02015R2447 — LT — 29.12.2015 — 000.002

Šis tekstas yra skirtas tik informacijai ir teisinės galios neturi. Europos Sąjungos institucijos nėra teisiškai atsakingos už jo turinį. Autentiškos atitinkamų teisės aktų, įskaitant jų preambules, versijos skelbiamos Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ir pateikiamos svetainėje „EUR-Lex“. Oficialūs tekstai tiesiogiai prieinami naudojantis šiame dokumente pateikiamomis nuorodomis





pataisytas:









▼B

KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO REGLAMENTAS (ES) 2015/2447

2015 m. lapkričio 24 d.

kuriuo nustatomos išsamios tam tikrų Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 952/2013, kuriuo nustatomas Sąjungos muitinės kodeksas, nuostatų įgyvendinimo taisyklės







I ANTRAŠTINĖ DALIS

BENDROSIOS NUOSTATOS







1 SKYRIUS

Muitų teisės aktų taikymo sritis, muitinės misija ir apibrėžtys

1 straipsnis

Apibrėžtys

1. Šio reglamento tikslais taikomas Komisijos deleguotojo reglamento (ES) 2015/2446 ( 1 ) 1 straipsnis.

2. Šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys:

1) rankinis bagažas – bagažas, kurį oro transporto priemone keliaujantis fizinis asmuo pasiima į orlaivio saloną ir iš jo;

2) pateikimo muitinės įstaiga – muitinės įstaiga, kurios kompetencijai priklauso vietos, kurioje pateikiamos prekės, priežiūra;

3) registruotas bagažas – oro transportu gabenamas bagažas, užregistruotas išvykimo oro uoste ir fiziniam asmeniui neprieinamas nei skrydžio metu, nei, jei taikytina, per tarpinius nusileidimus;

4) tapačios prekės (atliekant muitinį įvertinimą) – toje pačioje šalyje pagamintos prekės, vienodos visais atžvilgiais, įskaitant fizines jų charakteristikas, kokybę ir reputaciją. Išvaizda šiek tiek besiskiriančios, tačiau kitais atžvilgiais apibrėžtį atitinkančios prekės laikytinos tapačiomis;

5) tarptautinis Sąjungos oro uostas – bet kuris Sąjungos oro uostas, muitinei leidus patvirtintas oro susisiekimui su Sąjungos muitų teritorijai nepriklausančiomis teritorijomis vykdyti;

6) Sąjungos vidaus reisas – orlaivio skrydis iš vieno Sąjungos oro uosto į kitą be tarpinių nusileidimų, neprasidedantis ir nesibaigiantis ne Sąjungos oro uoste;

7) pagrindiniai perdirbtieji produktai – perdirbtieji produktai, kuriems išduotas laikinojo įvežimo perdirbti leidimas;

8) rinkodaros veikla (atliekant muitinį įvertinimą) – visų rūšių veikla, susijusi su atitinkamų prekių reklama arba rinkodara ir jų pardavimo skatinimu, taip pat visų rūšių veikla, susijusi su toms prekėms taikomomis techninės priežiūros garantijomis arba sutartinėmis garantijomis;

9) šalutiniai perdirbtieji produktai – perdirbtieji produktai, kurie yra būtini šalutiniai perdirbimo operacijos produktai, išskyrus pagrindinius perdirbtuosius produktus;

10) verslo ar turistinis orlaivis – privatus orlaivis, skirtas kelionėms, kurių maršrutas priklauso nuo orlaivio naudotojo pageidavimų;

11) III tipo atvirasis muitinės sandėlis – muitinės valdomas muitinės sandėlis;

12) stacionarus transportavimo įrenginys – techninė priemonė, naudojama tokioms prekėms kaip elektros energija, dujos ir nafta nenutrūkstamai transportuoti;

13) tranzito muitinės įstaiga – bet kuri iš šių įstaigų: a) muitinės įstaiga, kurios kompetencijai priklauso išvežimo iš Sąjungos muitų teritorijos vietos priežiūra, jei atliekant tranzito operaciją prekės iš tos teritorijos išvežamos per sieną su Sąjungos muitų teritorijai nepriklausančia teritorija (išskyrus bendrojo tranzito šalis), b) muitinės įstaiga, kurios kompetencijai priklauso įvežimo į Sąjungos muitų teritoriją vietos priežiūra, jei atliekant tranzito operaciją prekės buvo vežamos per Sąjungos muitų teritorijai nepriklausančią teritoriją;

14) panašios prekės (atliekant muitinį įvertinimą) – toje pačioje šalyje pagamintos prekės, kurios, nors ir nėra visais atžvilgiais vienodos, turi panašių charakteristikų ir yra pagamintos iš panašių sudėtinių medžiagų, todėl gali atlikti tas pačias funkcijas ir komerciniais tikslais būti pakeičiamos vienos kitomis; nustatant, ar prekės panašios, be kita ko, reikia atsižvelgti į tokius veiksnius kaip prekių kokybė, reputacija ir prekės ženklas.







2 SKYRIUS

Su muitų teisės aktais susijusios asmenų teisės ir pareigos







1 skirsnis

Informacijos teikimas







1 poskirsnis

Su bendraisiais duomenų reikalavimais susiję formatai ir kodai, keitimasis duomenimis ir duomenų saugojimas

2 straipsnis

Su bendraisiais duomenų reikalavimais susiję formatai ir kodai

(Kodekso 6 straipsnio 2 dalis)

1. Su Kodekso 6 straipsnio 2 dalyje ir Deleguotojo reglamento (ES) 2015/2446 2 straipsnyje nurodytais bendraisiais duomenų reikalavimais, kurių laikantis keičiamasi prašymams ir sprendimams būtina informacija ir ji saugoma, susiję formatai ir kodai išdėstyti A priede.

2. Su Kodekso 6 straipsnio 2 dalyje ir Deleguotojo reglamento (ES) 2015/2446 2 straipsnyje nurodytais bendraisiais duomenų reikalavimais, kurių laikantis keičiamasi deklaracijoms, pranešimams ir muitinio statuso įrodymui būtina informacija ir ji saugoma, susiję formatai ir kodai išdėstyti B priede.

▼C2

3. Nukrypstant nuo šio straipsnio 1 dalies, iki dienos, kurią bus pradėtas pirmasis PTI sistemos ir „Surveillance 2“ sistemos tobulinimo etapas, A priede išdėstyti kodai ir formatai netaikomi – atitinkamais kodais ir formatais laikomi kodai ir formatai, išdėstyti Deleguotojo reglamento (ES) 2016/341 ( 2 ) 2–5 prieduose.

▼C1

Nukrypstant nuo šio straipsnio 1 dalies, iki AEO sistemos patobulinimo dienos A priede išdėstyti kodai ir formatai netaikomi – atitinkamais kodais ir formatais laikomi kodai ir formatai, išdėstyti Deleguotojo reglamento (ES) 2016/341 6–7 prieduose.

Nukrypstant nuo šio straipsnio 2 dalies, iki Deleguotojo reglamento (ES) 2016/341 1 priede nurodytų atitinkamų IT sistemų įdiegimo arba patobulinimo datų B priede išdėstytus formatus ir kodus valstybės narės gali taikyti pasirinktinai.

Iki Deleguotojo reglamento (ES) 2016/341 1 priede nurodytų atitinkamų IT sistemų įdiegimo arba patobulinimo datų formatams ir kodams, kurių reikia teikiant deklaracijas, pranešimus ir muitinio statuso įrodymą, taikomi duomenų reikalavimai, nustatyti Deleguotojo reglamento (ES) 2016/341 9 priede.

Iki Komisijos įgyvendinimo sprendimo 2014/255/ES ( 3 ) priede nurodytų SMK automatizuotos eksporto sistemos įdiegimo ir nacionalinių importo sistemų patobulinimo datų valstybės narės užtikrina, kad, naudojant pranešimui apie pateikimą skirtus kodus ir formatus, prekes būtų galima pateikti pagal Kodekso 139 straipsnį.

▼B

4. Toliau nurodytiems prašymams ir leidimams A priede išdėstytus formatus ir kodus iki SMK muitinės sprendimų sistemos įdiegimo dienos valstybės narės taiko pasirinktinai:

a) sumų, kurios yra prekių muitinės vertės dalis, nustatymo supaprastinimo prašymams ir leidimams;

b) su bendrosiomis garantijomis susijusiems prašymams ir leidimams;

c) prašymams ir leidimams atidėti mokėjimą;

d) Kodekso 148 straipsnyje nurodytiems prašymams ir leidimams turėti laikinojo saugojimo sandėlius;

e) prašymams ir leidimams steigti reguliariąsias laivybos linijas;

f) prašymams suteikti įgaliotojo išdavėjo statusą ir leidimams tuo statusu naudotis;

g) prašymams ir leidimams naudoti supaprastintas deklaracijas;

h) prašymams ir leidimams atlikti centralizuotą muitinį įforminimą;

▼C2

i) prašymams ir leidimams įtraukti duomenis į deklaranto tvarkomus apskaitos registrus;

▼B

j) prašymams ir leidimams naudotis savikontrole;

k) prašymams suteikti įgaliotojo bananų svėrėjo statusą ir leidimams tuo statusu naudotis;

l) prašymams ir leidimams taikyti laikinojo įvežimo perdirbti procedūrą;

m) prašymams ir leidimams taikyti laikinojo išvežimo perdirbti procedūrą;

n) prašymams ir leidimams taikyti galutinio vartojimo procedūrą;

o) prašymams ir leidimams taikyti laikinojo įvežimo procedūrą;

p) prašymams ir leidimams naudoti sandėlius prekių muitiniam sandėliavimui;

q) prašymams suteikti įgaliotojo gavėjo TIR operacijoms statusą ir leidimams tokiu statusu naudotis;

r) prašymams suteikti įgaliotojo siuntėjo statusą, kuriuo naudojamasi prekėms įforminant Sąjungos tranzito procedūrą, ir leidimams tokiu statusu naudotis;

s) prašymams suteikti įgaliotojo gavėjo statusą, kuriuo naudojamasi prekėms įforminant Sąjungos tranzito procedūrą, ir leidimams tokiu statusu naudotis;

t) prašymams ir leidimams naudoti specialias plombas;

u) prašymams ir leidimams naudoti tranzito deklaraciją, kurioje pateikiama mažiau duomenų;

v) prašymams ir leidimams naudoti elektroninį transporto dokumentą kaip muitinės deklaraciją.

Jeigu valstybės narės atsisako naudoti tam tikrus kodus ir formatus pereinamuoju laikotarpiu, jos turi būti įdiegusios veiksmingas procedūras, kad galėtų patikrinti, ar atitinkamo leidimo suteikimo sąlygos įvykdytos.

3 straipsnis

Elektroninių sistemų saugumas

(Kodekso 16 straipsnio 1 dalis)

1. Kurdamos, prižiūrėdamos ir naudodamos Kodekso 16 straipsnio 1 dalyje nurodytas elektronines sistemas valstybės narės parengia ir taiko veiksmingam, patikimam ir saugiam įvairių sistemų darbui užtikrinti reikalingas tinkamas saugumo priemones. Jos taip pat užtikrina, kad būtų taikomos duomenų šaltinio tikrinimo ir duomenų apsaugos nuo neteisėtos prieigos, praradimo, pakeitimo ar sunaikinimo pavojaus priemonės.

2. Kiekvienas duomenų įvedimo, pakeitimo ir ištrynimo atvejis, taip pat informacija apie tokio duomenų apdorojimo priežastį ir tikslų laiką bei tokią operaciją atlikusį asmenį yra registruojami.

3. Valstybės narės viena kitą, Komisiją ir, kai būtina, atitinkamą ekonominės veiklos vykdytoją informuoja apie visus faktinius ar įtariamus elektroninių sistemų saugumo pažeidimus.

4 straipsnis

Duomenų saugojimas

(Kodekso 16 straipsnio 1 dalis)

Jeigu nenustatyta kitaip, visi atitinkamos elektroninės sistemos patikrinti duomenys saugomi ne trumpiau kaip trejus metus nuo tų duomenų patikrinimo metų pabaigos.

5 straipsnis

Elektroninių sistemų prieinamumas

(Kodekso 16 straipsnio 1 dalis)

1. Komisija ir valstybės narės sudaro veiklos susitarimus, kuriais nustatomi praktiniai elektroninių sistemų prieinamumo ir veiksmingumo bei veiklos tęstinumo reikalavimai.

2. Šio straipsnio 1 dalyje nurodytuose veiklos susitarimuose visų pirma nustatomas deramas atitinkamose elektroninėse sistemose apsikeisti informacijai ir jai apdoroti reikalingas atsako laikas.

3. Elektroninės sistemos turi būti nuolatos prieinamos. Tačiau ta pareiga netaikoma:

a) specifiniais su elektroninių sistemų naudojimu susijusiais atvejais, numatytais šio straipsnio 1 dalyje nurodytuose susitarimuose, arba, jei tokių susitarimų nėra, – nacionaliniu lygmeniu;

b) force majeure atvejais.







2 poskirsnis

Asmenų registravimas

6 straipsnis

Kompetentinga muitinė

(Kodekso 9 straipsnis)

Už registravimą atsakingas muitines paskiria valstybės narės. Valstybės narės tų muitinių pavadinimus ir adresus praneša Komisijai. Komisija šią informaciją skelbia internete.

7 straipsnis

Su EORI kodu susijusi elektroninė sistema

(Kodekso 16 straipsnis)

1. Su EORI susijusios informacijos mainams ir saugojimui naudojama tais tikslais pagal Kodekso 16 straipsnio 1 dalį sukurta elektroninė sistema (EORI sistema).

Kompetentinga muitinė informaciją toje sistemoje pateikia kas kartą, kai priskiriami nauji EORI kodai arba pasikeičia saugomi jau atlikto registravimo duomenys.

2. Kiekvienam asmeniui priskiriamas tik vienas EORI kodas.

3. EORI sistemoje saugomų duomenų formatas ir kodai nustatyti 12–01 priede.

4. Nukrypstant nuo šio straipsnio 1 dalies, 12–01 priede išdėstyti formatai ir kodai iki centrinės EORI sistemos patobulinimo dienos netaikomi.

Iki centrinės EORI sistemos patobulinimo dienos taikomi Deleguotojo reglamento (ES) 2015/2446, kuriuo nustatomos tam tikrų 2013 m. spalio 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 952/2013, kuriuo nustatomas Sąjungos muitinės kodeksas, nuostatų taikymo pereinamuoju laikotarpiu, iki bus įdiegtos tam tikros elektroninės sistemos, taisyklės 9 priede išdėstyti kodai, susiję su bendraisiais duomenų reikalavimais, kurių laikantis registruojami ekonominės veiklos vykdytojai ir kiti asmenys.

5. Jeigu valstybės narės renka duomenis, nurodytus 12–01 priedo 4 punkte, jos užtikrina, kad būtų naudojami 12–01 priede išdėstyti formatai ir kodai.







2 skirsnis

Su muitų teisės aktų taikymu susiję sprendimai







1 poskirsnis

Muitinės priimami sprendimai

8 straipsnis

Bendroji teisės būti išklausytam užtikrinimo tvarka

(Kodekso 22 straipsnio 6 dalis)

1. Kodekso 22 straipsnio 6 dalies pirmoje pastraipoje nurodytame pranešime:

a) nurodomi dokumentai ir informacija, kuriais muitinė ketina pagrįsti savo sprendimą;

b) nurodomas laikotarpis, per kurį atitinkamas asmuo turi pareikšti savo nuomonę ir kuris skaičiuojamas nuo tos dienos, kurią jis gauna tokį pranešimą arba laikomas jį gavusiu;

c) nurodoma atitinkamo asmens teisė pagal galiojančias nuostatas susipažinti su a punkte nurodytais dokumentais ir informacija.

