2007R1234 — LT — 26.01.2013 — 013.001

Šis dokumentas yra skirtas tik informacijai, ir institucijos nėra teisiškai atsakingos už jo turinį

iš dalies keičiamas:





pataisytas:









▼B

TARYBOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 1234/2007

2007 m. spalio 22 d.

nustatantis bendrą žemės ūkio rinkų organizavimą ir konkrečias tam tikriems žemės ūkio produktams taikomas nuostatas („Bendras bendro žemės ūkio rinkų organizavimo reglamentas“)







EUROPOS SAJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 36 ir 37 straipsnius, atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą, atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę ( 1 ), kadangi: (1) Bendrajai žemės ūkio produktų rinkai funkcionuojant ir ją plėtojant reikėtų nustatyti bendrą žemės ūkio politika (toliau – BŽŪP), kuri visų pirma apimtų bendrą žemės ūkio rinkų organizavimą (toliau – BRO), kuris pagal Sutarties 34 straipsnį atsižvelgiant į produktą gali būti įvairių formų. (2) Sukūrus BŽŪP Taryba priėmė 21 bendro rinkų organizavimo reglamentą – kiekvieno produkto ar produktų grupės bendras rinkų organizavimas reglamentuojamas atskiru Tarybos pagrindiniu reglamentu: — 1968 m. vasario 27 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 234/68 dėl bendro augančių medžių ir kitų augalų, svogūnėlių, šaknų ir kitų augalų dalių, skintų gėlių bei dekoratyvinių žalumynų rinkos organizavimo ( 2 ); — 1968 m. birželio 28 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 827/68 dėl bendro tam tikrų Sutarties II priede išvardytų produktų rinkos organizavimo ( 3 ); — 1975 m. spalio 29 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 2759/75 dėl bendro kiaulienos rinkos organizavimo ( 4 ); — 1975 m. spalio 29 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 2771/75 dėl bendro kiaušinių rinkos organizavimo ( 5 ); — 1975 m. spalio 29 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 2777/75 dėl bendro paukštienos rinkos organizavimo ( 6 ); — 1992 m. birželio 30 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 2075/92 dėl bendro žaliavinio tabako rinkos organizavimo ( 7 ); — 1993 m. vasario 13 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 404/93 dėl bendro bananų rinkos organizavimo ( 8 ); — 1996 m. spalio 28 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2200/96 dėl bendro vaisių ir daržovių rinkos organizavimo ( 9 ); — 1996 m. spalio 28 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2201/96 dėl bendro perdirbtų vaisių ir daržovių produktų rinkų organizavimo ( 10 ); — 1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1254/1999 dėl bendro galvijienos rinkos organizavimo ( 11 ); — 1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1255/1999 dėl bendro pieno ir pieno produktų rinkos organizavimo ( 12 ); — 1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1493/1999 dėl bendro vyno rinkos organizavimo ( 13 ); — 2000 m. liepos 27 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1673/2000 dėl bendro pluoštinių linų ir kanapių rinkų organizavimo ( 14 ); — 1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2529/2001 dėl bendro avienos ir ožkienos rinkos organizavimo ( 15 ); — 2003 m. rugsėjo 29 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1784/2003 dėl bendro grūdų rinkos organizavimo ( 16 ); — 2003 m. rugsėjo 29 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1785/2003 dėl bendro ryžių rinkos organizavimo ( 17 ); — 2003 m. rugsėjo 29 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1786/2003 dėl bendro sausųjų pašarų rinkos organizavimo ( 18 ); — 1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 865/2004 dėl bendro alyvuogių aliejaus ir valgomųjų alyvuogių rinkos organizavimo ( 19 ); — 2005 m. lapkričio 23 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1947/2005 dėl bendro sėklos rinkos organizavimo ( 20 ); — 2005 m. lapkričio 23 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1952/2005 dėl bendro apynių rinkos organizavimo ( 21 ); — 2006 m. vasario 20 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 318/2006 dėl bendro cukraus sektoriaus rinkų organizavimo ( 22 ). (3) Be to, Taryba priėmė tris reglamentus, kuriais nustatomos konkrečios tam tikriems produktams taikomos taisyklės, tačiau nenustatomas tų produktų BRO: — 2003 m. balandžio 8 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 670/2003, nustatantis konkrečias žemės ūkio kilmės etilo alkoholio rinkos priemones ( 23 ); — 2004 m. balandžio 26 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 797/2004 dėl priemonių, gerinančių bendras bitininkystės produktų gamybos ir pardavimo sąlygas ( 24 ); — 2006 m. spalio 5 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1544/2006, nustatantis specialias šilkaverpių auginimą skatinančias priemones ( 25 ). (4) Pirmiau minėtus reglamentus (toliau – pagrindiniai reglamentai) dažnai papildo papildomas Tarybos reglamentų rinkinys. Dauguma pagrindinių reglamentų yra parengti pagal tokią pačią struktūrą ir turi daug bendrų nuostatų. Visų pirma tai taikoma prekybos su trečiosiomis šalimis taisyklėms ir bendrosioms nuostatoms, o taip pat tam tikra apimtimi ir taisyklėms, susijusioms su vidaus rinka. Pagrindiniuose reglamentuose dažnai pateikiami skirtingi tokių pačių ar panašių problemų sprendimai. (5) Jau kurį laiką Bendrija siekia supaprastinti BŽŪP reglamentavimo aplinką. Todėl visoms tiesioginėms išmokoms buvo nustatyta horizontali teisinė sistema, kuria daugybė paramos sistemų sujungta į bendrosios išmokos schemą priėmus 2003 m. rugsėjo 29 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1782/2003, nustatantį bendrąsias tiesioginės paramos schemų pagal bendrą žemės ūkio politiką taisykles ir nustatantį tam tikras paramos schemas ūkininkams ( 26 ). Šis metodas turėtų būti taip pat taikomas pagrindiniams reglamentams. Todėl, kai įmanoma, juose esančios taisyklės turėtų būti sujungtos į vieną bendrą teisinę sistemą, o sektoriams taikomi metodai turėtų būti pakeisti horizontaliais metodais. (6) Atsižvelgiant į pirmiau minėtus faktus, pagrindiniai reglamentai turėtų būti panaikinti ir pakeisti vienu bendru reglamentu. (7) Vykdant supaprastinimą neturėtų būti ginčijami per daugelį metų BŽŪP srityje priimti politiniai sprendimai. Todėl šis reglamentas iš esmės turėtų būti techninio supaprastinamo aktas. Todėl juo neturėtų būti panaikinti ar pakeisti esami instrumentai, nebent jie neteko prasmės, tapo nebereikalingi arba jeigu dėl jų pobūdžio jie neturėtų būti svarstomi Tarybos lygiu, ir neturėtų būti sukurti nauji instrumentai ar priemonės. (8) Todėl šis reglamentas neturėtų apimti tų BŽŪRO dalių, kurioms bus taikomos politikos reformos. Tai taikoma daugumai vaisių bei daržovių, apdorotų vaisių ir daržovių bei vyno sektorių dalims. Todėl atitinkamuose Reglamentuose (EB) Nr. 2200/96, (EB) Nr. 2201/96 ir (EB) Nr. 1493/1999 esančios nuostatos turėtų būti įtrauktos į šį reglamentą tik tuo atveju, jeigu joms pačioms netaikytinos politikos reformos. Tačiau materialiosios nuostatos dėl BŽŪRO turėtų būti įtrauktos tik įvykdžius atitinkamas reformas. (9) Reglamentuose dėl bendro grūdų, ryžių, cukraus, sausųjų pašarų, sėklų, alyvuogių aliejaus ir valgomųjų alyvuogių, linų ir kanapių, bananų, pieno ir pieno produktų bei šilkaverpių rinkų organizavimo nustatyti prekybos metai visų pirma pritaikyti prie kiekvieno iš šių produktų biologinio gamybos ciklo. Todėl į šį reglamentą turėtų būti įtraukti minėtuose sektoriuose nustatyti prekybos metai. (10) Siekiant stabilizuoti rinkas ir užtikrinti deramą žemės ūkiu besiverčiančios bendruomenės gyvenimo lygį, skirtinguose sektoriuose buvo įvesta kainų palaikymo diferencijuota sistema kartu nustatant tiesioginės paramos schemas, atsižvelgiant į skirtingus poreikius kiekviename iš šių sektorių ir į skirtingų sektorių tarpusavio priklausomybę. Šios priemonės – tai valstybės intervencija arba paramos išmokos už privatų grūdų, ryžių, cukraus, alyvuogių aliejaus ir valgomųjų alyvuogių, galvijienos, pieno ir pieno produktų, kiaulienos, ožkienos iri avienos sektorių produktų sandėliavimą. Todėl atsižvelgiant į šio reglamento tikslus, reikia ir toliau taikyti kainų palaikymo priemones, jeigu jos buvo numatytos anksčiau parengtuose instrumentuose, nedarant esminių pakeitimų palyginti su ankstesne teisine padėtimi. (11) Siekiant aiškumo ir skaidrumo šias priemones reglamentuojančios nuostatos turėtų turėti bendrą struktūrą, tačiau toliau išlaikant kiekviename sektoriuje vykdomą politiką. Šiuo tikslu tikslinga skirti referencines kainas ir intervencines kainas. (12) Reglamentuose dėl bendro grūdų, galvijienos bei pieno ir pieno produktų rinkų organizavimo numatytos nuostatos, pagal kurias Taryba, laikydamasi Sutarties 37 straipsnio 2 dalyje nustatytos tvarkos, gali keisti kainų lygį. Tačiau, atsižvelgiant į kainų sistemų jautrumą, turi būti aišku, kad 37 straipsnio 2 dalyje numatyta galimybė keisti kainų lygius egzistuoja visuose sektoriuose, kuriuos apima šis reglamentas. (13) Be to, pagal BRO cukraus sektoriuje buvo numatyta galimybė patikslinti standartinę cukraus kokybę, kaip išsamiau apibrėžta Reglamente 318/2006, siekiant visų pirma atsižvelgti į verslo reikalavimus ir pokyčius analizės technologijų srityje. Todėl reglamente buvo numatyti įgaliojimai Komisijai keisti atitinkamą priedą. Būtina išlaikyti šią galimybę siekiant įgalinti Komisiją prireikus imtis skubių veiksmų. (14) Siekiant užtikrinti patikimą informaciją apie cukraus rinkos kainas Bendrijoje, į šį reglamentą turėtų būti įtraukta pranešimo apie kainas sistema, kokia buvo nustatyta pagal BRO cukraus sektoriuje, kad ja remiantis būtų nustatomi baltojo cukraus rinkos kainų lygiai. (15) Kad grūdų, ryžių, sviesto ir nugriebto pieno miltelių intervencinė sistema pati netaptų realizavimo rinka, turėtų būti išlaikyta galimybė valstybės intervenciją taikyti tik tam tikrais metų laikotarpiais. Valstybės intervencijos taikymo galvijienos produktams, kiaulienai ir sviestui pradžia ir pabaiga turėtų priklausyti nuo rinkos kainų lygių per tam tikrą laikotarpį. Kukurūzų, ryžių ir cukraus atveju turėtų būti ir toliau ribojami taikant valstybės intervenciją superkamų produktų kiekiai. Reikėtų ir toliau suteikti Komisijai įgaliojimus sustabdyti įprastą sviesto ir nugriebto pieno miltelių supirkimą, jeigu bus pasiektas tam tikras kiekis, arba jį pakeisti supirkimu konkurso tvarka. (16) Praeityje bendro grūdų, ryžių ir galvijienos rinkų organizavimo reglamentuose kainos, kurioms esant turėtų būti vykdomas valstybės intervencinis supirkimas, buvo sumažintos ir nustatytos kartu su tuose sektoriuose taikomomis tiesioginės paramos schemomis. Todėl pagal tas schemas skiriama pagalba ir intervencinės kainos yra glaudžiai susijusios. Pieno ir pieno produktų sektoriaus produktų kainų lygis buvo nustatytas siekiant skatinti atitinkamų produktų suvartojimą ir gerinti jų konkurencingumą. Ryžių ir cukraus sektoriuose kainos buvo nustatytos siekiant prisidėti prie rinkos stabilumo užtikrinimo, tais atvejais, kai konkrečiais prekybos metais rinkos kaina tampa žemesnė už kitiems prekybos metams nustatytą referencinę kainą. Šie Tarybos politiniai sprendimai vis dar taikomi. (17) Kaip ir ankstesniuose bendro rinkų organizavimo reglamentuose, šiame reglamente turėtų būti nustatyta galimybė realizuoti vykdant valstybės intervenciją supirktus produktus. Tokių priemonių turėtų būti imtasi taip, kad būtų išvengta rinkos sutrikimų ir kad būtų užtikrintos vienodos galimybės įsigyti prekių bei lygios pirkėjų teisės. (18) Kadangi Bendrija turi įvairių žemės ūkio produktų intervencinių atsargų, ji turi potencialių priemonių labai prisidėti prie savo labiausiai nepasiturinčių piliečių gerovės. Bendrija yra suinteresuota naudoti šį potencialą ilgą laiką, kol atsargos bus sunaudotos iki normalaus lygio įvedant atitinkamas priemones. Atsižvelgiant į tai, 1987 m. gruodžio 10 d. Tarybos reglamente (EEB) Nr. 3730/87, nustatančiame bendrąsias maisto iš intervencinių atsargų tiekimo paskirtoms organizacijoms, jį skirstančioms labiausiai nepasiturintiems asmenims Bendrijoje, taisykles ( 27 ), iki šiol buvo nustatyta, kad maistą paskirsto labdaros organizacijos. Ši svarbi socialinė priemonė, kuri gali būti labai naudinga mažiausiai galimybių turintiems asmenims, turėtų būti taikoma toliau ir įtraukta į šį reglamentą. (19) Siekiant prisidėti prie pieno rinkos subalansavimo ir rinkos kainų stabilizavimo reglamente dėl bendro pieno ir pieno produktų rinkos organizavimo buvo numatyta skirti pagalbą privačiam grietinėlės, tam tikrų sviesto ir tam tikrų sūrio produktų sandėliavimui. Be to, Komisijai buvo suteikti įgaliojimai priimti sprendimą dėl pagalbos privačiam tam tikrų kitų sūrio produktų, baltojo cukraus, tam tikrų alyvuogių aliejaus rūšių, tam tikrų galvijienos produktų, nugriebto pieno miltelių, kiaulienos bei avienos ir ožkienos sandėliavimui skyrimo. Atsižvelgiant į šio reglamento tikslą, šios priemonės turėtų būti išlaikytos. (20) 2006 m. liepos 24 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1183/2006, nustatantis Bendrijos suaugusių galvijų skerdenų klasifikavimo skalę ( 28 ), 1990 m. gegužės 7 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 1186/90, išplečiantis Bendrijos suaugusių galvijų skerdenų klasifikavimo skalės taikymo mastą ( 29 ), 1984 m. lapkričio 13 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 3200/84, nustatantis Bendrijos kiaulių skerdenų klasifikavimo skalę ( 30 ), ir 1992 m. liepos 23 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 2137/92 dėl Bendrijos avienos skerdenų klasifikavimo skalės ir šviežių arba atšaldytų avienos skerdenų Bendrijos standartinės kokybės nustatymo ( 31 ) nustato Bendrijos skerdenų klasifikavimo skales galvijienos, kiaulienos bei avienos ir ožkienos sektoriuose. Šios schemos yra labai svarbios kainų registravimui ir intervencinių priemonių taikymui tuose sektoriuose. Be to, jomis siekiama padidinti rinkos skaidrumą. Tokios skerdenų klasifikavimo schemos turėtų būti ir toliau taikomos. Todėl tikslinga pagrindinius jų aspektus įtraukti į šį reglamentą, tuo pačiu suteikiant Komisijai įgaliojimus kai kuriuos labiau techninio pobūdžio klausimus reglamentuoti įgyvendinimo taisyklėse. (21) Dėl laisvo judėjimo apribojimų, atsirandančių taikant kovai su gyvūnų ligų plitimu skirtas priemones, galėtų kilti sunkumų tam tikrų produktų rinkose vienoje ar keliose valstybėse narėse. Patirtis parodė, kad dideli rinkos sutrikimai, pavyzdžiui, smarkiai sumažėję vartojimas ar kainos, gali būti susiję su vartotojų pasitikėjimo praradimu, atsiradusiu dėl pavojaus visuomenės ar gyvūnų sveikatai. (22) Todėl atitinkamuose reglamentuose dėl bendro galvijienos, pieno ir pieno produktų, kiaulienos, avienos ir ožkienos, kiaušinių bei paukštienos rinkų organizavimo nustatytos išskirtinės rinkos rėmimo priemonės, skirtos tokiai padėčiai pataisyti, turėtų būti įtrauktos į šį reglamentą tokiomis pačiomis sąlygomis kaip jos buvo taikomos iki šiol. Tokių išskirtinių rinkos rėmimo priemonių turėtų imtis Komisija, ir jos turėtų būti tiesiogiai susijusios su sveikatos ir veterinarijos priemonėmis, priimtomis siekiant kovoti su ligų plitimu, arba taikomos tuoj pat po jų. Jų turėtų būti imamasi valstybių narių prašymu tam, kad būtų išvengta didelių sutrikimų atitinkamose rinkose. (23) Šiame reglamente turėtų būti išlaikyta Komisijai suteikta galimybė priimti specialias intervencines priemones, jeigu pasirodytų, kad tai būtina siekiant veiksmingai