoms institucijoms pažymėjimą apie atliekų pašalinimą. Pažymėjimas sudaro važtaraščio, siunčiamo kartu su atliekų siunta, dalį arba yra prie jo pridedamas.







B skyrius

Panaudojimui skirtų atliekų importas

21 straipsnis

1. Panaudojimu skirtų atliekų importas į Bendriją turi būti draudžiamas, išskyrus iš:

a) šalių, kurioms taikomas OECD sprendimas;

b) kitų šalių: — kurios yra pasirašiusios Bazelio konvenciją ir (arba) su kuriomis Bendrija arba Bendrija ir valstybės narės yra sudariusios dvišales, daugiašales ar regionines sutartis ar susitarimus, atitinkančius Bendrijos teisines normas ir Bazelio konvencijos 11 straipsnį, garantuojant, kad panaudojimo darbai bus atliekami patvirtintame centre ir atitiks aplinkosaugos požiūriu tinkamo tvarkymo reikalavimus, arba — su kuriomis prieš pradedant taikyti šį reglamentą atskiros valstybės narės yra sudariusios dvišales sutartis ar susitarimus, atitinkančius Bendrijos teisines normas ir Bazelio konvencijos 11 straipsnį ir numatančius tas pačias, kaip ir aukščiau minėtos, garantijas. Apie tokias sutartis ar susitarimus pranešama Komisijai per tris mėnesius nuo šio reglamento arba tų sutarčių taikymo pradžios, žiūrint, kuri data ankstesnė, o jos baigia galioti, kai yra sudaromos sutartys ar susitarimai pagal pirmąją įtrauką, arba — su kuriomis atskiros valstybės narės šio straipsnio 2 dalyje nurodytomis aplinkybėmis sudaro dvišales sutartis ar susitarimus jau pradėjus taikyti šį reglamentą.

2. Šiuo reglamentu Taryba leidžia valstybėms narėms sudaryti dvišales sutartis ar susitarimus, jau pradėjus taikyti šį reglamentą, išskirtiniais konkrečių panaudojimui skirtų atliekų atvejais, kai valstybė narė mano, kad tokios sutartys ir susitarimai yra būtini atliekų tvarkymo sutrikimams išvengti, kol Bendrija sudarys tokias sutartis ar susitarimus. Tokios sutartys ar susitarimai taip pat turi atitikti Bendrijos teisės normas ir Bazelio konvencijos 11 straipsnį; apie jas būtina pranešti Komisijai dar prieš sudarant, ir jos turi baigti galioti, kai yra sudaromos sutartys ir susitarimai pagal šio straipsnio 1 dalies b punkto pirmąją įtrauką.

22 straipsnis

1. Kai panaudojimui skirtos atliekos yra įvežamos iš šalių ar per šalis, kurioms taikomas OECD sprendimas, turi būti analogiškai taikoma tokia kontrolės tvarka:

a) III priede išvardytoms atliekoms: 6, 7, 8 straipsniai, 9 straipsnio 1, 3, 4 ir 5 dalys bei 17 straipsnio 5 dalis;

b) IV priede išvardytoms atliekoms ir atliekoms, kurios dar nėra priskirtos II, III ar IV priedui: 10 straipsnis.

2. Kai panaudojimui skirtos atliekos, išvardytos III ir IV prieduose bei atliekos, dar nepriskirtos II, III ar IV priedui, yra įvežamos iš šalių ar per šalis, kurioms netaikomas OECD sprendimas:

— 20 straipsnis taikomas analogiškai,

— pagrįstus prieštaravimus galima reikšti tik pagal 7 straipsnio 4 dalį,

išskyrus atvejus, kai pagal 21 straipsnio 1 dalies b punktą sudarytose dvišalėse ar daugiašalėse sutartyse numatyta kitaip, taip pat remiantis šio straipsnio 1 dalyje arba 20 straipsnyje numatyta kontrolės tvarka.







VI ANTRAŠTINĖ DALIS

ŠALINIMUI AR PANAUDOJIMUI UŽ BENDRIJOS RIBŲ SKIRTŲ ATLIEKŲ TRANZITAS PER BENDRIJĄ







A skyrius

Šalinimui ir panaudojimui skirtos atliekos (išskyrus tranzitą pagal 24 straipsnį)

23 straipsnis

1. Kai šalinimui ir panaudojimui skirtos atliekos yra vežamos per valstybę (-es) narę (-es), išskyrus atvejus, kai taikomas 24 straipsnis, turi būti pranešama važtaraščiu paskutinei Bendrijoje tranzito kompetentingai institucijai, važtaraščio kopijas nusiunčiant gavėjui, kitoms kompetentingoms institucijoms bei įvežimo į Bendriją ir išvežimo iš jos muitinei.

2. Paskutinė Bendrijoje tranzito atsakinga institucija nedelsdama informuoja pranešėją apie gautą pranešimą. Kitos Bendrijos kompetentingos institucijos apie savo reakciją į pranešimą informuoja pagal šio straipsnio 5 dalį paskutinę Bendrijoje tranzito kompetentingą instituciją, kuri per 60 dienų raštu turi atsakyti pranešėjui, ar sutikimą atliekoms vežti duoda su tam tikromis išlygomis, ar be jų; arba, jei būtina, iškelia kitų tranzito kompetentingų institucijų nustatytas sąlygas, arba informacijos visai nesiunčia. Bet koks atsisakymas duoti leidimą ar nustatomos išlygos turi būti pagrįstos. Sprendimo patvirtintą kopiją kompetentinga institucija nusiunčia kitoms kompetentingoms institucijoms bei įvežimo į Bendriją ir išvežimo iš jos muitinėms.

3. Nepažeidžiant 25 straipsnio 2 dalies ir 26 straipsnio 2 dalies atliekas galima įleisti į Bendriją tik jei pranešėjas yra gavęs raštišką paskutinės tranzito kompetentingos institucijos sutikimą. Ši institucija savo sutikimą pareiškia atitinkamai uždėdama ant važtaraščio antspaudą.

4. Bendrijos tranzito kompetentingos institucijos, gavusios pranešimą, per 20 dienų gali nustatyti, jei būtina, papildomas sąlygas atliekų transportavimui.

Tokios sąlygos, apie kurias privaloma pranešti pranešėjui ir kurių kopijas reikia nusiųsti kompetentingoms institucijoms, negali būti griežtesnės už sąlygas, nustatytas panašiam vežimui atitinkamos kompetentingos institucijos jurisdikcijai priklausančioje teritorijoje.

5. Važtaraštį išduoda paskutinė tranzito kompetentinga institucija Bendrijoje.

6. Gavęs leidimą, pranešėjas užpildo važtaraštį ir prieš tris dienas iki išsiunčiant atliekų siuntą jo kopijas nusiunčia kompetentingoms institucijoms.

Važtaraščio vienas egzempliorius su leidimo antspaudu siunčiamas kartu su kiekviena siunta.

Važtaraščio egzempliorių vežėjas pateikia išvykimo vietos muitinei, kai atliekos išvežamos iš Bendrijos.

Visos įmonės, dalyvaujančios tokioje operacijoje, užpildo nurodytus važtaraščio punktus, pasirašo jį ir pasilieka sau kopiją.

7. Kai tik atliekos išvežamos iš Bendrijos, išvežimo muitinė išsiunčia važtaraščio kopiją paskutinei tranzito kompetentingai institucijai Bendrijoje.

Be to, ne vėliau kaip per 42 dienas po to, kai atliekos išvežamos iš Bendrijos teritorijos, pranešėjas turi pareikšti ar patvirtinti tai kompetentingai institucijai, kad atliekos pristatytos į paskirties vietą, o tokio patvirtinimo kopijas pasiunčia kitoms tranzito kompetentingoms institucijoms.







