2.

PATVARUMO BANDYMO PROCEDŪROS APRAŠYMAS 2.1. Patvarumo bandymo procedūrą sudaro duomenų rinkimo etapas ir priežiūros bandymų per eksploatavimo tarpsnį programa. 2.2. Duomenų rinkimo etapas 2.2.1. Variklis, kuriame įrengta visa išmetamųjų teršalų papildomo apdorojimo sistema su pakaitiniu taršos kontrolės įtaisu, ataušinamas iki aplinkos temperatūros, ir su šaltu varikliu atliekamas vienas PMSPRC bandymų ciklas pagal JT EEK taisyklės Nr. 49 4 priedo 7.6.1 ir 7.6.2 punktus. 2.2.2. Iš karto po PMSPRC bandymo ciklo su šaltu varikliu vykdomas bandymas iš eilės atliekant devynis PMSPRC bandymų ciklus su įšilusiu varikliu pagal JT EEK taisyklės Nr. 49 4 priedo 7.6.4 punktą. 2.2.3. 2.2.1 ir 2.2.2 punktuose aprašyta bandymų seka nustatoma laikantis nurodymų, nustatytų JT EEK taisyklės Nr. 49 4 priedo 7.6.5 punkte. 2.2.4. Susiję duomenys gali būti renkami ir kitaip: kai važiuoja visiškai pakrauta transporto priemonė, kurioje įrengta pasirinkta išmetamųjų teršalų papildomo apdorojimo sistema su pakaitiniu taršos kontrolės įtaisu. Bandymą galima atlikti kelyje, laikantis šio reglamento II priedo 4.5–4.5.5 punktuose nustatytų reikalavimų ir registruojant visus važiavimo duomenis, arba naudojant tinkamą važiuoklės dinamometrą. Jeigu bandymas atliekamas kelyje, transporto priemonė važiuoja vieną bandymo su šaltu varikliu ciklą, kaip aprašyta šio priedo 5 priedėlyje, o po jo – devynis bandymo su įšilusiu varikliu ciklus, identiškus bandymo su šaltu varikliu ciklams, taip, kad variklio atliktas darbas būtų toks pats, kaip ir pagal 2.2.1 ir 2.2.2 punktus. Jei bandymas atliekamas naudojant važiuoklės dinamometrą, imituojamas kelio nuolydis bandymo ciklo pagal 5 priedėlį metu priderinamas prie variklio darbo per PMSPRC bandymų ciklą. 2.2.5. Jeigu tipo patvirtinimo institucija mano, kad pagal 2.2.4 punktą gauti temperatūros duomenys netikroviški, ji tuos duomenis atmeta ir pareikalauja bandymą pakartoti arba jį atlikti pagal 2.2.1, 2.2.2 ir 2.2.3 punktus. 2.2.6. Pakaitinio taršos kontrolės įtaiso temperatūra registruojama per visą bandymų seką toje vietoje, kurioje temperatūra aukščiausia. 2.2.7. Jeigu vieta, kurioje temperatūra aukščiausia, laikui bėgant kinta, arba jeigu tokią vietą sunku nustatyti, turėtų būti registruojama keleto sluoksnių temperatūra tinkamose vietose. 2.2.8. Temperatūros matavimų skaičių ir vietą parenka gamintojas, suderinęs su tipo patvirtinimo institucija, remdamasis inžinerine nuovoka. 2.2.9. Jeigu paaiškėja, kad išmatuoti keleto sluoksnių temperatūros neįmanoma arba pernelyg sudėtinga, suderinus su tipo patvirtinimo institucija, galima naudoti vieno katalizatoriaus sluoksnio temperatūrą arba dujų katalizinio keitiklio įėjimo angoje temperatūrą. 1 paveikslas Temperatūros jutiklių padėties bendrajame papildomo apdorojimo įtaise pavyzdys 2 paveikslas Temperatūros jutiklių padėties DVKDF pavyzdys 2.2.10. Temperatūra per bandymo seką matuojama ir registruojama ne rečiau kaip kartą per sekundę (1 Hz dažniu). 2.2.11. Temperatūros matavimo rezultatai pateikiami kaip lentelės formos histograma, suskirstant ne į didesnius kaip 10 °C temperatūros intervalus. 2.2.7 punkte minimu atveju kiekvieną sekundę išmatuota aukščiausia temperatūra turi atitikti užregistruotąją histogramoje. Kiekvienas histogramos stulpelis turi reikšti bendrą išmatuotos konkrečios temperatūros klasės dažnį sekundėmis. 2.2.12. Turi būti nustatomas kiekvieną temperatūros intervalą atitinkantis laikas (valandomis) ir ekstrapoliuojamas pakaitinio taršos kontrolės įtaiso eksploatavimo trukmei pagal 1 lentelėje nurodytas vertes. Ekstrapoliacija grindžiama prielaida, kad vienas PMSPRC bandymų ciklas atitinka 20 km ridą.



