2.

Garsinio įspėjamosios signalizacijos įtaiso (AAD) akustinės charakteristikos (garso slėgio lygio akustinės energijos spektrinis pasiskirstymas) ir mechaninės charakteristikos turi būti tokios, kad atitiktų toliau nurodyta tvarka išdėstytų bandymų reikalavimus. 2.1. Garso charakteristikų matavimas 2.1.1. Garsinį įspėjamosios signalizacijos įtaisą (AAD) geriausia būtų bandyti tokioje aplinkoje, kurioje neatsiranda aido. Antraip tą įtaisą galima bandyti kameroje, kurioje iš dalies slopinamas aidas, arba atviroje vietoje. Šiuo atveju turi būti imtasi priemonių, užtikrinančių, kad būtų išvengta atspindėjimų nuo matavimo vietos paviršiaus (pvz., pastatomi sugeriantieji skydai). Patikrinama, ar ne mažesnio kaip 5 m spindulio pusrutulyje iki didžiausio išmatuotino dydžio, ypač matavimo kryptimi ir įtaisų bei mikrofono aukštyje, laikomasi sferinės divergencijos reikalavimų (naudojant 1 dB ribą). Aplinkos triukšmo lygis turi būti bent 10 dB mažesnis nei išmatuotinas triukšmo slėgio lygis. Išbandytinas įtaisas ir mikrofonas turi būti vienodame aukštyje. Tas aukštis – tai 1,15–1,25 m. Mikrofono didžiausio jautrio ašis turi sutapti su įtaiso didžiausio garso lygio kryptimi. Mikrofonas padedamas taip, kad jo diafragma nuo angos, pro kurią sklinda garsas, plokštumos būtų 2 ± 0,01 m atstumu. Jeigu įtaisai turi kelias garso sklidimo angas, atstumas nustatomas atsižvelgiant į arčiausiai mikrofono esančios angos plokštumą. 2.1.2. Garso slėgio lygiai matuojami pirmos tikslumo klasės triukšmamačiu, atitinkančiu Tarptautinės elektrotechnikos komisijos (IEC) leidinyje Nr. 651, pirmas leidimas (1979 m.), nustatytus techninius reikalavimus. Atliekant visus matavimus naudojama laiko konstanta „F“. Matuojant bendrą garso slėgio lygį, taikoma A svertinė kreivė. Skleidžiamo garso spektras matuojamas pagal garsinio signalo Furjė transformaciją. Antraip galima naudoti 1/3 oktavos filtrus, atitinkančius Tarptautinės elektrotechnikos komisijos (IEC) leidinyje Nr. 225, pirmas leidimas (1966 m.), nustatytus techninius reikalavimus: šiuo atveju diapazono vidutinio 2 500 Hz dažnio garso slėgis nustatomas pridedant diapazono vidutinio 2 000, 2 500 ir 3 150 Hz dažnių garso slėgių vienos trečiosios kvadratinį vidurkį. Kiekvienu atveju etaloniniu metodu laikomas tik Furjė transformacijos metodas. 2.1.3. Garsiniam įspėjamosios signalizacijos įtaisui (AAD), tam tikrais atvejais, turi būti tiekiama toliau nurodytų įtampų elektros srovė: 2.1.3.1. viena iš 6,5, 13 arba 26 voltų bandymo įtampa, išmatuota elektros energijos šaltinio gnybtuose ir atitinkanti 6, 12 arba 24 voltų vardines įtampas, jeigu garsiniam įspėjamosios signalizacijos įtaisui (AAD) tiekiama nuolatinė srovė; 2.1.3.2. elektros srovė turi būti tiekiama tokio tipo elektros generatoriumi, kuris paprastai naudojamas su šio tipo garsiniu įspėjamosios signalizacijos įtaisu (AAD), jeigu tam įtaisui tiekiama kintamoji elektros srovė. Garsinio įspėjamosios signalizacijos įtaiso (AAD) akustinės charakteristikos turi būti užregistruotos elektros generatoriui sukantis 50 %, 75 % ir 100 % didžiausio sūkių skaičiaus, kurį nepertraukiamam generatoriaus veikimui yra nurodęs gamintojas. Atliekant šį bandymą, elektros generatorius neturi būti prijungtas prie kitos elektrinės apkrovos. 