B skyrius

Panaudojimui skirtų atliekų tranzitas iš šalies, kuriai taikomas OECD sprendimas, ir į ją

24 straipsnis

1. Apie panaudojimui skirtų atliekų, išvardytų III ir IV prieduose, tranzitą iš šalies, kuriai taikomas OECD sprendimas, į šalį, kuriai taip pat taikomas OECD sprendimas, per valstybę (-es) narę (-es) būtina pranešti visoms atitinkamų valstybių tranzito kompetentingoms institucijoms.

2. Pranešama važtaraščiu.

3. Gavusi (-ios) pranešimą, tranzito kompetentinga (-os) institucija (-os) per tris darbo dienas pranešėjui ir gavėjui išsiunčia patvirtinimą apie gautą pranešimą.

4. Toji (tos) tranzito kompetentinga (-os) institucija (-os) gali pareikšti pagrįstus prieštaravimus numatomam atliekų vežimui remdamosi 7 straipsnio 4 dalimi. Bet kuris prieštaravimas turi būti pateiktas raštu pranešėjui ir kitų valstybių narių tranzito kompetentingoms institucijoms per 30 dienų, išsiuntus patvirtinimą apie gautą pranešimą.

5. Tranzito kompetentinga institucija gali pateikti raštišką savo sutikimą greičiau nei per 30 dienų.

Dėl atliekų, išvardytų IV priede, ir atliekų, dar nepriskirtų II, III ar IV priedams, sutikimas privalo būti duotas raštu prieš pradedant atliekas vežti.

6. Atliekas galima vežti tik nesant jokių prieštaravimų.







VII ANTRAŠTINĖ DALIS

BENDROSIOS NUOSTATOS

25 straipsnis

1. Kai atliekų vežimas, kuriam atitinkamos kompetentingos institucijos yra davusios sutikimą, negali būti vykdomas laikantis važtaraštyjearba 3 ir 6 straipsniuose minimose sutartyse nurodytų sąlygų, siunčianti kompetentinga institucija, jei ji nėra įsitikinusi, kad atliekos gali būti pašalintos ar panaudotos alternatyviu ar aplinkosaugos požiūriu tinkamu būdu, gavusi informaciją per 90 dienų užtikrina, kad pranešėjas grąžintų atliekas į savo jurisdikcijai priklausančią teritoriją arba į kitą siunčiančios valstybės vietą.

2. Atvejais, minimais 1 šio straipsnio dalyje, turi būti siunčiamas atskiras pranešimas. Jokia siunčianti ar tranzito valstybė narė neturi prieštarauti tokių atliekų grąžinimui, jei yra paskirties kompetentingos institucijos tinkamai motyvuotas prašymas su priežasčių paaiškinimu.

3. Pranešėjo įsipareigojimai ir siunčiančiosios valstybės papildoma prievolė priimti atgal atliekas baigiasi, kai gavėjas išduoda 5 ir 8 straipsniuose minimą pažymėjimą.

26 straipsnis

1. Bet koks atliekų vežimas:

a) nepranešus visoms atitinkamoms kompetentingoms institucijoms kaip numato šis reglamentas arba

b) negavus atitinkamų kompetentingų institucijų sutikimo kaip numato šis reglamentas; arba

c) gavus atitinkamų kompetentingų institucijų sutikimą apgaulės, klastotės būdu ar pateikus neteisingus duomenis; arba

d) kai atliekos nėra konkrečiai nurodytos važtaraštyje; arba

e) kai atliekos paskui pašalinamos ar panaudojamos, nesilaikant Bendrijos ar tarptautinių taisyklių; arba

f) pažeidžiant 14. 16, 19 ir 21 straipsnius,

laikomas nelegaliu vežimu.

2. Jei dėl tokio nelegalaus vežimo kaltas yra pranešėjas, siunčianti kompetentinga institucija užtikrina, kad:

a) tokias atliekas atsiims pranešėjas arba, jei būtina, pati kompetentinga institucija į siunčiančią valstybę, o jei tai praktiškai neįmanoma;

b) tokios atliekos bus pašalintos ar panaudotos kitokiu aplinkosaugos požiūriu tinkamu būdu,

per 30 dienų nuo tada, kai kompetentingai institucijai buvo pranešta apie neteisėtą vežimą, arba per kitokį laikotarpį, dėl kurio kompetentingos institucijos gali susitarti.

Šiuo atveju siunčiamas atskiras pranešimas. Jokia siunčianti ar tranzito valstybė narė neturi prieštarauti tokių atliekų grąžinimui esant tinkamai motyvuotam paskirties kompetentingos institucijos prašymui su nurodytomis priežastimis.

3. Jei dėl tokio neteisėto vežimo kaltas yra gavėjas, paskirties kompetentinga institucija užtikrina, kad tokias atliekas aplinkosaugos požiūriu tinkamu būdu pašalins gavėjas, o jei tai praktiškai neįmanoma, pati kompetentinga institucija per 30 dienų nuo tada, kai jai buvo pranešta apie neteisėtą vežimą, arba per laikotarpį, sutartą atitinkamų kompetentingų institucijų. Šalindamos ar panaudodamos atliekas tinkamu aplinkosaugos požiūriu būdu, jos neišvengiamai bendradarbiauja.

4. Kai kaltės dėl nelegalaus atliekų vežimo negalima priskirti nei pranešėjui, nei gavėjui, kompetentingos institucijos bendradarbiauja, kad tokios atliekos būtų pašalintos ar panaudotos aplinkosaugos požiūriu tinkamu būdu. Tokio bendradarbiavimo gairės sudaromos Direktyvos 75/442/EEB 18 straipsnyje nustatyta tvarka.

5. Valstybės narės imasi tinkamų teisinių priemonių neteisėtam vežimui uždrausti ir už tai bausti.

27 straipsnis

1. Atliekų vežimui, kuriam taikomas šis reglamentas, turi būti numatyta finansinė garantija ar ekvivalentiškas draudimas, skirtas vežimo, įskaičiuojant 25 bei 26 straipsniuose minimus atvejus, bei atliekų šalinimo ar panaudojimo sąnaudoms padengti.

2. Tokie finansiniai garantai grąžinami, pateikus šiuos įrodymus:

— pašalinimo ar panaudojimo pažymėjimą, kad atliekos pasiekė paskirties vietą ir yra pašalintos ar panaudotos aplinkosaugos požiūriu tinkamu būdu,

— kontrolės lapą T 5 pagal Komisijos reglamentą (EEB) Nr. 2823/87 ( 11 ), kad tranzitu per Bendriją vežamos atliekos atsidūrė už Bendrijos teritorijos.

3. Kiekviena valstybė narė informuoja Komisiją apie nuostatą, kurią ji įtraukia į savo nacionalinius įstatymus pagal šį straipsnį. Komisija šią informaciją persiunčia visoms valstybėms narėms.

28 straipsnis

1. Laikydamasis įsipareigojimų, numatytų 3, 6, 9, 15, 17, 20, 22, 23 ir 24 straipsniuose, pranešėjas gali naudotis bendrąja pranešimų tvarka, kai šalinimui ar panaudojimui skirtos atliekos, turinčios tas pačias fizines ir chemines savybes, yra reguliariai vežamos tam pačiam gavėjui tuo pačiu maršrutu. Jei nenumatytomis aplinkybėmis tokiu maršrutu naudotis negalima, pranešėjas informuoja kompetentingas institucijas kuo greičiau arba prieš pradedant atliekas vežti, jei tuomet jau žinoma, kad reikia keisti maršrutą.

Jei apie maršruto keitimą žinoma prieš pradedant vežti atliekas, ir dėl to turi dalyvauti ne tik kompetentingos institucijos, kurios naudojasi bendrąja pranešimų tvarka, bet ir kitos kompetentingos institucijos, tokios tvarkos taikyti negalima.