1 lentelė Pakaitinio taršos kontrolės įtaiso eksploatavimo trukmė pagal atskiras transporto priemonių kategorijas ir PMSPRC bandymų ciklų bei eksploatavimo valandų ekvivalentai Transporto priemonės kategorija Rida (km) PMSPRC bandymų ciklų skaičiaus ekvivalentas Valandų skaičiaus ekvivalentas M1, N1 ir N2 kategorijų transporto priemonėse sumontuotos variklių sistemos 114 286 5 714 2 857 Variklių sistemos, sumontuotos N2 ir N3 kategorijų transporto priemonėse, kurių didžiausia techniškai leidžiama masė ne didesnė kaip 16 tonų, ir M3 kategorijos I, II, A ir B klasių transporto priemonėse, kurių didžiausia techniškai leidžiama masė didesnė kaip 7,5 tonos 214 286 10 714 5 357 Variklių sistemos, sumontuotos N3 kategorijos transporto priemonėse, kurių didžiausia techniškai leidžiama masė didesnė kaip 16 tonų, ir M3 kategorijos III ir B klasių transporto priemonėse, kurių didžiausia techniškai leidžiama masė didesnė kaip 7,5 tonos 500 000 25 000 12 500 2.2.13. Įvairių įtaisų duomenų rinkimo etapai gali vykti tuo pačiu metu. 2.2.14. Jeigu sistemos veikia su aktyviuoju regeneravimu, registruojamas regeneravimo ciklų per 2.2.1 ir 2.2.2 punktuose nurodytą bandymų seką skaičius, trukmė ir temperatūra. Jeigu aktyvusis regeneravimas nevyksta, bandymų su įšilusiu varikliu seka, nurodyta 2.2.2 punkte, tęsiama siekiant įtraukti bent du aktyviojo regeneravimo ciklus. 2.2.15. Užregistruojamas visas per duomenų rinkimo laikotarpį sunaudotų tepimo medžiagų kiekis (g/h), taikant bet kurį iš tinkamų metodų, pavyzdžiui, 6 priedėlyje aprašytą tepimo medžiagų išpylimo ir svėrimo procedūrą. Šiuo tikslu variklis turi veikti 24 valandas, iš eilės atliekant PMSPRC bandymų ciklus. Tais atvejais, kai negalima tiksliai išmatuoti alyvos sunaudojimo, gamintojas, suderinęs su tipo patvirtinimo institucija, tepimo medžiagų sunaudojimą gali nustatyti pasirinkdamas šiuos dydžius: a) nustatytąją vertę – 30 g/h; b) gamintojo prašoma vertę, pagrįstą patikimais duomenimis bei informacija ir suderintą su tipo patvirtinimo institucija. 2.3. Sendinimo trukmės ekvivalento apskaičiavimas pagal atskaitos temperatūrą 2.3.1. Pagal 2.2–2.2.15 punktus registruojama temperatūra sumažinama iki atskaitos temperatūros Tr , kurios paprašė gamintojas, suderinęs su tipo patvirtinimo institucija, ir kuri turi būti duomenų rinkimo etapu užregistruotų temperatūros verčių intervale. 2.3.2. 2.2.13 punkte nurodytu atveju visų įtaisų Tr vertės gali būti skirtingos. 2.3.3. Kiekvieno 2.2.11 punkte nurodyto temperatūros intervalo sendinimo trukmės ekvivalentas, atitinkantis atskaitos temperatūrą, apskaičiuojamas pagal šią lygtį: 1 lygtis: čia: R – pakaitinio taršos kontrolės įtaiso terminis reaktyvumas. Naudojamos šios vertės: — dyzelino oksidacijos katalizatoriaus (DOK): 18 050 , — katalizuojamo DVKDF: 18 050 , — SKR arba amoniako oksidacijos katalizatoriaus (AMOKS), kurio pagrindą sudaro geležies ceolitas (Fe-Z): 5 175 , — SKR vario ceolito (Cu-Z): 11 550 , — SKR vanadžio (V): 5 175 , — LNT (pasyvioji NOx gaudyklė): 18 050 Tr – atskaitos temperatūra (K). – temperatūros histogramoje užregistruotas temperatūros (K), kuri duomenų rinkimo etapu veikia pakaitinį išmetamųjų teršalų kiekio kontrolės įtaisą, intervalo i vidurio taškas. – laikas (valandomis), atitinkantis temperatūrą , pakoreguotas atsižvelgiant į visą eksploatavimo trukmę, pvz., jei histogramoje parodytos 5 valandos, o eksploatavimo trukmė pagal 1 lentelę yra 4 000 valandų, visos histogramos laiko vertės turėtų būti dauginamos iš . – sendinimo trukmės ekvivalentas (valandomis), kurio reikia, kad, veikiant pakaitinį išmetamųjų teršalų kiekio kontrolės įtaisą temperatūra Tr , būtų pasiektas toks pat pasendinimo lygis, koks būtų pasiektas pakaitinį išmetamųjų teršalų kiekio kontrolės įtaisą veikiant temperatūra

nustatytą laiką