2. Jeigu atitinkamas asmuo savo nuomonę pareiškia dar nesibaigus šio straipsnio 1 dalies b punkte nurodytam laikotarpiui, muitinė gali priimti sprendimą, išskyrus atvejus, kai atitinkamas asmuo tuo pačiu metu išreiškia savo ketinimą per nustatytą laikotarpį dar kartą pareikšti savo nuomonę.

9 straipsnis

Specialioji teisės būti išklausytam užtikrinimo tvarka

(Kodekso 22 straipsnio 6 dalis)

1. Kodekso 22 straipsnio 6 dalies pirmoje pastraipoje nurodytą pranešimą muitinė gali įtraukti į tikrinimo arba kontrolės procesą, jei ji ketina priimti sprendimą remdamasi kuriais nors iš šių elementų:

a) tikrinimo, atlikto pateikus prekes, rezultatais;

b) Kodekso 191 straipsnyje nurodyto muitinės deklaracijos tikrinimo rezultatais;

c) tais atvejais, kai prekės tebėra prižiūrimos muitinės, – Kodekso 48 straipsnyje nurodyto po prekių išleidimo atliekamo tikrinimo rezultatais;

d) Sąjungos prekių muitinio statuso įrodymo tikrinimo rezultatais arba tam tikrais atvejais tokio įrodymo registracijos arba jo tvirtinimo prašymo tikrinimo rezultatais;

e) muitinės išduodamu kilmės įrodymu;

f) prekių, kurių bendroji deklaracija, laikinojo saugojimo deklaracija, reeksporto deklaracija ar muitinės deklaracija nepateikta, tikrinimo rezultatais.

2. Jei pranešimas pateikiamas pagal šio straipsnio 1 dalį, atitinkamas asmuo gali:

a) nedelsdamas pareikšti savo nuomonę tomis pačiomis priemonėmis, kokios naudojamos pranešimui pateikti pagal Deleguotojo reglamento (ES) 2015/2446 9 straipsnį, arba

b) paprašyti, kad pranešimas būtų pateiktas pagal 8 straipsnį, išskyrus šio straipsnio 1 dalies f punkte nurodytus atvejus.

Apie tas dvi galimybes atitinkamam asmeniui praneša muitinė.

3. Kai muitinė priima atitinkamam asmeniui nepalankų sprendimą, ji užregistruoja informaciją apie tai, ar tas asmuo pareiškė savo nuomonę pagal šio straipsnio 2 dalies a punktą.







2 poskirsnis

Gavus prašymą priimami sprendimai

10 straipsnis

Su sprendimais susijusios elektroninės sistemos

(Kodekso 16 straipsnio 1 dalis)

1. Informacijos apie prašymus ir sprendimus, kurie gali padaryti poveikį daugiau negu vienai valstybei narei, ir apie visus vėlesnius įvykius, kurie gali padaryti poveikį pirminiam prašymui arba sprendimui, mainams ir saugojimui naudojama tais tikslais pagal Kodekso 16 straipsnio 1 dalį sukurta sistema.

Kompetentinga muitinė informaciją toje sistemoje pateikia nedelsdama ir ne vėliau kaip per septynias dienas nuo susipažinimo su ta informacija dienos.

2. Informacijos apie prašymus ir sprendimus, kurie gali padaryti poveikį daugiau negu vienai valstybei narei, mainams naudojama Komisijos ir valstybių narių bendru sutarimu sukurta ES darnioji verslininko sąsaja.

3. Šio straipsnio 1 ir 2 dalys taikomos nuo Įgyvendinimo sprendimo 2014/255/ES priede nurodytos SMK muitinės sprendimų sistemos įdiegimo dienos.

11 straipsnis

Muitinė, paskirta priimti prašymus

(Kodekso 22 straipsnio 1 dalies trečia pastraipa)

Valstybės narės Komisijai pateikia Kodekso 22 straipsnio 1 dalies trečioje pastraipoje nurodytų muitinių, paskirtų priimti prašymus, sąrašą. Valstybės narės Komisijai taip pat praneša apie visus vėlesnius šio sąrašo pakeitimus.

12 straipsnis

Prašymo priėmimas

(Kodekso 22 straipsnio 2 dalis)

1. Jei muitinė pagal Deleguotojo reglamento (ES) 2015/2446 11 straipsnio 1 dalį priima prašymą, to prašymo priėmimo data laikoma diena, kurią muitinė gavo visą pagal Kodekso 22 straipsnį reikalaujamą informaciją.

2. Jei muitinė nustato, kad prašyme nepateikta visa reikalaujama informacija, ji paprašo pareiškėjo pateikti reikiamą informaciją per pagrįstą laikotarpį, kuris neturi viršyti 30 dienų.

Jei pareiškėjas nepateikia muitinės prašomos informacijos per tos muitinės šiuo tikslu nustatytą laikotarpį, prašymas nepriimamas, o pareiškėjas apie tai informuojamas.

3. Jeigu pareiškėjui nepranešama, ar prašymas priimtas, tas prašymas laikomas priimtu. Priėmimo data laikoma prašymo pateikimo data arba, jei pareiškėjas, gavęs šio straipsnio 2 dalyje nurodytą muitinės prašymą, pateikė papildomos informacijos, – paskutinės trūkstamos informacijos pateikimo data.

13 straipsnis

Su sprendimais susijusios informacijos saugojimas

(Kodekso 23 straipsnio 5 dalis)

Muitinė, kompetentinga priimti sprendimą, visus duomenis ir papildomą informaciją, kuriais buvo remiamasi priimant sprendimą, saugo bent trejus metus po to sprendimo galiojimo pabaigos.

14 straipsnis

Muitinių konsultavimasis

(Kodekso 22 straipsnis)

1. Kai muitinė, kompetentinga priimti sprendimą, su kitos atitinkamos valstybės narės muitine turi konsultuotis dėl atitikties būtinoms palankaus sprendimo priėmimo sąlygoms ir kriterijams, tokios konsultacijos turi įvykti per tam sprendimui priimti nustatytą laikotarpį. Muitinė, kompetentinga priimti sprendimą, nustato konsultacijoms skirtą laikotarpį, skaičiuojamą nuo tos dienos, kurią ta muitinė praneša sąlygas ir kriterijus, kuriuos turi patikrinti muitinė, su kuria konsultuojamasi.

Jei baigusi pirmoje pastraipoje nurodytą tikrinimą muitinė, su kuria konsultuojamasi, nustato, kad pareiškėjas neatitinka vienos arba kelių palankaus sprendimo priėmimo sąlygų ir kriterijų, tinkamai dokumentais įforminti ir pagrįsti rezultatai perduodami muitinei, kompetentingai priimti sprendimą.

2. Muitinė, kompetentinga priimti sprendimą, pagal šio straipsnio 1 dalį konsultacijoms nustatytą laikotarpį gali pratęsti bet kuriuo iš šių atvejų:

a) dėl tikrinimo pobūdžio muitinė, su kuria konsultuojamasi, paprašo daugiau laiko;

b) pareiškėjas atlieka pakeitimų, kad būtų užtikrinta atitiktis šio straipsnio 1 dalyje nurodytoms sąlygoms ir kriterijams, ir praneša apie juos muitinei, kompetentingai priimti sprendimą, o ta muitinė apie pakeitimus praneša muitinei, su kuria konsultuojamasi.

3. Jeigu muitinė, su kuria konsultuojamasi, neatsako per laikotarpį, kuris pagal šio straipsnio 1 ir 2 dalis nustatytas konsultacijoms, laikoma, kad atitiktis sąlygoms ir kriterijams, dėl kurių konsultuotasi, užtikrinta.

4. Šio straipsnio 1 ir 2 dalyse nustatyta konsultavimosi procedūra taip pat gali būti taikoma, kai sprendimą reikia peržiūrėti ir patikrinti.

15 straipsnis

Palankaus sprendimo atšaukimas

(Kodekso 28 straipsnis)

Sprendimą, kurio galiojimas sustabdytas pagal Deleguotojo reglamento (ES) 2015/2446 16 straipsnio 1 dalį, to reglamento 16 straipsnio 1 dalies b ir c punktuose nurodytais atvejais muitinė, kompetentinga priimti sprendimą, atšaukia, jei sprendimo adresatas per nustatytą laikotarpį nesiima reikalingų priemonių, kad būtų įvykdytos sprendimo sąlygos arba tuo sprendimu nustatytos pareigos.







3 poskirsnis

Sprendimai dėl privalomosios informacijos

16 straipsnis

Prašymas priimti sprendimą dėl privalomosios informacijos

(Kodekso 22 straipsnio 1 dalis)

1. Jei prašymas priimti sprendimą dėl privalomosios informacijos pagal Deleguotojo reglamento (ES) 2015/2446 19 straipsnio 1 dalį pateikiamas kitoje valstybėje narėje nei valstybė narė, kurioje yra įsisteigęs pareiškėjas, muitinė, kuriai pateiktas prašymas, per septynias dienas nuo prašymo priėmimo apie tai praneša valstybės narės, kurioje yra įsisteigęs pareiškėjas, muitinei.

Jeigu pranešimą gaunanti muitinė turi kokios nors, jos manymu, prašymui nagrinėti svarbios informacijos, tokią informaciją muitinei, kuriai pateiktas prašymas, ji perduoda kuo skubiau ir ne vėliau kaip per 30 dienų nuo pranešimo dienos.

2. Prašymas priimti sprendimą dėl privalomosios tarifinės informacijos (toliau – PTI) turi būti susijęs tik su prekėmis, kurios turi panašių charakteristikų ir kurių skirtumai neturi reikšmės jų tarifiniam klasifikavimui.

3. Prašymas priimti sprendimą dėl privalomosios kilmės informacijos (toliau – PKI) turi būti susijęs tik su vienos rūšies prekėmis ir vienu aplinkybių deriniu, naudojamu kilmei nustatyti.

4. Siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi Kodekso 33 straipsnio 1 dalies antros pastraipos a punkte nustatyto reikalavimo, susijusio su prašymu priimti PTI sprendimą, Deleguotojo reglamento (ES) 2015/2446 19 straipsnio 1 dalyje nurodyta muitinė pasitikrina šio reglamento 21 straipsnyje nurodytoje elektroninėje sistemoje ir tokias informacijos užklausas registruoja.

17 straipsnis

Derėjimas su esamais PTI sprendimais

(Kodekso 22 straipsnio 3 dalis)

Kad užtikrintų ketinamo priimti PTI sprendimo derėjimą su jau priimtais PTI sprendimais, muitinė, kompetentinga priimti sprendimą, pasitikrina 21 straipsnyje nurodytoje elektroninėje sistemoje ir tokias informacijos užklausas registruoja.

18 straipsnis

Pranešimas apie PKI sprendimus

(Kodekso 6 straipsnio 3 dalis)

1. Kai muitinė, kompetentinga priimti sprendimą, apie PKI sprendimą pareiškėjui praneša naudodamasi ne elektroninėmis duomenų apdorojimo priemonėmis, šiais tikslais ji naudoja 12–02 priede pateiktą formą.

2. Jeigu muitinė, kompetentinga priimti sprendimą, apie PKI sprendimą pareiškėjui praneša naudodamasi elektroninėmis duomenų apdorojimo priemonėmis, tą sprendimą turi būti įmanoma atspausdinti naudojant 12–02 priede pateiktą formą.

19 straipsnis

Su PKI sprendimais susijusių duomenų mainai

(Kodekso 23 straipsnio 5 dalis)

1. Muitinė kas ketvirtį Komisijai perduoda atitinkamą informaciją apie PKI sprendimus.

2. Komisija užtikrina pagal šio straipsnio 1 dalį gautos informacijos prieinamumą visų valstybių narių muitinėms.

20 straipsnis

▼C2

PTI sprendimų stebėsena

(Kodekso 23 straipsnio 5 dalis)

Kai muitinės formalumus, susijusius su prekėmis, kurioms taikomas PTI sprendimas, atlieka pats PTI sprendimo adresatas arba tai daroma jo interesais, tai muitinės deklaracijoje nurodoma įrašant į ją PTI sprendimo registracijos numerį.

▼B

21 straipsnis

Su PTI susijusi elektroninė sistema

(Kodekso 16 straipsnio 1 dalis ir 23 straipsnio 5 dalis)

1. Informacijos apie prašymus ir sprendimus, susijusius su PTI, ar apie visus vėlesnius įvykius, kurie gali padaryti poveikį pirminiam prašymui ar sprendimui, mainams ir saugojimui naudojama šiais tikslais pagal Kodekso 16 straipsnio 1 dalį sukurta elektroninė sistema.

Kompetentinga muitinė informaciją toje sistemoje pateikia nedelsdama ir ne vėliau kaip per septynias dienas nuo susipažinimo su ta informacija dienos.

2. Be šio straipsnio 1 dalyje nurodytos informacijos:

a) šio reglamento 55 straipsnyje nurodyta priežiūra, be kita ko, taikoma duomenims, kurie svarbūs atliekant naudojimosi PTI sprendimais stebėseną;

b) prašymą gavusi ir PTI sprendimą priėmusi muitinė, naudodama šio straipsnio 1 dalyje nurodytą sistemą, praneša, ar suteikiamas naudojimosi PTI sprendimu pratęsimo laikotarpis: nurodo naudojimosi pratęsimo laikotarpio pabaigos datą ir prekių, kurioms taikomas tas laikotarpis, kiekį.

3. Kad padėtų muitinei tikrinti, kaip laikomasi su PTI susijusių pareigų, Komisija apie šio straipsnio 2 dalies a punkte nurodytos stebėsenos rezultatus reguliariai informuoja valstybes nares.

4. Informacijos apie prašymus ir sprendimus, susijusius su PTI, mainams naudojama Komisijos ir valstybių narių bendru sutarimu sukurta ES darnioji verslininko sąsaja.

5. Nagrinėdama prašymą priimti PTI sprendimą muitinė nurodo prašymo statusą šio straipsnio 1 dalyje nurodytoje sistemoje.

6. Nukrypstant nuo šio straipsnio 1 dalies, iki Įgyvendinimo sprendimo 2014/255/ES priede nurodytos sistemos patobulinimo dienos valstybės narės naudoja pagrindinę Komisijos duomenų bazę, sukurtą pagal Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2454/93 ( 4 ) 8 straipsnio 3 dalį.

7. Iki dienos, kurią bus pradėtas pirmasis šio straipsnio 1 dalyje nurodytos sistemos ir šio reglamento 56 straipsnyje nurodytos sistemos tobulinimo etapas, muitinė naudojimosi PTI sprendimais stebėseną vykdo tuomet, kai pagal Kodekso 46 ir 48 straipsnius atlieka muitinį tikrinimą arba tikrinimą po prekių išleidimo. Nukrypstant nuo šio straipsnio 3 dalies, iki tos pirmojo etapo pradžios dienos Komisija valstybėms narėms neprivalo pranešti šio straipsnio 2 dalies a punkte nurodytos stebėsenos rezultatų.

22 straipsnis

Naudojimosi sprendimais dėl privalomosios informacijos pratęsimas

(Kodekso 34 straipsnio 9 dalis)

1. Jei muitinė pagal Kodekso 34 straipsnio 9 dalies trečią pastraipą nusprendžia pratęsti naudojimosi sprendimu laikotarpį, ji nurodo pratęsto naudojimosi sprendimu laikotarpio pabaigos datą.