2. Pagal bendrąją pranešimų tvarką vienas pranešimas gali būti taikomas kelioms atliekų siuntoms ilgiausiai vienerius metus. Atitinkamų kompetentingų institucijų susitarimu šį laiką galima sutrumpinti.

3. Kompetentingos institucijos susitaria, kad taikant tokią bendrą pranešimų tvarką, turi būti teikiama papildoma informacija. Jei atliekų sudėtis nėra tokia, kaip pranešta, arba jei nesilaikoma vežimui keliamų sąlygų, atitinkama kompetentinga institucija oficialiai įspėja pranešėją, kad atsiima savo sutikimą taikyti tokią tvarką. Įspėjimo kopijos nusiunčiamos kitoms kompetentingoms institucijoms.

4. Bendras pranešimas vykdomas važtaraščiu.

29 straipsnis

Atliekos, kurioms taikomi kitokie pranešimai, neturi būti vežant maišomos.

30 straipsnis

1. Valstybės narės imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad atliekos būtų vežamos pagal šio reglamento nuostatas. Tokios priemonės gali apimti įmonių ar įstaigų tikrinimą pagal Direktyvos 75/442/EEB 13 straipsnį ir atliekų siuntų tikrinimą vietoje.

2. Tokie patikrinimai vietoje gali būti vykdomi:

— atliekų kilmės vietoje kartu su gamintoju, savininku ar pranešėju,

— paskirties vietoje kartu su galutiniu gavėju,

— vežimo Bendrijoje metu.

3. Tokių patikrinimų metu gali būti tikrinami dokumentai, atliekų tapatumas ir, jei būtina, atliekama jų fizinė kontrolė.

31 straipsnis

1. Važtaraštis atspausdinamas, užpildomas ir visi kiti 4 ir 6 straipsniuose minimi dokumentai bei informacija teikiama tokia kalba, kokia yra priimtina:

— siunčiančiajai kompetentingai institucijai, kaip nurodyta 3, 7, 15 ir 17 straipsniuose, vežant atliekas Bendrijos ribose ir jas eksportuojant,

— paskirties kompetentingai institucijai, kaip nurodyta 20 ir 22 straipsniuose, atliekas importuojant,

— tranzito kompetentingai institucijai, kaip nurodyta 23 ir 24 straipsniuose.

Kitoms kompetentingoms institucijoms prašant, pranešėjas dokumentus išverčia į toms kompetentingoms institucijoms priimtiną kalbą.

2. Kitos detalės gali būti nustatytos Direktyvos 75/442/EEB 18 straipsnyje numatyta tvarka.







VIII ANTRAŠTINĖ DALIS

KITOS NUOSTATOS

32 straipsnis

I priede išvardytų ir valstybių narių pasirašytų tarptautinių transporto konvencijų nuostatų turi būti laikomasi tiek, kiek jos apima šiame reglamente minimas atliekas.

33 straipsnis

1. Administracinės pranešimų, priežiūros, atitinkamos analizės ir patikrinimų įprastinės sąnaudos gali būti pateikiamos pranešėjui apmokėti.

2. Atliekų grąžinimo, įskaitant atliekų vežimą, šalinimą ir panaudojimą alternatyviu ir aplinkosaugos požiūriu tinkamu būdu pagal 25 straipsnio 1 dalį ir 26 straipsnio 2 dalį, sąnaudas apmoka pranešėjas arba, jei tai neįmanoma, atitinkamosvalstybės narės.

3. Atliekų šalinimo ar panaudojimo alternatyviu ir aplinkosaugos požiūriu tinkamu būdu pagal 26 straipsnio 3 dalį sąnaudas apmoka gavėjas.

4. Atliekų šalinimo ar panaudojimo, įskaitant galimą vežimą pagal 26 straipsnio 4 dalį, išlaidas apmoka pranešėjas ir (arba) gavėjas priklausomai nuo dalyvaujančių kompetentingų institucijų sprendimo.

34 straipsnis

1. Nepažeidžiant 26 straipsnio nuostatų ir Bendrijos bei nacionalinių nuostatų dėl civilinės atsakomybės ir nepriklausomai nuo to, kur atliekos šalinamos ar panaudojamos, atliekų gamintojas imasi visų būtinų priemonių atliekas pašalinti, panaudoti ar organizuoti jų šalinimą ir panaudojimą taip, kad būtų išsaugota aplinkos kokybė pagal Direktyvas 75/442/EEB ir 91/689/EEB.

2. Valstybės narės imasi visų būtinų priemonių užtikrinti, kad šio straipsnio 1 dalyje nustatyti įpareigojimai būtų vykdomi.

35 straipsnis

Visus kompetentingų institucijų siunčiamus arba gaunamus dokumentus kompetentingos institucijos, pranešėjas ir gavėjas Bendrijoje saugo bent trejus metus.

36 straipsnis

Valstybės narės paskiria kompetentingą instituciją arba institucijas šiam reglamentui įdiegti. Kiekviena valstybė narė paskiria vieną tranzito kompetentingą instituciją.

37 straipsnis

1. Valstybės narės ir Komisija paskiria bent po vieną korespondentą, atsakingą už asmenų ir įmonių, kurios siunčia paklausimus, informavimą ir konsultavimą. Komisijos korespondentas valstybių narių korespondentams persiunčia visus gautus su jomis susijusius klausimus ir vice versa.

2. Valstybėms narėms prašant arba esant būtinam reikalui, Komisija reguliariai kviečia korespondentų susirinkimus šio reglamento diegimo keliamiems klausimams nagrinėti.

38 straipsnis

1. Ne vėliau kaip prieš tris mėnesius iki pradedant taikyti šį reglamentą valstybės narės praneša Komisijai kompetentingų institucijų ir korespondentų pavadinimus, pavardes, adresus, telefonų bei teletekstų/faksų numerius ir kompetentingų institucijų antspaudus.

Valstybės narės kasmet informuoja Komisiją apie tokios informacijos pasikeitimus.

2. Šią informaciją Komisija nedelsdama nusiunčia kitoms valstybėms narėms ir Bazelio konvencijos sekretoriatui.

Be to, Komisija valstybėms narėms atsiunčia atliekų tvarkymo planus, minimus Direktyvos 75/442/EEB 7 straipsnyje.

39 straipsnis

1. Įvežamoms į Bendriją ir išvežamoms iš jos atliekoms valstybės narės gali paskirti įvežimo ir išvežimo muitines ir apie tai informuoti Komisiją.

Komisija paskelbia tokių muitinių sąrašą Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje ir prireikus šį sąrašą atnaujina.

2. Jei valstybė narė nusprendžia paskirti 1 dalyje minimas muitines, atliekų siuntoms neturi būti leidžiama naudotis jokiais kitais Bendrijos sienų perėjimo punktais valstybėje narėje įvežant atliekas į Bendriją ar išvežant iš jos.

40 straipsnis

Kartu su Komisija valstybės narės atitinkamai bendradarbiauja su kitomis Bazelio konvencijos šalimis ir tarpvalstybinėmis organizacijomis tiesiogiai arba per Bazelio konvencijos sekretoriatą, inter alia, pasikeisdamos informacija, skatindamos tinkamas aplinkosaugos technologijas ir plėtodamos atitinkamus geros praktikos kodeksus.

41 straipsnis

1. Prieš kiekvienų kalendorinių metų pabaigą valstybės narės parengia pagal Bazelio konvencijos 13 straipsnio 3 dalį pranešimą, nusiunčia jį Bazelio konvencijos sekretoriatui, o kopiją — Komisijai.