. i – intervalo numeris; skaičius 1 – tai žemiausios temperatūros intervalas, o n – aukščiausios temperatūros intervalo vertė. 2.3.4. Bendras sendinimo trukmės ekvivalentas apskaičiuojama pagal šią lygtį: 2 lygtis: čia: AT – bendras sendinimo trukmės ekvivalentas (valandomis), kurio reikia, kad, veikiant pakaitinį išmetamųjų teršalų kiekio kontrolės įtaisą temperatūra Tr , būtų pasiektas toks pat pasendinimo lygis, koks būtų pasiektas pakaitinį išmetamųjų teršalų kiekio kontrolės įtaisą per jo eksploatavimo trukmę veikiant kiekvieno histogramoje užregistruoto intervalo i temperatūra

nustatytą laiką

. – sendinimo trukmės ekvivalentas (valandomis), kurio reikia, kad, veikiant pakaitinį išmetamųjų teršalų kiekio kontrolės įtaisą temperatūra Tr , būtų pasiektas toks pat pasendinimo lygis, koks būtų pasiektas pakaitinį išmetamųjų teršalų kiekio kontrolės įtaisą veikiant temperatūra

nustatytą laiką

. i – intervalo numeris; skaičius 1 – tai žemiausios temperatūros intervalas, o n – aukščiausios temperatūros intervalo vertė. n – bendras temperatūros intervalų skaičius. 2.3.5. 2.2.13 punkte nurodytu atveju apskaičiuojama kiekvieno įtaiso AT. 2.4. Priežiūros bandymų per eksploatavimo tarpsnį programa 2.4.1. Bendrieji reikalavimai 2.4.1.1. Priežiūros bandymų per eksploatavimo tarpsnį programa leidžia paspartinti pakaitinio išmetamųjų teršalų kiekio kontrolės įtaiso sendinimą, naudojant 2.2 punkte nurodytu duomenų rikimo etapu sukauptą informaciją. 2.4.1.2. Priežiūros bandymų per eksploatavimo tarpsnį programa turi būti sudaryta iš šiluminės įtakos bandymų per eksploatavimo tarpsnį programos ir tepimo medžiagų įtakos bandymų per eksploatavimo tarpsnį programos, kaip nurodyta 2.4.4.6 punkte. Gamintojas, suderinęs su tipo patvirtinimo institucija, gali neprivalėti atlikti tepimo medžiagų įtakos bandymų per eksploatavimo tarpsnį programos, jeigu pakaitinių taršos kontrolės įtaisų vieta yra už papildomo apdorojimo filtro sudedamosios dalies (pvz., dyzelinio variklio kietųjų dalelių filtro). Tiek šiluminės įtakos bandymų per eksploatavimo tarpsnį programa, tiek tepimo medžiagų įtakos bandymų per eksploatavimo tarpsnį programa turi būti atliekamos atitinkamai kartojant šiluminės įtakos ir tepimo medžiagų įtakos bandymų sekų serijas. 2.4.1.3. Jeigu pakaitiniai taršos kontrolės įtaisai veikia su aktyviuoju regeneravimu, šiluminės įtakos bandymų seka turi būti papildyta aktyviojo regeneravimo režimu. 2.4.1.4. Kai priežiūros bandymų per eksploatavimo tarpsnį programa sudaryta iš šiluminės įtakos bandymų per eksploatavimo tarpsnį programos ir tepimo medžiagų įtakos bandymų per eksploatavimo tarpsnį programos, atitinkamos jų sekos turi būti atliekamos pakaitomis, kad po kiekvienos atliktinos šiluminės įtakos bandymų sekos būtų atliekama tepimo medžiagų įtakos bandymų seka. 2.4.1.5. Priežiūros bandymų per eksploatavimo tarpsnį programa gali būti vykdoma tuo pačiu metu su skirtingais įtaisais. Tokiu atveju visiems įtaisams nustatoma viena priežiūros bandymų per eksploatavimo tarpsnį programa. 2.4.2. Šiluminės įtakos bandymų per eksploatavimo tarpsnį programa 2.4.2.1. Šiluminės įtakos bandymų per eksploatavimo tarpsnį programa imituoja šiluminio sendinimo poveikį pakaitinio išmetamųjų teršalų kiekio kontrolės įtaiso savybėms iki jo eksploatavimo pabaigos. 2.4.2.2. Variklis, naudojamas vykdant priežiūros bandymų per eksploatavimo tarpsnį programą, kuriame įrengta išmetamųjų teršalų papildomo apdorojimo sistema su pakaitiniu taršos kontrolės įtaisu, turi veikti ne trumpiau kaip tris kartus iš eilės atliekamas šiluminės įtakos bandymų sekas, kaip nurodyta 4 priedėlyje. 2.4.2.3. Registruojama bent dviejų šiluminės įtakos bandymų sekų temperatūra. Renkant temperatūros duomenis, į pirmąją seką, vykdomą šylant varikliui, neatsižvelgiama. 2.4.2.4. Temperatūra turi būti registruojama tinkamose vietose, pasirinktose pagal 2.2.6–2.2.9 punktus, ne rečiau kaip kartą per sekundę (1 Hz dažniu). 