3 punkte aprašytas patvarumo bandymas atliekamas įrangos gamintojo nurodytu greičiu, kuris pasirenkamas iš pirmiau nurodytųjų. 2.1.4. Jeigu atliekant bandymus su garsiniu įspėjamosios signalizacijos įtaisu (AAD), kuriam tiekiama nuolatinė srovė, naudojamas išlygintosios elektros srovės šaltinis, įtaisui veikiant to šaltinio gnybtuose nuo viršūnės iki viršūnės išmatuota kintamosios įtampos dalis neturi būti didesnė kaip 0,1 volto. 2.1.5. Jeigu garsiniam įspėjamosios signalizacijos įtaisui (AAD) tiekiama nuolatinė srovė, jungiamųjų laidų, įskaitant gnybtus ir kontaktus, varža turi būti kiek galima artimesnė: — 0,05 omo (6 voltų grandinė), — 0,10 omo (12 voltų grandinė), — 0,20 omo (24 voltų grandinė). 2.1.6. Gamintojo numatyta (-omis) dalimi (-is) įtaisas nejudamai pritvirtinamas prie atramos, kurios masė bent 10 kartų didesnė nei įtaiso ir ne mažesnė kaip 30 kg. Be to, turi būti numatytos priemonės, užtikrinančios, kad atspindžiai nuo atramos šonų ir jos pačios virpesiai neturėtų didesnės įtakos matavimo rezultatams. 2.1.7. Pirmiau nustatytomis sąlygomis naudojant A kreivę įvertintas garso lygis neturi būti didesnis kaip 118 dB (A). 2.1.7.1. Be to, 1 800–3 500 Hz dažnių juostos garso slėgio lygis turi būti didesnis nei bet kokios didesnės kaip 3 500 Hz dažnių dedamosios ir kiekvienu atveju lygus 105 dB (A) arba viršijantis pastarąją vertę. 2.1.8. Pirmiau nurodytus techninius reikalavimus taip pat turi atitikti įtaisas, su kuriuo buvo atliktas toliau 3 punkte nurodytas patvarumo bandymas, jeigu maitinimo įtampa sudaro 115–95 % jo vardinės įtampos (garsiniam įspėjamosios signalizacijos įtaisui tiekiama nuolatinė srovė) arba, jeigu tam įtaisui tiekiama kintamoji srovė, generatoriaus sūkių skaičius turi būti nuo 50 % iki 100 % didžiausio generatoriaus sūkių skaičiaus, kurį yra nurodęs generatoriaus gamintojam, kai generatorius veikia nepertraukiamu režimu. 2.1.9. 2.1.7 punkte nustatytą žemiausią lygį nuo įjungimo momento garsas turi pasiekti ne ilgiau kaip per 0,2 sekundės (matuojama esant 20 ± 5 °C aplinkos oro temperatūrai). Ši nuostata pirmiausia taikoma pneumatiniu arba elektriniu-pneumatiniu būdu valdomiems įtaisams. 2.1.10 Pneumatiniu arba elektriniu pneumatiniu būdu valdomų įtaisų, jeigu jų pneumatinis vamzdynas įrengtas pagal gamintojo nurodymus, akustiniai parametrai turi būti tokie patys kaip elektriniu būdu valdomo garsinio įspėjamosios signalizacijos įtaiso (AAD). 2.1.11. Jei tai yra kelių tonų pavojaus signalą skleidžiantys įtaisai, iš kurių kiekvienas garsą skleidžiantis agregatas gali veikti nepriklausomai nuo kito, pirmiau nurodytos mažiausios vertės turi būti nustatytos tada, kai kiekvienas iš agregatų veikia pavieniui. Didžiausias bendras garso lygis neturi būti viršytas, jeigu visi sudedamieji agregatai veiktų vienu metu.