2. Jei muitinė pagal Kodekso 34 straipsnio 9 dalies trečią pastraipą nusprendžia pratęsti naudojimosi PTI sprendimu laikotarpį, ji nurodo ne tik šio straipsnio 1 dalyje minimą datą, bet ir prekių, kurių muitinis įforminimas gali būti atliekamas pratęstu naudojimosi sprendimu laikotarpiu, kiekį.

Kai minėtas kiekis pasiekiamas, naudojimasis sprendimu, kurio naudojimosi laikotarpis pratęstas, nutraukiamas.

Vykdydama 55 straipsnyje nurodytą priežiūrą Komisija valstybes nares informuoja apie pasiektą minėtą kiekį.

23 straipsnis

Veiksmai, kuriais siekiama užtikrinti teisingą ir vienodą tarifinį prekių klasifikavimą arba kilmės nustatymą

(Kodekso 34 straipsnio 10 dalis)

1. Komisija pagal Kodekso 34 straipsnio 10 dalies a punktą nedelsdama praneša muitinėms apie laikinai sustabdomą PTI ir PKI sprendimų priėmimą, jei:

a) Komisija aptinka neteisingų ar nevienodų sprendimų;

▼C2

b) muitinės Komisijai yra pranešusios apie atvejus, kai per ne ilgesnį kaip 90 dienų laikotarpį joms nepavyksta suderinti savo skirtingų nuomonių dėl teisingo ir vienodo prekių klasifikavimo ar kilmės nustatymo.

Nuo dienos, kurią Komisija pranešė muitinėms apie sustabdymą, iki kol bus užtikrintas teisingas ir vienodas prekių klasifikavimas arba kilmės nustatymas, dėl prekių, kurioms taikomas a arba b punktas, nėra priimamas joks sprendimas dėl privalomosios informacijos.

▼B

2. Dėl teisingo ir vienodo prekių klasifikavimo arba kilmės nustatymo Sąjungos lygmeniu konsultuojamasi kuo anksčiau ir ne vėliau kaip per 120 dienų nuo šio straipsnio 1 dalyje nurodyto Komisijos pranešimo.

▼C2

3. Kai sustabdymas atšaukiamas, Komisija nedelsdama apie tai informuoja muitines.

▼B

4. Taikant šio straipsnio 1–3 dalis, PKI sprendimai laikomi nevienodais, jeigu jais skirtinga kilmė suteikiama prekėms, kurios:

a) priskiriamos tai pačiai tarifinei pozicijai ir kurių kilmė buvo nustatyta pagal tas pačias kilmės taisykles, ir

b) gautos tomis pačiomis sąlygomis, taikant tą patį gamybos procesą ir naudojant lygiavertes medžiagas, visų pirma tų medžiagų kilmės statuso atžvilgiu.







3 skirsnis

Įgaliotasis ekonominės veiklos vykdytojas

24 straipsnis

Atitiktis reikalavimams

(Kodekso 39 straipsnio a punktas)

1. Jei pareiškėjas yra fizinis asmuo, laikoma, kad Kodekso 39 straipsnio a punkte nustatytam kriterijui atitiktis užtikrinta, jei per pastaruosius trejus metus pareiškėjas ir tam tikrais atvejais darbuotojas, atsakingas už pareiškėjo muitinės klausimus, nepadarė reikšmingų arba kartotinių muitų teisės aktų ir mokesčių taisyklių pažeidimų, taip pat nėra duomenų apie to pareiškėjo ar darbuotojo padarytus sunkius nusikaltimus, susijusius su jų ekonomine veikla.

Jei pareiškėjas nėra fizinis asmuo, laikoma, kad Kodekso 39 straipsnio a punkte nustatytam kriterijui atitiktis užtikrinta, jei per pastaruosius trejus metus nė vienas iš toliau nurodytų asmenų nepadarė reikšmingų arba kartotinių muitų teisės aktų ir mokesčių taisyklių pažeidimų, arba nėra duomenų apie to asmens padarytus sunkius nusikaltimus, susijusius su jo ekonomine veikla:

a) pareiškėjas;

b) pareiškėjo bendrovei vadovaujantis ar jos valdymą kontroliuojantis asmuo;

c) darbuotojas, atsakingas už pareiškėjo muitinės klausimus.

2. Tačiau gali būti laikoma, kad Kodekso 39 straipsnio a punkte nurodytam kriterijui atitiktis užtikrinta, jei muitinė, kompetentinga priimti sprendimą, mano, kad pažeidimas yra nereikšmingas, atsižvelgiant į susijusių operacijų skaičių ar apimtį, ir muitinė neturi abejonių dėl pareiškėjo sąžiningumo.

▼C2

3. Jei šio straipsnio 1 dalies b punkte nurodytas asmuo yra įsisteigęs trečiojoje šalyje arba jo gyvenamoji vieta yra toje šalyje, muitinė, kompetentinga priimti sprendimą, remdamasi prieinamais registrais ir informacija įvertina, ar užtikrinta atitiktis Kodekso 39 straipsnio a punkte nurodytam kriterijui.

4. Jei pareiškėjas yra įsisteigęs trumpiau kaip trejus metus, muitinė, kompetentinga priimti sprendimą, remdamasi prieinamais registrais ir informacija įvertina, ar užtikrinta atitiktis Kodekso 39 straipsnio a punkte nurodytam kriterijui.

▼B

25 straipsnis

Veiksminga prekybos ir transporto apskaitos registrų tvarkymo sistema

(Kodekso 39 straipsnio b punktas)

1. Laikoma, kad Kodekso 39 straipsnio b punkte nustatytam kriterijui atitiktis užtikrinta, jei įvykdomos šios sąlygos:

a) pareiškėjas naudoja apskaitos sistemą, atitinkančią toje valstybėje narėje, kurioje laikomi jo apskaitos registrai, taikomus bendruosius apskaitos principus ir patogią audito metodais pagrįstam muitiniam tikrinimui, apskaitos sistemoje archyvuodamas duomenis taip, kad audito seka būtų įmanoma juos atsekti nuo momento, kai duomenys įrašomi į bylą;

b) pareiškėjo tvarkomi muitinei reikalingi apskaitos registrai integruoti į pareiškėjo apskaitos sistemą arba jais remiantis informaciją galima sutikrinti su apskaitos sistema;

c) pareiškėjas suteikia muitinei fizinę prieigą prie savo apskaitos sistemų ir, atitinkamais atvejais, prie savo prekybos ir transporto registrų;

d) pareiškėjas suteikia muitinei elektroninę prieigą prie savo apskaitos sistemų ir, atitinkamais atvejais, prie savo prekybos ir transporto veiklos apskaitos registrų, jei tos sistemos arba registrai tvarkomi elektroniniu būdu;

e) pareiškėjas turi logistikos sistemą, kuri identifikuoja prekes kaip Sąjungos arba ne Sąjungos prekes ir prireikus rodo jų buvimo vietą;

f) pareiškėjas turi administracinę organizaciją, atitinkančią jo verslo rūšį ir dydį bei tinkamą prekių srautams valdyti, taip pat vykdo vidaus kontrolę, leidžiančią užkirsti kelią klaidoms, jas išaiškinti ir ištaisyti bei užkirsti kelią neteisėtiems ar netinkamiems sandoriams ir juos išaiškinti;

g) atitinkamais atvejais pareiškėjas taiko priimtinas naudojimosi licencijomis ir leidimais, suteiktais taikant prekybos politikos priemones arba susijusiais su prekyba žemės ūkio produktais, procedūras;

h) pareiškėjas taiko priimtinas apskaitos registrų ir informacijos saugojimo bei apsaugos nuo informacijos praradimo procedūras;

i) pareiškėjas užtikrina, kad atitinkamiems darbuotojams būtų pateikti nurodymai informuoti muitinę kiekvieną sykį, kai išaiškinami reikalavimų laikymosi sunkumai, ir nustato muitinės informavimo apie tokius sunkumus procedūrą;

j) pareiškėjas taiko deramas saugumo priemones savo kompiuterinei sistemai apsaugoti nuo neteisėto įsilaužimo ir saugiam savo dokumentų laikymui;

k) atitinkamais atvejais pareiškėjas taiko priimtinas naudojimosi importo ir eksporto licencijomis, susijusiomis su draudimais ir apribojimais, procedūras, įskaitant priemones, naudojamas prekėms, kurioms taikomi draudimai ar apribojimai, atskirti nuo kitų prekių, ir tų draudimų ir apribojimų laikymosi užtikrinimo priemones.

2. Jei pareiškėjas prašo tik Kodekso 38 straipsnio 2 dalies b punkte nurodyto įgaliotojo ekonominės veiklos vykdytojo (saugumas ir sauga) leidimo (toliau – AEOS), šio straipsnio 1 dalies e punkte nustatytas reikalavimas netaikomas.

26 straipsnis

Mokumas

(Kodekso 39 straipsnio c punktas)

1. Laikoma, kad Kodekso 39 straipsnio c punkte nustatytam kriterijui atitiktis užtikrinta, jei pareiškėjas tenkina šiuos reikalavimus:

a) pareiškėjui nėra taikoma bankroto procedūra;

b) per paskutinius trejus metus iki prašymo pateikimo pareiškėjas vykdė savo finansinius įsipareigojimus, susijusius su muitų, kitų mokesčių ar privalomųjų mokėjimų, renkamų už prekių importą ar eksportą arba su jais susijusių, mokėjimu;

c) pareiškėjas, remdamasis paskutinių trejų metų iki prašymo pateikimo apskaitos registrais ir informacija, pagrindžia, kad jo finansinė padėtis yra pakankamai gera jo pareigoms ir įsipareigojimams, atitinkantiems jo verslo rūšį ir dydį, įvykdyti, įskaitant tai, kad jis neturi neigiamo grynojo turto, išskyrus atvejus, kai šis neigiamas grynasis turtas gali būti padengtas.

2. Jeigu pareiškėjas yra įsisteigęs trumpiau nei trejus metus, jo mokumas, kaip nurodyta Kodekso 39 straipsnio c punkte, tikrinamas remiantis turimais apskaitos registrais ir informacija.

27 straipsnis

Praktiniai kompetencijos arba profesinės kvalifikacijos standartai

(Kodekso 39 straipsnio d punktas)

1. Laikoma, kad Kodekso 39 straipsnio d punkte nustatytam kriterijui atitiktis užtikrinta, jei įvykdoma kuri nors iš šių sąlygų:

▼C2

a) pareiškėjas arba asmuo, atsakingas už pareiškėjo muitinės klausimus, atitinka vieną iš toliau nurodytų praktinių kompetencijos standartų:

i) turi patvirtintos bent trejų metų su muitinės klausimais susijusios praktinės patirties;

▼C2

ii) atitinka Europos standartizacijos organizacijos priimtą kokybės standartą, susijusį su muitinės klausimais;

▼B

b) pareiškėjas arba asmuo, atsakingas už pareiškėjo muitinės klausimus, sėkmingai baigė muitų teisės aktų srities mokymą, pritaikytą jo vykdomos muitinės srities veiklos apimčiai ir ją atitinkantį; tą mokymą rengia bet kuris iš toliau nurodytų subjektų:

i) valstybės narės muitinė;

ii) tokį kvalifikacinį mokymą galinti rengti švietimo įstaiga, kurią šiuo tikslu yra pripažinusi muitinė arba už profesinį mokymą atsakinga valstybės narės įstaiga;

iii) tokį kvalifikacinį mokymą galinti rengti profesinė ar verslo asociacija, kurią šiuo tikslu yra pripažinusi valstybės narės muitinė arba kuri yra akredituota Sąjungoje.

2. Jeigu asmuo, atsakingas už pareiškėjo muitinės klausimus, yra pagal sutartį dirbantis asmuo, laikoma, kad atitiktis Kodekso 39 straipsnio d punkte nustatytam kriterijui užtikrinta, jei tas pagal sutartį dirbantis asmuo yra įgaliotasis ekonominės veiklos vykdytojas (muitinės formalumų supaprastinimas), kaip nurodyta Kodekso 38 straipsnio 2 dalies a punkte (toliau – AEOC).

28 straipsnis

Saugumo ir saugos standartai

(Kodekso 39 straipsnio e punktas)

1. Laikoma, kad Kodekso 39 straipsnio e punkte nustatytam kriterijui atitiktis užtikrinta, jei įvykdomos šios sąlygos:

a) pastatai, kurie turi būti naudojami su AEOS leidimu susijusiai veiklai, yra apsaugoti nuo neteisėto įsilaužimo ir pastatyti iš medžiagų, kliudančių neteisėtai patekti į vidų;

b) taikomos tinkamos priemonės, kuriomis užkertamas kelias bandymams neteisėtai patekti į biurus, krovos vietas, krovimo dokus, krovinių saugojimo vietas ir kitas atitinkamas vietas;

c) taikomos prekių tvarkymo priemonės, be kita ko, užtikrinančios apsaugą nuo nesankcionuoto prekių padėjimo ar pakeitimo, netinkamo tvarkymo ir krovinio vienetų atidarymo;

d) pareiškėjas ėmėsi priemonių, kurias taikant galima tiksliai nustatyti jo verslo partnerių tapatybę ir užtikrinti, kad, atsižvelgiant į pareiškėjo verslo modelį, taikant atitinkamas sutarčių sąlygas ar kitas tinkamas priemones, tie verslo partneriai užtikrintų tarptautinės tiekimo grandinės dalies, su kuria susijusi jų veikla, saugumą;

▼C2

e) pareiškėjas, kiek leidžiama pagal nacionalinės teisės aktus, atlieka būsimų darbuotojų, kurie eis saugumo požiūriu svarbias pareigas, su saugumu susijusius patikrinimus bei periodinius ir būtinus dėl susiklosčiusių aplinkybių tokias pareigas jau einančių darbuotojų patikimumo patikrinimus;

▼B

f) pareiškėjas taiko tinkamas saugumo procedūras visiems pagal sutartis dirbantiems išorės paslaugų teikėjams;

g) pareiškėjas užtikrina, kad jo darbuotojai, turintys su saugumo klausimais susijusių pareigų, reguliariai dalyvautų programose ir taip galėtų geriau susipažinti su tais saugumo klausimais;

h) pareiškėjas yra paskyręs kontaktinį asmenį, kompetentingą spręsti su sauga ir saugumu susijusius klausimus.

2. Jei pareiškėjas turi saugumo ir saugos sertifikatą, išduotą remiantis tarptautine konvencija, Tarptautinės standartizacijos organizacijos tarptautiniu standartu ar Europos standartizacijos organizacijos Europos standartu, į šiuos sertifikatus atsižvelgiama tikrinant atitiktį Kodekso 39 straipsnio e punkte nustatytiems kriterijams.

Laikoma, kad atitiktis kriterijams užtikrinta, jei nustatoma, kad to sertifikato išdavimo kriterijai yra tapatūs arba lygiaverčiai Kodekso 39 straipsnio e punkte nustatytiems kriterijams.

Laikoma, kad atitiktis kriterijams užtikrinta, jei pareiškėjas turi saugumo ir saugos sertifikatą, išduotą trečiosios šalies, su kuria Sąjunga yra sudariusi susitarimą, kuriame numatyta tą sertifikatą pripažinti.

3. Jeigu pareiškėjas yra reguliuojamas subjektas arba žinomas siuntėjas, kaip apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 300/2008 ( 5 ) 3 straipsnyje, ir atitinka Komisijos reglamente (ES) Nr. 185/2010 ( 6 ) nustatytus reikalavimus, laikoma, kad šio straipsnio 1 dalyje nustatytiems kriterijams atitiktis užtikrinta vietų ir operacijų, kurioms atlikti pareiškėjui suteiktas reguliuojamo subjekto arba žinomo siuntėjo statusas, atžvilgiu, jei reguliuojamo subjekto arba žinomo siuntėjo statuso suteikimo kriterijai yra tapatūs arba lygiaverčiai Kodekso 39 dalies e punkte nustatytiems kriterijams.