ir efektyviai reaguoti į grūdų sektoriaus rinkos sutrikdymo pavojų bei išvengti didelio masto valstybės intervencijos taikymo tam tikruose Bendrijos regionuose ryžių sektoriuje arba kompensuoti dėl stichinių nelaimių atsiradusį žaliavinių ryžių trūkumą, kaip tai buvo nustatyta atitinkamuose reglamentuose dėl bendro grūdų ir ryžių rinkų organizavimo. (24) Turėtų būti nustatyta standartinės kokybės, kuri turėtų būti apibrėžta, kvotinių runkelių minimali kaina, kad būtų užtikrintas deramas Bendrijos cukrinių runkelių ir cukranendrių augintojų gyvenimo lygis. (25) Deramai cukraus gamybos įmonių bei cukrinių runkelių augintojų teisių ir įsipareigojimų pusiausvyrai užtikrinti reikalingos konkrečios priemonės. Todėl anksčiau pagal BRO numatytos standartinės nuostatos, reglamentuojančios tarpšakinius susitarimus, turėtų būti išlaikytos. (26) Dėl gamtinės, ekonominės bei techninės padėties įvairovės sunku nustatyti visoje Bendrijoje vienodas cukrinių runkelių pirkimo sąlygas. Cukrinių runkelių augintojų asociacijos ir cukraus gamybos įmonės jau yra sudariusios tarpšakinius prekybos susitarimus. Todėl bendrosiose nuostatose turėtų būti tik apibrėžtos cukrinių runkelių augintojams ir cukraus pramonei reikalingos būtiniausios garantijos, būtinos sklandžiam cukraus rinkos funkcionavimui užtikrinti, tarpšakiniuose prekybos susitarimuose paliekant galimybę taikyti nuo tam tikrų taisyklių leidžiančias nukrypti nuostatas. Išsamesnės sąlygos anksčiau buvo numatytos pagal cukraus sektoriaus BRO, Reglamento (EB) Nr. 318/2006 II priede. Atsižvelgiant į itin techninį šių sąlygų pobūdį, šiuos klausimus būtų tikslingiau spręsti Komisijos lygiu. (27) Į šį reglamentą turėtų būti įtrauktas pagal cukraus sektoriaus BRO numatytas gamybos mokestis, siekiant prisidėti prie cukraus sektoriaus BRO išlaidų finansavimo. (28) Siekiant išlaikyti cukraus rinkų struktūrinės pusiausvyros kainų lygį, artimą referencinei kainai, turėtų išlikti Komisijai suteikta galimybė nuspręsti atšaukti cukrų iš rinkos tokiam laikui, kurio reikia, kad joje vėl nusistovėtų pusiausvyra. (29) Reglamentuose dėl bendro gyvų augalų, galvijienos, kiaulienos, avienos ir ožkienos, kiaušinių bei paukštienos rinkų organizavimo buvo nustatyta galimybė patvirtinti tam tikras priemones, padedančias pasiūlą pritaikyti prie rinkos reikalavimų. Tokios priemonės gali prisidėti prie rinkų stabilizavimo ir tinkamo atitinkamos žemės ūkiu besiverčiančios bendruomenės gyvenimo lygio užtikrinimo. Atsižvelgiant į šio reglamento tikslus, ta galimybė turėtų būti išlaikyta. Pagal šias nuostatas Taryba Sutarties 37 straipsnyje nustatyta tvarka gali priimti su šiomis priemonėmis susijusias bendrąsias taisykles. Tokiomis priemonėmis siektini tikslai yra aiškiai apibrėžti ir riboja priemonių, kurios gali būti patvirtintos, pobūdį. Todėl Tarybai nebereikia priimti papildomų bendrųjų taisyklių tuose sektoriuose ir tokios galimybės nebereikia numatyti. (30) Daugelį metų kiekybiniai gamybos apribojimai pieno ir pieno produktų sektoriuose, kaip nustatyta Reglamente (EB) Nr. 318/2006 ir 2003 m. rugsėjo 29 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 1788/2003, nustatančiame mokestį pieno ir pieno produktų sektoriuje ( 32 ), buvo esminė rinkos politikos priemonė. Išlieka priežastys, dėl kurių Bendrija anksčiau abiejuose sektoriuose priėmė gamybos kvotų sistemą. (31) Pagal cukraus BRO numatyta cukraus kvotų sistema buvo tiesiogiai įtraukta į Reglamentą (EB) Nr. 318/2006, o atitinkama sistema pieno sektoriuje iki šiol buvo reglamentuojama atskiru teisės aktu, t. y. Reglamentu (EB) Nr. 1788/2003. Todėl atsižvelgiant į didžiulę šių schemų svarbą ir į šiuo reglamentu siekiamus tikslus, reikėtų atitinkamas nuostatas dėl abiejų sektorių įtraukti į šį reglamentą, iš esmės nekeičiant nei pačių schemų, nei jų veikimo būdų, palyginti su anksčiau buvusia teisine padėtimi. (32) Todėl cukraus kvotų schemoje pagal šį reglamentą turėtų būti atspindėta Reglamente (EB) Nr. 318/2006 nustatyta tvarka ir visų pirma išlaikytas teisinis kvotų statusas, kadangi, remiantis Teisingumo Teismo praktika, kvotų sistema yra cukraus sektoriaus rinkos reguliavimo mechanizmas, skirtas užtikrinti tai, kad būtų pasiekti visuomenės interesų tikslai. (33) Todėl šiame reglamente Komisijai taip pat turėtų būti suteikta teisė po restruktūrizavimo fondo, įsteigto 2006 m. vasario 20 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 320/2006, nustatančiu laikiną Bendrijos cukraus pramonės restruktūrizavimo schemą ( 33 ), uždarymo 2010 m. koreguoti kvotas iki tvaraus lygio. (34) Kadangi kvotų taikymo laikotarpiu perdirbimo pramonės ir runkelių bei cukranendrių auginimo struktūrinio koregavimo klausimais būtina numatyti tam tikrą lankstumą nacionaliniu lygiu, turėtų išlikti galimybė valstybėms narėms iki tam tikrų ribų keisti įmonių kvotas, neapribojant restruktūrizavimo fondo, kaip priemonės, veikimo. (35) Pagal cukraus BRO buvo numatyta, kad siekiant išvengti cukraus rinkos iškraipymo dėl cukraus pertekliaus, Komisijai turėtų būti suteikta teisė, vadovaujantis tam tikrais kriterijais, numatyti cukraus, izogliukozės ar inulino sirupo pertekliaus perkėlimą į kitus metus, tokį perteklių traktuojant kaip kitų prekybos metų kvotinę produkciją. Be to, jeigu tam tikri kiekiai neatitinka taikomų sąlygų, taip pat buvo numatyta už perteklių imti mokestį, kad būtų išvengta tokių kiekių kaupimosi, keliančio pavojų rinkai. Šios nuostatos turėtų būti išlaikytos. (36) Tebėra svarbus pagrindinis pieno kvotų schemos tikslas sumažinti atitinkamo sektoriaus pasiūlos ir paklausos neatitikimą ir dėl to atsirandantį struktūrinį perteklių, taip pasiekiant didesnę rinkos pusiausvyrą. Turėtų būti išlaikytas mokestis imamas už pieno kiekį, surinktą arba parduotą tiesiogiai vartoti viršijant tam tikrą garantuojamąją ribą. Atsižvelgiant į šio reglamento tikslą, tam tikru mastu reikia visų pirma suderinti cukraus ir pieno kvotų schemų terminiją, tuo pačiu visiškai išlaikant jų teisinį status quo. Todėl atrodo tikslinga suderinti pieno sektoriaus terminiją su cukraus sektoriaus terminija. Todėl Reglamente (EB) Nr. 1788/2003 apibrėžtos sąvokos „nacionalinis referencinis kiekis“ ir „individualus referencinis kiekis“ turėtų būtų pakeistos sąvokomis „nacionalinė kvota“ ir „individuali kvota“, nekeičiant apibrėžiamos teisinės prasmės. (37) Iš esmės, pieno kvotų schema pagal šį reglamentą turėtų būti nustatoma laikantis Reglamento (EB) Nr. 1788/2003. Visų pirma ir toliau turėtų būti skiriami pristatymas ir tiesioginis pardavimas, o schema turėtų būti taikoma remiantis individualiu orientaciniu riebalų kiekiu ir nacionaliniu nustatytuoju riebalų kiekiu. Ūkininkams turėtų būti suteikta teisė tam tikromis sąlygomis laikinai perleisti savo individualias kvotas. Be to, principą, pagal kurį ūkį pardavus, išnuomojus arba perleidus paveldėjimo teise atitinkama kvota perleidžiama pirkėjui, nuomininkui arba paveldėtojui kartu su atitinkama žeme, reikėtų taikyti ir toliau, tačiau siekiant tęsti pieno gamybos restruktūrizavimą ir gerinti aplinką, turėtų likti keletas išimčių principui, pagal kurį kvotos yra siejamos su ūkiais. Derinant įvairius kvotų perdavimo būdus ir taikant objektyvius kriterijus, taip pat turėtų išlikti nuostatos, pagal kurias valstybėms narėms leidžiama dalį perleistų kiekių perkelti į nacionalinį rezervą. (38) Pertekliaus mokestis turėtų būti atgrasančio dydžio, o valstybės narės jį turėtų sumokėti tuoj po to, kai viršijamas nacionalinė kvota. Po to mokėjimo naštą valstybės narės turėtų paskirstyti gamintojams, dėl kurių atsirado šis perviršis. Šie gamintojai turėtų turėti pareigą valstybei narei mokėti įnašą į mokestį dėl to, kad viršijo galimus kiekius. Valstybės narės į Europos žemės ūkio garantijų fondą (EŽŪGF) turėtų mokėti mokestį, atitinkantį jų nacionalinės kvotos perviršį, atėmus vienodo 1 % dydžio sumą siekiant atsižvelgti į bankroto atvejus arba į tai, kad tam tikri gamintojai tikrai nėra pajėgūs susimokėti įnašo į mokestį. (39) 2005 m. birželio 21 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 1290/2005 dėl bendrosios žemės ūkio politikos finansavimo ( 34 ) nustatyta, kad pajamos, atsirandančios imant papildomą mokestį pieno sektoriuje, yra „asignuotosios įplaukos“, kurios turi būti sumokamos į Bendrijos biudžetą, o pakartotinio panaudojimo atveju, turi būti naudojamos tik EŽŪGF arba Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) išlaidoms finansuoti. Todėl Reglamento (EB) Nr. 1788/2003 22 straipsnis, pagal kurį mokesčio pajamos laikomos intervencine žemės ūkio rinkų stabilizavimo priemone ir yra naudojamos išlaidoms pieno sektoriuje finansuoti, neteko prasmės ir neturėtų būti įtrauktas į šį reglamentą. (40) Pagal įvairius BRO nustatytos įvairios pagalbos schemų rūšys. (41) Pagal BRO sausųjų pašarų bei linų ir kanapių sektoriuose buvo nustatyta, kad šiems sektoriams bus skiriama perdirbimo pagalba, siekiant reguliuoti atitinkamų sektorių vidaus rinką. Šios nuostatos turėtų būti išlaikytos. (42) Atsižvelgiant į ypatingą padėtį grūdų ir bulvių krakmolo rinkoje, reglamente dėl bendro grūdų rinkos organizavimo buvo numatytos nuostatos, pagal kurias prireikus buvo galima skirti gamybos grąžinamąją išmoką. Gamybos grąžinamoji išmoka turėtų būti tokia, kad atitinkamame sektoriuje naudojami pagrindiniai produktai tam sektoriui būtų tiekiami mažesne kaina nei taikant bendrąsias kainas gauta kaina. Reglamente dėl bendro cukraus rinkos organizavimo buvo numatyta galimybė skirti gamybos grąžinamąją išmoką, kai gaminant tam tikrus pramonės, chemijos ar farmacijos produktus atsiranda poreikis imtis priemonių, skirtų tiekti tam tikrus cukraus produktus. Šios nuostatos turėtų būti išlaikytos. (43) Siekiant prisidėti prie pieno rinkos subalansavimo bei pieno ir pieno produktų rinkų kainų stabilizavimo, reikalingos priemonės, kuriomis būtų padidinta galimybė realizuoti pieno produktus. Todėl reglamente dėl bendro pieno ir pieno produktų rinkos organizavimo buvo numatyta skirti pagalbą už tam tikrų pieno produktų pardavimą, atsižvelgiant į konkretų jų panaudojimą ir paskirtį. Be to, pagal tą BRO buvo nustatyta, kad norint paskatinti jaunimą vartoti daugiau pieno, Bendrija turėtų padengti dalį išlaidų, patiriamų skiriant pagalbą už moksleivių aprūpinimą pienu mokyklose. Šios nuostatos turėtų būti išlaikytos. (44) Bendrijos finansavimas, kurį sudaro tiesioginės pagalbos procentinė dalis, kurią toms valstybėms narėms leidžiama išlaikyti pagal Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 110i straipsnio 4 dalį, turi paskatinti patvirtintas ūkio subjektų organizacijas parengti darbo programas, skirtas gerinti alyvuogių aliejaus ir valgomųjų alyvuogių produkcijos kokybę. Todėl reglamente dėl bendro alyvuogių aliejaus ir valgomųjų alyvuogių rinkos organizavimo buvo numatyta, kad Bendrijos parama turi būti skiriama pagal prioritetus, atsižvelgus į pagal konkrečias darbo programas vykdomą veiklą. Šios nuostatos turėtų būti išlaikytos. (45) Siekiant tabako sektoriuje įgyvendinti įvairias priemones, Reglamentu (EEB) Nr. 2075/92 buvo įkurtas Bendrijos tabako fondas, finansuojamas iš įplaukų, gautų išskaitant tam tikrą sumą iš to sektoriaus pagalbos schemų. 2007 m. yra paskutinieji, kuriais Bendrijos tabako fondui bus skiriamos iš pagalbos schemos išskaičiuotos sumos, numatytos Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 IV antraštinės dalies 10c skyriuje. Nors fondo finansavimas bus nutrauktas prieš įsigaliojant šiam reglamentui, Reglamento (EEB) Nr. 2075/92 13 straipsnis turėtų būti išlaikytas, kaip daugiamečių programų, kurios galėtų būti finansuojamos iš Bendrijos tabako fondo, teisinis pagrindas. (46) Bitininkystė yra žemės ūkio sektorius, kuriam būdinga gamybos sąlygų ir produktyvumo įvairovė bei gamybos ir prekybos operacijas vykdančių ūkio subjektų išsisklaidymas ir įvairovė. Be to, dėl pastaraisiais metais keliose valstybėse narėse išplitusios varozės ir tos ligos poveikio medaus gamybai, Komisija vis dar turi imtis veiksmų, nes varozės negalima visiškai likviduoti, ir ji turi būti gydoma patvirtintais produktais. Atsižvelgiant į tokias aplinkybes bei siekiant pagerinti bitininkystės produktų gamybą ir prekybą jais Bendrijoje, kas trejus metus turėtų būti parengtos nacionalinės programos, apimančios techninę pagalbą, varozės kontrolę, sezoninio pervežimo į naujas vietas racionalizavimą, Bendrijos bičių atsargų papildymo valdymą bei bendradarbiavimą vykdant bitininkystei ir bitininkystės produktams skirtas mokslinių tyrimų programas, kurių tikslas – pagerinti bendras bitininkystės produktų gamybos ir prekybos jais sąlygas. Šias nacionalines programas iš dalies turėtų finansuoti Bendrija. (47) Reglamentu (EB) Nr. 1544/2006 visa nacionalinė šilkaverpių augintojams teikiama pagalba buvo pakeista Bendrijos pagalbos šilkaverpių auginimui schema, kurios forma yra fiksuota suma už dėžutę sunaudotų šilkaverpių kiaušinių. (48) Kadangi politikos klausimai, kuriuos sprendžiant buvo sukurtos pirmiau minėtos pagalbos schemos bitininkystei ir šilkaverpių augintojams, vis dar yra išlieka, minėtos pagalbos schemos turėtų būti įtrauktos į šį reglamentą. (49) Taikant standartus prekybai žemės ūkio produktais gali būti prisidedama prie gamybos ir prekybos ekonominių sąlygų bei tokių produktų kokybės gerinimo. Todėl tokių standartų taikymas yra naudingas gamintojams, prekybininkams ir vartotojams. Atitinkamai, pagal BRO bananų, alyvuogių aliejaus ir valgomųjų alyvuogių, gyvų augalų, kiaušinių ir paukštienos sektoriuose buvo nustatyti prekybos standartai, pirmiausia susiję su kokybe, klasifikavimu, svoriu, dydžiu, pakuote, įpakavimu, sandėliavimu, vežimu, pateikimu, kilme ir ženklinimu. Toks požiūris turėtų išlikti ir šiame reglamente. (50) Pagal BRO alyvuogių aliejaus ir valgomųjų alyvuogių bei bananų sektoriuose iki šiol Komisijai buvo suteikta teisė priimti prekybos standartų nuostatas. Dėl jų itin techninio pobūdžio ir todėl, kad reikia nuolat gerinti jų veiksmingumą ir jas suderinti su besikeičiančia prekybos praktika, šį principą tinka taikyti gyvų augalų sektoriuose, tiksliai nustatant kriterijus, į kuriuos turi atsižvelgti Komisija nustatydama atitinkamas taisykles. Be to, siekiant išvengti piktnaudžiavimo vartotojams pateikiamų produktų kokybe bei autentiškumu ir dėl to galinčių atsirasti svarbių rinkos sutrikimų, gali prireikti patvirtinti specialias priemones, visų pirma pažangiausius analizės metodus ir kitas priemones, skirtas nustatyti atitinkamų standartų charakteristikas. (51) Buvo patvirtinti keli teisiniai instrumentai, reglamentuojantys prekybą pienu, pieno produktais ir riebalais bei jų pavadinimus. Jomis siekiama tikslo pagerinti pieno ir pieno produktų padėtį rinkoje bei užtikrinti sąžiningą konkurenciją iš pieno ir ne iš pieno pagamintų tepiųjų riebalų srityje, naudingą gamintojams ir vartotojams. 1987 m. liepos 2 d. Tarybos reglamente (EEB) Nr. 1898/87 dėl pavadinimų, naudojamų prekiaujant pienu ir pieno produktais, apsaugos ( 35 ) nustatytomis taisyklėmis siekiama apsaugoti vartotoją ir nustatyti pieno produktų ir su jais konkuruojančių produktų konkurencijos sąlygas produktų pavadinimų, ženklinimo ir reklamos srityje, kad būtų išvengta bet kokio iškraipymo. 1997 m. gruodžio 18 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 2597/97, nustatančiame papildomas taisykles dėl bendro geriamam pienui skirto pieno ir pieno produktų rinkos organizavimo ( 36 ), nustatytos taisyklės, kuriomis siekiama užtikrinti aukštą geriamojo pieno ir vartotojų poreikius bei pageidavimus tenkinančių produktų kokybę, taip stabilizuojant atitinkamą rinką ir tiekiant vartotojams aukštos kokybės geriamąjį pieną. 