2.4.2.5. Faktinė sendinimo trukmė, atitinkanti 2.4.2.3 punkte nurodytas šiluminės įtakos bandymų sekas, apskaičiuojama pagal šias lygtis: 3 lygtis: 4 lygtis: čia: – faktinė sendinimo trukmė (valandomis), kurios reikia, kad, veikiant pakaitinį išmetamųjų teršalų kiekio kontrolės įtaisą temperatūra Tr , būtų pasiektas toks pat pasendinimo lygis, koks būtų pasiektas pakaitinį išmetamųjų teršalų kiekio kontrolės įtaisą veikiant temperatūra Ti sekundę i. Ti – temperatūra (K), išmatuota sekundę i, per kiekvieną iš šiluminės įtakos bandymų sekų. R – pakaitinio taršos kontrolės įtaiso terminis reaktyvumas. Gamintojas su tipo patvirtinimo institucija suderina naudotiną R vertę. Galima naudoti šias alternatyvias nustatytąsias vertes: — dyzelino oksidacijos katalizatoriaus (DOK): 18 050 ; — katalizuojamo DVKDF: 18 050 ; — SKR arba amoniako oksidacijos katalizatoriaus (AMOKS), kurio pagrindą sudaro geležies ceolitas (Fe-Z): 5 175 ; — SKR vario ceolito (Cu-Z): 11 550 ; — SKR vanadžio (V): 5 175 ; — LNT (pasyvioji NOx gaudyklė): 18 050 . Tr – atskaitos temperatūra (K), lygi tai pačiai 1 lygties vertei. AE – faktinė sendinimo trukmė (valandomis), kurios reikia, kad, veikiant pakaitinį išmetamųjų teršalų kiekio kontrolės įtaisą temperatūra Tr , būtų pasiektas toks pat pasendinimo lygis, koks būtų pasiektas pakaitinį išmetamųjų teršalų kiekio kontrolės įtaisą veikiant šiluminės įtakos bandymų sekos metu. AT – bendras sendinimo trukmės ekvivalentas (valandomis), kurio reikia, kad, veikiant pakaitinį išmetamųjų teršalų kiekio kontrolės įtaisą temperatūra Tr , būtų pasiektas toks pat pasendinimo lygis, koks būtų pasiektas pakaitinį išmetamųjų teršalų kiekio kontrolės įtaisą per jo eksploatavimo trukmę veikiant kiekvieno histogramoje užregistruoto intervalo i temperatūra

nustatytą laiką

. i – temperatūros matavimų skaičius. p – bendras temperatūros matavimų skaičius. nc – šiluminės įtakos bandymų sekų, atliktų renkant temperatūros duomenis pagal 2.4.2.3 punktą, skaičius. C – bendras šiluminės įtakos bandymų sekų, atliktų renkant temperatūros duomenis, skaičius. 2.4.2.6. Bendras šiluminės įtakos bandymų sekų, įtrauktinų į priežiūros bandymų per eksploatavimo tarpsnį programą, skaičius apskaičiuojamas pagal šią lygtį: 5 lygtis: NTS = AT/AE čia: NTS – bendras šiluminės įtakos bandymų sekų, atliktinų vykdant priežiūros bandymų per eksploatavimo tarpsnį programą, skaičius AT – bendras sendinimo trukmės ekvivalentas (valandomis), kurio reikia, kad, veikiant pakaitinį išmetamųjų teršalų kiekio kontrolės įtaisą temperatūra Tr , būtų pasiektas toks pat pasendinimo lygis, koks būtų pasiektas pakaitinį išmetamųjų teršalų kiekio kontrolės įtaisą per jo eksploatavimo trukmę veikiant kiekvieno histogramoje užregistruoto intervalo i temperatūra

nustatytą laiką

. AE – faktinė sendinimo trukmė (valandomis), kurios reikia, kad, veikiant pakaitinį išmetamųjų teršalų kiekio kontrolės įtaisą temperatūra Tr , būtų pasiektas toks pat pasendinimo lygis, koks būtų pasiektas pakaitinį išmetamųjų teršalų kiekio kontrolės įtaisą veikiant šiluminės įtakos bandymų sekos metu. 2.4.2.7. Leidžiama sumažinti NTS , vadinasi ir priežiūros bandymų per eksploatavimo tarpsnį programos trukmę, didinant temperatūrą, kuria kiekvienas įtaisas veikiamas kiekvienu sendinimo ciklo režimu, taikant vieną ar kelias iš toliau nurodytų priemonių: a) išmetimo vamzdžio izoliavimą; b) pakaitinio išmetamųjų teršalų kiekio kontrolės įtaiso perkėlimą arčiau prie išmetimo kolektoriaus; c) dirbtinį išmetamųjų dujų temperatūros padidinimą; d) variklio parametrų optimizavimą, iš esmės nekeičiant variklio taršos savybių. 2.4.2.8. Taikant 2.4.4.6 ir 2.4.4.7 punktuose nurodytas priemones, pagal NTS apskaičiuota bendra sendinimo trukmė neturi būti trumpesnė nei 10 proc. 1 lentelėje nurodytos eksploatavimo trukmės, pvz., N1 kategorijos transporto priemonės NTS neturi būti mažesnis nei 286 šiluminės įtakos bandymų sekos, darant prielaidą, kad kiekviena seka yra lygi 1 valandai. 