29 straipsnis

Kriterijų tikrinimas

(Kodekso 22 straipsnis)

1. Tikrindama Kodekso 39 straipsnio b ir e punktuose nustatytus kriterijus muitinė, kompetentinga priimti sprendimą, užtikrina, kad tikrinimas vietoje būtų atliekamas visose patalpose, kurios svarbios su muitine susijusiai pareiškėjo veiklai.

Jeigu pareiškėjas turi daug patalpų, o dėl nustatyto sprendimo priėmimo laikotarpio nėra galimybės patikrinti visų tų patalpų, muitinė gali nuspręsti patikrinti tik tipinę tų patalpų dalį, jei ji įsitikino, kad visose savo patalpose pareiškėjas taiko tuos pačius saugumo ir saugos standartus bei bendrus apskaitos registrų tvarkymo standartus ir procedūras.

2. Muitinė, kompetentinga priimti sprendimą, gali atsižvelgti vertinimų ar audito, atliekamų laikantis Sąjungos teisės aktų, rezultatus, jei jie svarbūs tikrinant Kodekso 39 straipsnyje nurodytus kriterijus.

3. Tikrindama, ar užtikrinta atitiktis Kodekso 39 straipsnio b, c ir e punktuose nurodytiems kriterijams, muitinė gali atsižvelgti į pareiškėjo pateiktas ekspertų išvadas, jei išvadas parengęs ekspertas nesusijęs su pareiškėju taip, kaip apibrėžta šio reglamento 127 straipsnyje.

4. Tikrindama, ar užtikrinta atitiktis Kodekso 39 straipsnyje nustatytiems kriterijams, muitinė deramai atsižvelgia į specifines ekonominės veiklos vykdytojų (ypač mažųjų ir vidutinių įmonių) charakteristikas.

5. Kodekso 39 straipsnyje nustatytų kriterijų vertinimą ir jo rezultatus muitinė, kompetentinga priimti sprendimą, įformina dokumentais.

30 straipsnis

Su AEO statusu susijusi elektroninė sistema

(Kodekso 16 straipsnio 1 dalis)

1. Informacijos apie prašymus išduoti įgaliotojo ekonominės veiklos vykdytojo (AEO) leidimą ir išduotus AEO leidimus bei visus kitus įvykius ar veiksmus, kurie gali vėliau padaryti poveikį pirminiam sprendimui (įskaitant AEO leidimo pripažinimą negaliojančiu, galiojimo sustabdymą, atšaukimą arba pakeitimą), ar stebėsenos ar peržiūros rezultatus, mainams ir saugojimui naudojama šiais tikslais pagal Kodekso 16 straipsnio 1 dalį sukurta elektroninė sistema. Kompetentinga muitinė pateikia informaciją toje sistemoje nedelsdama ir ne vėliau kaip per septynias dienas.

Informacijos apie prašymus ir sprendimus, susijusius su AEO leidimais, mainams naudojama Komisijos ir valstybių narių bendru sutarimu sukurta ES darnioji verslininko sąsaja.

2. Tam tikrais atvejais, visų pirma, kai AEO statusu remiamasi suteikiant patvirtinimus, leidimus ar lengvatas pagal kitus Sąjungos teisės aktus, prieigą prie šio straipsnio 1 dalyje nurodytos elektroninės sistemos kompetentinga muitinė gali suteikti atitinkamai už civilinės aviacijos saugumą atsakingai nacionalinei institucijai. Prieiga suteikiama prie šios informacijos:

a) AEOS leidimų, įskaitant leidimo turėtojo pavadinimą (vardą, pavardę) ir tam tikrais atvejais informacijos apie leidimų pakeitimą ar atšaukimą, ar įgaliotojo ekonominės veiklos vykdytojo statuso galiojimo sustabdymą ir tų veiksmų priežastis;

b) informacijos apie AEOS leidimų peržiūrą ir jos rezultatus.

Minėtąją informaciją tvarkančios už civilinės aviacijos saugumą atsakingos nacionalinės institucijos ją naudoja tik su atitinkamomis programomis, skirtomis reguliuojamiems subjektams arba žinomiems siuntėjams, susijusiais tikslais ir taiko deramas technines ir organizacines priemones, kad užtikrintų šios informacijos saugumą.

3. Nukrypstant nuo šio straipsnio 1 dalies, iki Įgyvendinimo sprendimo 2014/255/ES priede nurodytos AEO sistemos patobulinimo dienos valstybės narės naudoja sistemą, sukurtą pagal Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2454/93 14x straipsnį.

31 straipsnis

Muitinių konsultavimosi procedūra ir informacijos mainai

(Kodekso 22 straipsnis)

1. Muitinė, kompetentinga priimti sprendimą, gali konsultuotis su kitų valstybių narių muitinėmis, kurių kompetencijai priklauso vietos, kur laikoma būtina informacija arba kur turi būti atliekamas tikrinimas, siekiant patikrinti Kodekso 39 straipsnyje nustatytą kriterijų (-us), priežiūra.

2. Šio straipsnio 1 dalyje nurodytos konsultacijos yra privalomos, jei:

a) prašymas suteikti AEO statusą pagal Deleguotojo reglamento (ES) 2015/2446 12 straipsnio 1 dalį pateikiamas muitinei, veikiančiai toje vietoje, kurioje laikomi ar yra prieinami pagrindiniai muitinei reikalingi pareiškėjo apskaitos registrai;

b) prašymas suteikti AEO statusą pagal Deleguotojo reglamento (ES) 2015/2446 27 straipsnį pateikiamas valstybės narės, kurioje yra pareiškėjo nuolatinis verslo padalinys ir laikoma arba yra prieinama informacija apie jo bendrąją logistikos valdymo veiklą Sąjungoje, muitinei;

c) dalis apskaitos registrų ir dokumentų, kurie svarbūs teikiant prašymą suteikti AEO statusą, tvarkomi kitoje valstybėje narėje nei valstybė narė, kurioje veikia muitinė, kompetentinga priimti sprendimą;

d) AEO statuso prašantis pareiškėjas turi sandėlį arba vykdo kitokią su muitine susijusią veiklą kitoje valstybėje narėje nei valstybė narė, kurioje veikia kompetentinga muitinė.

3. Nukrypdamos nuo reikalavimo, susijusio su šio reglamento 14 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos antrame sakinyje nustatytu laikotarpiu, muitinės baigia konsultacijų procedūrą per 80 dienų laikotarpį, skaičiuojamą nuo dienos, kurią muitinė, kompetentinga priimti sprendimą, praneša apie būtinas sąlygas ir kriterijus, kuriuos turi patikrinti muitinė, su kuria konsultuojamasi.

4. Kai kitos valstybės narės muitinė turi informacijos, kuri svarbi suteikiant AEO statusą, tą informaciją muitinei, kompetentingai priimti sprendimą, ji perduoda per 30 dienų laikotarpį, skaičiuojamą nuo dienos, kurią apie prašymą pranešta naudojant šio reglamento 30 straipsnyje nurodytą elektroninę sistemą.

32 straipsnis

Prašymo atmetimas

(Kodekso 22 straipsnis)

AEO prašymo atmetimas neturi daryti poveikio palankiems sprendimams, kurie pagal muitų teisės aktus jau yra priimti dėl pareiškėjo, išskyrus atvejus, kai tų palankių sprendimų priėmimo pagrindas yra užtikrinta atitiktis AEO kriterijams, kuriems prašymo suteikti AEO statusą nagrinėjimo metu atitiktis neužtikrinta.

33 straipsnis

Abiejų rūšių leidimų derinimas

(Kodekso 38 straipsnio 3 dalis)

Jei pareiškėjas turi teisę gauti ir AEOC, ir AEOS leidimą, muitinė, kompetentinga priimti sprendimą, išduoda vieną bendrą leidimą.

34 straipsnis

Leidimo atšaukimas

(Kodekso 28 straipsnis)

1. AEO leidimo atšaukimas neturi daryti poveikio jokiam palankiam sprendimui, priimtam dėl to paties asmens, išskyrus atvejus, kai AEO statuso turėjimas buvo būtina palankaus sprendimo priėmimo sąlyga, arba tas sprendimas buvo grindžiamas Kodekso 39 straipsnyje nustatytu kriterijumi, kuriam atitiktis nebeužtikrinama.

2. Palankaus sprendimo, priimto dėl leidimo turėtojo, atšaukimas arba pakeitimas savaime nedaro poveikio to asmens AEO leidimui.

3. Jeigu tas pats asmuo turi ir AEOC, ir AEOS statusą, o Kodekso 28 straipsnis arba šio reglamento 15 straipsnis taikomi dėl to, kad neįvykdytos Kodekso 39 straipsnio d punkte nustatytos sąlygos, AEOC leidimas atšaukiamas, o AEOS leidimas paliekamas galioti.

Jeigu tas pats asmuo turi ir AEOS, ir AEOCstatusą, o Kodekso 28 straipsnis arba šio reglamento 15 straipsnis taikomi dėl to, kad neįvykdytos Kodekso 39 straipsnio d punkte nustatytos sąlygos, AEOS leidimas atšaukiamas, o AEOC leidimas paliekamas galioti.

35 straipsnis

Stebėsena

(Kodekso 23 straipsnio 5 dalis)

1. Valstybių narių muitinės nedelsdamos informuoja kompetentingą muitinę apie visus suteikus AEO statusą atsiradusius veiksnius, kurie gali turėti įtakos tolesniam jo galiojimui ar turiniui.

2. Kompetentinga muitinė užtikrina visos svarbios turimos informacijos prieinamumą kitų valstybių narių, kuriose AEO vykdo su muitine susijusią veiklą, muitinėms.

3. Jeigu muitinė atšaukia palankų sprendimą, kuris buvo priimtas remiantis AEO statusu, ji apie tai praneša tą statusą suteikusiai muitinei.

4. Jei AEOS yra reguliuojamas subjektas arba žinomas siuntėjas, kaip apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 300/2008 3 straipsnyje, ir atitinka Reglamente (ES) Nr. 185/2010 nustatytus reikalavimus, kompetentinga muitinė nedelsdama užtikrina toliau nurodytos būtiniausios su AEO statusu susijusios informacijos prieinamumą atitinkamai už civilinės aviacijos saugumą atsakingai nacionalinei institucijai:

a) informacijos apie AEOS leidimą, įskaitant leidimo turėtojo pavadinimą (vardą, pavardę) ir tam tikrais atvejais informacijos apie leidimo pakeitimą ar atšaukimą, ar įgaliotojo ekonominės veiklos vykdytojo statuso galiojimo sustabdymą ir tų veiksmų priežastis;

b) informacijos apie tai, ar atitinkamoje vietoje lankėsi muitinės pareigūnai, paskutinio vizito datą ir vizito tikslą (leidimų išdavimas, peržiūra ar stebėsena);

c) informacijos apie AEOS leidimo peržiūrą ir jos rezultatus.

Nacionalinė muitinė, pritarus atitinkamai už civilinės aviacijos saugumą atsakingai nacionalinei institucijai, nustato išsamias informacijos mainų, kuriems nėra naudojama šio reglamento 30 straipsnyje nurodyta sistema, sąlygas.

Minėtąją informaciją tvarkančios už civilinės aviacijos saugumą atsakingos nacionalinės institucijos ją naudoja tik su atitinkamomis programomis, skirtomis reguliuojamiems subjektams arba žinomiems siuntėjams, susijusiais tikslais ir taiko deramas technines ir organizacines priemones, kad užtikrintų šios informacijos saugumą.







4 skirsnis

Prekių tikrinimas







1 poskirsnis

Muitinis tikrinimas ir rizikos valdymas

36 straipsnis

Su rizikos valdymu ir muitiniu tikrinimu susijusi elektroninė sistema

(Kodekso 16 straipsnio 1 dalis)

1. Informacijos apie valstybių narių muitinių ir Komisijos viena kitai pranešamą su rizika susijusią informaciją mainams ir saugojimui naudojama šiais tikslais pagal Kodekso 16 straipsnio 1 dalį sukurta elektroninė sistema (muitinės rizikos valdymo sistema).

2. Šio straipsnio 1 dalyje minima sistema taip pat naudojama muitinėms bendrauti tarpusavyje bei muitinėms ir Komisijai bendrauti taikant bendruosius rizikos kriterijus ir standartus, nustatant bendras prioritetines tikrinimo sritis, taikant muitinį krizių valdymą, kečiantis su rizika susijusia informacija ir rizikos analizės rezultatais, kaip nurodyta Kodekso 46 straipsnio 5 dalyje, ir muitinio tikrinimo rezultatais.







2 poskirsnis

Oro transportu vežamas rankinis ir registruotas bagažas

37 straipsnis

Tranzitiniai reisai

(Kodekso 49 straipsnis)

1. Asmenų, skrendančių iš ne Sąjungos oro uosto orlaiviu, kuris po nusileidimo Sąjungos oro uoste toliau skrenda į kitą Sąjungos oro uostą, rankiniam ir registruotam bagažui taikytinas muitinis tikrinimas ir formalumai atliekami paskutiniame tarptautiniame Sąjungos oro uoste.

Rankiniam ir registruotam bagažui galioja taisyklės, taikytinos iš trečiosios šalies atvykstančių asmenų bagažui, išskyrus atvejus, kai tokį bagažą vežantis asmuo įrodo, kad jo bagaže esančios prekės turi Sąjungos prekių statusą.

2. Asmenų, skrendančių iš Sąjungos oro uosto orlaiviu, kuris nusileidžia kitame Sąjungos oro uoste ir toliau skrenda į ne Sąjungos oro uostą, rankiniam ir registruotam bagažui taikytinas muitinis tikrinimas ir formalumai atliekami pirmajame tarptautiniame Sąjungos oro uoste.

Rankinis bagažas gali būti tikrinamas paskutiniame tarptautiniame Sąjungos oro uoste, kuriame nusileidžia orlaivis, siekiant įsitikinti, kad tame bagaže esančios prekės turi Sąjungos prekių muitinį statusą.

38 straipsnis

Verslo ir turizmo orlaiviais vykdomi tranzitiniai reisai

(Kodekso 49 straipsnis)

Muitinis tikrinimas ir formalumai, taikytini asmenų, skrendančių verslo arba turizmo orlaiviais, bagažui, atliekami šiuose oro uostuose:

a) jei orlaivis skrenda iš ne Sąjungos oro uosto ir po nusileidimo Sąjungos oro uoste toliau skrenda į kitą Sąjungos oro uostą, – pirmajame tarptautiniame Sąjungos oro uoste;

b) jeigu orlaivis skrenda iš Sąjungos oro uosto ir po nusileidimo Sąjungos oro uoste toliau skrenda į ne Sąjungos oro uostą, – paskutiniame tarptautiniame Sąjungos oro uoste.

39 straipsnis

Atvykstamieji reisai su bagažo perkrovimu

(Kodekso 49 straipsnis)

1. Jei į Sąjungos oro uostą orlaiviu, atskrendančiu iš ne Sąjungos oro uosto, atgabenamas bagažas tame Sąjungos oro uoste perkraunamas į kitą orlaivį, skrendantį Sąjungos vidaus reisu, taikomos šio straipsnio 2 ir 3 dalys.

2. Registruotam bagažui taikytinas muitinis tikrinimas ir formalumai atliekami paskutiniame tarptautiniame Sąjungos oro uoste, į kurį orlaivis atskrenda Sąjungos vidaus reisu. Tačiau muitinis tikrinimas ir formalumai, taikytini registruotam bagažui, kuris atgabenamas iš ne Sąjungos oro uosto ir tarptautiniame Sąjungos oro uoste perkraunamas į orlaivį, skrendantį kitą tos pačios valstybės narės teritorijoje veikiantį tarptautinį Sąjungos oro uostą, gali būti atliekami tarptautiniame Sąjungos oro uoste, kuriame registruotas bagažas perkraunamas.