1994 m. gruodžio 5 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 2991/94, nustatančiame tepiųjų riebalų standartus ( 37 ), nustatyti atitinkamų pieno ir ne iš pieno pagamintų produktų prekybos standartai kartu su aiškia ir tikslia jų klasifikacija bei pavadinimų nurodymo taisyklėmis. Atsižvelgiant į šio reglamento tikslus, šios taisyklės turėtų būti išlaikytos. (52) Kiaušinių ir paukštienos sektorių atžvilgiu esama nuostatų, susijusių su prekybos standartais ir kai kuriais atvejais su gamyba. Šiuos nuostatos įtraukos į 2006 m. birželio 19 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1028/2006 dėl prekybos kiaušiniais standartų ( 38 ), 1990 m. birželio 26 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 1906/90 dėl tam tikrų prekybos paukštiena standartų ( 39 ) ir 1975 m. spalio 29 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 2782/75 dėl perinti skirtų kiaušinių ir viščiukų gamybos bei prekybos ( 40 ). Pagrindinės tuose reglamentuose pateiktos taisyklės turėtų būti įtrauktos į šį reglamentą. (53) Reglamente (EB) Nr. 1028/2006 numatyta, kad prekybos kiaušiniais standartai iš principo būtų taikomi visiems Gallus gallus rūšies vištų kiaušiniams, kuriais prekiaujama Bendrijoje, ir paprastai taip pat kiaušiniams, skirtiems eksportui į trečiąsias šalis. Jame taip pat daroma perskyra tarp tiesiogiai vartoti žmonėms tinkamų ir netinkamų kiaušinių, skiriant dvi kiaušinių kokybės klases, ir nustatoma nuostata, skirta užtikrinti vartotojui tinkamą informaciją apie kokybės klases ir svorio kategorijas ir naudotą ūkininkavimo būdą. Be to, reglamente numatytos specialios taisyklės dėl iš trečiųjų šalių importuotų kiaušinių, pagal kurias tam tikromis trečiosiose šalyse galiojančiomis specialiosiomis nuostatomis gali būti pateisintos nuo prekybos standartų leidžiančios nukrypti nuostatos, jei užtikrinamas jų lygiavertiškumas Bendrijos teisės aktams. (54) Paukštienos atžvilgiu Reglamente (EEB) Nr. 1906/90 nustatyta, kad prekybos standartai iš principo turėtų būti taikomi tam tikroms žmonėms vartoti tinkamos paukštienos rūšims, kuriomis prekiaujama Bendrijoje, o paukštienai, skirtai eksportui į trečiąsias šalis, prekybos standartai neturėtų būti taikomi. Tame reglamente numatyta rūšiuoti paukštieną į dvi kategorijas pagal pavidalą ir išvaizdą ir pagal sąlygas, kuriomis mėsa turi būti pateikta pardavimui. (55) Pagal tuos reglamentus valstybės narės turėtų turėti galimybę šių prekybos standartų netaikyti kiaušiniams ir paukštienai, gamintojo parduodamiems galutiniam vartotojui tam tikrais tiesioginio pardavimo būdais, kai parduodami nedideli kiekiai. (56) Reglamente (EB) Nr. 2782/75 nustatytos specialios taisyklės dėl perinti skirtų kiaušinių ir viščiukų prekybos ir transportavimo, o taip pat dėl perinti skirtų kiaušinių inkubavimo. Tame reglamente visų pirma numatytas individualus perinti skirtų kiaušinių, naudojamų viščiukų gamybai, žymėjimas, pakavimo būdas ir transportavimui skirtos pakavimo medžiagos. Tačiau nedidelės veislininkystės įstaigos ir kitos veisimo įstaigos neprivalo taikyti ten nustatytų standartų. (57) Atsižvelgiant į šio reglamento tikslus, tos taisyklės turėtų būti išlaikytos nekeičiant jų esmės. Tačiau dėl šiuose reglamentuose pateikiamų tolesnių techninio pobūdžio nuostatų turėtų būti sprendžiama įgyvendinimo taisyklėse, kurias turi priimti Komisija. (58) Kai iki šiol buvo daroma pagal apynių sektoriaus BRO, Bendrijoje reikėtų toliau tęsti kokybės politiką įgyvendinant su sertifikatų išdavimu susijusias nuostatas, kurias papildo taisyklės, paprastai draudžiančios parduoti produktus, kuriems sertifikatas nebuvo išduotas, arba importuotų produktų atveju – produktus, kurie neatitinka lygiaverčių kokybės reikalavimų. (59) Alyvuogių aliejaus aprašai ir sąvokų apibrėžtys bei skirstymas į kategorijas yra svarbūs rinkos struktūros elementai, kuriais nustatomi kokybės standartai ir suteikiama vartotojams tinkama informacija apie produktą, ir jie turi išlikti šiame reglamente. (60) Viena iš pirmiau minėtų pagalbos schemų, prisidedančių prie pieno ir pieno produktų rinkos subalansavimo ir to sektoriaus rinkos kainų stabilizavimo, apima pagalbos už nugriebto pieno perdirbimą į kazeiną ir kazeinatus schemą, kuri nustatyta Reglamente (EB) Nr. 1255/1999. 1990 m. liepos 24 d. Tarybos reglamente (EEB) Nr. 2204/90, nustatančiame bendro pieno ir pieno produktų rinkos organizavimo papildomas bendrąsias taisykles, taikomas sūriui ( 41 ), buvo nustatytos kazeino ir kazeinatų naudojimo sūriui gaminti taisyklės, siekiant neutralizuoti neigiamą poveikį, kuris gali atsirasti dėl tos pagalbos schemos, atsižvelgiant į tai, kad sūrio savybės gali lengvai pakisti dėl keitimo operacijų naudojant kazeiną ir kazeinatus, ir taip prisidedant prie rinkos stabilizavimo. Šios nuostatos turėtų būti įtrauktos į šį reglamentą. (61) Tam tikrų žemės ūkio žaliavų perdirbimas į etilo alkoholį yra glaudžiai susijęs su tų žaliavų ekonominiais aspektais. Tai gali žymiai padidinti žaliavų vertę ir turėti ypač didelės ekonominės ir socialinės reikšmės kai kurių Bendrijos regionų ekonomikai arba gali būti svarbus atitinkamų žaliavų gamintojų pajamų šaltinis. Jis taip pat leidžia realizuoti nepatenkinamos kokybės produktus ir trumpalaikį perteklių, dėl kurių tam tikruose sektoriuose laikinai gali kilti problemų. (62) Apynių, alyvuogių aliejaus ir valgomųjų alyvuogių, tabako ir šilkaverpių sektoriuose teisės aktų dalykas yra įvairios organizacijų rūšys, skirtos pasiekti politikos tikslus, visų pirma siekti atitinkamų produktų rinkų stabilizavimo ir tų produktų kokybės gerinimo bei jos užtikrinimo bendraisiais veiksmais. Iki šiol tą organizacijų sistemą reglamentuojančios nuostatos grindžiamos valstybių narių arba tam tikrais atvejais Komisijos pripažintomis organizacijų rūšimis, remiantis nuostatomis, kurias turi priimti Komisija. Ši sistema turėtų būti taikoma ir toliau, o iki šiol taikytos nuostatos turėtų būti suderintos. (63) Siekiant remti tam tikrą tarpšakinių organizacijų veiklą, kuri yra ypač svarbi atsižvelgiant į dabartines taisykles, susijusias su bendru rinkos organizavimu tabako sektoriuje, turėtų būti nustatyta, kad tarpšakinių organizacijų priimtos ir jų nariams skirtos taisyklės tam tikromis sąlygomis būtų pradėtos taikyti ir visiems vieno arba kelių regionų gamintojams ir grupėms, kurie nėra organizacijų nariai. Tas pats principas turėtų būti taikomas ir kitai tarpšakinių organizacijų veiklai, kuri tabako sektoriui yra svarbi bendrąja ekonomine arba technine prasme ir todėl naudinga visiems tose šakose veiklą vykdantiems asmenims. Valstybės narės ir Komisija turėtų glaudžiai bendradarbiauti. Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai nuolat vykdyti stebėseną, visų pirma dėl tokių organizacijų priimtų susitarimų ir suderintų veiksmų. (64) Kai kuriuose sektoriuose, išskyrus tuos, kuriuose esamos taisyklės numato gamintojų ar tarpšakinių organizacijų pripažinimą, valstybės narės gali pageidauti pripažinti tokias organizacijas remiantis nacionalinės teisės aktais, kiek tai suderinama su Bendrijos teisės aktais. Todėl šią galimybę reikėtų apibrėžti aiškiau. Be to, taisykles reikėtų priimti nurodant, kad gamintojų ir tarpšakinių organizacijų pripažinimas pagal dabartinį reglamentą tebegalios priėmus šį reglamentą. (65) Viena bendra Bendrijos rinka apima prekybos prie Bendrijos išorės sienų sistemą. Pagal šią prekybos sistemą turėtų būti numatyti importo muitai ir eksporto grąžinamosios išmokos, o ji pati turėtų iš esmės stabilizuoti Bendrijos rinką. Prekybos sistema turėtų būti grindžiama įsipareigojimais, priimtais daugiašalių derybų dėl prekybos Urugvajaus raunde. (66) Iki šiol prekybos žemės ūkio produktais su trečiosiomis šalimis apimtys pagal reglamentus dėl bendro grūdų, ryžių, cukraus, sėklos, alyvuogių aliejaus ir valgomųjų alyvuogių, linų ir kanapių, galvijienos, pieno ir pieno produktų, kiaulienos, avienos ir ožkienos, kiaušinių, paukštienos, gyvų augalų bei žemės ūkio kilmės etilo alkoholio sektorių rinkų organizavimo, importuojant ir eksportuojant buvo stebimos taikant privalomų licencijų sistemą, arba sistemas, pagal kurias Komisijai buvo suteiktos teisės nustatyti licencijų reikalavimus. (67) Prekybos srautų stebėjimas yra pirmiausia administravimo klausimas, kuris turėtų būti sprendžiamas lanksčiai. Atsižvelgiant į šiuos faktus ir į patirtį, sukauptą bendrai organizuojant rinkas, kuriose licencijų administravimas jau perduotas Komisijai, reikėtų pradėti taikyti šį principą visuose tuose sektoriuose, kuriuose yra naudojamos importo ir eksporto licencijos. Sprendimą dėl licencijų reikalavimo įvedimo turėtų priimti Komisija, atsižvelgdama į tai, kad importo licencijų reikia siekiant administruoti atitinkamas rinkas ir visų pirma siekiant stebėti atitinkamų produktų importą. (68) Didžiąja dalimi pagal Pasaulio prekybos organizacijos (PPO) susitarimus žemės ūkio produktams taikomi muitai yra nustatyti Bendrajame muitų tarife. Tačiau įdiegus papildomus mechanizmus, būtina numatyti galimybę priimti leidžiančias nukrypti nuostatas dėl grūdų ir ryžių sektorių kai kurių produktų. (69) Siekiant užkirsti kelią neigiamam poveikiui Bendrijos rinkai, kurį gali sukelti tam tikrų žemės ūkio produktų importas, arba kovoti su tokiu poveikiu, tokių produktų importui turėtų būti taikomas papildomas muitas, jei tenkinamos tam tikros sąlygos. (70) Tam tikromis sąlygomis tikslinga Komisijai suteikti įgaliojimus nustatyti ir administruoti importo tarifines kvotas, numatytas pagal tarptautinius susitarimus, sudarytus pagal Sutartį, arba nustatytas pagal kitus Tarybos aktus. (71) 1975 m. spalio 29 d. Tarybos reglamentu (EEB) Nr. 2729/75 dėl grūdų, ryžių ir skaldytų ryžių mišinių importo mokesčių ( 42 ) siekiama užtikrinti sklandų grūdų, ryžių ir skaldytų ryžių mišinių importo mokesčių sistemos veikimą. Šios taisyklės turėtų būti įtrauktos į šį reglamentą. (72) Bendrija su trečiosiomis šalimis yra sudariusi keletą susitarimų dėl lengvatinių sąlygų patekti į rinką, pagal kuriuos šioms šalims leidžiama palankiomis sąlygomis eksportuoti į Bendriją cukranendrių cukrų. Pagal cukraus sektoriaus BRO buvo numatyta įvertinti rafinavimo įmonėms reikalingo rafinuoti skirto cukraus poreikį ir tam tikromis aplinkybėmis rezervuoti importo licencijas tik didelį importuoto žaliavinio cukranendrių cukraus kiekį naudojančioms specializuotoms įmonėms, kurios laikomos nuolatinėmis rafinavimo įmonėmis Bendrijoje. Šios nuostatos turėtų būti išlaikytos. (73) Kad neteisėtai auginami pasėliai netrikdytų pluoštui auginamų kanapių sektoriaus BRO, atitinkamame reglamente buvo numatyta nuostata dėl kanapių ir kanapių sėklų importo patikrinimų, užtikrinančių, kad tokie produktai teiktų tam tikras garantijas dėl tetrahidrokanabinolio kiekio. Be to, ne sėjai skirtų kanapių sėklų importui buvo taikoma kontrolės sistema, kurioje numatyta atitinkamiems importuotojams išduodamų leidimų tvarka. Šios nuostatos turėtų būti išlaikytos. (74) Bendrijoje vykdoma apynių sektoriaus produktų kokybės politika. Dėl importuotų produktų, į šį reglamentą turėtų būti įtrauktos nuostatos užtikrinančios, kad būtų importuojami tik lygiaverčius minimalius kokybės reikalavimus atitinkantys produktai. (75) Muitų sistema sudaro galimybę atsisakyti visų kitų apsaugos priemonių prie Bendrijos išorės sienų. Vidaus rinka ir muitų mechanizmas išskirtinėmis aplinkybėms galėtų pasirodyti neadekvatūs. Tokiais atvejais tam, kad Bendrijos rinka neliktų be apsaugos nuo galimų sutrikimų, Bendrija turėtų turėti galimybę nedelsdama imtis visų būtinų priemonių. Tokios priemonės turėtų atitikti tarptautinius Bendrijos įsipareigojimus. (76) Siekiant užtikrinti tinkamą BRO veikimą ir visų pirma siekiant išvengti rinkos sutrikdymo, pagal daugelio produktų BRO paprastai buvo numatyta galimybė uždrausti taikyti laikinojo įvežimo ar išvežimo perdirbti tvarką. Ši galimybė turėtų būti išlaikyta. Be to, patirtis rodo, kad jei vadovaujantis šia tvarka rinkos yra sutrikdytos ar joms kyla toks pavojus, veiksmų reikia imtis ilgai nedelsiant. Todėl Komisijai turėtų būti suteikti atitinkami įgaliojimai. Todėl tikslinga suteikti Komisijai įgaliojimus sustabdyti įvežimo ar išvežimo perdirbti tvarkos naudojimą tokiose situacijose. (77) Nuostatos dėl eksporto į trečiąsias šalis grąžinamųjų išmokų, grindžiamų kainų Bendrijoje ir pasaulinėje rinkoje skirtumu ir neviršijančių Bendrijos įsipareigojimais PPO nustatytų ribų, suteikimo turėtų būti Bendrijos dalyvavimo tarptautinėje prekyboje tam tikrais produktais, kuriems taikomas šis reglamentas, apsaugos priemonė. Subsidijuojamam eksportui turėtų būti taikomi vertės ir kiekio apribojimai. (78) Vertės apribojimų laikymasis turėtų būti užtikrintas eksporto grąžinamųjų išmokų nustatymo metu stebint mokėjimus pagal taisykles, susijusias su EŽŪGF. Stebėseną galima palengvinti iš anksto privalomai nustatant eksporto grąžinamąsias išmokas, tuo pačiu metu sudarant galimybę diferencijuotų grąžinamųjų išmokų atveju pakeisti nurodytą paskirties vietą geografinėje teritorijoje, kuriai taikoma bendra eksporto grąžinamosios išmokos norma. Pakeitus paskirties vietą turėtų būti mokama faktinei paskirties vietai taikoma eksporto grąžinamoji išmoka neviršijant dydžio, taikomo iš anksto nustatytai paskirties vietai, viršutinės ribos. (79) Kiekio apribojimų laikymąsi turėtų užtikrinti patikima ir veiksminga stebėsenos sistema. Šiuo tikslu eksporto grąžinamosios išmokos turėtų būti skiriamos, jeigu yra išduota eksporto licencija. Eksporto grąžinamosios išmokos turėtų būti skiriamos laikantis esamų apribojimų, atsižvelgiant į atskirą kiekvieno atitinkamo produkto atvejį. Šios taisyklės išimtis leidžiama taikyti tik Sutarties I priede neišvardytiems perdirbtiems produktams, kuriems netaikomi kiekio apribojimai. Reikėtų numatyti nuo administravimo taisyklių griežto laikymosi leidžiančią nukrypti nuostatą tais atvejais, kai nėra tikėtina, jog eksportas, už kurį skiriamos eksporto grąžinamosios išmokos, viršys nustatytą kiekį. (80) Turėtų būti numatyta, kad eksporto grąžinamosios išmokos už gyvus galvijus skiriamos ir mokamos tik tada, jeigu laikomasi Bendrijos teisės aktų dėl gyvūnų gerovės ir ypač dėl gyvūnų apsaugos juos vežant. (81) Tam tikrais atvejais žemės ūkio produktams, kurie atitinka tam tikras specifikacijas ir (arba) kainų sąlygas, gali būti taikoma speciali importo tvarka trečiosiose šalyse. Siekiant užtikrinti teisingą tokios sistemos taikymą, būtina, kad importuojančios trečiosios šalies ir Bendrijos valdžios institucijos bendradarbiautų administravimo srityje. Todėl prie tokių produktų turėtų būti pridėtas Bendrijoje išduotas sertifikatas. (82) Žydinčių gėlių svogūnėlių eksportas į trečiąsias šalis yra labai svarbus Bendrijai ekonominiu požiūriu. Tokio eksporto tęsimą ir vystymą gali užtikrinti šios prekybos kainų stabilizavimas. Todėl reikėtų numatyti minimalias šių produktų eksporto kainas. (83) Pagal Sutarties 36 straipsnį konkurencijos taisyklėms skirto Sutarties skyriaus nuostatos taikomos žemės ūkio produktų gamybai ir prekybai jais tik tokiu mastu, kurį nustato Taryba, laikydamasi Sutarties 37 straipsnio 2 ir 3 dalių nuostatų bei jose nustatytos tvarkos. Reglamentuose dėl bendro įvairių rinkų organizavimo su valstybės pagalba susijusios nuostatos buvo plačiai pripažintos