2.4.2.9. Leidžiama padidinti NTS , vadinasi ir priežiūros bandymų per eksploatavimo tarpsnį programos trukmę, mažinant temperatūrą, kuria kiekvienas įtaisas veikiamas kiekvienu sendinimo ciklo režimu, taikant vieną ar kelias iš toliau nurodytų priemonių: a) pakaitinio išmetamųjų teršalų kiekio kontrolės įtaiso perkėlimą toliau nuo išmetimo kolektoriaus; b) dirbtinį išmetamųjų dujų temperatūros sumažinimą; c) variklio parametrų optimizavimą. 2.4.2.10. 2.4.1.5 punkte nurodytu atveju taikomos šios nuostatos: 2.4.2.10.1. kiekvieno įtaiso NTS turi būti vienodas, kad būtų galima parengti vieną priežiūros bandymų per eksploatavimo tarpsnį programą; 2.4.2.10.2. tam, kad būtų galima apskaičiuoti tą patį kiekvieno įtaiso NTS , pirmiausia reikia apskaičiuoti kiekvieno įtaiso NTS vertę ir jo AT bei AE vertes; 2.4.2.10.3. jeigu apskaičiuotos NTS vertės skiriasi, įtaisui (-ams), kurio NTS vertes reikia pakeisti, galima taikyti 2.4.2.7–2.4.2.10 punktuose nurodytas priemones atliekant 2.4.2.3 punkte nurodytas šiluminės įtakos bandymų sekas, siekiant paveikti išmatuotą Ti ir taip tinkamai paspartinti arba sulėtinti tikslinio įtaiso (-ų) dirbtinį sendinimą; 2.4.2.10.4. apskaičiuojamos naujos NTS vertės, atitinkančios naujas temperatūros Ti vertes, gautas pagal 2.4.2.10.3 punktą; 2.4.2.10.5. 2.4.2.10.3 ir 2.4.2.10.4 punktuose nurodyti veiksmai kartojami tol, kol kiekvieno sistemos įtaiso NTS vertės sutaps; 2.4.2.10.6. temperatūros Tr vertės, naudotos apskaičiuojant skirtingus NTS pagal 2.4.2.10.4 ir 2.4.2.10.5 punktus, turi būti tokios pat, kaip naudotos pagal 2.3.2 ir 2.3.5 punktus apskaičiuojant kiekvieno įtaiso AT. 2.4.2.11. Jeigu tai sąranka, sudaranti pakaitinių taršos kontrolės įtaisų sistemą, kaip apibrėžta Direktyvos 2007/46/EB 3 straipsnio 25 dalyje, šiluminį įtaisų sendinimą galima pasirinktinai atlikti taip: 2.4.2.11.1. Sąranką sudarantys įtaisai pagal 2.4.2.10 punktą gali būti sendinami atskirai arba kartu. 2.4.2.11.2. Jeigu sąranka sukonstruota taip, kad įtaisų neįmanoma atskirti (pvz. DOK + SKR), šiluminis sąrankos sendinimas atliekamas esant didžiausiam NTS. 2.4.3. Modifikuota šiluminės įtakos bandymų per eksploatavimo tarpsnį programa, skirta įtaisams su aktyviuoju regeneravimu 2.4.3.1. Modifikuota šiluminės įtakos bandymų per eksploatavimo tarpsnį programa, skirta įtaisams su aktyviuoju regeneravimu, imituoja pakaitinio išmetamųjų teršalų kiekio kontrolės įtaiso sendinimą dėl šiluminės apkrovos ir aktyviojo regeneravimo jo eksploatavimo laikotarpio pabaigoje. 2.4.3.2. Variklis, naudojamas vykdant priežiūros bandymų per eksploatavimo tarpsnį programą, kuriame įrengta išmetamųjų teršalų papildomo apdorojimo sistema su pakaitiniu taršos kontrolės įtaisu, turi veikti ne trumpiau kaip tris kartus iš eilės atliekamas modifikuotas šiluminės įtakos bandymų sekas, kai kiekviena seka sudaryta iš šiluminės įtakos bandymų sekos, kaip nurodyta 4 priedėlyje, o po to turi vykti visas aktyviojo regeneravimo ciklas, kurio metu aukščiausia papildomo apdorojimo sistemos temperatūra turėtų būti ne žemesnė kaip duomenų rinkimo etapu užregistruota aukščiausia temperatūra. 2.4.3.3. Registruojama bent dviejų modifikuotų šiluminės įtakos bandymų sekų temperatūra. Renkant temperatūros duomenis, į pirmąją seką, vykdomą šylant varikliui, neatsižvelgiama. 2.4.3.4. Siekdamas kuo labiau sutrumpinti laiką tarp 4 priedėlyje nurodytos šiluminės įtakos bandymų sekos ir aktyviojo regeneravimo, gamintojas gali dirbtinai inicijuoti aktyvųjį regeneravimą, po kiekvienos šiluminės įtakos bandymų sekos, kaip nurodyta 4 priedėlyje, paleisdamas variklį pastoviojo veikimo režimu, leidžiančiu susidaryti daug variklio suodžių. Tokiu atveju pastoviojo veikimo režimas taip pat laikomas 2.4.3.2 punkte nurodytos modifikuotos šiluminės įtakos bandymų sekos dalimi. 