Išimtiniais atvejais, be pirmoje pastraipoje nurodyto tikrinimo ir formalumų, registruotam bagažui taikytinas muitinis tikrinimas ir formalumai dar gali būti atliekami pirmajame tarptautiniame Sąjungos oro uoste, jei patikrinus rankinį bagažą nustatoma, kad toks tikrinimas ir formalumai reikalingi.

3. Rankiniam bagažui taikytinas muitinis tikrinimas ir formalumai atliekami pirmajame tarptautiniame Sąjungos oro uoste.

Rankiniam bagažui taikytinas papildomas muitinis tikrinimas ir formalumai gali būti atliekami oro uoste, į kurį orlaivis atskrenda Sąjungos vidaus reisu, tik išimtiniais atvejais, kai patikrinus registruotą bagažą nustatoma, kad toks tikrinimas ir formalumai reikalingi.

40 straipsnis

Išvykstamieji reisai su bagažo perkrovimu

(Kodekso 49 straipsnis)

1. Jei bagažas Sąjungos oro uoste pakraunamas į Sąjungos vidaus reisu skrendantį orlaivį ir vėliau kitame Sąjungos oro uoste perkraunamas į kitą orlaivį, kurio paskirties oro uostas yra ne Sąjungos oro uostas, taikomos šio straipsnio 2 ir 3 dalys.

2. Registruotam bagažui taikytinas muitinis tikrinimas ir formalumai atliekami pirmajame tarptautiniame Sąjungos išvykimo oro uoste. Tačiau muitinis tikrinimas ir formalumai, taikytini registruotam bagažui, pakrautam į orlaivį tarptautiniame Sąjungos oro uoste ir perkrautam kitame tos pačios valstybės narės teritorijoje esančiame tarptautiniame Sąjungos oro uoste į orlaivį, skrendantį į ne Sąjungos oro uostą, gali būti atliekami tarptautiniame Sąjungos oro uoste, kuriame perkraunamas registruotas bagažas.

Išimtiniais atvejais, be pirmoje pastraipoje nurodyto tikrinimo ir formalumų, registruotam bagažui taikytinas muitinis tikrinimas ir formalumai dar gali būti atliekami paskutiniame tarptautiniame Sąjungos oro uoste, jei patikrinus rankinį bagažą nustatoma, kad toks tikrinimas ir formalumai reikalingi.

3. Rankiniam bagažui taikytinas muitinis tikrinimas ir formalumai atliekami paskutiniame tarptautiniame Sąjungos oro uoste.

Rankiniam bagažui taikytinas papildomas muitinis tikrinimas ir formalumai oro uoste, iš kurio orlaivis išskrenda Sąjungos vidaus reisu, gali būti atliekami tik išimtiniais atvejais, kai patikrinus registruotą bagažą nustatoma, kad toks tikrinimas ir formalumai reikalingi.

41 straipsnis

Perkrovimas į turistinį arba verslo orlaivį

(Kodekso 49 straipsnis)

1. Muitinis tikrinimas ir formalumai, taikytini bagažui, kuris į Sąjungos oro uostą atgabenamas reguliariuoju arba užsakomuoju reisu iš ne Sąjungos oro uosto ir tame Sąjungos oro uoste perkraunamas į Sąjungos vidaus reisu skrendantį turistinį arba verslo orlaivį, atliekami reguliariuoju arba užsakomuoju reisu skrendančio orlaivio atvykimo oro uoste.

2. Muitinis tikrinimas ir formalumai, taikytini bagažui, kuris Sąjungos oro uoste pakraunamas į Sąjungos vidaus reisu skrendantį turistinį arba verslo orlaivį, kad kitame Sąjungos oro uoste būtų perkrautas į reguliariuoju arba užsakomuoju reisu skrendantį orlaivį, kurio paskirties oro uostas yra ne Sąjungos oro uostas, atliekami reguliariuoju arba užsakomuoju reisu skrendančio orlaivio išvykimo oro uoste.

42 straipsnis

Perkrovimas tos pačios valstybės narės teritorijoje esančiuose oro uostuose

(Kodekso 49 straipsnis)

Tarptautiniame Sąjungos oro uoste, kuriame perkraunamas registruotas bagažas, muitinė gali tikrinti:

a) bagažą, kuris atgabentas iš ne Sąjungos oro uosto ir tarptautiniame Sąjungos oro uoste perkrautas į orlaivį, skrendantį į tos pačios valstybės teritorijoje veikiantį tarptautinį Sąjungos oro uostą,

b) bagažą, kuris pakrautas į orlaivį tarptautiniame Sąjungos oro uoste, kad kitame tos pačios valstybės teritorijoje esančiame tarptautiniame Sąjungos oro uoste būtų perkrautas į orlaivį, skrendantį į ne Sąjungos oro uostą.

43 straipsnis

Neteisėto perkrovimo prevencijos priemonės

(Kodekso 49 straipsnis)

Valstybės narės užtikrina, kad:

a) orlaiviui atskridus į tarptautinį Sąjungos oro uostą, kur turi būti atliekamas muitinis tikrinimas, rankiniame bagaže esančių prekių perkrovimas, atliekamas dar nepatikrinus to bagažo, būtų kontroliuojamas;

b) orlaiviui išskrendant iš tarptautinio Sąjungos oro uosto, kur turi būti atliekamas muitinis tikrinimas, rankiniame bagaže esančių prekių perkrovimas, atliekamas jau patikrinus tą bagažą, būtų kontroliuojamas;

c) orlaiviui atskridus į tarptautinį Sąjungos oro uostą, kur turi būti atliekamas muitinis tikrinimas, imtasi tinkamų priemonių, siekiant užtikrinti, kad registruotame bagaže esančios prekės nebūtų perkrautos, kol tas bagažas dar nepatikrintas;

d) orlaiviui išskrendant iš tarptautinio Sąjungos oro uosto, kur turi būti atliekamas muitinis tikrinimas, imtasi tinkamų priemonių, siekiant užtikrinti, kad registruotame bagaže esančios prekės nebūtų perkrautos po registruoto bagažo patikrinimo.

44 straipsnis

Bagažo etiketė

(Kodekso 49 straipsnis)

Registruotas bagažas, užregistruotas Sąjungos oro uoste, identifikuojamas pagal tame oro uoste uždėtą etiketę. Etiketės pavyzdys ir techninės charakteristikos pateikti 12–03 priede.

45 straipsnis

Tarptautinių Sąjungos oro uostų sąrašas

(Kodekso 49 straipsnis)

Kiekviena valstybė narė Komisijai pateikia savo tarptautinių Sąjungos oro uostų sąrašą ir praneša Komisijai apie visus to sąrašo pakeitimus.







3 poskirsnis

Jūrų transportu vežamas bagažas

46 straipsnis

Pramoginiai laivai

(Kodekso 49 straipsnis)

►C2 Muitinis tikrinimas ir formalumai, taikytini pramoginiu laivu plaukiančių asmenų bagažui, atliekami visuose Sąjungos įplaukimo uostuose nepriklausomai nuo laivo maršruto pradžios ar paskirties uosto. ◄ Pramoginis laivas – tai 1994 m. birželio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 94/25/EB ( 7 ) apibrėžtas pramoginis laivas.

47 straipsnis

Kelių maršruto atkarpų reisai

(Kodekso 49 straipsnis)

Asmenų, kurie tuo pačiu laivu vyksta maršrutu, kurį sudaro kelios susijungiančios tiesioginio plaukimo iš vieno jūrų uosto į kitą atkarpos, o išvykimo jūrų uostas, tarpinio sustojimo jūrų uostas arba paskirties jūrų uostas yra ne Sąjungos jūrų uostas, bagažui taikytinas muitinis tikrinimas ir formalumai atliekami bet kuriame Sąjungos uoste, kuriame bagažas pakraunamas arba iškraunamas.







3 SKYRIUS

Valiutos konvertavimas

48 straipsnis

Nuostatos dėl tarifinio valiutos keitimo kurso

(Kodekso 53 straipsnis)

1. Kai to reikalaujama pagal Kodekso 53 straipsnio 1 dalies b punktą, euro vertė nustatoma kartą per mėnesį.

Taikomas paskutinis iki priešpaskutinės mėnesio dienos Europos Centrinio Banko nustatytas valiutos keitimo kursas; jis taikomas visą kitą mėnesį.

Tačiau, jeigu mėnesio pradžioje taikytinas kursas skiriasi daugiau negu 5 % nuo kurso, kurį Europos Centrinis Bankas nustatė iki to paties mėnesio 15 dienos, pastarasis kursas taikomas nuo to mėnesio 15 dienos iki jo pabaigos.

2. Kai valiutą reikia konvertuoti dėl kurios nors Kodekso 53 straipsnio 2 dalyje nurodytos priežasties, taikytina nacionaline valiuta perskaičiuoto euro vertė yra valiutos keitimo kursas, kurį Europos Centrinis Bankas nustatė pirmą spalio mėnesio darbo dieną; šis valiutos keitimo kursas taikomas nuo kitų metų sausio 1 d.

3. Valstybės narės gali palikti nepakeistą eurais apskaičiuotos sumos vertę nacionaline valiuta, jei, atliekant kasmetinį patikslinimą, dėl tos sumos konvertavimo vertė, išreikšta nacionaline valiuta, pakinta mažiau nei 5 %.

Valstybės narės po konvertavimo gautą sumą gali suapvalinti iki didesnio arba mažesnio skaičiaus dešimtųjų tikslumu.







II ANTRAŠTINĖ DALIS

VEIKSNIAI, KURIAIS REMIANTIS TAIKOMAS IMPORTO ARBA EKSPORTO MUITAS BEI KITOS SU PREKYBA PREKĖMIS SUSIJUSIOS PRIEMONĖS







1 SKYRIUS

Bendrasis muitų tarifas ir prekių tarifinis klasifikavimas







1 skirsnis

Tarifinių kvotų valdymas

49 straipsnis

Bendrosios vienodo tarifinių kvotų valdymo taisyklės

(Kodekso 56 straipsnio 4 dalis)

1. Tarifinės kvotos, kurias leista naudoti pagal Sąjungos teisės aktus, kuriuose daroma nuoroda į šiame straipsnyje ir šio reglamento 50–54 straipsniuose nurodytą administravimo metodą, valdomos chronologine tvarka pagal išleidimo į laisvą apyvartą muitinės deklaracijų priėmimo datą.

2. Kiekviena tarifinė kvota Sąjungos teisės aktuose identifikuojama tą kvotą lengviau valdyti padedančiu eilės numeriu.

3. Taikant šio skirsnio nuostatas, išleidimo į laisvą apyvartą deklaracijos, kurias muitinės priėmė sausio 1, 2 arba 3 d., laikomos priimtomis tų pačių metų sausio 3 d. Tačiau, jei kuri nors iš tų dienų yra šeštadienis arba sekmadienis, laikoma, kad deklaracijos priimtos tų metų sausio 4 d.

4. Taikant šį skirsnį, darbo dienomis laikomos dienos, kurios nėra valstybinių švenčių dienos Sąjungos institucijose Briuselyje.

50 straipsnis

Valstybių narių muitinių atsakomybė už vienodą tarifinių kvotų valdymą

(Kodekso 56 straipsnio 4 dalis)

1. Muitinė tikrina, ar išleidimo į laisvą apyvartą muitinės deklaracijoje pateiktas deklaranto prašymas leisti pasinaudoti tarifine kvota yra galiojantis pagal Sąjungos teisės aktus, kuriais leidžiama tą tarifinę kvotą pradėti naudoti.

▼C2

2. Jeigu išleidimo į laisvą apyvartą muitinės deklaracija, kurioje pateiktas galiojantis deklaranto prašymas leisti pasinaudoti tarifine kvota, yra priimama, o muitinei pateikiami visi tarifinei kvotai suteikti būtini deklaraciją papildantys dokumentai, muitinė tą prašymą nedelsdama perduoda Komisijai ir nurodo muitinės deklaracijos priėmimo datą bei tikslų kiekį, dėl kurio teikiamas prašymas.

▼B

51 straipsnis

Kiekių skirstymas pagal tarifines kvotas

(Kodekso 56 straipsnio 4 dalis)

1. Kiekius Komisija skirsto darbo dienomis. Tačiau Komisija gali nuspręsti neskirstyti kiekių tam tikrą darbo dieną, jei valstybių narių kompetentingos institucijos iš anksto apie tai informuojamos.

2. Kiekiai pagal tarifines kvotas negali būti skirstomi anksčiau nei antrą darbo dieną po muitinės deklaracijos, kurioje deklarantas paprašė leisti pasinaudoti tarifine kvota, priėmimo dienos.

Skirstydama kiekius Komisija atsižvelgia į visus neatsakytus prašymus leisti pasinaudoti tarifinėmis kvotomis, kurie grindžiami muitinės deklaracijomis, priimtomis iki (imtinai) antros darbo dienos prieš paskirstymo dieną, ir kuriuos muitinės perdavė šio reglamento 54 straipsnyje nurodytai sistemai.

3. Kiekius pagal kiekvieną tarifinę kvotą Komisija skirsto chronologine tvarka pagal atitinkamų muitinės deklaracijų priėmimo datą, atsižvelgdama į gautus prašymus pasinaudoti ta tarifine kvota ir į tarifinės kvotos likutį.

4. Jeigu skirstymo dieną bendra kiekių, nurodytų visuose prašymuose pasinaudoti tarifine kvota, susijusiuose su tą pačią dieną priimtomis deklaracijomis, suma viršija tarifinės kvotos likutį, atsižvelgdama į tuos prašymus Komisija kiekius paskirsto proporcingai prašomiems kiekiams.

5. Jei leidžiama pradėti naudoti naują tarifinę kvotą, Komisija kiekių pagal tą tarifinę kvotą neskirsto iki 11-os darbo dienos po Sąjungos teisės akto, kuriuo leidžiama pradėti naudoti tą tarifinę kvotą, paskelbimo dienos.

52 straipsnis

Prašymų panaikinimas ir pagal tarifines kvotas paskirtų nepanaudotų kiekių grąžinimas

(Kodekso 56 straipsnio 4 dalis)

1. Naudodamos šio reglamento 54 straipsnyje nurodytą elektroninę sistemą muitinės nedelsdamos grąžina klaidingai paskirtą kiekį. Tačiau grąžinimo įpareigojimas netaikomas, jei kiekio skyrimo klaida, dėl kurios liko mažesnė nei 10 EUR skola muitinei, nustatoma po pirmojo mėnesio, pasibaigus atitinkamos tarifinės kvotos galiojimo laikotarpiui.

2. Jeigu muitinės deklaraciją, susijusią su prekėmis, dėl kurių prašoma leisti pasinaudoti tarifine kvota, muitinė pripažįsta negaliojančia Komisijai dar nepaskyrus prašomo kiekio, ta muitinė atšaukia visą prašymą pasinaudoti tarifine kvota.

Jei prašomą kiekį Komisija jau paskyrė remdamasi negaliojančia pripažinta muitinės deklaracija, muitinė paskirtą kiekį nedelsdama įveda atgal į šio reglamento 54 straipsnyje nurodytą elektroninę sistemą.

53 straipsnis

Kritinis tarifinių kvotų statusas

(Kodekso 56 straipsnio 4 dalis)

1. Taikant Deleguotojo reglamento (ES) 2015/2446 153 straipsnį, tarifinė kvota laikoma kritine, kai panaudojama 90 % viso tarifinės kvotos kiekio.