taikytinomis. Be to, 2006 m. liepos 24 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 1184/2006 dėl tam tikrų konkurencijos taisyklių taikymo žemės ūkio produktų gamybai ir prekybai jais ( 43 ) buvo išsamiai nustatytos įmonėms taikomos Sutarties taisyklės Remiantis siekiamu tikslu – nustatyti vieną išsamų rinkos politikos taisyklių rinkinį, atitinkamas nuostatas reikėtų įtraukti į šį reglamentą. (84) Konkurencijos taisyklės, susijusios su Sutarties 81 straipsnyje nurodytais susitarimais, sprendimais ir veikla bei su piktnaudžiavimu dominuojančia padėtimi, turėtų būti taikomos žemės ūkio produktų gamybai ir prekybai jais, jeigu jų taikymas netrukdo funkcionuoti nacionalinėms žemės ūkio rinkoms arba nekelia pavojaus bendrosios žemės ūkio politikos tikslams. (85) Užtikrinamas ypatingas požiūris į ūkininkų organizacijas, kurių pagrindinis tikslas – bendra žemės ūkio produktų gamyba ar prekyba jais arba bendros infrastruktūros naudojimas, jeigu tokia bendra veikla neužkerta kelio konkurencijai arba nekelia pavojaus Sutarties 33 straipsnyje numatytiems tikslams. (86) Tam, kad nenukentėtų BŽŪP plėtra, būtų užtikrintas teisinis tikrumas ir nebūtų diskriminuojamos atitinkamos įmonės, Komisijai turėtų būti suteikta išimtinė teisė – Teisingumo Teismui turint teisę peržiūrėti – nustatyti, ar Sutarties 81 straipsnyje nurodyti susitarimai, sprendimai ir praktika yra suderinami su BŽŪP tikslais. (87) Skiriant nacionalinę pagalbą kiltų pavojus tinkamam bendromis kainomis pagrįstos vienos bendros rinkos veikimui. Todėl Sutarties nuostatos dėl valstybės pagalbos paprastai turėtų būti taikomos produktams, kuriems taikomas šis reglamentas. Tam tikrais atvejais turėtų būti leidžiamos išimtys. Tačiau kai tokios išimtys taikomos, Komisijai turėtų būti suteikta galimybė sudaryti esamų, naujų ar pasiūlytų valstybės pagalbos rūšių sąrašą, pateikti valstybėms narėms atitinkamas pastabas ir pasiūlyti joms tinkamas priemones. (88) Nuo įstojimo į ES Suomija ir Švedija gali skirti pagalbą už šiaurės elnių auginimą bei prekybą jais ir jų produktais, atsižvelgiant į ypatingą šios veiklos ekonominę padėtį. Be to, Suomija dėl specifinių savo klimato sąlygų gali skirti valstybės pagalbą už atitinkamai tam tikrus tik šioje valstybėje išaugintos sėklos ir javų sėklos kiekius, prieš tai gavusi Komisijos leidimą. Šias išimtis reikia taikyti ir toliau. (89) Valstybėse narėse, kuriose cukraus kvota ypač sumažinta, cukrinių runkelių augintojai susidurs su ypatingai didelėmis prisitaikymo problemomis. Tokiais atvejais pereinamojo laikotarpio Bendrijos pagalbos cukrinių runkelių augintojams, nustatytos Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 IV antraštinės dalies 10f skyriuje, nepakaks visiems runkelių augintojų patiriamiems sunkumams įveikti. Todėl valstybėms narėms, sumažinusioms kvotą daugiau kaip 50 % Reglamentu (EB) Nr. 318/2006 III priede 2006 m. vasario 20 d. nustatytos cukraus kvotos, turėtų būti leidžiama suteikti valstybės pagalbą cukrinių runkelių augintojams pereinamojo laikotarpio Bendrijos pagalbos taikymo metu. Siekiant užtikrinti, kad valstybės narės neteiktų valstybės pagalbos, viršijančios cukrinių runkelių augintojų poreikius, atitinkamos valstybės pagalbos bendro sumos nustatymas turėtų ir toliau būti tvirtinamas Komisijos, išskyrus Italijos atvejį, kur produktyviausių cukrinių runkelių augintojų numatytas maksimalus poreikis siekiant prisitaikyti prie rinkos sąlygų sudaro 11 EUR už toną išaugintų cukrinių runkelių. Be to, dėl konkrečių problemų, kurių tikimasi Italijoje, turėtų būti išlaikytos nuostatos, kurios leistų cukrinių runkelių augintojams tiesiogiai ar netiesiogiai pasinaudoti suteikta valstybės pagalba. (90) Suomijoje cukrinių runkelių auginimas priklauso nuo konkrečių geografinių ir klimato sąlygų, kurių neigiamas poveikis sektoriui prisidės prie cukraus reformos bendro poveikio. Dėl šios priežasties, pagal cukraus sektoriaus BRO turėtų būti nuostata, leidžianti tai valstybei narei nuolat teikti adekvataus dydžio valstybės pagalbą cukrinių runkelių augintojams. (91) Atsižvelgiant į ypatingą padėtį Vokietijoje, kur valstybės parama dabar yra teikiama pagal konkrečias Vokietijos alkoholio monopolio sąlygas daugeliui mažų alkoholio gamintojų, yra būtina ribotą laikotarpį leisti ir toliau teikti tokią paramą. Be to, taip pat svarbu nustatyti, kad pasibaigus tam laikotarpiui Komisija pateiktų ataskaitą apie tokios leidžiančios nukrypti nuostatos funkcionavimą, kartu su atitinkamais pasiūlymais. (92) Jeigu valstybė narė nori savo teritorijoje remti pieno ir pieno produktų suvartojimą skatinančias priemones Bendrijoje, turėtų būti nustatyta galimybė finansuoti tokias priemones nacionaliniu lygiu taikant pieno gamintojams skatinamąjį mokestį. (93) Siekiant atsižvelgti į galimus sausųjų pašarų gamybos pokyčius, Komisija iki 2008 m. rugsėjo 30 d., remdamasi bendro sausųjų pašarų rinkos organizavimo įvertinimu, turėtų pateikti Tarybai ataskaitą apie šį sektorių. Prireikus prie šios ataskaitos turėtų būti pridedami atitinkami pasiūlymai. Be to, Komisija turėtų reguliariai teikti pranešimus Europos Parlamentui ir Tarybai apie bitininkystės sektoriuje taikomą pagalbos schemą. (94) Būtina turėti pakankamai informacijos apie apynių rinkos padėtį Bendrijoje ir jos vystymosi perspektyvas. Todėl reikėtų numatyti Bendrijoje užaugintų apynių produktų visų tiekimo sutarčių registraciją. (95) Tam tikromis sąlygomis ir tam tikriems produktams reikėtų nustatyti priemones, kurių reikia imtis, kai atsiranda sutrikimų arba manoma, kad jų gali atsirasti dėl didelių vidaus rinkos kainų arba biržos ar pasaulinės rinkos kainų pokyčių. (96) Būtina nustatyti konkrečių žemės ūkio kilmės etilo alkoholiui skirtų priemonių sistemą, kad būtų galima rinkti ekonominius duomenis ir analizuoti statistinę informaciją siekiant stebėti rinką. Kadangi žemės ūkio kilmės etilo alkoholio rinka ir bendra etilo alkoholio rinka yra susijusios, turi būti teikiama ir informacija apie ne žemės ūkio kilmės etilo alkoholio rinką. (97) Išlaidas, kurias valstybės narės patiria vykdydamos pagal šį reglamentą prisiimtus įsipareigojimus, Bendrija turėtų finansuoti pagal Reglamentą (EB) Nr. 1290/2005. (98) Komisija turėtų būti įgaliota patvirtinti priemones, būtinas praktinėms specifinėms problemoms spręsti nepaprastosios padėties atvejais. (99) Kadangi bendra žemės ūkio produktų rinka nuolat vystosi, valstybės narės ir Komisija turėtų nuolat informuoti viena kitą apie svarbius įvykius. (100) Siekiant išvengti piktnaudžiavimo šiame reglamente nustatytomis lengvatomis, tokios lengvatos neturėtų būti suteikiamos arba turėtų būti panaikinamos tais atvejais, kai nustatoma, kad bet kurios iš jų gavimo sąlygos buvo sukurtos dirbtinai ir neatitinka šio reglamento tikslų. (101) Siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi šiame reglamente nustatytų pareigų, reikalingos kontrolės priemonės, o tais atvejais, kai tokių įpareigojimų nesilaikoma, reikia taikyti administracines priemones ir administracines sankcijas. Todėl Komisijai reikėtų suteikti įgaliojimus nustatyti atitinkamas taisykles, įskaitant ir nepagrįstų išmokų susigrąžinimo taisykles ir dėl šio reglamento taikymo kylančius valstybių narių įsipareigojimus teikti ataskaitas. (102) Šiam reglamentui įgyvendinti reikalingos priemonės paprastai turėtų būti patvirtintos pagal 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimą 1999/468/EB, nustatantį Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką ( 44 ). Tačiau jei tam tikrų pagal šį reglamentą numatytų priemonių, kurios susijusios su Komisijos kompetencija, atveju, reikia skubių veiksmų arba jos yra tik administracinio pobūdžio, tai Komisija turėtų būti įgaliota veikti viena pati. (103) Kadangi į šį reglamentą įtraukti šviežių ir perdirbtų vaisių bei daržovių ir vyno BRO aspektai, reikia numatyti tam tikrus BRO pakeitimus. (104) Į šį reglamentą įtraukiamos nuostatos, susijusios su Sutartyje nustatytų konkurencijos taisyklių taikymu. Iki šiol tos nuostatos buvo reglamentuojamos Reglamente (EB) Nr. 1184/2006. Šio reglamento taikymo sritį reikia iš dalies pakeisti, kad jo nuostatos būtų taikomos tik Sutarties I priede išvardytiems produktams, kurių neapima šis reglamentas. (105) Į šį reglamentą įtraukiamos 2 ir 3 konstatuojamosiose dalyse išvardytuose pagrindiniuose reglamentuose išdėstytos nuostatos, išskyrus išdėstytąsias Reglamentuose (EB) Nr. 2200/96, (EB) Nr. 2201/96 ir (EB) Nr. 1493/1999. Be to, į šį reglamentą įtraukiamos šių reglamentų nuostatos: — 1975 m. spalio 29 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2729/75 dėl grūdų, ryžių ir skaldytų ryžių mišinių importo mokesčių, — 1975 m. spalio 29 d. Tarybos Reglamento (EEB) Nr. 2763/75, nustatančio bendrąsias pagalbos teikimo privačiam kiaulienos saugojimui taisykles ( 45 ), — 1975 m. spalio 29 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2782/75 dėl perinti skirtų kiaušinių ir viščiukų gamybos bei prekybos, — 1976 m. kovo 25 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 707/76 dėl šilkaverpių augintojų gamintojų grupių pripažinimo ( 46 ), — 1977 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1055/77 dėl intervencinės agentūros supirktų produktų saugojimo ir judėjimo ( 47 ), — 1979 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2931/79 dėl paramos teikimo žemės ūkio produktų, kuriems gali būti taikomas specialus importo režimas trečiojoje šalyje, eksportui ( 48 ), — 1984 m. lapkričio 13 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 3220/84, nustatančio Bendrijos kiaulių skerdenų klasifikavimo skalę, — 1987 m. liepos 2 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1898/87 dėl pavadinimų, naudojamų prekiaujant pienu ir pieno produktais, apsaugos, — 1987 m. gruodžio 10 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 3730/87, nustatančio bendrąsias maisto iš intervencinių atsargų tiekimo paskirtoms organizacijoms, jį skirstančioms labiausiai nepasiturintiems asmenims Bendrijoje, taisykles, — 1990 m. vasario 12 d. Tarybos reglamento (EΕΒ) Nr. 386/90 dėl monitoringo, atliekamo eksportuojant žemės ūkio produktus, už kuriuos skiriamos grąžinamosios išmokos arba kitos sumos ( 49 ), — 1990 m. gegužės 7 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1186/90, išplečiančio Bendrijos suaugusių galvijų skerdenų klasifikavimo skalės taikymo mastą, — 1990 m. birželio 26 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1906/90 dėl tam tikrų prekybos paukštiena standartų, — 1990 m. liepos 24 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2204/90, nustatančio bendro pieno ir pieno produktų rinkos organizavimo papildomas bendrąsias taisykles, taikomas sūriui, — 1992 m. birželio 30 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2077/92 dėl tarpšakinių organizacijų ir susitarimų tabako sektoriuje ( 50 ), — 1992 m. liepos 23 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2137/92 dėl Bendrijos avienos skerdenų klasifikavimo skalės ir šviežių arba atšaldytų avienos skerdenų, — 1994 m. gruodžio 5 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 2991/94, nustatančio tepiųjų riebalų standartus, — 1997 m. gruodžio 18 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 2597/97, nustatančio papildomas taisykles dėl bendro geriamam pienui skirto pieno ir pieno produktų rinkos organizavimo, — 1999 m. spalio 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 2250/1999 dėl Naujosios Zelandijos kilmės sviesto tarifinės kvotos ( 51 ), — 2003 m. rugsėjo 29 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1788/2003, nustatančio mokestį pieno ir pieno produktų sektoriuje, — 2006 m. birželio 19 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1028/2006 dėl prekybos kiaušiniais standartų, — 2006 m. liepos 24 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1183/2006, nustatančio Bendrijos suaugusių galvijų skerdenų klasifikavimo skalę. (106) Todėl šie reglamentai turėtų būti panaikinti. Teisinio tikrumo tikslais ir atsižvelgiant į šiuo reglamentu panaikinamų aktų skaičių bei pagal tuos aktus priimtų ar iš dalies pakeistų aktų skaičių, tikslinga patikslinti, kad jų panaikinimas nedaro įtakos remiantis panaikintu aktu priimtų teisės aktų galiojimui ar jais padarytų kitų teisės aktų pakeitimų galiojimui. (107) Paprastai šis reglamentas turėtų būti pradėtas taikyti 2008 m. sausio 1 d. Tačiau tam, kad būtų užtikrinta, kad naujosios šio reglamento nuostatos netrikdytų einamųjų 2007—2008 prekybos metų, tų sektorių atžvelgiu, kuriems numatyti prekybos metai turėtų būti nustatyta vėlesnė taikymo data. Todėl šis reglamentas atitinkamiems sektoriams turėtų būti taikomas nuo 2008—2009 prekybos metų pradžios. Todėl atitinkami šiuos sektorius reglamentuojantys reglamentai turėtų būti taikomi toliau iki atitinkamų 2007–2008 prekybos metų pabaigos. (108) Be to, tam tikruose kituose sektoriuose, kuriuose nėra numatyta prekybos metų, norint sklandžiai pereiti nuo esamo BRO prie šio reglamento, taip pat reikalingas ilgesnis pereinamasis laikotarpis. Todėl atitinkami šių sektorių esamą BRO reglamentuojantys reglamentai turėtų būti taikomi toliau iki šiam reglamente numatytos vėlesnės datos. (109) Šiuo reglamentu Komisijai perduodama kompetencija priimti Reglamente (EB) Nr. 386/90 nagrinėtus klausimus. Be to, Reglamentai (EEB) Nr. 3220/84, (EEB) Nr. 1186/90, (EEB) Nr. 2137/92 ir (EB) Nr. 1183/2006 šiuo reglamentu panaikinami, nors į šį reglamentą įtraukiamos tik tam tikros jų dalys. Todėl kitos šiuose reglamentuose esančios nuostatos turės būti nagrinėjamos įgyvendinimo taisyklėse, kurias dar turi priimti Komisija. Komisijai turėtų būti skirta daugiau laiko nustatyti atitinkamas taisykles. Pirmiau minėti reglamentai turėtų būti toliau taikomi iki 2008 m. gruodžio 31 d. (110) Šie Tarybos aktai tapo nebereikalingi ir turėtų būti panaikinti: — 1968 m. kovo 12 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 315/68, nustatantis skirtų pražydinti svogūnėlių, gumbasvogūnių ir gumbavaisių kokybės standartus ( 52 ), — 1968 m. kovo 12 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 316/68, nustatantis ką tik nuskintų gėlių ir dekoratyvinių žalumynų kokybės standartus ( 53 ), — 1969 m. gruodžio 9 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 2517/69, nustatantis tam tikras vaisių auginimo Bendrijoje pertvarkymo priemones ( 54 ), — 1975 m. spalio 29 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 2728/75 dėl pagalbos bulvių krakmolo gamybai bei prekybai ir bulvių, iš kurių gaminamas krakmolas, auginimui bei prekybai ( 55 ), — 1980 m. birželio 5 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 1358/80, nustatantis suaugusių galvijų orientacinę ir intervencinę kainas 1980–1981 prekybos metams bei įvedantis Bendrijos suaugusių galvijų skerdenų klasifikavimo skalę ( 56 ), — 1987 m. gruodžio 21 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 4088/87, nustatantis tam tikrų Kipro, Izraelio ir Jordanijos kilmės gėlių importo lengvatinių muitų taikymo sąlygas ( 57 ), — 1974 m. lapkričio 20 d. Tarybos sprendimas 74/583/EEB dėl cukraus judėjimo monitoringo ( 58 ). (111) Pereiga nuo taisyklių, nustatytų šiuo reglamentu naikinamose nuostatose ir reglamentuose, gali sukelti sunkumų, kurie šiame reglamente nenagrinėjami. Siekiant tokius sunkumus išspręsti, Komisijai turėtų būti suteikta galimybė patvirtinti pereinamojo laikotarpio priemones, kadangi: PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:







TURINYS I DALIS ĮVADINĖS NUOSTATOS II DALIS VIDAUS RINKA I ANTRAŠTINĖ DALIS RINKOS INTERVENCIJA I SKYRIUS Valstybės intervencija ir privatus sandėliavimas I skirsnis Bendrosios nuostatos II skirsnis Valstybės intervencija I poskirsnis Bendrosios nuostatos II poskirsnis Supirkimo pradžia ir jo sustabdymas III poskirsnis Intervencinė kaina IV poskirsnis Taikant intervenciją supirktų produktų realizavimas III skirsnis Privatus sandėliavimas I poskirsnis Privaloma pagalba II poskirsnis Neprivaloma pagalba IV skirsnis Bendrosios nuostatos II SKYRIUS Specialios intervencinės priemonės I skirsnis Išskirtinės rinkos rėmimo priemonės II skirsnis Priemonės grūdų ir ryžių sektoriuose III skirsnis Priemonės cukraus sektoriuje IV skirsnis Pasiūlos pritaikymas III SKYRIUS Gamybos apribojimo sistemos I skirsnis Bendrosios nuostatos II skirsnis Cukrus I poskirsnis Kvotų skyrimas ir administravimas II poskirsnis Kvotos perviršis III skirsnis Pienas I poskirsnis Bendrosios nuostatos II poskirsnis Kvotų skyrimas ir administravimas III poskirsnis Kvotos perviršis IIIa skirsnis Bulvių krakmolo kvotos IV skirsnis Cukraus, pieno ir bulvių krakmolo kvotų skyrimo tvarkos taisyklės IVa skirsnis Vyno sektoriaus gamybos potencialas I poskirsnis Sodinimas be sodinimo teisių II poskirsnis Laikinoji vynmedžių sodinimo tvarka III poskirsnis Vynmedžių išnaikinimo schema IV SKYRIUS Pagalbos schemos I skirsnis Pagalba už perdirbimą I poskirsnis Sausieji pašarai II poskirsnis Pluoštiniai linai ir kanapės III poskirsnis Bulvių krakmolas II skirsnis Gamybos grąžinamoji išmoka III skirsnis Pagalba pieno ir pieno produktų sektoriui IIIa skirsnis Pagalba apynių sektoriuje IV skirsnis Pagalba alyvuogių aliejaus ir valgomųjų alyvuogių sektoriui 4a SKIRSNIS Pagalba vaisių ir daržovių sektoriuje 1 poskirsnis Gamintojų Grupės 2 poskirsnis Veiklos fondai ir veiklos programos IIa poskirsnis Vaisių vartojimo skatinimo mokyklose programa III poskirsnis Procedūrinės nuostatos IVb skirsnis Vyno sektoriuje taikomos paramos programos I poskirsnis Įvadinės nuostatos II poskirsnis Paramos programų teikimas ir turinys III poskirsnis Specialiosios paramos priemonės IV poskirsnis Procedūrinės nuostatos V skirsnis Bendrijos tabako fondas VI skirsnis Specialios nuostatos bitininkystės sektoriui VII skirsnis Pagalba šilkaverpių sektoriui II ANTRAŠTINĖ DALIS PREKYBOS IR GAMYBOS TAISYKLĖS I SKYRIUS Prekybos standartai ir gamybos sąlygos I skirsnis Prekybos standartai Ia skirsnis Vyno sektoriuje taikomi kilmės vietos nuorodos, geografinės nuorodos ir tradiciniai terminai I poskirsnis Kilmės vietos nuorodos ir geografinės nuorodos II poskirsnis Tradiciniai terminai Ib skirsnis Vyno sektoriaus produktų ženklinimas ir pateikimas II skirsnis Gamybos sąlygos IIa skirsnis Vyno sektoriuje taikomos gamybos taisyklės I poskirsnis Vyninių vynuogių veislės II poskirsnis Vynininkystės metodai ir apribojimai III skirsnis Procedūrinės taisyklės II SKYRIUS Gamintojų organizacijos, tarpšakinės organizacijos, ūkio subjektų organizacijos I skirsnis Bendrosios nuostatos Ia skirsnis Taisyklės dėl gamintojų organizacijų, tarpšakinių organizacijų ir gamintojų grupių vaisių ir daržovių sektoriuje 1 poskirsnis Gamintojų organizacijų įstatai ir pripažinimas 2 poskirsnis Gamintojų organizacijų ir gamintojų grupių asociacija 3 poskirsnis Taisyklių taikymo išplėtimas ekonominės zonos gamintojams 4 poskirsnis Tarpšakinės organizacijos vaisių ir daržovių sektoriuje Ib skirsnis Taisyklės dėl vyno sektoriaus gamintojų ir tarpšakinėms organizacijoms taikomos taisyklės II skirsnis Taisyklės dėl tarpšakinių organizacijų tabako sektoriuje IIa skirsnis Taisyklės dėl gamintojų organizacijų ir tarpšakinių organizacijų pieno ir pieno produktų sektoriuje III skirsnis Procedūrinės taisyklės III DALIS PREKYBA SU TREČIOSIOMIS ŠALIMIS I SKYRIUS Bendrosios nuostatos II SKYRIUS Importas I skirsnis Importo licencijos II skirsnis Importo muitai ir rinkliavos III skirsnis Importo kvotos administravimas IV skirsnis Specialios nuostatos dėl tam tikrų produktų I poskirsnis Specialios nuostatos dėl grūdų ir ryžių sektorių produktų importo II poskirsnis Lengvatinė cukraus importo tvarka III poskirsnis Specialios nuostatos dėl kanapių importo IV poskirsnis Specialios nuostatos dėl apynių importo V poskirsnis Specialios vynų importo nuostatos V skirsnis Apsaugos priemonės ir laikinasis įvežimas perdirbti III SKYRIUS Eksportas I skirsnis Eksporto licencijos II skirsnis Eksporto grąžinamosios išmokos III skirsnis Eksporto kvotos administravimas pieno ir pieno produktų sektoriuje IV skirsnis Speciali importo tvarka trečiosiose šalyse V skirsnis Specialios nuostatos dėl gyvų augalų VI skirsnis Laikinasis išvežimas perdirbti IV DALIS KONKURENCIJOS TAISYKLĖS I SKYRIUS Įmonėms taikomos taisyklės II SKYRIUS Valstybės pagalbos taisyklės V DALIS KONKREČIOS NUOSTATOS DĖL ATSKIRŲ SEKTORIŲ VI DALIS BENDROSIOS NUOSTATOS VII DALIS ĮGYVENDINIMO, PEREINAMOJO LAIKOTARPIO IR BAIGIAMOSIOS TAISYKLĖS I SKYRIUS Įgyvendinimo nuostatos II SKYRIUS Pereinamojo laikotarpio ir baigiamosios nuostatos I PRIEDAS 1 STRAIPSNIO 1 DALYJE NURODYTŲ PRODUKTŲ SĄRAŠAS I dalis. Javai II dalis. Ryžiai III dalis. Cukrus IV dalis. Sausieji pašarai V dalis. Sėklos VI dalis. Apyniai VII dalis. Alyvuogių aliejus ir valgomosios alyvuogės VIII dalis. Pluoštiniai linai ir kanapės IX dalis. Vaisiai ir daržovės X dalis. Perdirbtų vaisių ir daržovių produktai XI dalis. Bananai XII dalis. Vynas XIII dalis. Augantys medžiai ir kiti augalai, svogūnėliai, šaknys ir kitos panašios augalų dalys, skintos gėlės ir dekoratyviniai žalumynai XIV dalis. Žaliavinis tabakas XV dalis. Galvijiena XVI dalis. Pienas ir pieno produktai XVII dalis. Kiauliena XVIII dalis. Aviena ir ožkiena XIX dalis. Kiaušiniai XX dalis. Paukštiena XXI dalis. Kiti produktai II PRIEDAS 1 STRAIPSNIO 3 DALYJE NURODYTŲ PRODUKTŲ SĄRAŠAS I dalis. Žemės ūkio kilmės etilo alkoholis II dalis. Bitininkystės produktai III dalis. Šilkaverpiai III PRIEDAS 2 STRAIPSNIO 1 DALYJE NURODYTOS SĄVOKŲ APIBRĖŽTYS I dalis. Ryžių sektoriui taikomos apibrėžtys II dalis. Cukraus sektoriui taikomos apibrėžtys III dalis. Apynių sektoriui taikomos apibrėžtys IIIa dalis. Vyno sektoriui taikomos apibrėžtys IV dalis. Galvijienos sektoriui taikomos apibrėžtys V dalis. Pieno ir pieno produktų sektoriui taikomos apibrėžtys VI dalis. Kiaušinių sektoriui taikomos apibrėžtys VII dalis. Paukštienos sektoriui taikomos apibrėžtys VIII dalis. Bitininkystės sektoriui taikomos apibrėžtys IV PRIEDAS RYŽIŲ IR CUKRAUS STANDARTINĖ KOKYBĖ A. Žaliavinių ryžių standartinė kokybė B. Cukraus standartinė kokybė V PRIEDAS BENDRIJOS SKERDENŲ KLASIFIKAVIMO SKALĖS, NURODYTOS 42 STRAIPSNYJE A. Bendrijos suaugusių galvijų skerdenų klasifikavimo skalė B. Bendrijos kiaulių skerdenų klasifikavimo skalė C. Bendrijos avių skerdenų klasifikavimo skalė VI PRIEDAS VALSTYBIŲ IR REGIONŲ KVOTOS kvotos, taikomos nuo 2010–2011 prekybos metų VII PRIEDAS PAPILDOMOS IZOGLIUKOZĖS KVOTOS, NURODYTOS 58 STRAIPSNIO 2 DALYJE VIIa PRIEDAS PAGAL 59 STRAIPSNIO 2 DALIES ANTRĄ PASTRAIPĄ NUSTATYTINOS PROCENTINĖS DALIES APSKAIČIAVIMAS VIIb PRIEDAS PAGAL 59 STRAIPSNIO 2 DALIES ANTRĄ PASTRAIPĄ ĮMONĖMS TAIKOMOS PROCENTINĖS DALIES APSKAIČIAVIMAS VIIc PRIEDAS PAGAL 52A STRAIPSNIO 1 DALĮ NUSTATYTINO KOEFICIENTO APSKAIČIAVIMAS VIII PRIEDAS IŠSAMIOS CUKRAUS AR IZOGLIUKOZĖS KVOTŲ PERDAVIMO TAISYKLĖS PAGAL 60 STRAIPSNĮ IX PRIEDAS NACIONALINĖS KVOTOS IR RESTRUKTŪRIZAVIMO REZERVO KIEKIAI, NURODYTI 66 STRAIPSNYJE X PRIEDAS NUSTATYTASIS RIEBALŲ KIEKIS, NURODYTAS 70 STRAIPSNYJE Xa PRIEDAS 84A STRAIPSNYJE NURODYTOS BULVIŲ KRAKMOLO KVOTOS KIEKVIENIEMS PREKYBOS METAMS Xb PRIEDAS PARAMOS PROGRAMŲ BIUDŽETAS (NURODYTAS 103N STRAIPSNIO 1 DALYJE) Xc PRIEDAS BIUDŽETO ASIGNAVIMAI KAIMO PLĖTROS PRIEMONĖMS, KAIP NURODYTA 190A STRAIPSNIO 3 DALYJE Xd PRIEDAS VYNMEDŽIŲ IŠNAIKINIMO SCHEMOS BIUDŽETAS Xe PRIEDAS TERITORIJOS, KURIAS VALSTYBĖS NARĖS GALI PASKELBTI NEATITINKANČIOMIS VYNMEDŽIŲ IŠNAIKINIMO SCHEMOS REIKALAVIMŲ (NURODYTOS 85U STRAIPSNIO 1, 2 IR 5 DALYSE) XI PRIEDAS A.I. Ilgo linų pluošto didžiausio garantuojamo kiekio paskirstymas valstybėms narėms, kaip nurodyta 94 straipsnio 1 dalyje A.II. Trumpo linų pluošto ir kanapių pluošto didžiausio garantuojamo kiekio paskirstymas 2008–2009 prekybos metais valstybėms narėms, kaip nurodyta 94 straipsnio 1a dalyje A.III. Zonos, kuriose gali būti skiriama 94a straipsnyje nurodyta pagalba B. Didžiausio garantuoto kiekio paskirstymas valstybėms narėms, nurodytas 89 straipsnyje XIa PRIEDAS PREKYBA DVYLIKOS MĖNESIŲ IR JAUNESNIŲ GALVIJŲ MĖSA PAGAL 113B STRAIPSNĮ I. Sąvokos apibrėžtis II. Dvylikos mėnesių ir jaunesnių galvijų skirstymas į kategorijas skerdykloje III. Prekiniai pavadinimai IV. Privaloma informacija etiketėje V. Neprivaloma informacija etiketėje VI. Registravimas VII. Oficialūs patikrinimai VIII. Iš trečiųjų šalių importuojama mėsa IX. Sankcijos XIb PRIEDAS VYNUOGIŲ PRODUKTŲ KATEGORIJOS 1. Vynas 2. Jaunas rauginamas vynas 3. Likerinis vynas 4. Putojantis vynas 5. Rūšinis putojantis vynas 6. Rūšinis aromatinis putojantis vynas 7. Gazuotas putojantis vynas 8. Pusiau putojantis vynas 9. Gazuotas pusiau putojantis vynas 10. Vynuogių misa 11. Iš dalies rauginta vynuogių misa 12. Iš dalies rauginta vynuogių misa, gauta iš vytintų vynuogių 13. Koncentruota vynuogių misa 14. Rektifikuota koncentruota vynuogių misa 15. Vynas iš vytintų vynuogių 16. Vynas iš pernokusių vynuogių 17. Vyno actas XIb Priedo Priedėlis Vynuogių auginimo zonos XII PRIEDAS PIENO IR PIENO PRODUKTŲ APIBRĖŽTYS IR PAVADINIMAI, NURODYTI 114 STRAIPSNIO 1 DALYJE XIII PRIEDAS PREKYBA ŽMONĖMS VARTOTI SKIRTU PIENU NURODYTU 114 STRAIPSNIO 2 DALYJE XIV PRIEDAS PREKYBOS KIAUŠINI IR PAUKŠTIENOS SEKTORI PRODUKTAIS STANDARTAI, NURODYTI 116 STRAIPSNYJE A. Prekybos Gallus gallus veislės vištų kiaušiniais standartai B. Prekybos paukštiena standartai C. Perinti skirtų kiaušinių ir viščiukų gamybos bei prekybos standartai XV PRIEDAS STANDARTAI, TAIKOMI TEPIESIEMS RIEBALAMS, NURODYTIEMS 115 STRAIPSNYJE XV priedo priedėlis XVa PRIEDAS SODRINIMAS, RŪGŠTINIMAS IR RŪGŠTINGUMO MAŽINIMAS TAM TIKROSE VYNUOGIŲ AUGINIMO ZONOSE A. Sodrinimo ribos B. Sodrinimo procesai C. Rūgštinimas ir rūgštingumo mažinimas D. Procesai XVb PRIEDAS APRIBOJIMAI A. Bendrosios nuostatos B. Šviežios vynuogės, vynuogių misa ir vynuogių sultys C. Vyno kupažavimas (maišymas) D. Šalutiniai produktai XVI PRIEDAS ALYVUOGIŲ ALIEJAUS IR ALYVUOGIŲ IŠSPAUDŲ ALIEJAUS, NURODYTŲ 118 STRAIPSNYJE, APRAŠAI IR APIBRĖŽTYS XVIa PRIEDAS IŠSAMUS TAISYKLIŲ SĄRAŠAS, KURIO TAIKYMĄ PAGAL 125F IR 125L STRAIPSNIUS GALIMA IŠPLĖSTI NARIAIS NESANTIEMS GAMINTOJAMS XVII PRIEDAS RYŽIŲ, NURODYTŲ 137 IR 139 STRAIPSNIUOSE, IMPORTO MUITAI XVIII PRIEDAS BASMATI RYŽIŲ, NURODYTŲ 138 STRAIPSNYJE, RŪŠYS XIX PRIEDAS 153 STRAIPSNIO 3 DALYJE, 154 STRAIPSNIO 1 DALIES B PUNKTE IR III PRIEDO II DALIES 12 PUNKTE NURODYTOS VALSTYBĖS XX PRIEDAS GRŪDŲ, RYŽIŲ, CUKRAUS, PIENO IR KIAUŠINIŲ SEKTORIŲ PREKIŲ SĄRAŠAS, SKIRTAS TAIKYTI 26 STRAIPSNIO A PUNKTO II PAPUNKTĮ IR SKIRTI III DALIES III SKYRIAUS II SKIRSNYJE NURODYTAS EKSPORTO GRĄŽINAMĄSIAS IŠMOKAS I dalis. Javai II dalis. Ryžiai III dalis. Cukrus IV dalis. Pienas V dalis. Kiaušiniai XXI PRIEDAS TAM TIKRŲ PREKIŲ, KURIOSE YRA CUKRAUS, SĄRAŠAS, SIEKIANT SKIRTI III DALIES III SKYRIAUS II SKIRSNYJE NURODYTAS EKSPORTO GRĄŽINAMĄSIAS IŠMOKAS XXII PRIEDAS 202 STRAIPSNYJE NURODYTOS KORELIACIJOS LENTELĖS