2.4.3.5 Faktinė sendinimo trukmė, atitinkanti kiekvieną modifikuotą šiluminės įtakos bandymų seką, apskaičiuojama pagal 3 ir 4 lygtis. 2.4.3.6. Bendras modifikuotų šiluminės įtakos bandymų sekų, atliktinų vykdant priežiūros bandymų per eksploatavimo tarpsnį programą, skaičius apskaičiuojamas pagal 5 lygtį. 2.4.3.7. Leidžiama sumažinti NTS , vadinasi ir priežiūros bandymų per eksploatavimo tarpsnį programos trukmę, didinant temperatūrą kiekvienu modifikuotų šiluminės įtakos bandymų sekų režimu, taikant vieną ar kelias iš 2.4.2.7 punkte nurodytų priemonių. 2.4.3.8. Be 2.4.3.7 punkte nurodytų priemonių, NTS galima sumažinti ir padidinus aukščiausią aktyviojo regeneravimo temperatūrą atliekant modifikuotą šiluminės įtakos bandymų seką, jokiu būdu neviršijant 800 °C sluoksnio temperatūros. 2.4.3.9. NTS niekada neturi būti mažesnis nei 50 proc. aktyviojo regeneravimo ciklų per pakaitinio taršos kontrolės įtaiso eksploatavimo trukmę skaičiaus, apskaičiuotą pagal šią lygtį: 5 lygtis: čia: NAR – aktyviojo regeneravimo sekų skaičius per pakaitinio taršos kontrolės įtaiso eksploatavimo trukmę. tWHTC – valandų skaičiaus ekvivalentas (nurodytas 1 lentelėje), atitinkantis transporto priemonės kategoriją, kuriai skirtas pakaitinis taršos kontrolės įtaisas. tAR – aktyviojo regeneravimo trukmė (valandomis). tBAR – laikas (valandomis) tarp dviejų aktyviojo regeneravimo sekų iš eilės. 2.4.3.10. Jeigu taikant mažiausią modifikuotų šiluminės įtakos bandymų sekų skaičių, kaip nurodyta 2.4.3.9 punkte, pagal 4 lygtį apskaičiuotas AE × NTS viršija pagal 2 lygtį apskaičiuotą AT, 4 priedėlyje nurodytą kiekvienos šiluminės įtakos bandymų sekos, įtrauktos į modifikuotą šiluminės įtakos bandymų seką, kaip nurodyta 2.4.3.2 punkte, režimo trukmę galima proporcingai sumažinti, siekiant gauti AE × NTS = AT. 2.4.3.11. Leidžiama padidinti NTS , vadinasi ir priežiūros bandymų per eksploatavimo tarpsnį programos trukmę, mažinant temperatūrą taikant kiekvieną modifikuotų šiluminės įtakos bandymų ir aktyviojo regeneravimo sekų režimą ir vieną ar kelias iš 2.4.2.9 punkte nurodytų priemonių. 2.4.3.12. 2.4.1.5 punkte nurodytu atveju taikomi 2.4.2.10 ir 2.4.2.11 punktai. 2.4.4. Tepimo medžiagų įtakos bandymų per eksploatavimo tarpsnį programa 2.4.4.1. Tepimo medžiagų įtakos bandymų per eksploatavimo tarpsnį programa imituoja pakaitinio taršos kontrolės įtaiso sendinimą jo eksploatavimo laikotarpio pabaigoje, kai dėl tepimo medžiagų sunaudojimo nuodijama cheminėmis medžiagomis arba susidaro nuosėdos. 2.4.4.2. Sunaudotų tepimo medžiagų kiekis (g/h) apskaičiuojamas per ne mažiau kaip 24 šilumines sekas arba per atitinkamą modifikuotų šiluminės įtakos bandymų sekų skaičių, taikant bet kurį iš tinkamų metodų, pavyzdžiui, 6 priedėlyje aprašytą tepimo medžiagų išpylimo ir svėrimo procedūrą. Turi būti naudojamos naujos tepimo medžiagos. 2.4.4.3. Variklyje turi būti įrengtas pastovaus tūrio alyvos nusodintuvas, siekiant išvengti perpildymo, nes alyvos lygis daro poveikį alyvos suvartojimo normai. Galima taikyti bet kurį tinkamą metodą, pvz., aprašytąjį ASTM standarte D7156–09. 2.4.4.4. Teorinis laikas (valandomis), per kurį turėtų būti atitinkamai atlikta šiluminės įtakos bandymų per eksploatavimo tarpsnį programa arba modifikuota šiluminės įtakos bandymų per eksploatavimo tarpsnį programa, norint gauti tokį patį sunaudotų tepimo medžiagų kiekį, koks sunaudojamas per pakaitinio taršos kontrolės įtaiso eksploatavimo trukmę, apskaičiuojamas taikant šią lygtį: 6 lygtis: čia: tTAS – teorinis laikas (valandomis), kurio reikia priežiūros bandymų per eksploatavimo tarpsnį programai atlikti, norint gauti tokį patį sunaudotų tepimo medžiagų kiekį, koks sunaudojamas per pakaitinio taršos kontrolės įtaiso eksploatavimo trukmę, su sąlyga, kad priežiūros bandymų per eksploatavimo tarpsnį programa sudaryta tik iš kelių iš eilės atliekamų šiluminės įtakos bandymų sekų arba modifikuotų šiluminės įtakos bandymų sekų. LCRWHTC – tepimo medžiagų sunaudojimo norma (g/h), nustatyta pagal 2.2.15 punktą. tWHTC – valandų skaičiaus ekvivalentas (nurodytas 1 lentelėje), atitinkantis transporto priemonės kategoriją, kuriai skirtas pakaitinis taršos kontrolės įtaisas. LCRTAS – tepimo medžiagų sunaudojimo norma (g/h), nustatyta pagal 2.4.4.2 punktą. 