2. Remdamasi tokiais pranešimais, Komisija kas trejus metus parengia pranešimą, kaip Bendrija ir valstybės narės įgyvendina šį reglamentą. Šiuo tikslu ji gali pagal Direktyvos 91/692/EEB ( 12 ) 6 straipsnį paprašyti papildomos informacijos.

42 straipsnis

1. Ne vėliau kaip prieš tris mėnesius iki pradedant taikyti šį reglamentą, Komisija Direktyvos 75/442/EEB 18 straipsnyje nustatyta tvarka parengia ir, jei po to reikalinga, pritaiko tipinį važtaraštį bei atliekų pašalinimo ar panaudojimo pažymėjimą (arba kaip sudėtinę važtaraščio dalį ar pridedamą prie važtaraščio pagal Direktyvą 84/631/EEB), ypač atsižvelgdama į:

— atitinkamus šio reglamento straipsnius,

— atitinkamas tarptautines konvencijas ir sutartis.

2. Esama važtaraščio forma turi būti naudojama, kol bus parengta nauja forma. Prie esamos važtaraščio formos pridedamas atliekų pašalinimo ir panaudojimo pažymėjimas sudaromas kuo greičiau.

3. Nepažeisdama 1 straipsnio 3 dalies c ir d punktuose nustatytos tvarkos dėl II. A priedo, Komisija Direktyvos 75/442/EEB 18 straipsnyje nustatyta tvarka pritaiko II, III ir IV priedus tik taip, kad juose atsispindėtų pokyčiai, dėl kurių susitarta taikant OECD peržiūrėjimo mechanizmą.

4. Tvarka, nurodyta 1 šio straipsnio dalyje, taikoma taip pat ir aplinkosaugos požiūriu tinkamo valdymo apibrėžimui, atsižvelgiant į atitinkamas tarptautines konvencijas ir sutartis.

43 straipsnis

Šiuo reglamentu panaikinama Direktyva 84/631/EEB nuo tos dienos, kai pradedamas taikyti šis reglamentas. Bet koks atliekų vežimas pagal tos direktyvos 4 ir 5 straipsnius turi būti baigtas ne vėliau kaip po šešių mėnesių pradėjus taikyti šį reglamentą.

44 straipsnis

Šis reglamentas įsigalioja trečią dieną po jo paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.

Jis taikomas 15 mėnesių po jo paskelbimo.

Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.









I PRIEDAS

32 STRAIPSNYJE MINIMŲ TARPTAUTINIŲ TRANSPORTO KONVENCIJŲ SĄRAŠAS ( 13 )

1. ADR:

Europos sutartis dėl pavojingų krovinių tarptautinio vežimo keliais (1957).

2. Cotif:

Konvencija dėl pavojingų krovinių tarptautinio vežimo geležinkeliais (1985).

RID:

Reglamentas dėl pavojingų krovinių tarptautinio vežimo geležinkeliais (1985).

3. Solas konvencija:

Tarptautinė konvencija dėl žmogaus gyvybės apsaugos jūroje (1974).

4. IMDG kodeksas ( 14 ):

Tarptautinis jūra gabenamų pavojingų krovinių kodeksas.

5. Čikagos konvencija:

Tarptautinė civilinės aviacijos konvencija (1944), kurios 18 priedas skirtas pavojingų krovinių vežimui oru (TI: Techninės instrukcijos dėl pavojingų krovinių saugaus transportavimo oru).

6. Marpol konvencija:

Tarptautinė konvencija dėl taršos iš laivų prevencijos (1973 iki 1978).

7. ADNR:

Pavojingų medžiagų pervežimo Reino upe taisyklės (1970).