I

DALIS

ĮVADINĖS NUOSTATOS

1 straipsnis

Taikymo sritis

1. Šiame reglamente nustatomas bendras šių sektorių produktų, toliau nurodytų I priede, rinkų organizavimas:

a) grūdų, I priedo I dalis;

b) ryžių, I priedo II dalis;

c) cukraus, I priedo III dalis;

d) sausųjų pašarų, I priedo IV dalis;

e) sėklų, I priedo V dalis;

f) apynių, I priedo VI dalis;

g) alyvuogių aliejaus ir valgomųjų alyvuogių, I priedo VII dalis;

h) linų ir kanapių, I priedo VIII dalis;

i) vaisių ir daržovių, I priedo IX dalis;

j) perdirbtų vaisių ir daržovių, I priedo X dalis;

k) bananų, I priedo XI dalis;

l) vyno, I priedo XII dalis;

m) gyvų augalų ir gėlininkystės produktų, I priedo XIII dalis (toliau – gyvų augalų sektorius);

n) žaliavinio tabako, I priedo XIV dalis;

o) galvijienos, I priedo XV dalis;

p) pieno ir pieno produktų, I priedo XVI dalis;

q) kiaulienos, I priedo XVII dalis;

r) avienos ir ožkienos, I priedo XVIII dalis;

s) kiaušinių, I priedo XIX dalis;

t) paukštienos, I priedo XX dalis;

u) kitų produktų, I priedo XXI dalis.

▼M10 —————

▼B

3. Šiuo reglamentu nustatomos konkrečios priemonės, taikomos toliau išvardytuose sektoriuose ir, jeigu taikoma, išsamiau apibrėžtuose II priede:

a) žemės ūkio kilmės etilo alkoholio, II priedo I dalis (toliau – žemės ūkio kilmės etilo alkoholio sektorius);

b) bitininkystės produktų, II priedo II dalis (toliau – bitininkystės sektorius);

c) šilkaverpių, II priedo III dalis.

▼M3

4. Bulvėms, šviežioms arba šaldytoms, klasifikuojamoms KN 0701 pozicijoje, taikomas IV dalies II skyrius.

▼B

2 straipsnis

Sąvokų apibrėžtys

1. Šiame reglamente taikomos su tam tikrais sektoriais susijusios apibrėžtys, išdėstytos III priede.

2. Šiame reglamente:

a) „ūkininkas“ – ūkininkas, kaip apibrėžta Reglamente (EB) Nr. 1782/2003;

b) „mokėjimo agentūra“ – įstaiga arba įstaigos, kurias valstybė narė paskiria remdamasi Reglamentu (EB) Nr. 1290/2005;

c) „intervencinė kaina“ – kaina, kuria produktai superkami taikant valstybės intervenciją.

3 straipsnis

Prekybos metai

Nustatomi tokie prekybos metai:

a) nuo atitinkamų metų sausio 1 d. iki gruodžio 31 d. bananų sektoriuje;

b) nuo balandžio 1 d. iki kitų metų kovo 31 d.: i) sausųjų pašarų sektoriuje; ii) šilkaverpių sektoriuje;

c) nuo liepos 1 d. iki kitų metų birželio 30 d.: i) grūdų sektoriuje; ii) sėklos sektoriuje; iii) alyvuogių aliejaus ir valgomųjų alyvuogių sektoriuje; iv) linų ir kanapių sektoriuje; v) pieno ir pieno produktų sektoriuje;

▼M10

ca) nuo rugpjūčio 1 d. iki kitų metų liepos 31 d. vyno sektoriuje;

▼B

d) nuo rugsėjo 1 d. iki kitų metų rugpjūčio 31 d. ryžių sektoriuje;

e) nuo spalio 1 d. iki kitų metų rugsėjo 30 d. cukraus sektoriuje.

▼M3

Vaisių bei daržovių ir perdirbtų vaisių bei daržovių produktų sektoriams prekybos metus prireikus nustato Komisija.

▼B

4 straipsnis

Komisijos kompetencija

Išskyrus tuos atvejus, kai šiame reglamente nurodyta kitaip, tai atvejais, kai Komisijai suteikiami įgaliojimai, ji veikia laikydamasi 195 straipsnio 2 dalyje nurodytos tvarkos.

5 straipsnis

Įgyvendinimo taisyklės

Komisija gali priimti išsamias 2 straipsnio įgyvendinimo taisykles.

Komisija gali iš dalies keisti III priedo I dalyje išdėstytas su ryžiais susijusias apibrėžtis ir to priedo II dalies 12 punkte išdėstytą „AKR ir (arba) Indijos kilmės cukraus“ apibrėžtį.

Komisija gali tai pat nustatyti perskaičiavimo kursus, taikomus įvairiais ryžių perdirbimo etapais, perdirbimo išlaidas ir šalutinių produktų vertę.