2.4.4.5. Šiluminės įtakos bandymų sekų arba modifikuotų šiluminės įtakos bandymų sekų skaičius, atitinkantis tTAS , apskaičiuojamas taikant šį santykį: 7 lygtis: čia: N – šiluminės įtakos bandymų sekų arba modifikuotų šiluminės įtakos bandymų sekų skaičius, atitinkantis tTAS . tTAS – teorinis laikas (valandomis), kurio reikia priežiūros bandymų per eksploatavimo tarpsnį programai atlikti, norint gauti tokį patį sunaudotų tepimo medžiagų kiekį, koks sunaudojamas per pakaitinio taršos kontrolės įtaiso eksploatavimo trukmę, su sąlyga, kad bandymų per eksploatavimo tarpsnį programa yra sudaryta tik iš kelių iš eilės atliekamų šiluminės įtakos bandymų sekų arba modifikuotų šiluminės įtakos bandymų sekų. tTS – vienos šiluminės įtakos bandymų sekos arba modifikuotos šiluminės įtakos bandymų sekos trukmė (valandomis). 2.4.4.6. Vertė N palyginama su verte NTS , apskaičiuota pagal 2.4.2.6 punktą, arba, jei tai įtaisai su aktyviuoju regeneravimu, pagal 2.4.3.5 punktą. Jeigu N ≤ NTS , prie šiluminės įtakos bandymų per eksploatavimo tarpsnį programos nebūtina pridėti tepimo medžiagų įtakos bandymų per eksploatavimo tarpsnį programos. Jeigu N > NTS , prie šiluminės įtakos bandymų per eksploatavimo tarpsnį programos turi būti pridedama tepimo medžiagų įtakos bandymų per eksploatavimo tarpsnį programa. 2.4.4.7. Tepimo medžiagų įtakos bandymų per eksploatavimo tarpsnį programos pridėti nebūtina, jeigu didinant tepimo medžiagų sunaudojimą, kaip aprašyta 2.4.4.8.4 punkte, reikiamas tepimo medžiagų suvartojamas kiekis jau yra gaunamas atliekant atitinkamą šiluminės įtakos bandymų per eksploatavimo tarpsnį programą, sudarytą iš NTS šiluminės įtakos bandymų sekų arba modifikuotų šiluminės įtakos bandymų sekų. 2.4.4.8. Tepimo medžiagų įtakos bandymų per eksploatavimo tarpsnį programos rengimas 2.4.4.8.1. Tepimo medžiagų įtakos bandymų per eksploatavimo tarpsnį programa turi būti sudaryta iš kelis kartus kartojamų tepimo medžiagų sekų, po kiekvienos tokios sekos pakaitomis atliekant kiekvieną šiluminės įtakos bandymų arba modifikuotą šiluminės įtakos bandymų seką. 2.4.4.8.2. Kiekviena tepimo medžiagų įtakos bandymų seka turi būti sudaryta iš pastoviojo veikimo režimo pastovios apkrovos ir greičio sąlygomis, kurie parenkami taip, kad būtų sunaudojama kuo daugiau tepimo medžiagų, o faktinis šiluminis sendinimas būtų kuo mažesnis. Režimą parenka gamintojas, suderinęs su tipo patvirtinimo institucija, remdamasis inžinerine nuovoka. 2.4.4.8.3. Kiekvienos tepimo medžiagų įtakos bandymų sekos trukmė nustatoma taip: 2.4.4.8.3.1. variklis turi veikti tam tikrą laiką esant gamintojo pagal 2.4.4.8.2 punktą nustatytai apkrovai ir greičiui, o sunaudotas tepimo medžiagų kiekis (g/h) nustatomas taikant bet kurį iš tinkamų metodų, pavyzdžiui, 6 priedėlyje aprašytą tepimo medžiagų išpylimo ir svėrimo procedūrą. Tepimo medžiagos keičiamos rekomenduojamais intervalais; 2.4.4.8.3.2. kiekvienos tepimo medžiagų įtakos bandymų sekos trukmė apskaičiuojama pagal šią lygtį: 8 lygtis: čia: tLS – vienos tepimo medžiagų įtakos bandymų sekos trukmė (valandomis). LCRWHTC – tepimo medžiagų sunaudojimo norma (g/h), nustatyta pagal 2.2.15 punktą. tWHTC – valandų skaičiaus ekvivalentas (nurodytas 1 lentelėje), atitinkantis transporto priemonės kategoriją, kuriai skirtas pakaitinis taršos kontrolės įtaisas. LCRTAS – tepimo medžiagų sunaudojimo norma (g/h), nustatyta pagal 2.4.4.2 punktą. LCRLAS – tepimo medžiagų sunaudojimo norma (g/h), nustatyta pagal 2.4.4.8.3.1 punktą. tTS – vienos šiluminės įtakos bandymų sekos, kaip nurodyta 4 priedėlyje, arba modifikuotos šiluminės įtakos bandymų sekos, kaip nurodyta 2.4.3.2 punkte, trukmė (valandomis). NTS – bendras šiluminės įtakos bandymų sekų arba modifikuotų šiluminės įtakos bandymų sekų, atliktinų vykdant priežiūros bandymų per eksploatavimo tarpsnį programą, skaičius; 2.4.4.8.4. tepimo medžiagų sunaudojimo norma visada turi būti mažesnė kaip 0,5 proc. variklio sunaudojamų degalų normos, siekiant išvengti pernelyg didelės pelenų sankaupos priekinėje pakaitinio taršos kontrolės įtaiso dalyje; 2.4.4.8.5. šiluminį sendinimą, atsiradusį atlikus tepimo medžiagų įtakos bandymų seką, leidžiama pridėti prie AE vertės, apskaičiuotos pagal 4 lygtį. 2.4.5. Priežiūros bandymų per visą eksploatavimo tarpsnį programos rengimas 2.4.5.1. Priežiūros bandymų per eksploatavimo tarpsnį programa turi būti sudaryta atitinkamai iš pakaitomis atliekamos šiluminės įtakos bandymų arba modifikuotų šiluminės įtakos bandymų sekos ir tepimo medžiagų įtakos bandymų sekos. Pirmiau aprašytas ciklas kartojamas NTS kartų, kai NTS vertė yra apskaičiuota atitinkamai pagal 2.4.2 arba 2.4.3 punktą. Priežiūros bandymų per visą eksploatavimo tarpsnį programos pavyzdys pateiktas 7 priedėlyje. Priežiūros bandymų per visą eksploatavimo tarpsnį programos rengimo diagrama pateikta 8 priedėlyje. 2.4.6. Priežiūros bandymų per eksploatavimo tarpsnį programos atlikimo procesas 2.4.6.1. Priežiūros bandymų per eksploatavimo tarpsnį programa, nurodyta 2.4.5.1 punkte, atliekama su varikliu, kuriame įrengta išmetamųjų teršalų papildomo apdorojimo sistema su pakaitiniu taršos kontrolės įtaisu. 2.4.6.2. Vykdant priežiūros bandymų per eksploatavimo tarpsnį programą gali būti naudojamas kitas variklis, nei naudotas duomenų rinkimo etapu, tačiau pastarasis visada turi būti tas, kuriam buvo suprojektuotas pakaitinis taršos kontrolės įtaisas, kurio tipas turi būti patvirtintas, ir kuris turi būti bandomas pagal 2.4.3.2 punktą. 2.4.6.3. Jeigu vykdant priežiūros bandymų per eksploatavimo tarpsnį programą naudojamo variklio darbinis tūris yra 20 ar daugiau proc. didesnis nei duomenų rinkimo etapu naudoto variklio, pirmojo variklio išmetimo sistemoje turėtų būti įrengtas apėjimo kanalas, norint kuo tiksliau atkartoti antrojo variklio išmetamųjų dujų masės srautą pasirinktomis sendinimo sąlygomis. 2.4.6.4. 2.4.6.2 punkte nurodytu atveju variklio, naudojamo vykdant priežiūros bandymų per eksploatavimo tarpsnį programą, tipas turi būti patvirtintas pagal Reglamentą (EB) Nr. 595/2009. Be to, jeigu bandomasis įtaisas (-ai) skirtas įrengti variklio sistemoje su išmetamųjų dujų recirkuliacijos (IDR) sistema, variklio sistemoje, kuri naudojama vykdant priežiūros bandymų per eksploatavimo tarpsnį programą, taip pat turi būti įrengta IDR sistema. Jeigu bandomasis įtaisas (-ai) neskirtas įrengti variklio sistemoje su išmetamųjų dujų recirkuliacijos (IDR) sistema, variklio sistemoje, kuri naudojama vykdant priežiūros bandymų per eksploatavimo tarpsnį programą, IDR sistema taip pat neturi būti įrengta. 2.4.6.5. Vykdant priežiūros bandymų per eksploatavimo tarpsnį programą naudojamos tepimo medžiagos ir degalai turi būti kuo panašesni į naudotuosius 2.2 punkte nurodytų duomenų rinkimo etapu. Tepimo medžiagos turi atitikti variklio, kuriam taršos kontrolės įtaisas yra suprojektuotas, gamintojo rekomendaciją. Turi būti naudojami rinkoje parduodami degalai, atitinkantys susijusius Direktyvos 98/70/EB reikalavimus. Pagal šį reglamentą gamintojo prašymu gali būti naudojami ir etaloniniai degalai. 2.4.6.6. Techninės priežiūros tikslais tepimo medžiagos keičiamos duomenų rinkimo etapu naudoto variklio gamintojo nustatytais intervalais. 2.4.6.7. SKR atveju karbamidas įpurškiamas laikantis pakaitinio taršos kontrolės įtaiso gamintojo nurodytos strategijos.