▼M6









II PRIEDAS







ŽALIASIS ATLIEKŲ SĄRAŠAS (1) GA. NEDISPERSINĖS METALINĖS METALŲ IR JŲ LYDINIŲ ATLIEKOS (2) Tokios tauriųjų metalų ir jų lydinių atliekos ir laužas: GA 010 ex71 12 10 — aukso GA 020 ex71 12 20 — platinos (įskaitant platiną, iridį, osmį, paladį, rodį ir rutenį) GA 030 ex71 12 90 — kitų tauriųjų metalų, pvz., sidabro NB.Gyvsidabris šiuo atveju yra pašalintas kaip šių metalų arba jų lydinių ar mišinių nepageidaujama priemaiša. Tokios spalvotųjų metalų ir jų lydinių atliekos ir laužas: GA 120 7404 00 Vario atliekos ir laužas GA 130 7503 00 Nikelio atliekos ir laužas GA 140 7602 00 Aliuminio atliekos ir laužas GA 150 ex78 02 00 Švino atliekos ir laužas GA 160 7902 00 Cinko atliekos ir laužas GA 170 8002 00 Alavo atliekos ir laužas GA 180 ex81 01 91 Volframo atliekos ir laužas GA 190 ex81 02 91 Molibdeno atliekos ir laužas GA 200 ex81 03 10 Tantalo atliekos ir laužas GA 210 8104 20 Magnio atliekos ir laužas (išskyrus išvardytus AA 190) GA 220 ex81 05 10 Kobalto atliekos ir laužas GA 230 ex81 06 00 Bismuto atliekos ir laužas GA 240 ex81 07 10 Kadmio atliekos ir laužas GA 250 ex81 08 10 Titano atliekos ir laužas GA 260 ex81 09 10 Cirkonio atliekos ir laužas GA 270 ex81 10 00 Stibio atliekos ir laužas GA 280 ex81 11 00 Mangano atliekos ir laužas GA 290 ex81 12 11 Berilio atliekos ir laužas GA 300 ex81 12 20 Chromo atliekos ir laužas GA 310 ex81 12 30 Germanio atliekos ir laužas GA 320 ex81 12 40 Vanadžio atliekos ir laužas ex81 12 91 Atliekos ir laužas: GA 330 — hafnio GA 340 — indžio GA 350 — niobio GA 360 — renio GA 370 — galio GA 400 ex28 04 90 Seleno atliekos ir laužas GA 410 ex28 04 50 Telūro atliekos ir laužas GA 420 ex28 05 30 Retųjų žemių atliekos ir laužas GA 430 7204 Geležies arba plieno laužas GB: METALŲ LYDYMO IR TAURINIMO ATLIEKOS, KURIOSE YRA METALŲ GB 010 2620 11 Kietasis techninis cinkas GB 020 Nuodegos, kuriose yra cinko: GB 021 — cinko galvaninių plokščių viršutinės nuodegos (> 90 % Zn) GB 022 — cinko galvaninių plokščių apatinės nuodegos (> 92 % Zn) GB 023 — cinko štampų liejimo nuodegos (> 85 % Zn) GB 024 — karšto panardinimo galvaninių plokščių cinko nuodegos (siunta) (> 92 % Zn) GB 025 — cinko nuogriebos GB 030 — Aliuminio nuogriebos (išskyrus tas, kurios yra degios ar besiliesdamos su vandeniu pavojingais kiekiais išskiria degiąsias dujas) GB 040 ex26 20 90 — tauriųjų metalų ir vario perdirbimo tolesniam taurinimui, šlakas GB 050 Alavo šlakas, kuriame yra tantalo ir mažiau nei 0,5 % alavo GC. KITOS ATLIEKOS, KURIOSE YRA METALŲ GC 010 Elektriniai agregatai, kuriuose yra tik metalų arba jų lydinių GC 020 Elektronikos laužas (pvz., spausdintinės plokštės, elektroninės dalys, laidai ir pan.) ir panaudotos elektroninės dalys, tinkamos netauriųjų ir tauriųjų metalų panaudojimui GC 030 ex89 08 00 Laivai ir kitos išmontuoti skirtos plaukiojančios konstrukcijos, iš kurių tinkamai pašalinti kroviniai bei kitos laivus eksploatuojant susidarančios medžiagos, kurios gali būti klasifikuojamos kaip pavojingos medžiagos arba atliekos GC 040 Motorinių transporto priemonių laužas, iš kurio išleisti skysčiai Panaudoti katalizatoriai, išskyrus katalizatoriais naudotus skysčius GC 050 Panaudoti skysto katalizinio krekingo (SKK) katalizatoriai (pvz., aliuminio oksidas, ceolitai) GC 060 Panaudoti katalizatoriai, kuriuose yra šių metalų: — tauriųjų metalų: aukso, sidabro — platinos grupės metalų: rutenio, rodžio, paladžio, osmio, iridžio, platinos — pereinamųjų metalų: skandžio, vanadžio, mangano, kobalto, vario, itrio, niobio, hafnio, volframo, titano, chromo, geležies, nikelio, cinko, cirkonio, molibdeno, tantalo, renio — lantanidų (retųjų žemių metalų): lantano, prazeodimio, samario, gadolinio, disprozio, erbio, iterbio, cerio, neodimio, europio, terbio, holmio, tulio, lutecio GC 070 ex26 19 00 Geležies ir plieno gamybos šlakas (įskaitant mažai legiruotą plieną), išskyrus šlaką, kuris specialiai buvo pagamintas, kad atitiktų tiek nacionalinius, tiek atitinkamus tarptautinius reikalavimus ir standartus (3) GC 080 Nuodegos (juodasis metalas) Metalinės dispersinės metalų ir metalų lydinių atliekos: GC 090 Molibdenas GC 100 Volframas GC 110 Tantalas GC 120 Titanas GC 130 Niobis GC 140 Renis GC 150 Auksas GC 160 Platina ( įskaitant platiną, iridį, osmį, paladį rodį ir rutenį) GC 170 Kiti taurieji metalai, pvz., sidabras NB.Gyvsidabris šiuo atveju yra pašalintas kaip šių metalų arba jų lydinių ar mišinių nepageidaujama priemaiša. GD: KALNAKASYBOS OPERACIJŲ ATLIEKOS: ŠIOS ATLIEKOS TURI BŪTI NEDISPERSINĖS GD 010 ex25 04 90 Gamtinio grafito atliekos GD 020 ex25 14 00 Skalūnų atliekos, grubiai profiliuotos arba neprofiliuotos, arba paprastai susmulkintos jas supjaustant ar taikant kitą būdą GD 030 2525 30 Žėručio atliekos GD 040 ex25 29 30 Leucito, nefelino ir nefelininio sienito atliekos GD 050 ex25 29 10 Lauko špato atliekos GD 060 ex25 29 21 Fluorito atliekos ex25 29 22 GD 070 ex28 11 22 Kietosios kvarco atliekos, išskyrus naudojamas liejimo operacijose GE: NEDISPERSINĖS STIKLO ATLIEKOS GE 010 ex70 01 00 Stiklo duženos ir kitos stiklo atliekos ir laužas, išskyrus elektroninių vamzdžių ir kitą aktyvintą (su danga) stiklą GE 020 Stiklo pluošto atliekos GF: NEDISPERSINĖS KERAMIKOS ATLIEKOS GF 010 Keramikos atliekos, kurios buvo degtos po jų apdirbimo, įskaitant keraminius indus (prieš juos naudojant ir (arba) juos panaudojus) GF 020 ex81 13 00 Metalo keramikos atliekos ir laužas (metalo keramikos sudedamosios dalys) GF 030 Kitur neapibrėžti ir neįtraukti keraminiai pluoštai GG: KITOS ATLIEKOS, KURIOSE DAUGIAUSIA YRA NEORGANINIŲ SUDEDAMŲJŲ DALIŲ, KURIOSE GALI BŪTI METALŲ IR ORGANINIŲ MEDŽIAGŲ GG 010 Iš dalies išvalytas kalcio sulfatas, gautas sierą šalinant iš išmetamųjų dujų GG 020 Pastatus griaunant susidarančios sieninių gipso plokščių arba tinko plokščių atliekos GG 030 ex26 21 Anglimis kūrenamų elektrinių dugno pelenai ir išpilamas šlakas GG 040 ex26 21 Anglimis kūrenamų elektrinių pelenai GG 050 Naftos kokso ir (arba) bitumo anodų galeliai GG 060 ex28 03 Panaudotos aktyvintos anglys, susidarusios geriamojo vandens valymo ir maisto pramonės ir vitaminų gamybos procesų metu GG 080 ex26 21 00 Vario gamybos šlakas, cheminiu būdu stabilizuotas, kuriame yra didelis geležies kiekis (daugiau kaip 20 %) ir kuris perdirbtas pagal pramonines specifikacijas (pvz., DIN 4301 ir DIN 8201), daugiausia skirtas statyboms ir šlifavimo darbams GG 090 Kietoji siera GG 100 Kalcio cianamido gamybos kalkakmenis (kurio pH mažesnis nei 9) GG 110 ex26 21 00 Neutralizuotas aliuminio oksido gamybos raudonasis dumblas GG 120 Natrio, kalio, kalcio chloridai GG 130 Karborundas (silicio karbidas) GG 140 Sudaužytas betonas GG 150 ex26 20 90 Stiklo laužas, kuriame yra ličio tantalo ir ličio niobio GG 160 Kelių statybos ir priežiūros bituminės medžiagos (asfalto atliekos), kuriose nėra dervos GH: KIETOSIOS PLASTIKŲ ATLIEKOS Įskaitant, bet neapsiribojant: GH 010 3915 Plastikų atliekos, nuopjovos ir laužas: GH 011 ex39 15 10 — etileno polimerai GH 012 ex39 15 20 — stireno polimerai GH 013 ex39 15 30 — vinilchlorido polimerai GH 014 ex39 15 90 — polimerai arba kopolimerai, pvz.: — polipropilenas — polietileno tereftalatas — akrilnitrilo kopolimeras — butadieno kopolimeras — stireno kopolimeras — poliamidai — polibutileno tereftalatai — polikarbonatai — polifenileno sulfidai — akrilo polimerai — parafinai (C10 – C13) (4) — poliuretanas (kuriame nėra chloro fluoro vandenilių) — polisiloksalanai (polisiloksanas) — polimetilo metarkrilatas — polivinilalkoholis — polivinilbutyralis — polivinilacetatas — fluorintojo etileno polimerai (teflonas, PTFE) GH 015 ex39 15 90 — Dervos arba kondensacijos produktai, pvz.: — formaldehido dervų karbamidas — formaldehido dervų fenolis — formaldehido dervų melaminas — epoksidinės dervos — alkidinės dervos — poliamidai GI: POPIERIAUS, STATYBINIO KARTONO IR POPIERIAUS GAMINIŲ ATLIEKOS GI 010 4707 Popieriaus arba statybinio kartono atliekos ir laužas: GI 011 4707 10 — nebalinto klojinių popieriaus arba statybinio kartono ar raukšlintojo popieriaus arba statybinio kartono GI 012 4707 20 — kito popieriaus arba statybinio kartono, daugiausia pagaminto iš balintos cheminės medienos masės, dažniausiai nespalvinta GI 013 4707 30 - daugiausia iš mechaninės medienos masės pagaminto popieriaus arba statybinio kartono (pvz., laikraščiai, žurnalai ir panaši spausdinta medžiaga) GI 014 4707 90 — kita, įskaitant, bet neapsiribojant: 1) sluoksniuotas statybinis kartonas 2) nerūšiuotos atliekos ir laužas GJ. TEKSTILĖS ATLIEKOS GJ 010 5003 — šilko atliekos (įskaitant vijimui netinkamus kokonus, verpalų atliekas ir išplaušintą žaliavą) GJ 011 5003 10 — nekarštos ir nešukuotos GJ 012 5003 90 — kita GJ 020 5103 Vilnos arba gyvūnų švelnių ar šiurkščių plaukų atliekos, įskaitant verpalų atliekas, bet išskyrus išplaušintą žaliavą: GJ 021 5103 10 — vilnos arba gyvūnų švelnių plaukų pašukos GJ 022 5103 20 — kitos vilnos arba gyvūnų švelnių plaukų atliekos GJ 023 5103 30 — gyvūnų šiurkščių plaukų atliekos GJ 030 5202 Medvilnės atliekos (įskaitant verpalų atliekas ir išplaušintą žaliavą): GJ 031 5202 10 — verpalų atliekos (įskaitant siūlų atliekas) GJ 032 5202 91 — išplaušinta žaliava GJ 033 5202 99 — kitos GJ 040 5301 30 — linų pakulos ir atliekos GJ 050 ex53 02 90 Tikrųjų kanapių pakulos ir atliekos (įskaitant verpalų atliekas ir išplaušintą žaliavą) (Canabis sativa L.) GJ 060 ex53 03 90 Džiuto ir kitų tekstilės plaušų pluošto (išskyrus linus, tikrąsias kanapes ir pluoštinę bemeriją) pakulos ir atliekos (įskaitant verpalų atliekas ir išplaušintą žaliavą) GJ 070 ex53 04 90 Sizalio ir kito agavų genties tekstilės pluošto pakulos ir atliekos (įskaitant verpalų atliekas ir išplaušintą žaliavą) GJ 080 ex53 05 19 Kokoso riešutų pakulos, pašukos ir atliekos (įskaitant verpalų atliekas ir išplaušintą žaliavą) GJ 090 ex53 05 29 Manilos kanapių pluošto (Manilos kanapės arba Musa textilis Nee) pakulos, pašukos ir atliekos (įskaitant verpalų atliekas ir išplaušintą žaliavą) GJ 100 ex53 05 99 Kitur neapibrėžtos ar neįtrauktos pluoštinės bemerijos ir kitų augalinių tekstilės pluoštų pakulos, pašukos ir atliekos (įskaitant verpalų atliekas ir išplaušintą žaliavą) GJ 110 5505 Dirbtinio pluošto atliekos (įskaitant pašukas, verpalų atliekas ir išplaušintą žaliavą) GJ 111 5505 10 — sintetinio pluošto GJ 112 5505 20 — dirbtinio pluošto GJ 120 6309 00 Dėvėti drabužiai ir kiti dėvėti tekstilės gaminiai GJ 130 ex63 10 Naudotų skudurų, špagato, virvių, lynų ir trosų likučiai ir susidėvėjęs tekstilinis špagatas, virvės, lynai ar trosai GJ 131 ex63 10 10 — rūšiuoti GJ 132 ex63 10 90 — kiti GJ 140 ex63 10 Grindų dangos, kilimų tekstilės atliekos GK. GUMOS ATLIEKOS GK 010 4004 00 Gumos atliekos, nuopjovos ir likučiai GK 020 4012 20 Panaudotos pneumatinės padangos GK 030 ex40 17 00 Kietosios gumos (pvz., ebonito) atliekos ir laužas GL. NEPERDIRBTOS KAMŠTIENOS IR MEDIENOS ATLIEKOS GL 010 ex44 01 30 Medienos atliekos ir laužas, rąstų, briketų, granulių ar panašia forma arba supakuotos rąstais, briketais, paletėmis ar panašiai GL 020 4501 90 Kamštienos atliekos; susmulkinta, granuliuota arba malta kamštiena GM. ŽEMĖS ŪKIO IR MAISTO PRAMONĖS ATLIEKOS GM 070 ex23 07 Vyno nuosėdos GM 080 ex23 08 Išdžiovintos ir sterilizuotos augalinės atliekos, liekanos ir šalutiniai produktai, granuliuoti arba negranuliuoti, naudojami gyvūnų pašarams, neapibrėžti arba neįtraukti kitoje vietoje GM 090 1522 Degra: riebalinių medžiagų arba gyvūninio ar augalinio vaško apdorojimo atliekos GM 100 0506 90 Kaulų ir ragų šerdžių atliekos, neapdorotos, be riebalų, paprastai paruoštos (bet nesukapotos pagal tam tikrą formą), apdorotos rūgštimis arba be želatinos GM 110 ex05 11 91 Žuvų atliekos GM 120 1802 00 Kakavos lukštai, iženos, žievės ir kitos kakavos atliekos GM 130 Žemės ūkio ir maisto pramonės atliekos, išskyrus šalutinius produktus, kurie atitinka nacionalinius ir tarptautinius reikalavimus bei standartus, taikomus žmonių vartojamiems arba gyvūnams skirtiems produktams GM 140 ex15 00 Augalinės arba gyvūninės kilmės maistinių riebalų ir aliejaus atliekos (pvz., aliejus kepimui) GN. ODOS RAUGINIMO IR KAILIŲ IŠDIRBIMO BEI ODOS NAUDOJIMO ATLIEKOS GN 010 ex05 02 00 Kiaulių šernų šerių ir plaukų atliekos arba barsuko plaukų ir kitų teptukams arba šepečiams gaminti naudojamų plaukų atliekos GN 020 ex05 03 00 Ašutai ir ašutų atliekos, suformuotos arba nesuformuotos į sluoksnį, su pagrindu arba be pagrindo GN 030 ex05 05 90 Paukščių odos ir kitų jų kūno dalių atliekos su plunksnomis arba pūkais bei plunksnų dalys (pakirptais arba nepakirptais kraštais) ir pūkų, toliau neapdorotų, tik išvalytų, dezinfekuotų arba paruoštų laikyti, atliekos GN 040 ex41 10 00 Odos arba kombinuotos odos atraižos ir kitos atliekos, netinkamos odos dirbiniams gaminti, išskyrus odos dumblą GO. KITOS ATLIEKOS, KURIOSE DAUGIAUSIA YRA ORGANINIŲ SUDEDAMŲJŲ DALIŲ, KURIOSE GALI BŪTI METALŲ IR NEORGANINIŲ MEDŽIAGŲ GO 010 ex05 01 00 Žmogaus plaukų atliekos GO 020 Šiaudų atliekos GO 030 Nukenksmintas penicilino gamybos grybienos micelis, naudotinas kaip gyvūnų pašaras GO 040 Fotografijos juostų ir popieriaus atliekos (įskaitant šviesai jautrius sluoksnius) ir fotografijos juostų, kuriose yra arba nėra sidabro ir kuriose nėra sidabro laisvu joniniu pavidalu, atliekos GO 050 Vienkartiniai fotoaparatai be baterijų. (1) Jeigu įmanoma, prieš įrašą nurodomas Suderinto prekių aprašo ir kodų sistemos, sudarytos pagal 1983 m. birželio 14 d. Briuselio konvenciją Muitinių bendradarbiavimo tarybos (Suderintosios sistemos) tikslais, kodo numeris. Šį kodą galima taikyti tiek atliekoms, tiek produktams. Šis reglamentas taikomas tik atliekoms. Todėl kodas, kurį naudoja muitinės pareigūnai, kad būtų galima palengvinti jų ir kitų pareigūnų taikomas procedūras, čia nurodomas tam, kad būtų galima identifikuoti šiame reglamente išvardytas atliekas. Tačiau Muitinių bendradarbiavimo tarybos paskelbti atitinkami oficialūs paaiškinamieji raštai turėtų būti taikomi kaip aiškinamosios rekomendacijos, kad būtų galima identifikuoti atliekas, kurioms taikomos bendrosios kategorijos. (2) Į „nedispersines“ neįskaitomos jokios miltelių, šlako, dulkių pavidalo ar kietosios atliekos, kuriose yra supakuotų pavojingų skysčių atliekų. (3) Į šį sąrašą įtrauktas šlakas panaudojamas kaip titano dioksido ir vanadžio šaltinis. (4) Jos negali būti polimerizuotos, bet yra naudojamos kaip plastifikatoriai.