II

DALIS

VIDAUS RINKA







I

ANTRAŠTINĖ DALIS

RINKOS INTERVENCIJA







I

SKYRIUS

Valstybės intervencija ir privatus sandėliavimas







I

skirsnis

Bendrosios nuostatos

6 straipsnis

Taikymo sritis

1. Šiame skyriuje nustatomos taisyklės, susijusios su, jeigu taikoma, valstybės intervenciniu supirkimu ir pagalbos už privatų sandėliavimą skyrimu šiuose sektoriuose:

a) grūdų;

b) ryžių;

c) cukraus;

d) alyvuogių aliejaus ir valgomųjų alyvuogių;

e) galvijienos;

f) pieno ir pieno produktų;

g) kiaulienos;

h) avienos ir ožkienos.

2. Šiame skyriuje vartojamos šios apibrėžtys:

a) „grūdai“ – Bendrijoje išauginti grūdai;

b) „pienas“ – Bendrijoje pagamintas karvės pienas;

▼M3 —————

▼B

d) „grietinėlė“ – tiesiogiai ir tik iš pieno gauta grietinėlė.

7 straipsnis

Bendrijos kilmė

Nepažeidžiant 6 straipsnio 2 dalies nuostatų taikant valstybės intervenciją galima supirkti tik Bendrijos kilmės produktus, o pagalbą galima skirti tik už Bendrijos kilmės produktų privatų sandėliavimą.

8 straipsnis

Referencinės kainos

1. 6 straipsnio 1 dalyje nurodytiems produktams, kuriems taikomos intervencinės priemonės, nustatomos šios referencinės kainos:

▼M7

a) grūdų sektoriuje — 101,31 EUR už toną;

▼B

b) standartinės kokybės, kaip apibrėžta IV priedo A dalyje, žaliavinių ryžių kaina nustatoma 150 EUR už toną;

c) cukraus: i) baltojo cukraus: — 541,5 EUR už toną 2008–2009 prekybos metais, — 404,4 EUR už toną nuo 2009–2010 prekybos metų; ii) žaliavinio cukraus: — 448,8 EUR už toną 2008–2009 prekybos metais, — 335,2 EUR už toną nuo 2009–2010 prekybos metų; ir ii papunkčiuose nustatytos referencinės kainos taikomos standartinės kokybės, kaip apibrėžta IV priedo B dalyje, iš fabriko tiekiamam nefasuotam cukrui,

d) galvijienos sektoriuje jaučių R3 klasės, kaip nustatyta Bendrijos suaugusių galvijų skerdenų klasifikavimo skalėje, numatytoje 42 straipsnio 1 dalies a punkte, skerdenų kaina nustatoma 2 224 EUR už toną;

e) pieno ir pieno produktų sektoriuje: i) sviesto 246,39 EUR už 100 kg; ▼M3 ii) 169,80 EUR už 100 kg nugriebto pieno miltelių; ▼B

f) kiaulienos sektoriuje kiaulių standartinės kokybės, apibrėžtos pagal masę ir raumeningumą, laikantis Bendrijos kiaulių skerdenų klasifikavimo skalės, numatytos 42 straipsnio 1 dalies b punkte, skerdenų kaina nustatoma 1 509,39 EUR už toną taip: i) nuo 60 kg iki mažesnės kaip 120 kg masės skerdenos: E klasė, kaip nustatyta V priedo B dalies II punkte; ii) 120–180 kg masės skerdenos: R klasė, kaip nustatyta V priedo B dalies II punkte.

2. Grūdų ir ryžių referencinės kainos, nustatytos atitinkamai 1 dalies a ir b punktuose, yra susijusios su didmeninės prekybos etapu prieš iškraunant į sandėlį pristatytas prekes. Šios referencinės kainos galioja visuose Bendrijos intervenciniuose centruose, paskirtuose pagal 41 straipsnį.

3. Taryba, laikydamasi Sutarties 37 straipsnio 2 dalyje nustatytos tvarkos, gali keisti šio straipsnio 1 dalyje nustatytas referencines kainas, atsižvelgdama į gamybos ir rinkų pokyčius.

9 straipsnis

Pranešimas apie cukraus rinkos kainas

Komisija įkuria cukraus rinkos kainų informacinę sistemą, įskaitant kainos lygių cukraus rinkoje skelbimo sistemą.

Ši sistema grindžiama informacija, kurią pateikia baltąjį cukrų gaminančios įmonės ar kiti cukraus verslu užsiimantys ūkio subjektai. Ši informacija yra konfidenciali.

Komisija užtikrina, kad naudojant paskelbtą informaciją nebūtų įmanoma nustatyti atskirų įmonių ar ūkio subjektų kainas.







II

skirsnis

Valstybės intervencija







I

poskirsnis

Bendrosios nuostatos

10 straipsnis

Produktai, atitinkantys valstybės intervencijos reikalavimus

1. Valstybės intervencija taikoma šiems produktams, jeigu jie atitinka šiame skirsnyje nustatytas sąlygas ir kitus reikalavimus bei sąlygas, kuriuos turi nustatyti Komisija pagal 43 straipsnį:

a) paprastiesiems kviečiams, kietiesiems kviečiams, miežiams, kukurūzams ir sorgui;

b) žaliaviniams ryžiams;

c) baltajam ar žaliaviniam cukrui, jeigu tas cukrus buvo gaminamas pagal kvotą ir yra pagamintas iš Bendrijoje išaugintų cukrinių runkelių arba cukranendrių;

d) šviežiai arba atšaldytai galvijienai, klasifikuojamai 0201 10 00 ir 0201 20 20–0201 20 50 KN subpozicijose;

e) sviestui, pagamintam patvirtintoje Bendrijos įmonėje tiesiogiai ir tik iš pasterizuotos grietinėlės, kurio pieno riebalų kiekis ne mažesnis kaip 82 % masės, o drėgmė – ne didesnė kaip 16 % masės;

▼M3

f) aukščiausios kokybės nugriebto pieno milteliams, kurie patvirtintoje Bendrijos įmonėje pagaminti iš pieno purškimo būdu ir kurių baltymų kiekis ne mažesnis kaip 34,0 % neriebalinės sausosios medžiagos masės.







▼M7

II

poskirsnis

Supirkimo pradžia

11 straipsnis

Valstybės intervencijos laikotarpiai

Valstybės intervencija taikoma:

a) grūdams — nuo lapkričio 1 d. iki gegužės 31 d.;

b) žaliaviniams ryžiams — nuo balandžio 1 d. iki liepos 31 d.;

c) cukrui — visus 2008–2009 ir 2009–2010 prekybos metus;

d) galvijienai — bet kuriuos visus prekybos metus;

e) sviestui ir nugriebto pieno milteliams — nuo kovo 1 d. iki rugpjūčio 31 d.

12 straipsnis

Valstybės intervencijos taikymo pradžia

1. 11 straipsnyje nurodytais laikotarpiais valstybės intervencija:

a) taikoma paprastiesiems kviečiams;

b) taikoma kietiesiems kviečiams, miežiams, kukurūzams, sorgams, žaliaviniams ryžiams, cukrui, sviestui ir nugriebto pieno milteliams neviršijant 13 straipsnio 1 dalyje nurodytų intervencinių kiekių;

c) Komisijos sprendimu, nepadedant 195 straipsnio 1 dalyje nurodytam komitetui, taikoma galvijienai, jeigu atitinkamu laikotarpiu valstybėje narėje arba jos regione galvijienos vidutinė rinkos kaina, užregistruota pagal 42 straipsnio 1 dalyje numatytą Bendrijos skerdenų klasifikavimo skalę, yra mažesnė nei 1 560 EUR už toną.

2. Komisija be 195 straipsnio 1 dalyje nurodyto komiteto pagalbos sustabdo 1 dalies c punkte nurodytos valstybės intervencijos taikymą galvijienai, jei atitinkamu laikotarpiu nebevykdomos tame punkte nurodytos sąlygos.

13 straipsnis

Intervenciniai kiekiai

1. Vykdant intervencinį pirkimą neviršijami šie supirkimo kiekiai:

a) kietųjų kviečių, miežių, kukurūzų, sorgų ir žaliavinių ryžių — 0 tonų 11 straipsnio atitinkamai a ir b punktuose nurodytais laikotarpiais;

b) cukraus (baltojo cukraus) — 600 000 tonų kiekvienais prekybos metais;

c) sviesto — 30 000 tonų kiekvienu 11 straipsnio e punkte nurodytu laikotarpiu;

d) nugriebto pieno miltelių — 109 000 tonų kiekvienu 11 straipsnio e punkte nurodytu laikotarpiu.

2. Cukrui, sandėliuojamam laikantis šio straipsnio 1 dalies b punkto sąlygų, prekybos metais negali būti taikomos jokios kitos sandėliavimo priemonės, numatytos 32, 52 ir 63 straipsniuose.

3. Nukrypstant nuo 1 dalies, Komisija gali nuspręsti toliau tos dalies a, c ir d punktuose išvardytiems produktams taikyti valstybės intervenciją viršijant toje dalyje nurodytus kiekius, jei tai būtina atsižvelgiant į padėtį rinkoje, visų pirma į rinkos kainų kitimo tendencijas.







III

poskirsnis

Intervencinės kainos

18 straipsnis

Intervencinės kainos

1. Intervencinė kaina:

a) paprastųjų kviečių — lygi referencinei kainai už pasiūlytą didžiausią 3 mln. tonų kiekį, vienam valstybės intervencijos laikotarpiui, nustatytam 11 straipsnio a punkte;

b) sviesto — lygi 90 % referencinės kainos už pasiūlytus kiekius, kurie neviršija 13 straipsnio 1 dalies c punkte nustatyto kiekio;

c) nugriebto pieno miltelių — lygi referencinei kainai už pasiūlytus kiekius, kurie neviršija 13 straipsnio 1 dalies d punkte nustatyto kiekio.

2. Toliau nurodytų produktų intervencines kainas ir kiekius nustato Komisija taikydama konkurso procedūrą:

a) paprastųjų kviečių, kurių kiekiai viršija didžiausią siūlomą 3 mln. tonų kiekį, vienam valstybės intervencijos laikotarpiui, nustatytam 11 straipsnio a punkte;

b) kietųjų kviečių, miežių, kukurūzų, sorgų ir žaliavinių ryžių, taikant 13 straipsnio 3 dalį;

c) galvijienos;

d) sviesto, kurio pasiūlyti kiekiai viršija 13 straipsnio 1 dalies c punkte nustatytą kiekį, taikant 13 straipsnio 3 dalį; ir

e) nugriebto pieno miltelių, kurių pasiūlyti kiekiai viršija 13 straipsnio 1 dalies d punkte nustatytą kiekį, taikant 13 straipsnio 3 dalį.

Ypatingoms aplinkybėms gali būti apribotos konkurso procedūros arba intervenciniai kiekiai gali būti nustatyti kiekvienai valstybei narei arba valstybės narės regionui, remiantis registruotomis vidutinėmis rinkos kainomis.

3. Pagal 2 dalį taikant konkurso procedūrą nustatyta didžiausia supirkimo kaina negali būti didesnė:

a) grūdų ir žaliavinių ryžių — nei atitinkama referencinė kaina;

b) galvijienos — nei vidutinė rinkos kaina valstybėje narėje arba jos regione, padidinta tokia suma, kurią turi nustatyti Komisija remdamasi objektyviais kriterijais;

c) sviesto — nei 90 % referencinės kainos;

d) nugriebto pieno miltelių — nei referencinė kaina.

4. 1–3 dalyse nurodytos intervencinės kainos:

a) grūdų — neturi įtakos kainų padidinimui ar sumažinimui dėl su kokybe susijusių priežasčių; ir

b) žaliavinių ryžių — atitinkamai didinamos ar mažinamos, jei mokėjimo agentūrai pasiūlytų produktų kokybė skiriasi nuo IV priedo A dalyje apibrėžtos standartinės kokybės. Be to, Komisija gali padidinti ir sumažinti intervencinę kainą, siekdama užtikrinti, kad gamyba būtų orientuojama į tam tikrus produktus.

5. Cukraus intervencinė kaina sudaro 80 % referencinės kainos, nustatytos prekybos metams, einančių po prekybos metų, kuriais pateikiamas pasiūlymas. Tačiau jei mokėjimo agentūrai pasiūlyto cukraus kokybė skiriasi nuo standartinės cukraus, kuriam yra nustatyta referencinė kaina, kokybės, apibrėžtos IV priedo B dalyje, intervencinė kaina yra atitinkamai didinama arba mažinama.

▼B







IV

poskirsnis

Taikant intervenciją supirktų produktų realizavimas

25 straipsnis

Bendrieji principai

Taikant valstybės intervenciją supirkti produktai realizuojami taip, kad būtų išvengta rinkos sutrikimo ir būtų užtikrintos vienodos galimybės įsigyti prekių ir lygios pirkėjų teisės bei laikantis įsipareigojimų pagal susitarimus, sudarytus pagal Sutarties 300 straipsnį.

26 straipsnis

Cukraus realizavimas

Taikant valstybės intervenciją supirktą cukrų mokėjimo agentūros gali parduoti tik kaina, kuri yra didesnė už referencinę kainą, nustatytą prekybos metams, kuriais atliekamas pardavimas.

Tačiau Komisija gali nuspręsti, kad mokėjimo agentūros:

a) gali parduoti cukrų kaina, kuri yra lygi pirmoje pastraipoje nurodytai referencinei kainai arba už ją mažesnė, jei cukrus yra skirtas: i) naudoti pašarams arba ▼M3 ii) eksportuoti toliau jo neperdirbant arba perdirbus į Sutarties I priede išvardytus produktus ar šio reglamento XX priedo III dalyje išvardytas prekes, arba; ▼M3 iii) pramoninėms reikmėms, nurodytoms 62 straipsnyje; ▼B

b) turi suteikti galimybę atitinkamos valstybės narės pripažintoms labdaros organizacijoms arba, jeigu valstybė narė jų nepripažįsta, Komisijos pripažintoms labdaros organizacijoms įsigyti mokėjimo agentūrų turimą neperdirbtą cukrų, skirtą žmonėms vartoti Bendrijos vidaus rinkoje, mažesne nei taikoma referencinė kaina arba nemokamai, kurį jos paskirstytų vykdydamos atskiras skubios pagalbos operacijas.

▼M15

27 straipsnis

Maisto skirstymo labiausiai nepasiturintiems Sąjungos asmenims programa

1. Nustatoma 2012 m. ir 2013 m. programa, pagal kurią valstybių narių paskirtos organizacijos, kurios nėra komercinės įmonės, gali maisto produktus paskirstyti labiausiai nepasiturintiems Sąjungos asmenims. Šios maisto skirstymo programos tikslu intervencinėse atsargose turi būti tam skirti produktai, o jei maisto skirstymo programai tinkamų produktų intervencinėse atsargose nėra, jie perkami rinkoje.

Pirmoje pastraipoje numatytos maisto skirstymo programos tikslais „labiausiai nepasiturintys asmenys“ reiškia fizinius asmenis, įskaitant šeimas ar tokių asmenų grupes, kurie pagal nacionalinių kompetentingų institucijų patvirtintus atrankos kriterijus įvardijami ar pripažįstami kaip socialiai ir finansiškai remtini, arba kurie tokiais laikomi remiantis paskirtų organizacijų naudojamais kriterijais ir tos nacionalinės kompetentingos institucijos jų statusą pripažįsta.

2. Valstybės narės, kurios pageidauja dalyvauti 1 dalyje numatytoje maisto skirstymo programoje, Komisijai pateikia maisto skirstymo programas, kuriose:

a) apibūdinami tokių programų pagrindiniai elementai ir jų tikslai;

b) nurodomos paskirtos organizacijos;

c) perduodami prašymai, kuriuose nurodyti maisto produktų, kuriuos ketinama paskirstyti kiekvienais metais, kiekiai ir kita susijusi informacija.