2. Nukrypstant nuo šio straipsnio 1 dalies, tarifinė kvota laikoma kritine nuo dienos, kurią ją leista pradėti naudoti, bet kuriuo iš šių atvejų:

a) tarifinę kvotą leista naudoti trumpiau kaip tris mėnesius;

b) per praėjusius dvejus metus neleista pradėti naudoti tarifinių kvotų, susijusių su tuo pačiu produktu ir ta pačia kilme, ir tokio paties galiojimo laikotarpio kaip minėta tarifinė kvota (ekvivalentinių tarifinių kvotų);

c) ekvivalentinė tarifinė kvota, kurią leista pradėti naudoti per praėjusius dvejus metus, buvo išnaudota iki kvotos galiojimo laikotarpio trečiojo mėnesio paskutinės dienos (imtinai), arba pradinis kvotos dydis buvo didesnis nei minėtos tarifinės kvotos.

3. Tarifinė kvota, kurios vienintelis tikslas – taikyti apsaugos priemonę arba priemonę, grindžiamą nuolaidų taikymo sustabdymu, kaip numatyta Europos Parlameno ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 654/2014 ( 8 ), laikoma kritine, jei panaudojama 90 % viso tarifinės kvotos kiekio, nepriklausomai nuo to, ar per praėjusius dvejus metus leista pradėti naudoti ekvivalentines tarifines kvotas.

54 straipsnis

Su tarifinių kvotų valdymu susijusi elektroninė sistema

(Kodekso 16 straipsnio 1 dalis ir 56 straipsnio 4 dalis)

1. Tarifinėms kvotoms valdyti pagal Kodekso 16 straipsnio 1 dalį sukurta elektroninė sistema naudojama:

a) informacijos apie prašymus pasinaudoti tarifinėmis kvotomis, grąžintus kiekius ir tarifinių kvotų statusą mainams tarp muitinių ir Komisijos, taip pat tokiai informacijai saugoti;

b) Komisijai administruojant prašymus leisti pasinaudoti tarifinėmis kvotomis ir grąžintus kiekius;

c) informacijos apie kiekių skirstymą pagal tarifines kvotas mainams tarp muitinių ir Komisijos, taip pat tokiai informacijai saugoti;

d) visiems tolesniems įvykiams ar veiksmams, kurie gali padaryti poveikį pirminiam tarifinių kvotų panaudojimui, kiekių grąžinimui ar jų paskirstymui, registruoti.

2. Su skirstymo rezultatais susijusią informaciją Komisija pateikia toje sistemoje.







2 skirsnis

Prekių išleidimo į laisvą apyvartą arba eksporto priežiūra

55 straipsnis

Bendrosios prekių išleidimo į laisvą apyvartą arba eksporto priežiūros taisyklės

(Kodekso 56 straipsnio 5 dalis)

1. Jei Komisija nustato reikalavimą, kad tuomet, kai tam tikros prekės išleidžiamos į laisvą apyvartą arba eksportuojamos, joms turi būti taikoma priežiūra, ji, likus pakankamai laiko iki priežiūros reikalavimo įsigaliojimo, muitinėms praneša tų prekių KN kodus ir priežiūrai būtinus duomenis.

Duomenų, kurie Komisijai gali būti reikalingi atliekant priežiūrą, sąrašas pateiktas 21–01 priede.

2. Tais atvejais, kai į laisvą apyvartą išleidžiant arba eksportuojant prekes joms taikoma priežiūra, muitinės Komisijai bent kartą per savaitę pateikia duomenis apie muitinės deklaracijas, susijusias su atitinkama procedūra.

Kai prekės išleidžiamos pagal Kodekso 194 straipsnio 1 dalį, muitinės duomenis Komisijai pateikia nedelsdamos.

3. Komisija šio straipsnio 1 dalyje nurodytus muitinių pateiktus duomenis atskleidžia tik suvestine forma ir tik pagal šio reglamento 56 straipsnio 2 dalį leidimą gavusiems naudotojams.

4. Jeigu muitinės procedūra prekėms įforminta remiantis Kodekso 166 straipsnyje nurodyta supaprastinta deklaracija arba įtraukiant į deklaranto tvarkomus apskaitos registrus, kaip nurodyta Kodekso 182 straipsnyje, ir Komisijos reikalaujami duomenys buvo neprieinami, kai prekės buvo išleidžiamos pagal Kodekso 194 straipsnio 1 dalį, muitinės, gavusios pagal Kodekso 167 straipsnį pateiktą papildomą deklaraciją, tuos duomenis Komisijai pateikia nedelsdamos.

▼C2

5. Jei pagal Kodekso 167 straipsnio 3 dalį nuo pareigos pateikti papildomą deklaraciją atleidžiama, arba papildoma deklaracija pateikiama arba užtikrinamas jos prieinamumas pagal šio reglamento 225 straipsnį, leidimo turėtojas bent kartą per mėnesį muitinėms išsiunčia Komisijos reikalaujamus duomenis, arba muitinės tuos duomenis surenka iš deklaranto sistemos.

▼B

Muitinės nedelsdamos duomenis įveda į šio reglamento 56 straipsnyje nurodytą elektroninę sistemą.

6. Nukrypstant nuo šio straipsnio 1 dalies, iki dienos, kurią bus pradėtas pirmasis 56 straipsnio 1 dalyje nurodytos sistemos ir Įgyvendinimo sprendimo 2014/255/ES prieduose nurodytų nacionalinių importo ir eksporto sistemų tobulinimo etapas, duomenų, kurių Komisijai gali prireikti atliekant priežiūrą, sąrašas pateikiamas 21–02 priede.

56 straipsnis

Su prekių išleidimo į laisvą apyvartą arba prekių eksporto priežiūra susijusi elektroninė sistema

(Kodekso 16 straipsnio 1 dalis ir 56 straipsnio 5 dalis)

1. Prižiūrint prekių išleidimą į laisvą apyvartą arba prekių eksportą, pagal Kodekso 16 straipsnio 1 dalį sukurta elektroninė sistema naudojama toliau nurodytai informacijai perduoti ir saugoti:

a) priežiūros duomenims apie prekių išleidimą į laisvą apyvartą arba jų eksportą;

b) informacijai, kuri gali padėti atnaujinti į elektroninę sistemą įvestus ir joje saugomus priežiūros duomenis apie prekių išleidimą į laisvą apyvartą ar eksportą.

2. Komisija, gavusi valstybių narių prašymus, gali leisti naudotojams prieiti prie šio straipsnio 1 dalyje nurodytos elektroninės sistemos.

▼C2

3. Nukrypstant nuo šio straipsnio 1 dalies, perduodant ir saugant tos dalies a ir b punktuose nurodytus duomenis, iki dienos, kurią bus pradėtas pirmasis Įgyvendinimo sprendimo 2014/255/ES priede nurodytos sistemos tobulinimo etapas, naudojama Komisijos sistema „Surveillance 2“.

▼B







2 SKYRIUS

Prekių kilmė







1 skirsnis

Nelengvatinės prekių kilmės įrodymas

57 straipsnis

Produktų, kuriems taikomi speciali nelengvatinio importo tvarka, kilmės sertifikatas

(Kodekso 61 straipsnio 1 ir 2 dalys)

1. Kilmės sertifikatas, susijęs su produktais, kurių kilmės šalis yra trečioji šalis ir kuriems taikoma speciali nelengvatinio importo tvarka (jei tos tvarkos nuostatose daroma nuoroda į šį straipsnį), išduodamas naudojant 22–14 priede pateiktą formą ir laikantis joje nustatytų techninių specifikacijų.

2. Kilmės sertifikatus išduoda trečiosios šalies, kuri yra produktų, kuriems taikoma speciali nelengvatinio importo tvarka, kilmės šalis, kompetentingos institucijos arba patikima agentūra, šiuo tikslu gavusi tinkamą tų institucijų leidimą (kilmės sertifikatus išduodančios institucijos), jei produktų kilmė nustatyta pagal Kodekso 60 straipsnį.

Kilmės sertifikatus išduodančios institucijos saugo kiekvieno išduoto kilmės sertifikato kopiją.

▼C2

3. Kilmės sertifikatai išduodami iki produktų, su kuriais jie susiję, deklaravimo eksportui įforminti trečiojoje kilmės šalyje.

▼B

4. Nukrypstant nuo šio straipsnio 3 dalies, išimtiniais atvejais kilmės sertifikatai gali būti išduodami jau eksportavus produktus, su kuriais jie yra susiję, jeigu dėl klaidos, netyčinio aplaidumo ar ypatingų aplinkybių nespėta jų išduoti eksportuojant produktus.

Kilmės sertifikatus išduodančios institucijos negali atgaline data išduoti šio straipsnio 1 dalyje numatyto kilmės sertifikato, išskyrus atvejus, kai jos įsitikina, kad duomenys eksportuotojo paraiškoje ir eksporto byloje atitinka.

58 straipsnis

Informacijos apie administracinį bendradarbiavimą, susijusį su specialia nelengvatinio importo tvarka, teikimas

(Kodekso 61 straipsnis)

1. Kai pagal specialią nelengvatinio importo tvarką tam tikriems produktams numatyta naudoti šio reglamento 57 straipsnyje numatytą kilmės sertifikatą, tokia tvarka turi būti taikoma su sąlyga, kad yra parengta administracinio bendradarbiavimo procedūra (nebent pagal tą tvarką nustatyta kitaip).

Kad būtų galima parengti šią administracinio bendradarbiavimo procedūrą, atitinkamos trečiosios šalys Komisijai siunčia:

a) kilmės sertifikatus išduodančių institucijų pavadinimus ir adresus bei tų institucijų naudojamų antspaudų pavyzdžius;

b) Vyriausybinių institucijų, kurioms turi būti siunčiami prašymai dėl šio reglamento 59 straipsnyje numatyto paskesnio kilmės sertifikatų tikrinimo, pavadinimus ir adresus.

Komisija minėtąją informaciją perduoda kompetentingoms valstybių narių institucijoms.

2. Kai trečioji šalis Komisijai nepateikia šio straipsnio 1 dalyje nurodytos informacijos, Sąjungos kompetentingos institucijos atsisako taikyti specialią nelengvatinio importo tvarką.

59 straipsnis

Produktų, kuriems taikoma speciali nelengvatinio importo tvarka, kilmės sertifikatų paskesnis tikrinimas

(Kodekso 61 straipsnis)

1. Šio reglamento 57 straipsnyje nurodytų kilmės sertifikatų tikrinimas pagal šį straipsnį atliekamas priėmus muitinės deklaraciją (paskesnis patikrinimas).

2. Jeigu muitinė turi pagrįstų abejonių dėl kilmės sertifikato autentiškumo arba jame pateiktos informacijos tikslumo ir atlieka atsitiktinį paskesnį tikrinimą, ji paprašo, kad šio reglamento 58 straipsnio 1 dalies b punkte nurodyta institucija patikrintų, ar kilmės sertifikatas yra autentiškas, arba patikrintų, ar deklaruota kilmė nustatyta teisingai ir laikantis Kodekso 60 straipsnio (arba abu dalykus).

Šiuo tikslu muitinė grąžina kilmės sertifikatą arba jo kopiją šio reglamento 58 straipsnio 1 dalies b punkte nurodytai institucijai. Jei prie deklaracijos pridėta sąskaita faktūra, sąskaitos faktūros originalas arba jos kopija pridedama prie grąžinamo kilmės sertifikato.

Muitinė prireikus nurodo paskesnio tikrinimo priežastis ir pateikia visą turimą informaciją, iš kurios matyti, kad kilmės sertifikate pateikti duomenys yra netikslūs ar kad kilmės sertifikatas nėra autentiškas.

3. Šio reglamento 58 straipsnio 1 dalies b punkte nurodyta institucija tikrinimo rezultatus muitinėms perduoda kuo skubiau.

Jeigu pagal šio straipsnio 2 dalį išsiuntus prašymą atsakymo negaunama per šešis mėnesius, muitinės atsisako atitinkamiems produktams taikyti specialią nelengvatinio importo tvarką.







2 skirsnis

Lengvatinė kilmė

60 straipsnis

Taikant šį skirsnį, vartojami Deleguotojo reglamento (ES) 2015/2446 37 straipsnyje apibrėžti terminai.







1 poskirsnis

Kilmės įrodymų išdavimui arba surašymui palengvinti skirtos procedūros

61 straipsnis

Tiekėjų deklaracijos ir jų naudojimas

(Kodekso 64 straipsnio 1 dalis)

1. Jeigu tiekėjas eksportuotojui arba verslininkui pateikia prekių kilmės statusui nustatyti reikalingą informaciją, kad būtų galima taikyti nuostatas, kuriomis reglamentuojama Sąjungos ir tam tikrų šalių ar teritorijų lengvatinė prekyba (lengvatinės kilmės statusas), tiekėjas šiuo tikslu naudoja tiekėjo deklaraciją.

Kiekvienai prekių siuntai rengiama atskira tiekėjo deklaracija, išskyrus šio reglamento 62 straipsnyje numatytus atvejus.

2. Tiekėjas deklaraciją įtraukia į komercinę tos siuntos sąskaitą faktūrą, pristatymo pranešimą arba bet kurį kitą komercinį dokumentą, kuriame pateikiamas pakankamai išsamus šių prekių aprašymas, kad tas prekes būtų galima identifikuoti.

3. Tiekėjas gali pateikti deklaraciją bet kuriuo metu, net ir pristačius prekes.

62 straipsnis

Ilgalaikė tiekėjo deklaracija

(Kodekso 64 straipsnio 1 dalis)

1. Jei tiekėjas eksportuotojui arba verslininkui reguliariai tiekia prekių siuntas ir jei tikėtina, kad visose tose siuntose esančių prekių kilmės statusas yra vienodas, tiekėjas gali pateikti bendrą deklaraciją, kurioje nurodomos vėlesnės tų prekių siuntos (ilgalaikė tiekėjo deklaracija). Ilgalaikė tiekėjo deklaracija gali galioti iki dvejų metų nuo jos surašymo dienos.

2. Ilgalaikė tiekėjo deklaracija gali būti surašyta atgaline data ir taikoma prekėms, kurios pristatytos iki deklaracijos surašymo. Tokia ilgalaikė tiekėjo deklaracija gali galioti ne ilgiau kaip vienus metus iki deklaracijos surašymo dienos. Galiojimo laikotarpis baigiasi ilgalaikės tiekėjo deklaracijos surašymo dieną.

3. Tiekėjas atitinkamam eksportuotojui arba verslininkui nedelsdamas praneša, jei ilgalaikė tiekėjo deklaracija negalioja kai kurioms arba visoms pristatytoms ir pristatytinoms prekių siuntoms.

63 straipsnis

Tiekėjo deklaracijų surašymas

(Kodekso 64 straipsnio 1 dalis)

1. Produktams, kuriems suteiktas lengvatinės kilmės statusas, tiekėjo deklaracijos surašomos 22–15 priede nustatyta tvarka. Tačiau ilgalaikės tiekėjo deklaracijos tiems produktams surašomos 22–16 priede nustatyta tvarka.

2. Sąjungoje apdorotiems ar perdirbtiems produktams, kuriems nesuteiktas lengvatinės kilmės statusas, tiekėjo deklaracijos surašomos 22–17 priede nustatyta tvarka. Tačiau ilgalaikės tiekėjo deklaracijos surašomos 22–18 priede nustatyta tvarka.