III PRIEDAS







GINTARINIS ATLIEKŲ SĄRAŠAS (1) AA. ATLIEKOS, KURIOSE YRA METALŲ AA 010 ex26 19 00 Geležies ir plieno gamybos nuodegos ir lydymo nuodegos bei kitos atliekos (2) AA 020 ex26 20 19 Cinko pelenai ir likučiai (2) AA 030 2620 20 Švino pelenai ir likučiai (2) AA 040 ex26 20 30 Vario pelenai ir likučiai (2) AA 050 ex26 20 40 Aliuminio pelenai ir likučiai (2) AA 060 ex26 20 50 Vanadžio pelenai ir likučiai (2) AA 070 2620 90 Pelenai ir likučiai (2), kuriuose yra kitur neapibrėžtų ar neįtrauktų metalų arba metalų junginių AA 080 ex81 12 91 Talio atliekos, laužas ir likučiai AA 090 ex28 04 80 Arseno atliekos ir likučiai (2) AA 100 ex28 05 40 Gyvsidabrio atliekos ir likučiai (2) AA 110 Kitur neapibrėžti ar neįtraukti aliuminio gamybos likučiai AA 120 Galvaninis dumblas AA 130 Metalų ėsdinimo skysčiai AA 140 Tokie cinko perdirbimo skysčių likučiai, dulkės ir dumblas kaip jarozitas, hematitas, getitas ir pan. AA 150 Kietieji likučiai, kuriuose yra tauriųjų metalų, kuriuose yra nedidelis kiekis neorganinių cianidų AA 160 Tauriųjų metalų pelenai, dumblas, dulkės ir kiti likučiai: AA 161 – štampuotų mikroschemų deginimo pelenai AA 162 – fotojuostų pelenai AA 170 Švino baterijos, sveikos arba sudaužytoos AA 180 Naudotos baterijos arba akumuliatoriai, sveiki arba sudaužyti, išskyrus švino baterijas, taip pat kitur neapibrėžtos ar neįtrauktos baterijų ir akumuliatorių gamybos metu susidarančios atliekos ir laužas AA 190 8104 20 Mangano atliekos ir likučiai, kurie yra degūs, piroforiniai arba, susilietę su vandeniu, gali išskirti pavojingus degių dujų kiekius AB. ATLIEKOS, KURIOSE DAUGIAUSIA YRA NEORGANINIŲ SUDEDAMŲJŲ DALIŲ, KURIOSE GALI BŪTI METALŲ IR KITŲ ORGANINIŲ MEDŽIAGŲ AB 010 2621 00 Kitur neapibrėžti ar neįtraukti šlakas, pelenai ir likučiai (2) AB 020 Komunalinių arba buitinių atliekų deginimo likučiai AB 030 Cianidų neturinčių sistemų atliekos, susidarančios apdorojant metalų paviršius AB 040 ex70 01 00 Elektroninių vamzdžių stiklo ir kito aktyvinto stiklo atliekos AB 050 ex25 29 21 Kalcio fluorido dumblas AB 060 Kiti skysti arba dumblo pavidalo neorganiniai fluoro junginiai AB 070 Liejimo operacijose naudotas smėlis AB 080 Į žaliąjį sąrašą neįtraukti panaudoti katalizatoriai AB 090 Aliuminio hidrato atliekos AB 100 Aliuminio atliekos AB 110 Šarminiai tirpalai AB 120 Kitur neapibrėžti ar neįtraukti neorganiniai halidų junginiai AB 130 Panaudotas smėliasrautės smėlis AB 140 Chemijos pramonės procesų metu susidarantis gipsas AB 150 Nerafinuotas kalcio sulfitas ir kalcio sulfatas, susidarantis iš išmetamųjų dujų (FGD) šalinant sierą AC. ATLIEKOS, KURIOSE DAUGIAUSIA YRA ORGANINIŲ SUDEDAMŲJŲ DALIŲ, KURIOSE GALI BŪTI METALŲ IR NEORGANINIŲ MEDŽIAGŲ AC 010 ex27 13 90 Naftos kokso ir bitumo gamybos arba perdirbimo atliekos, išskyrus anodų galelius AC 020 Kitur neapibrėžtos ar neįtrauktos bituminės medžiagos (asfalto atliekos) AC 030 Alyvos atliekos, netinkamos naudoti pagal jų pirminę paskirtį AC 040 Etiliuoto benzino (gazolino) dumblas AC 050 Terminiai (šilumą perduodantys) skysčiai AC 060 Skysčiai hidraulinėms sistemoms AC 070 Stabdžių skysčiai AC 080 Antifrizo skysčiai AC 090 Gumos, latekso, plastifikatorių, klijų ir lipalo gamybos, maišymo ir naudojimo atliekos AC 100 ex39 15 90 Nitroceliuliozė AC 110 Skysti arba dumblo pavidalo fenoliai, fenolio junginiai, įskaitant chlorfenolį AC 120 Polichlorintasis naftalenas AC 130 Eteriai AC 140 Trietilamino katalizatorius liejimo smėliui sukietinti AC 150 Chlorfluorangliavandeniliai AC 160 Halonai AC 170 Perdirbtos kamštienos ir medienos atliekos AC 180 ex41 10 00 Odos dulkės, pelenai, dumblas ir milteliai AC 190 Automobilių pjaustymo pūkų turinti lengvoji frakcija AC 200 Organiniai fosforo junginiai AC 210 Nehalogenintieji tirpikliai AC 220 Halogenintieji tirpikliai AC 230 Organinių tirpiklių perdirbimo halogenintieji ar nehalogenintieji bevandeniai distiliavimo likučiai AC 240 Alifatinių halogenintųjų angliavandenilių gamybos atliekos (pvz., chlormetanas, dichloretanas, vinilchloridas, vinilidenchloridas, alkilchloridas ir epichlorhidrinas) AC 250 Paviršinio aktyvumo medžiagos (plovikliai) AC 260 Skystas kiaulių mėšlas; ekskrementai AC 270 Nuotekų dumblas AD. ATLIEKOS, KURIOSE GALI BŪTI ORGANINIŲ ARBA NEORGANINIŲ SUDEDAMŲJŲ DALIŲ AD 010 Vaistinių preparatų gamybos ir ruošimo atliekos AD 020 Biocidų ir fitofarmacinių preparatų gamybos, maišymo ir vartojimo atliekos AD 030 Cheminių medienos konservavimo medžiagų gamybos, maišymo ir vartojimo atliekos Atliekos, kuriose yra tokių medžiagų arba jos yra iš jų sudarytos ar jomis užterštos: AD 040 — neorganiniai cianidai, išskyrus kietuosius likučius, kuriuose yra tauriųjų metalų ir kuriuose yra nedidelis neorganinių cianidų kiekis AD 050 — organiniai cianidai AD 060 Alyvų/vandens, angliavandenilių/vandens mišinių, emulsijų atliekos AD 070 Rašalo, dažiklių, pigmentų, dažų, politūros, lako gamybos, maišymo ir vartojimo atliekos AD 080 Sprogmenų atliekos, kai joms netaikomi kiti specialūs teisės aktai AD 090 Reprografinių ir fotografinių cheminių medžiagų bei kitur neapibrėžtų ar neįtrauktų medžiagų gamybos, maišymo ir vartojimo atliekos AD 100 Cianidų neturinčių sistemų atliekos, susidarančios apdorojant plastikų paviršių AD 110 Rūgštiniai tirpalai AD 120 Jonitinės dervos AD 130 Vienkartinio naudojimo fotoaparatai su baterijomis AD 140 Kitur neapibrėžtos ar neįtrauktos pramoninės taršos kontrolės prietaisų, skirtų pramoninėms išmetamosioms dujoms valyti, atliekos AD 150 Gamtinės organinės medžiagos, naudojamos kaip filtro terpė (biofiltrai) AD 160 Komunalinės arba buitinės atliekos AD 170 ex28 03 Panaudotos aktyvintos anglys, kurių pavojingos charakteristikos susidaro jas naudojant neorganinėje chemijos, organinėje chemijos ir vaistų pramonėje, nuotekoms valyti, dujų/oro valymo procesuose ir panašiai naudojant (1) Jeigu įmanoma, prieš įrašą nurodomas Suderinto prekių aprašo ir kodų sistemos, sudarytos pagal 1983 m. birželio 14 d. Briuselio konvenciją Muitinių bendradarbiavimo tarybos (Suderintosios sistemos) tikslais, kodo numeris. Šį kodą galima taikyti tiek atliekoms, tiek produktams. Šis reglamentas taikomas tik atliekoms. Todėl kodas, kurį naudoja muitinės pareigūnai, kad būtų galima palengvinti jų ir kitų pareigūnų taikomas procedūras, čia nurodomas tik tam, kad būtų galima identifikuoti šiame reglamente išvardytas atliekas. Tačiau Muitinių bendradarbiavimo tarybos paskelbti atitinkami oficialūs paaiškinamieji raštai turėtų būti taikomi kaip aiškinamosios rekomendacijos, kad būtų galima identifikuoti atliekas, kurioms taikomos bendrosios kategorijos. (2) Į šį sąrašą įtraukti pelenai, liekanos, šlakas, nuodegos, nuogriebos, atplaišos, dulkės, milteliai, dumblas ir išspaudos, jeigu jos nėra aiškiai išvardytos kitur.