Valstybės narės turi pasirinkti maisto produktus remdamosi objektyviais kriterijais, įskaitant jų maistingumo vertes ir tinkamumą skirstyti. Tuo tikslu valstybės narės gali teikti pirmenybę Sąjungos kilmės maisto produktams.

3. Komisija patvirtina metinius planus, remdamasi prašymais ir kita susijusia informacija, nurodyta 2 dalies pirmos pastraipos c punkte, valstybių narių pateiktais kaip jų maisto skirstymo programų dalis.

Kiekviename metiniame plane nurodomi Sąjungos metiniai finansiniai asignavimai kiekvienai valstybei narei.

Jei valstybė narė neturėtų metiniame plane nurodytų maisto produktų intervencinių atsargų tuo metu, kai tokių produktų prireiktų, Komisija metiniame plane įtraukia nuostatą, pagal kurią tie produktai tai valstybei narei perduodami iš valstybių narių, kurios turi tokių produktų intervencinių atsargų.

Komisija gali peržiūrėti metinį planą, atsižvelgdama į visus su jo vykdymu susijusius pokyčius.

4. Paskirtoms organizacijoms maisto produktai išduodami nemokamai.

Labiausiai nepasiturintiems asmenims maisto produktai skirstomi:

a) nemokamai arba

b) už kainą, kuri jokiu būdu negali viršyti tokio kainų lygio, kuris grindžiamas paskirtų organizacijų skirstant patirtomis išlaidomis ir išlaidomis, kurios nėra tinkamos finansuoti pagal 7 dalies antros pastraipos a ir b punktus.

5. 1 dalyje numatytoje maisto skirstymo programoje dalyvaujančios valstybės narės:

a) pateikia Komisijai metinę maisto skirstymo programų įgyvendinimo ataskaitą;

b) laiku informuoja Komisiją apie įvykius, turinčius įtakos maisto skirstymo programų įgyvendinimui.

6. Sąjunga kompensuoja vykdant programą patirtas tinkamas finansuoti išlaidas. Šis finansavimas neviršija 500 mln. EUR per biudžetinius metus.

7. Programos tinkamos finansuoti išlaidos yra:

a) iš intervencinių atsargų paimtų maisto produktų kaina;

b) rinkoje įsigytų maisto produktų kaina ir

c) maisto produktų pervežimo iš vienos valstybės narės intervencinių atsargų į kitos valstybės narės intervencines atsargas išlaidos.

Nacionalinės kompetentingos institucijos, atsižvelgdamos į turimus finansinius išteklius, skirtus metiniams planams įgyvendinti kiekvienoje valstybėje narėje, tinkamomis finansuoti išlaidomis gali laikyti:

a) maisto produktų vežimo į paskirtų organizacijų sandėlius išlaidas;

b) šias paskirtų organizacijų išlaidas tiek, kiek jos yra tiesiogiai susijusios su metinių planų įgyvendinimu: i) administracines išlaidas; ii) vežimo nuo paskirtų organizacijų sandėlių iki galutinio paskirstymo punktų išlaidas ir iii) saugojimo išlaidas.

8. Valstybės narės vykdo administracinę ir fizinę kontrolę, kad užtikrintų, jog metiniai planai įgyvendinti laikantis galiojančių taisyklių, ir nustato sankcijas, taikomas pažeidimų atvejais.

9. Ant maisto pakuočių, platinamų pagal metinius planus ir skirstymo punktuose, turi būti aiškus užrašas „Europos Sąjungos pagalba“ ir Europos Sąjungos emblema.

10. Įgyvendinant 1 dalyje numatytą maisto skirstymo programą, nedaromas poveikis Sąjungos teisę atitinkančioms nacionalinėms programoms, pagal kurias maisto produktai skirstomi labiausiai nepasiturintiems asmenims.

▼B







III

skirsnis

Privatus sandėliavimas







I

poskirsnis

Privaloma pagalba

28 straipsnis

Pagalbos skyrimo reikalavimus atitinkantys produktai

Pagalba skiriama už privatų šių produktų sandėliavimą, jeigu jie atitinka šiame skirsnyje nustatytas sąlygas ir kitus reikalavimus bei sąlygas, kuriuos turi nustatyti Komisija pagal 43 straipsnį:

▼M3

a) šių produktų: i) nesūdyto sviesto, pagaminto patvirtintoje Bendrijos įmonėje iš grietinėlės arba pieno, kurio pieno riebalų kiekis ne mažesnis kaip 82 % masės, sausosios neriebalinės pieno medžiagos kiekis ne didesnis kaip 2 % masės, o drėgmė ne didesnė kaip 16 % masės; ii) sūdyto sviesto, pagaminto patvirtintoje Bendrijos įmonėje iš grietinėlės arba pieno, kurio pieno riebalų kiekis ne mažesnis kaip 80 % masės, sausosios neriebalinės pieno medžiagos kiekis ne didesnis kaip 2 % masės, drėgmė ne didesnė kaip 16 % masės, o druskos kiekis ne didesnis kaip 2 % masės.

▼M7 —————

▼M3

29 straipsnis

Už sviestą skiriamos pagalbos sąlygos ir dydis

Pagalbos už sviestą dydį nustato Komisija, atsižvelgdama į sandėliavimo išlaidas ir šviežio sviesto bei sviesto atsargų kainų tikėtinas tendencijas.

Jei išvežant sviestą iš sandėlių rinkoje atsirado neigiamų pokyčių, nenumatytų įvežant į sandėlius, pagalba gali būti padidinta.

▼M7 —————

▼B







II

poskirsnis

Neprivaloma pagalba

31 straipsnis

Pagalbos skyrimo reikalavimus atitinkantys produktai

1. Pagalba gali būti skiriama už privatų šių produktų sandėliavimą, jeigu jie atitinka šiame skirsnyje nustatytas sąlygas ir kitus reikalavimus bei sąlygas, kuriuos turi nustatyti Komisija pagal 43 straipsnį:

a) baltojo cukraus;

b) alyvuogių aliejaus;

c) šviežios arba atšaldytos suaugusių galvijų mėsos skerdenų, skerdenų pusių, kompensuotų ketvirčių, priekinių ir užpakalinių ketvirčių pavidalu, klasifikuotų pagal Bendrijos sumitusių galvijų skerdenų klasifikavimo skalę, numatytą 42 straipsnio 1 dalyje;

▼M3 —————

▼M7 —————

▼B

f) kiaulienos;

g) avienos ir ožkienos.

Komisija gali iš dalies keisti pirmos pastraipos c punkte nurodytų produktų sąrašą, jeigu tai yra būtina dėl rinkoje susidariusios padėties.

▼M3

2. 1 dalyje nurodytą pagalbą už privatų sandėliavimą Komisija nustato iš anksto arba konkurso tvarka.

▼M7 —————

▼B

32 straipsnis

Pagalbos už baltąjį cukrų skyrimo sąlygos

1. Jeigu užregistruota vidutinė baltojo cukraus kaina Bendrijoje yra mažesnė už referencinę kainą tipišku laikotarpiu ir, atsižvelgus į padėtį rinkoje, yra tikėtina, kad ji tokia liks, Komisija gali nuspręsti, kad įmonėms, kurioms yra paskirta cukraus kvota, gali būti suteikta pagalba už privatų baltojo cukraus sandėliavimą.

2. Cukrui, sandėliuojamam laikantis 1 dalies nuostatų, prekybos metais negali būti taikomos jokios kitos sandėliavimo priemonės, nurodytos 13, 52 arba 63 straipsniuose.

33 straipsnis

Pagalbos už alyvuogių aliejų skyrimas

Komisija gali nuspręsti įgalioti įstaigas, kurios suteikia pakankamas garantijas ir yra patvirtintos valstybių narių, sudaryti jų prekiaujamo alyvuogių aliejaus saugojimo sutartis, jeigu atsiranda rimtų rinkos sutrikimų tam tikruose Bendrijos regionuose, inter alia, jeigu tipišku laikotarpiu vidutinė rinkos kaina yra mažesnė nei:

a) 1 779 EUR už toną ypač gryno alyvuogių aliejaus, arba

b) 1 710 EUR už toną gryno alyvuogių aliejaus, arba

c) 1 524 EUR už toną paprasto alyvuogių (lampante) aliejaus, kuriame laisvųjų riebalų rūgščių kiekis, išreikštas oleino rūgštimi, yra 2 g/100 g, šią sumą už kiekvieną papildomą rūgštingumo laipsnį mažinant 36,70 EUR už toną.

34 straipsnis

Pagalbos už galvijienos sektoriaus produktus skyrimo sąlygos

Jeigu vidutinė kaina Bendrijos rinkoje, užregistruota remiantis Bendrijos suaugusių galvijų skerdenų klasifikavimo skale, numatyta 42 straipsnio 1 dalyje, yra mažesnė kaip 103 % referencinės kainos ir tikėtina, kad ji tokia ir liks, Komisija gali nuspręsti skirti pagalbą už privatų sandėliavimą.

▼M3 —————

▼M7 —————

▼B

37 straipsnis

Pagalbos už kiaulieną skyrimo sąlygos

Jeigu vidutinė kiaulių skerdenų kaina Bendrijos rinkoje, nustatyta pagal kainas, užregistruotas visose valstybėse narėse Bendrijos tipinėse rinkose ir apskaičiuotas pagal koeficientus, rodančius santykinį kiaulių bandos dydį kiekvienoje valstybėje narėje, yra mažesnė nei 103 % referencinės kainos, ir tikėtina, kad ji tokia ir liks, Komisija gali nuspręsti skirti pagalbą už privatų sandėliavimą.

38 straipsnis

Pagalbos už avieną ir ožkieną skyrimo sąlygos

Komisija gali nuspręsti skirti pagalbą už privatų sandėliavimą, jeigu avienos ir ožkienos rinkose susiklosto itin sunki padėtis vienoje ar keliose iš šių kainų teritorijų:

a) Didžiojoje Britanijoje;

b) Šiaurės Airijoje;

c) kiekvienoje iš atskirų valstybių narių, išskyrus Jungtinę Karalystę.







IV

skirsnis

Bendrosios nuostatos

39 straipsnis

Su sandėliavimu susijusios taisyklės

1. Mokėjimo agentūros negali sandėliuoti savo supirktų produktų už valstybės narės, kurios jurisdikcijai jos priklauso, teritorijos ribų, nebent Komisija joms yra davusi išankstinį leidimą.

Šiame straipsnyje Belgijos ir Liuksemburgo teritorijos laikomos viena valstybe nare.

2. Leidimas suteikiamas, jeigu sandėliavimas yra tikrai būtinas ir atsižvelgiant į šiuos veiksnius:

a) produktų sandėliavimo galimybes ir reikalavimus valstybėje narėje, kurios jurisdikcijai mokėjimo agentūra priklauso, ir kitose valstybėse narėse;

b) bet kokias papildomas sandėliavimo išlaidas valstybėje narėje, kurios jurisdikcijai mokėjimo agentūra priklauso, ir vežimo išlaidas.

3. Leidimas produktus sandėliuoti trečiojoje šalyje suteikiamas tik tuomet, jei remiantis 2 dalyje išdėstytais kriterijais produktų sandėliavimas kitoje valstybėje narėje keltų didelių sunkumų.

4. 2 dalies a punkte minima informacija rengiama pasikonsultavus su visomis valstybėmis narėmis.

5. Muitai ir kitos pagal bendrąją žemės ūkio politiką skirtinos ar mokėtinos sumos netaikomi produktams:

a) vežamiems gavus leidimą, išduodamą pagal 1, 2 ir 3 dalis, arba

b) perkeliamiems iš vienos mokėjimo agentūros į kitą.

6. Mokėjimo agentūros, veikiančios pagal 1, 2 ir 3 dalis, lieka atsakingos už produktus, sandėliuojamus už valstybės narės, kurios jurisdikcijai jos priklauso, teritorijos ribų.

7. Jei mokėjimo agentūros saugomi produktai už valstybės narės, kurios jurisdikcijai ji priklauso, teritorijos ribų nėra grąžinami į tą valstybę narę, jie realizuojami tokiomis kainomis ir tokiomis sąlygomis, kurios yra nustatytos ar turi būti nustatytos jų sandėliavimo vietoje.

40 straipsnis

Konkursų tvarkos taisyklės

Konkursų tvarka visiems suinteresuotiems asmenims užtikrinamos lygios teisės dalyvauti konkurse.

Atrenkant konkursui pateiktas paraiškas, pirmenybė teikiama toms, kurios yra naudingiausios Bendrijai. Tačiau įsipareigojimo sudaryti sutartį nėra.

41 straipsnis

Intervenciniai centrai

1. Komisija skiria intervencinius centrus grūdų ir ryžių sektoriuose bei nustato jiems taikomas sąlygas.

Grūdų sektoriaus produktų atžvilgiu Komisija gali skirti kiekvienos grūdų rūšies intervencinius centrus.

2. Sudarydama intervencinių centrų sąrašą Komisija visų pirma atsižvelgia į šiuos veiksnius:

a) padėtį intervenciniuose centruose atitinkamų produktų perteklių turinčiose vietovėse;

b) į tai, ar yra pakankamai patalpų ir techninių įrenginių;

c) ar jų padėtis yra palanki transporto priemonių atžvilgiu.

42 straipsnis

Skerdenų klasifikavimas

1. Bendrijos skerdenų klasifikavimo skalės pagal V priede nustatytas taisykles taikomos šiuose sektoriuose:

a) galvijienos – sumitusių galvijų skerdenos;

b) kiaulienos – kiaulių, išskyrus veisimui naudotas kiaules, skerdenos.

Avienos ir ožkienos sektoriuje valstybės narės gali taikyti Bendrijos avių skerdenų klasifikavimo skalės pagal V priedo C punkte nustatytas taisykles.

2. Bendrijos tikrinimų komitetas, sudarytas iš Komisijos ekspertų ir valstybių narių paskirtų ekspertų, Bendrijos vardu vykdo patikrinimus vietoje, susijusius su sumitusių galvijų ir avių skerdenų klasifikavimu. Šis komitetas praneša Komisijai ir valstybėms narėms apie atliktus patikrinimus.

Bendrija padengia atliktų patikrinimų išlaidas.

43 straipsnis

Įgyvendinimo taisyklės

Nedarant poveikio jokiems konkretiems įgaliojimams, kurie Komisijai buvo suteikti šio skyriaus nuostatomis, Komisija priima išsamias jų įgyvendinimo taisykles, kurios visų pirma gali būti susijusios su:

▼M7

a) reikalavimais ir sąlygomis, kuriuos turi atitikti produktai, kad juos būtų galima supirkti taikant intervencinį pirkimą, kaip nurodyta 10 straipsnyje, arba už kurių privatų sandėliavimą skiriama pagalba, kaip nurodyta 28 ir 31 straipsniuose, visų pirma atsižvelgiant į kokybę, kokybės grupes, kokybės klases, kategorijas, kiekius, pakuotes, įskaitant jų ženklinimą etiketėmis, didžiausią amžių, konservavimą, produktų, su kuriais susijusi intervencinė kaina, gamybos stadiją ir privataus sandėliavimo trukmę;

▼M7

aa) didžiausių kiekių ir kiekybinių normų, nurodytų 13 straipsnio 1 dalyje ir 18 straipsnio 1 dalies a punkte, reikalavimų laikymusi; todėl įgyvendinamosiomis taisyklėmis Komisija gali būti įgaliota užbaigti supirkimą nustatyta kaina, nustatyti paskirstymo koeficientus, o paprastųjų kviečių atveju — taikyti 18 straipsnio 2 dalyje nurodytą konkurso procedūrą be 195 straipsnio 1 dalyje nurodyto komiteto pagalbos;

▼B

b) IV priedo B dalies pakeitimais;

c) jeigu taikoma, taikomo kainų padidinimo ir sumažinimo skale;

d) mokėjimo agentūrų vykdomo