3. Tiekėjo deklaraciją turi būti ranka pasirašęs pats tiekėjas. Tačiau jeigu tiekėjo deklaracija ir sąskaita faktūra parengtos elektroninėmis priemonėmis, jas galima patvirtinti elektroniniu būdu, arba tiekėjas eksportuotojui ar verslininkui gali raštiškai įsipareigoti prisiimti visą atsakomybę už kiekvieną tiekėjo deklaraciją, kurioje jis identifikuojamas, tarsi būtų pats tą deklaraciją pasirašęs.

64 straipsnis

Informacijos sertifikatų INF 4 išdavimas

(Kodekso 64 straipsnio 1 dalis)

1. Muitinė gali prašyti, kad eksportuotojas ar verslininkas iš tiekėjo gautų tiekėjo deklaracijos tikslumą ir autentiškumą patvirtinantį informacijos sertifikatą INF 4.

2. Gavusi tiekėjo prašymą, valstybės narės, kurioje surašyta tiekėjo deklaracija, muitinė, naudodama 22–02 priede pateiktą formą ir laikydamasi jame nustatytų techninių specifikacijų, išduoda informacijos sertifikatą INF 4. Muitinės gali reikalauti pateikti įrodymų ir patikrinti tiekėjo apskaitos registrus ar atlikti kitus, jų nuomone, būtinus patikrinimus.

3. Informacijos sertifikatą INF 4 muitinės tiekėjui išduoda per 90 dienų nuo jo prašymo gavimo ir nurodo, ar tiekėjo deklaracija tiksli ir autentiška.

4. Kad užtikrintų atitiktį lengvatinę Sąjungos ir tam tikrų šalių ar teritorijų prekybą reglamentuojančioms nuostatoms, muitinė, kuriai pateiktas prašymas išduoti informacijos sertifikatą INF 4, prašymo formą saugo bent trejus metus ar prireikus dar ilgiau.

65 straipsnis

Valstybių narių administracinis bendradarbiavimas

(Kodekso 64 straipsnio 1 dalis)

Muitinės viena kitai padeda tikrinti tiekėjų deklaracijose pateiktos informacijos tikslumą.

66 straipsnis

Tiekėjų deklaracijų tikrinimas

(Kodekso 64 straipsnio 1 dalis)

1. Jeigu per 120 dienų nuo muitinės prašymo pateikimo eksportuotojas negali pateikti informacijos sertifikato INF 4, eksporto valstybės narės muitinė gali paprašyti, kad valstybės narės, kurioje surašyta tiekėjo deklaracija, muitinė pagal lengvatinę Sąjungos ir tam tikrų šalių prekybą reglamentuojančias nuostatas patvirtintų atitinkamų produktų kilmę.

2. Taikant šio straipsnio 1 dalį, eksporto valstybės narės muitinė visą turimą informaciją ir dokumentus nusiunčia valstybės narės, kurioje surašyta muitinės deklaracija, muitinei ir nurodo atliekamo tyrimo priežastis.

▼C2

3. Taikant šio straipsnio 1 dalį, valstybės narės, kurioje surašyta tiekėjo deklaracija, muitinė gali prašyti, kad tiekėjas pateiktų įrodymų, arba atlikti tinkamą tos deklaracijos patikrinimą.

▼B

4. Tikrinimo prašanti muitinė kuo skubiau informuojama apie rezultatus, naudojant informacijos sertifikatą INF 4.

5. Jei per 150 dienų nuo prašymo atlikti tikrinimą dienos atsakymas negaunamas arba jei atsakyme nėra pakankamai informacijos, kad būtų galima nustatyti atitinkamų produktų kilmę, eksporto šalies muitinė kilmės įrodymą, surašytą remiantis tiekėjo deklaracija, paskelbia negaliojančiu.

67 straipsnis

Patvirtinto eksportuotojo leidimas

(Kodekso 64 straipsnio 1 dalis)

1. Jeigu Sąjunga su trečiąja šalimi yra sudariusi lengvatinį susitarimą, kuriame numatyta, kad kilmės įrodymas turi būti pateikiamas kaip patvirtinto eksportuotojo parengta sąskaitos faktūros deklaracija arba kilmės deklaracija, Sąjungos muitų teritorijoje įsisteigę eksportuotojai gali prašyti, kad jiems būtų išduotas patvirtinto eksportuotojo leidimas, būtinas toms deklaracijoms surašyti ir pakeisti.

2. Deleguotojo reglamento (ES) 2015/2446 11 straipsnio 1 dalies d punktas, 16, 17 ir 18 straipsniai, susiję su prašymų priėmimo sąlygomis ir sprendimų galiojimo sustabdymu, taip pat šio reglamento 10 ir 15 straipsniai, susiję su elektroninių priemonių naudojimu informacijos mainams ir saugojimui, taip pat palankių sprendimų dėl prašymų ir sprendimų atšaukimu, netaikomi sprendimams, susijusiems su patvirtinto eksportuotojo leidimais.

3. Patvirtinto eksportuotojo leidimai išduodami tik asmenims, įvykdžiusiems susitarimų, kuriuos Sąjunga sudarė su Sąjungos muitų teritorijai nepriklausančiomis tam tikromis šalimis ar teritorijomis, arba priemonių, kurias Sąjunga vienašališkai patvirtino tokių šalių ir teritorijų atžvilgiu, kilmės nuostatose nustatytas sąlygas.

4. Muitinė patvirtintam eksportuotojui suteikia muitinės leidimo numerį, kuris nurodomas lengvatinės kilmės įrodymuose. Prieš muitinės leidimo numerį nurodomas valstybės narės, kuri išduoda leidimą, ISO 3166–1-alpha- 2 šalies kodas.

5. Komisija atitinkamoms trečiosioms šalims pateikia muitinių, atsakingų už patvirtintų eksportuotojų surašytų lengvatinės kilmės įrodymų tikrinimą, adresus.

6. Jeigu taikytiname lengvatiniame susitarime nenurodyta sąskaitų faktūrų deklaracijų ar kilmės deklaracijų forma, tos deklaracijos rengiamos pagal 22–09 priede pateiktą formą.

7. Jeigu taikytiname lengvatiniame susitarime nenurodoma ribinė vertė, kurios patvirtinto eksportuotojo statuso neturintis eksportuotojas neturi viršyti surašydamas sąskaitos faktūros deklaraciją ar kilmės deklaraciją, kiekvienai siuntai taikoma 6 000 EUR ribinė vertė.

68 straipsnis

Eksportuotojų registravimas ne pagal Sąjungos BLS sistemą

(Kodekso 64 straipsnio 1 dalis)

1. Jeigu Sąjunga su trečiąja šalimi yra sudariusi lengvatinį susitarimą, kuriame numatyta, kad eksportuotojas pagal atitinkamus Sąjungos teisės aktus gali užpildyti kilmės dokumentą, Sąjungos muitų teritorijoje įsisteigęs eksportuotojas gali paprašyti, kad jį tuo tikslu įregistruotų. Šio skirsnio 2–9 poskirsniai taikomi mutatis mutandis.

2. Taikant šį straipsnį, Deleguotojo reglamento (ES) 2015/2446 11 straipsnio 1 dalies d punkto, 16, 17 ir 18 straipsnių nuostatos, susijusios su prašymų priėmimu ir sprendimų galiojimo sustabdymu, ir šio reglamento 10 ir 15 straipsniai netaikomi. Su šiuo straipsniu susijusiais prašymais ir sprendimais neturi būti keičiamasi naudojant šio reglamento 10 straipsnyje numatytą elektroninę informacinę ir ryšių sistemą, be to, toje sistemoje jie neturi būti saugomi.

3. Komisija trečiajai šaliai, su kuria Sąjunga yra sudariusi lengvatinį susitarimą, pateikia už kilmės dokumento, kurį užpildė registruotasis Sąjungos eksportuotojas, tikrinimą atsakingos muitinės adresą.

4. Jeigu taikytiname lengvatiniame susitarime nenurodoma ribinė vertė, kurios registruotojo eksportuotojo statuso neturintis eksportuotojas turi neviršyti pildydamas kilmės dokumentą, kiekvienai siuntai turi būti taikoma 6 000 EUR ribinė vertė.

5. Iki Įgyvendinimo sprendimo 2014/255/ES priede nurodytos registruotųjų eksportuotojų sistemos (REX) įdiegimo datų taikomos šios nuostatos:

a) Sąjungos muitų teritorijoje įsisteigęs eksportuotojas gali pagal šio reglamento 67 straipsnį prašyti patvirtinimo, kad pagal šio straipsnio 1 dalį galėtų vykdyti registruotojo eksportuotojo veiklą;

b) patvirtinto Sąjungos eksportuotojo leidimą jau turintis eksportuotojas gali prašyti pratęsti to leidimo galiojimą, kad pagal šio straipsnio 1 dalį galėtų vykdyti registruotojo eksportuotojo veiklą;

jo patvirtinto eksportuotojo leidimo numeris naudojamas kaip registruotojo eksportuotojo numeris.

Nuo registruotųjų eksportuotojų sistemos (REX) įdiegimo datų pirmos pastraipos a arba b punkte nurodytas eksportuotojas, pageidaujantis ir toliau vykdyti registruotojo eksportuotojo veiklą pagal šio straipsnio 1 dalį, turi būti įregistruotas toje sistemoje.

69 straipsnis

Lengvatinės kilmės įrodymų, išduotų arba surašytų ne pagal Sąjungos BLS sistemą, pakeitimas

(Kodekso 64 straipsnio 1 dalis)

1. Jeigu kilmės statusą turintys produktai, kuriems taikomas lengvatinės kilmės įrodymas, prieš tai išduotas arba surašytas taikant Kodekso 56 straipsnio 2 dalies d arba e punkte nurodytą lengvatinių tarifų priemonę (išskyrus Sąjungos BLS sistemą), dar nebuvo išleisti į laisvą apyvartą ir yra pateikti Sąjungos muitinės įstaigos priežiūrai, pirminis kilmės įrodymas gali būti pakeistas vienu ar keliais pakaitiniais kilmės įrodymais, kad visus tuos produktus ar jų dalį būtų galima išsiųsti į kitą Sąjungos vietą.

2. Jei kilmės įrodymas, kurio reikia taikant šio straipsnio 1 dalyje nurodytą lengvatinių tarifų priemonę, yra EUR.1 judėjimo sertifikatas, kitas Vyriausybinis kilmės sertifikatas, kilmės deklaracija arba sąskaitos faktūros deklaracija, pakaitinis kilmės įrodymas išduodamas arba surašomas parengiant vieną iš šių dokumentų:

a) patvirtinto eksportuotojo, kuris persiunčia prekes, surašytą pakaitinę kilmės deklaraciją arba pakaitinę sąskaitos faktūros deklaraciją;

b) prekių persiuntėjo surašytą pakaitinę kilmės deklaraciją arba pakaitinę sąskaitos faktūros deklaraciją, jei bendra kilmės statusą turinčių pirminės siuntos, kurią ketinama skaidyti, produktų vertė neviršija taikytinos ribinės vertės;

c) prekių persiuntėjo surašytą pakaitinę kilmės deklaraciją arba sąskaitos faktūros deklaraciją, jei bendra kilmės statusą turinčių pirminės siuntos, kurią ketinama skaidyti, produktų vertė viršija taikytiną ribinę vertę; prekių persiuntėjas pirminio kilmės įrodymo kopiją prideda prie pakaitinės kilmės deklaracijos arba sąskaitos faktūros deklaracijos;

d) prekes prižiūrinčios muitinės įstaigos išduotą EUR.1 judėjimo sertifikatą, jei įvykdytos šios sąlygos:

i) persiuntėjas nėra patvirtintas eksportuotojas ir nesutinka, kad pirminio kilmės įrodymo kopija būtų pridėta prie pakaitinio įrodymo;

ii) bendra pirminės siuntos kilmės statusą turinčių prekių vertė viršija taikytiną ribinę vertę, o tokiu atveju eksportuotojas turi turėti patvirtinto eksportuotojo statusą, kad galėtų surašyti pakaitinį rodymą.

3. Jeigu pakaitinis kilmės įrodymas išduodamas pagal šio straipsnio 2 dalies d punktą, muitinės įstaigos, išduodančios pakaitinį EUR.1 judėjimo sertifikatą, patvirtinimas įrašomas į sertifikato 11 langelį. Sertifikato 4 langelyje pateikti duomenys apie kilmės šalį turi būti tapatūs pirminiame kilmės įrodyme pateiktiems tokiems duomenims. 12 langelyje pasirašo persiuntėjas. 12 langelyje sąžiningai pasirašantis persiuntėjas neatsako už kilmės įrodymo originalo įrašų teisingumą.

Muitinės įstaiga, kurios prašoma išduoti pakaitinį sertifikatą, pirminiame kilmės įrodyme arba jo priede pažymi siunčiamų produktų svorį, kiekį bei pobūdį, paskirties šalį ir jame nurodo atitinkamo (-ų) pakaitinio (-ų) sertifikato (-ų) serijos numerį (-ius). Pirminį kilmės įrodymą ji saugo ne trumpiau kaip trejus metus.

4. Jei kilmės įrodymas, kurio reikia taikant šio straipsnio 1 dalyje nurodytą lengvatinių tarifų priemonę, yra pareiškimas apie prekių kilmę, prekių persiuntėjas pakaitinį kilmės įrodymą surašo kaip pakaitinį pareiškimą.

Jei bendra siuntos produktų, kuriems surašytas kilmės įrodymas, vertė neviršija taikytinos ribinės vertės, siuntos dalies persiuntėjas pats neprivalo būti registruotasis eksportuotojas, kad galėtų surašyti pakaitinius pareiškimus apie prekių kilmę.

Jei bendra siuntos produktų, kuriems surašytas kilmės įrodymas, vertė viršija taikytiną ribinę vertę, persiuntėjas, norėdamas surašyti pakaitinius pareiškimus apie prekių kilmę, turi įvykdyti šias sąlygas:

a) būti registruotasis Sąjungos eksportuotojas;

b) prie pakaitinio pareiškimo apie kilmę pridėti pirminio pareiškimo apie prekių kilmę kopiją.







2 poskirsnis

Lengvatomis besinaudojančių šalių pareigos pagal Sąjungos BLS sistemą

70 straipsnis

Pareiga užtikrinti administracinį bendradarbiavimą pagal REX sistemą

(Kodekso 64 straipsnio 1 dalis)

1. Siekiant užtikrinti tinkamą BLS sistemos taikymą, lengvatomis besinaudojančios šalys įsipareigoja:

a) sukurti ir išlaikyti reikiamas administracines struktūras ir sistemas, kurių reikia šiame poskirsnyje, šio skirsnio 3–9 poskirsniuose bei Deleguotojo reglamento (ES) 2015/2446 II antraštinės dalies 1 skyriaus 2 skirsnio 2 ir 3 poskirsniuose nustatytoms taisyklėms ir tvarkai (taip pat prireikus kumuliacijai taikyti būtinus susitarimus) minėtose šalyse įgyvendinti ir administruoti;

b) užtikrinti, kad jų kompetentingos institucijos bendradarbiautų su Komisija ir valstybių narių muitinėmis.

2. Pagal šio straipsnio 1 dalies b punktą vykdant bendradarbiavimą:

c) teikiama visa būtina pagalba (įskaitant Komisijos ar valstybių narių muitinių tikrinamuosius vizitus vietoje), gavus Komisijos prašymą patikrinti, ar atitinkamoje šalyje BLS sistema administruojama tinkamai;

d) nepažeidžiant šio reglamento 108 ir 109 straipsnių, tikrinamas produktų kilmės statusas ir atitiktis kitoms šiame poskirsnyje, šio skirsnio 3–9 poskirsniuose ir Deleguotojo reglamento (ES) 2015/2446 II antraštinės dalies 1 skyriaus 2 skirsnio 2 ir 3 poskirsniuose nustatytoms sąlygoms, įskaitant vizitus vietoje, kurių Komisija ar valstybių narių muitinės prašo tuomet, kai atlieka prekių kilmės tyrimus.