IV PRIEDAS







RAUDONASIS ATLIEKŲ SĄRAŠAS RA. ATLIEKOS, KURIOSE YRA DAUGIAUSIA ORGANINIŲ SUDEDAMŲJŲ DALIŲ, KURIOSE GALI BŪTI METALŲ IR NEORGANINIŲ MEDŽIAGŲ RA 010 Atliekos ir dirbiniai, kuriuose yra polichlorinto bifenilo (PCB) ir (arba) polichlorinto terfenilo (PCT), ir (arba) polibrominto bifenilo (PBB), arba kurie yra jais užteršti, įskaitant visus kitus polibromintus šių junginių analogus, kai jų koncentracija lygi 50 mg/kg ar daugiau RA 020 Dervų likučių atliekos (išskyrus išvardytas AC020), kurios susidaro rafinuojant, distiliuojant ir kitaip pirolizės būdu apdorojant organines medžiagas RB. ATLIEKOS, KURIOSE DAUGIAUSIA YRA NEORGANINIŲ SUDEDAMŲJŲ DALIŲ, KURIOSE GALI BŪTI METALŲ IR ORGANINIŲ MEDŽIAGŲ RB 010 Asbestas (dulkės ir pluoštas) RB 020 Keraminis pluoštas, kurio cheminės fizinės charakteristikos panašios į asbesto RC. ATLIEKOS, KURIOSE GALI BŪTI NEORGANINIŲ ARBA ORGANINIŲ SUDEDAMŲJŲ DALIŲ Atliekos, kuriose yra šių medžiagų arba kurios yra užterštosšiomis medžiagomis: RC 010 — visais polichlorintajam dibenzofuranui priklausančiais junginiais RC 020 — visais polichlorintajam dibenzodioksinui priklausančiais junginiais RC 030 Antidetonatoriaus junginių su švinu dumblas RC 040 Peroksidai, išskyrus vandenilio peroksidą

▼M7









V PRIEDAS

Įvadinės pastabos

1. V priedas yra taikomas nepažeidžiant Direktyvos 75/442/EEB su pakeitimais, padarytais Direktyva 91/156/EEB ir Direktyva 91/689/EEB.

2. Šį priedą sudaro trys dalys. Remiantis priedu, 2 ir 3 dalys taikomos tik tada, kai netaikoma 1 dalis. Todėl tam, kad būtų nustatyta, ar konkrečioms atliekoms taikomas Tarybos reglamento (EEB) Nr. 259/93 V priedas, pirma turi būti patikrinama, ar tos atliekos nurodytos V priedo 1 dalyje, jeigu nenurodytos, ar jos nurodytos 2 dalyje, jeigu nenurodytos, gal nurodytos 3 dalyje. 1 dalis yra padalyta į du poskyrius: A sąrašas, kuriame išvardytos atliekos, klasifikuojamos kaip pavojingos pagal Bazelio konvenciją ir todėl yra draudžiama jas eksportuoti, ir B sąrašas, kuriame išvardytos atliekos, kurioms netaikomas draudimas jas eksportuoti. Todėl, jeigu atliekos yra 1 dalyje, būtina patikrinti, ar jos neišvardytos A arba B sąraše. Tik tada, jei atliekų nėra nei A, nei B sąraše, būtina patikrinti, ar jų nėra 2 arba 3 dalies pavojingų atliekų sąraše, jeigu yra – taikomas draudimas jas eksportuoti.

3. Išskirtiniais atvejais valstybės narės gali parengti nuostatas, kad, remiantis dokumentais patvirtintais įrodymais, kuriuos turėtojas pateikia tinkamu būdu, būtų nustatyta, jog šiame priede esančioms konkrečioms atliekoms panaikinamas iš dalies pakeisto Tarybos reglamento (EEB) Nr. 259/93 16 straipsnio 1 dalyje nurodytas draudimas jas eksportuoti, jeigu jos neturi nė vienos Direktyvos 91/689/EEB III priede išvardytos savybės, atsižvelgiant į minėto priedo H3–H8, H10 ir H11 ribines vertes, nurodytas iš dalies pakeistame Komisijos sprendime 2000/532/EB. Tokiu atveju suinteresuotos valstybės narės, prieš priimdamos bet kokį sprendimą, apie tai praneša valstybei, į kurią numato eksportuoti. Valstybės narės Komisijai apie tokius atvejus praneša iki kalendorinių metų pabaigos. Komisija šią informaciją siunčia visoms valstybėms narėms ir Bazelio konvencijos sekretoriatui. Remdamasi pateikta informacija, Komisija gali pareikšti savo nuomonę ir tam tikrais atvejais pateikti pasiūlymus Direktyvos 75/442/EEB 18 straipsniu įsteigtam komitetui, siekdama iš dalies pakeisti Tarybos reglamento (EEB) Nr. 259/93 V priedą.

4. Tai, kad atliekos neįtrauktos į šį priedą kaip pavojingos atliekos, arba jos yra B sąrašo 1 dalyje, išskirtiniais atvejais netrukdo tokias atliekas apibūdinti kaip pavojingas, ir todėl joms taikomas iš dalies pakeisto Tarybos reglamento (EEB) Nr. 259/93 16 straipsnio 1 dalyje nurodytas draudimas eksportuoti, jeigu jos turi bet kurią Direktyvos 91/689/EEB III priede išvardytą savybę, atsižvelgiant į minėto priedo H3–H8, H10 ir H11 atvejus, iš dalies pakeistu Komisijos sprendimu 2000/532/EB nustatytas ribines vertes, kaip nustatyta Direktyvos 91/689/EEB 1 straipsnio 4 dalies antroje įtraukoje ir Tarybos reglamento (EEB) Nr. 259/93 II priedo pavadinime. Tokiu atveju suinteresuotos valstybės narės prieš priimdamos