3. Kad turėtų teisę taikyti registruotųjų eksportuotojų sistemą, lengvatomis besinaudojančios šalys pateikia Komisijai šio straipsnio 1 dalyje nurodytą įsipareigojimą ne vėliau kaip prieš tris mėnesius iki dienos, kurią jos ketina pradėti registruoti eksportuotojus.

4. Jeigu šalis arba teritorija pašalinama iš Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 978/2012 ( 9 ) II priedo, pareiga užtikrinti administracinį bendradarbiavimą, nustatyta Deleguotojo reglamento (ES) 2015/2446 55 straipsnio 8 dalyje ir šio reglamento 72, 80 ir 108 straipsniuose, toliau tai šaliai arba teritorijai taikoma trejus metus nuo jos pašalinimo iš to priedo dienos.

71 straipsnis

Administracinio bendradarbiavimo procedūros ir metodai, taikomi eksportui, kai naudojami A formos prekių kilmės sertifikatai ir sąskaitų faktūrų deklaracijos

(Kodekso 64 straipsnio 1 dalis)

1. Kiekviena lengvatomis besinaudojanti šalis turi laikytis arba užtikrinti, kad būtų laikomasi:

a) Deleguotojo reglamento (ES) 2015/2446 II antraštinės dalies 1 skyriaus 2 skirsnio 2 poskirsnyje nustatytų eksportuojamų produktų kilmės taisyklių;

b) A formos prekių kilmės sertifikatų pildymo ir išdavimo taisyklių;

c) nuostatų dėl sąskaitų faktūrų deklaracijų, kurios turi būti rengiamos laikantis 22–09 priede nustatytų reikalavimų, naudojimo;

d) nuostatų dėl šio reglamento 73 straipsnyje nurodytų pranešimo pareigų;

e) nuostatų dėl leidimo taikyti Kodekso 64 straipsnio 6 dalyje nurodytas nukrypti leidžiančias nuostatas.

2. Lengvatomis besinaudojančių šalių kompetentingos institucijos, bendradarbiaudamos su Komisija ar valstybėmis narėmis, visų pirma:

a) teikiama visa būtina pagalba (įskaitant Komisijos ar valstybių narių muitinių tikrinamuosius vizitus vietoje), gavus Komisijos prašymą patikrinti, ar atitinkamoje šalyje BLS sistema administruojama tinkamai;

b) nepažeidžiant šio reglamento 73 ir 110 straipsnių, tikrinamas produktų kilmės statusas ir atitiktis kitoms šiame poskirsnyje, šio skirsnio 3–9 poskirsniuose ir Deleguotojo reglamento (ES) 2015/2446 II antraštinės dalies 1 skyriaus 2 skirsnio 2 ir 3 poskirsniuose nustatytoms sąlygoms, įskaitant vizitus vietoje, kurių Komisija ar valstybių narių muitinės prašo tuomet, kai atlieka prekių kilmės tyrimus.

3. Jei lengvatomis besinaudojančioje šalyje yra paskirta kompetentinga A formos prekių kilmės sertifikatus išduodanti institucija, yra tikrinami dokumentiniai kilmės įrodymai ir išduodami A formos prekių kilmės sertifikatai eksportui į Sąjungą, laikoma, kad ši lengvatomis besinaudojanti šalis sutinka laikytis šio straipsnio 1 dalyje nustatytų sąlygų.

4. Kai Reglamente (ES) Nr. 978/2012 nurodytų produktų atžvilgiu šalis pripažįstama arba iš naujo pripažįstama lengvatomis besinaudojančia šalimi, tokios šalies kilmės prekėms bendroji lengvatinių muitų tarifų sistema taikoma, jei tos prekės iš lengvatomis besinaudojančios šalies buvo eksportuotos šio reglamento 73 straipsnio 2 dalyje nurodytą dieną arba vėliau.

5. Jeigu šalis arba teritorija pašalinama iš Reglamento (ES) Nr. 978/2012 II priedo, pareiga užtikrinti administracinį bendradarbiavimą, nustatyta Deleguotojo reglamento (ES) 2015/2446 55 straipsnyje ir šio reglamento 110 ir 111 straipsniuose, toliau tai šaliai arba teritorijai taikoma trejus metus nuo jos pašalinimo iš to priedo dienos.

6. Šio straipsnio 5 dalyje nurodytos pareigos taikomos Singapūrui trejus metus nuo 2014 m. sausio 1 d.

72 straipsnis

Pranešimo pareigos, taikomos po registruotųjų eksportuotojų (REX) sistemos taikymo pradžios dienos

(Kodekso 64 straipsnio 1 dalis)

1. Lengvatomis besinaudojančios šalys Komisijai praneša toliau nurodytų jų teritorijoje esančių institucijų pavadinimus, adresus ir kontaktinius duomenis:

a) institucijų, kurios priklauso atitinkamos šalies Vyriausybinėms institucijoms arba veikia Vyriausybės įgaliojimu ir yra kompetentingos registruoti eksportuotojus REX sistemoje, keisti ir atnaujinti registracijos duomenis, taip pat registraciją panaikinti;

b) institucijų, kurios priklauso atitinkamos šalies Vyriausybinėms institucijoms ir atsako už administracinio bendradarbiavimo su Komisija ir valstybių narių muitinėmis užtikrinimą, kaip numatyta šiame poskirsnyje, šio skirsnio 3–9 poskirsniuose ir Deleguotojo reglamento (ES) 2015/2446 II antraštinės dalies 1 skyriaus 2 skirsnio 2 ir 3 poskirsniuose.

2. Pranešimas Komisijai nusiunčiamas ne vėliau kaip prieš tris mėnesius iki dienos, kurią lengvatomis besinaudojančios šalys ketina pradėti registruoti eksportuotojus.

3. Lengvatomis besinaudojančios šalys nedelsdamos praneša Komisijai apie bet kokius pagal šio straipsnio 1 dalį praneštos informacijos pasikeitimus.

73 straipsnis

Pranešimo pareigos, taikomos iki registruotųjų eksportuotojų (REX) sistemos įdiegimo dienos

(Kodekso 64 straipsnio 1 dalis)

1. Lengvatomis besinaudojančios šalys Komisijai praneša jų teritorijoje esančių Vyriausybinių institucijų, įgaliotų išduoti A formos prekių kilmės sertifikatus, pavadinimus ir adresus, pateikia tų institucijų naudojamų antspaudų pavyzdžius, taip pat atitinkamų Vyriausybinių institucijų, atsakingų už A formos prekių kilmės sertifikatų ir sąskaitų faktūrų deklaracijų tikrinimą, pavadinimus ir adresus.

Komisija šią informaciją perduos valstybių narių muitinėms. Kai pranešama informacija bus susijusi su anksčiau praneštos informacijos keitimu, Komisija nurodys dieną, nuo kurios, remiantis lengvatomis besinaudojančių šalių kompetentingų Vyriausybinių institucijų duotais nurodymais, pradedami naudoti minėti nauji antspaudai. Ši informacija skirta tik tarnybiniam naudojimui; tačiau kai prekes reikia išleisti į laisvą apyvartą, atitinkama muitinė gali leisti importuotojui susipažinti su antspaudų pavyzdžiais.

Pirmoje pastraipoje nurodytą informaciją jau pateikusios lengvatomis besinaudojančios šalys neprivalo jos teikti dar kartą, nebent informacija pasikeitė.

2. Taikydama šio reglamento 71 straipsnio 4 dalį, Komisija savo interneto svetainėje paskelbs dieną, kurią šalis, Reglamente (ES) Nr. 978/2012 nurodytų produktų atžvilgiu pripažinta arba iš naujo pripažinta lengvatomis besinaudojančia šalimi, įvykdė šio straipsnio 1 dalyje nustatytas pareigas.







3 poskirsnis

▼C2

Eksporto procedūros, kurios pagal Sąjungos BLS sistemą taikomos lengvatomis besinaudojančiose šalyse ir Sąjungoje iki registruotųjų eksportuotojų sistemos taikymo pradžios

▼B

74 straipsnis

A formos prekių kilmės sertifikato išdavimo tvarka

(Kodekso 64 straipsnio 1 dalis)

1. A formos prekių kilmės sertifikatai išduodami gavus eksportuotojo ar jo atstovo raštišką prašymą ir visus kitus reikiamus papildančius dokumentus, įrodančius, kad eksportuoti skirtiems produktams gali būti išduotas A formos prekių kilmės sertifikatas. A formos prekių kilmės sertifikatai išduodami naudojant 22–08 priede pateiktą formą.

2. Lengvatomis besinaudojančių šalių kompetentingos institucijos pateikia eksportuotojui A formos prekių kilmės sertifikatą tuomet, kai eksportas atliktas arba užtikrintas. Tačiau lengvatomis besinaudojančių šalių kompetentingos institucijos taip pat gali išduoti A formos prekių kilmės sertifikatą po prekių, kurioms jis išduodamas, eksporto, jeigu:

a) eksporto metu jis nebuvo išduotas dėl klaidų, netyčinio aplaidumo ar ypatingų aplinkybių, arba

b) kompetentingoms institucijoms pateikiama svarių įrodymų, kad A formos prekių kilmės sertifikatas buvo išduotas, bet importuojant produktus nebuvo priimtas dėl techninių priežasčių, arba

c) galutinė atitinkamų produktų paskirties vieta buvo nustatyta jų pervežimo arba saugojimo metu ir po galimo siuntos suskaidymo, laikantis Deleguotojo reglamento (ES) 2015/2446 43 straipsnio.

3. Lengvatomis besinaudojančių šalių kompetentingos institucijos gali išduoti sertifikatą atgaline data tik patikrinusios, ar informacija, eksportuotojo pateikta prašyme išduoti A formos prekių kilmės sertifikatą atgaline data, atitinka atitinkamoje eksporto byloje pateiktą informaciją ir ar A formos prekių kilmės sertifikatas nebuvo išduotas atitinkamų produktų eksporto metu, išskyrus atvejus, kai A formos prekių kilmės sertifikatas nepriimtas dėl techninių priežasčių. Atgaline data išduoto A formos prekių kilmės sertifikato 4 langelyje įrašomi žodžiai „Issued retrospectively“, „Délivré a posteriori“ arba „Emitido a posteriori“.

4. A formos prekių kilmės sertifikato vagystės, praradimo ar sugadinimo atveju eksportuotojas gali kreiptis į jį išdavusią kompetentingą instituciją, kad gautų dublikatą, surašytą remiantis jos turimais eksporto dokumentais. A formos prekių kilmės sertifikato dublikato 4 langelyje įrašomi žodžiai „Duplicate“, „Duplicata“ arba „Duplicado“, sertifikato originalo išdavimo data ir serijos numeris. Dublikatas įsigalioja nuo originalo įsigaliojimo datos.

5. Siekdamos patikrinti, ar produktas, dėl kurio prašoma išduoti A formos prekių kilmės sertifikatą, atitinka reikiamas prekių kilmės taisykles, kompetentingos Vyriausybinės institucijos turi teisę reikalauti pateikti bet kokius dokumentinius įrodymus arba atlikti bet kokį, jų nuomone, būtiną tikrinimą.

6. A formos prekių kilmės sertifikato 2 ir 10 langelių pildyti neprivaloma. 12 langelyje įrašoma „Union“ arba vienos iš valstybių narių pavadinimas. A formos prekių kilmės sertifikato išdavimo data įrašoma 11 langelyje. Šiame langelyje, skirtame sertifikatą išduodančioms kompetentingoms Vyriausybinėms institucijoms, kaip ir 12 langelyje, skirtame įgaliotajam eksportuotojo atstovui, turi būti pasirašoma ranka.

75 straipsnis

Sąskaitos faktūros deklaracijos surašymo sąlygos

(Kodekso 64 straipsnio 1 dalis)

1. Sąskaitos faktūros deklaraciją gali surašyti bet kuris eksportuotojas, vykdantis veiklą lengvatomis besinaudojančioje šalyje, bet kuriai siuntai, sudarytai iš vienos ar daugiau pakuočių, kuriose yra kilmės statusą turinčių produktų, kurių bendra vertė neviršija 6 000 EUR, su sąlyga, kad šiai procedūrai taikomas šio reglamento 67 straipsnio 2 dalyje nurodytas administracinis bendradarbiavimas.

2. Sąskaitos faktūros deklaraciją surašantis eksportuotojas turi būti pasirengęs eksportuojančios šalies muitinės ar kitų kompetentingų Vyriausybinių institucijų reikalavimu bet kuriuo metu pateikti visus reikiamus dokumentus, įrodančius atitinkamų produktų kilmės statusą.

3. Rengdamas sąskaitos faktūros deklaraciją eksportuotojas sąskaitoje faktūroje, pristatymo pranešime ar bet kokiame kitame komerciniame dokumente spausdinimo mašinėle ar spausdintuvu atspausdina arba antspauduoja deklaracijos tekstą prancūzų, anglų kalba arba ispanų kalba, pateiktą 22–09 priede. Jei deklaracija išrašoma ranka, reikia rašyti rašalu ir spausdintinėmis raidėmis. Sąskaitos faktūros deklaraciją turi pasirašyti pats eksportuotojas.

4. Sąskaitų faktūrų deklaracijos naudojamos laikantis šių sąlygų:

a) kiekvienai siuntai surašoma viena sąskaitos faktūros deklaracija;

b) jei siuntoje esančios prekės jau buvo tikrintos eksportuojančioje šalyje, siekiant nustatyti, ar jos atitinka „kilmės statusą turinčių produktų“ apibrėžtį, eksportuotojas tai gali pažymėti sąskaitos faktūros deklaracijoje.

76 straipsnis

A formos prekių kilmės sertifikato išdavimo kumuliacijos atveju sąlygos

(Kodekso 64 straipsnio 1 dalis)

Kai pagal Deleguotojo reglamento (ES) 2015/2446 53, 54, 55 ar 56 straipsnius taikoma kumuliacija, lengvatomis besinaudojančios šalies kompetentingos Vyriausybinės institucijos, kurių prašoma išduoti A formos prekių kilmės sertifikatus produktams, kuriems pagaminti naudojamos šalies, su kuria leidžiama taikyti kumuliaciją, kilmės medžiagos, remiasi:

a) dvišalės kumuliacijos atveju – eksportuotojo tiekėjo pateiktu ir vadovaujantis šio reglamento 77 straipsnio nuostatomis išduotu kilmės įrodymu;

b) kumuliacijos su Norvegija, Šveicarija arba Turkija atveju – eksportuotojo tiekėjo pateiktu ir laikantis, priklausomai nuo konkretaus atvejo, Norvegijoje, Šveicarijoje ar Turkijoje taikomų atitinkamų kilmės taisyklių išduotu kilmės įrodymu;

c) regioninės kumuliacijos atveju – eksportuotojo tiekėjo pateiktu kilmės įrodymu, t. y. A formos prekių kilmės sertifikatu, išduotu naudojant 22–08 priede pateiktą formą, arba, priklausomai nuo konkretaus atvejo, sąskaitos faktūros deklaracija, kurios tekstas pateiktas 22–09 priede;

d) išplėstinės kumuliacijos atveju – eksportuotojo tiekėjo pateiktu ir pagal Sąjungos ir atitinkamos šalies atitinkamo laisvosios prekybos susitarimo nuostatas išduotu kilmės įrodymu.

Pirmos pastraipos a, b, c ir d punktuose nurodytais atvejais A formos prekių kilmės sertifikato 4 langelyje, priklausomai nuo konkret