2009R1224 — LT — 01.06.2015 — 003.003

Šis dokumentas yra skirtas tik informacijai, ir institucijos nėra teisiškai atsakingos už jo turinį

iš dalies keičiamas:





pataisytas:









▼B

TARYBOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 1224/2009

2009 m. lapkričio 20 d.

nustatantis Sąjungos kontrolės sistemą, kuria užtikrinamas bendrosios žuvininkystės politikos taisyklių laikymasis, iš dalies keičiantis reglamentus (EB) Nr. 847/96, (EB) Nr. 2371/2002, (EB) Nr. 811/2004, (EB) Nr. 768/2005, (EB) Nr. 2115/2005, (EB) Nr. 2166/2005, (EB) Nr. 388/2006, (EB) Nr. 509/2007, (EB) Nr. 676/2007, (EB) Nr. 1098/2007, (EB) Nr. 1300/2008, (EB) Nr. 1342/2008 ir panaikinantis reglamentus (EEB) Nr. 2847/93, (EB) Nr. 1627/94 ir (EB) Nr. 1966/2006







EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 37 straipsnį, atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą, atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę ( 1 ), atsižvelgdama į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę ( 2 ), atsižvelgdama į Regionų komiteto nuomonę ( 3 ), atsižvelgdama į Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūno nuomonę ( 4 ), kadangi: (1) Bendrosios žuvininkystės politikos (BŽP) tikslas, kaip nustatyta 2002 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 2371/2002 dėl žuvų išteklių apsaugos ir tausojančio naudojimo pagal Bendrąją žuvininkystės politiką ( 5 ), – užtikrinti tokį gyvųjų vandens išteklių naudojimą, kad būtų išlaikytos tvarios ekonominės, aplinkos ir socialinės sąlygos. (2) Kadangi sėkmingam bendrosios žuvininkystės politikos vykdymui reikia įdiegti veiksmingą kontrolės sistemą, šiame reglamente nustatytomis priemonėmis siekiama sukurti Bendrijos kontrolės, inspektavimo ir vykdymo užtikrinimo, taikant visuotinį ir integruotą metodą, sistemą, atitinkančią proporcingumo principą, kad būtų užtikrinamas visų bendrosios žuvininkystės politikos taisyklių laikymasis tausiam gyvųjų vandens išteklių naudojimui užtikrinti įtraukiant visus šios politikos aspektus. (3) Remiantis patirtimi, įgyta taikant 1993 m. spalio 12 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 2847/93, nustatantį bendros žuvininkystės politikos kontrolės sistemą ( 6 ), matyti, kad dabartinė kontrolės sistema nėra pakankama bendrosios žuvininkystės politikos taisyklių laikymuisi užtikrinti. (4) Šiuo metu taikomos kontrolės nuostatos yra pateiktos įvairiuose iš dalies sutampančiuose sudėtinguose teisės aktuose. Tam tikras kontrolės sistemos nuostatas valstybės narės menkai įgyvendina, todėl už bendrosios žuvininkystės politikos pažeidimus taikomos nepakankamos ir skirtingos priemonės, o tai trukdo visoje Bendrijoje sukurti vienodas žvejų veiklos sąlygas. Todėl galiojanti tvarka ir visi ja nustatyti įpareigojimai turėtų būti konsoliduoti, apibendrinti ir supaprastinti, visų pirma mažinant dvigubą reguliavimą ir administracinę naštą. (5) Atsižvelgiant į jūrų vandens išteklių išeikvojimo mastą itin svarbu, kad Bendrija imtųsi reikiamų priemonių, kuriomis visi operatoriai būtų skatinami laikytis bendrosios žuvininkystės politikos taisyklių, siekti 2002 m. Pasaulio aukščiausiojo lygio susitikime tvaraus vystymosi klausimais iškeltų tikslų ir įgyvendinti Europos Vadovų Tarybos patvirtintą tvaraus vystymosi strategiją. Siekiant šio tikslo, turėtų būti sustiprintos, suderintos ir sugriežtintos kontrolės ir inspektavimo taisyklės, išteklių išsaugojimo ir valdymo priemonių, struktūrinių priemonių bei bendro rinkos organizavimo priemonių vykdymo užtikrinimas. (6) Kadangi 2008 m. rugsėjo 29 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 1005/2008, nustatančiame Bendrijos sistemą, kuria siekiama užkirsti kelią neteisėtai, nedeklaruojamai ir nereglamentuojamai žvejybai, atgrasyti nuo jos ir ją panaikinti ( 7 ), valstybės narės įpareigojamos imtis tinkamų priemonių, užtikrinančių veiksmingą bet kokios neteisėtos, nedeklaruojamos ir nereglamentuojamos (toliau - NNN) žvejybos bei susijusios veiklos prevenciją ir, atsižvelgiant į tai, kad 2008 m. rugsėjo 29 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 1006/2008 dėl Bendrijos žvejybos laivų žvejybos veiklos ne Bendrijos vandenyse leidimų ir trečiųjų šalių laivų žvejybos galimybių Bendrijos vandenyse ( 8 ) nustatomos nuostatos dėl Bendrijos žvejybos laivų žvejybos veiklos ne Bendrijos vandenyse leidimų ir trečiųjų šalių laivų žvejybos veiklos leidimų Bendrijos vandenyse, šis reglamentas minėtus du reglamentus turėtų papildyti ir užtikrinti, kad nebūtų diskriminuojami valstybių narių ir trečiųjų šalių piliečiai. (7) Šis reglamentas neturėtų daryti poveikio konkrečioms nuostatoms, nustatytoms tarptautiniuose susitarimuose ar taikytinoms regioninių žuvininkystės valdymo organizacijų sistemoje, ir jokioms nacionalinėms kontrolės nuostatoms, kurios patenka į šio reglamento taikymo sritį, tačiau viršija būtiniausias jo nuostatas, jei tokios nacionalinės nuostatos atitinka Bendrijos teisę. (8) Reikėtų visapusiškai naudoti visas šiuolaikines technologijas, pavyzdžiui, laivų stebėjimo sistemą ir laivų aptikimo sistemą ir automatinio identifikavimo sistemą, nes jas taikant galima sparčiai vykdyti veiksmingą stebėjimą, sistemingus bei automatinius kryžminius patikrinimus, ir nacionalinėms institucijoms bei operatoriams supaprastinti administracinės procedūras ir tuo pat metu laiku atlikti rizikos analizę ir bendrą visos būtinos kontrolės informacijos įvertinimą. Taikydamos kontrolės sistemą valstybės narės turėtų galėti derinti įvairias kontrolės priemones, kad būtų užtikrintas veiksmingiausias kontrolės metodas. (9) Turėtų būti įdiegtas naujas bendras žuvininkystės kontrolės metodas, apimantis išsamų sugautų kiekių stebėjimą, siekiant užtikrinti vienodas sąlygas žuvininkystės sektoriui, kuriose siekiama atsižvelgti į laivyno segmentų skirtumus. Tuo tikslu turėtų būti nustatyti bendri žuvininkystės kontrolės, visų pirma standartizuotų ir suderintų inspektavimo procedūrų jūroje, sausumoje ir visoje prekybos grandinėje, įgyvendinimo kriterijai. Taikant naują požiūrį turėtų būti aiškiau apibrėžta atitinkama valstybių narių, Komisijos ir Bendrijos žuvininkystės kontrolės agentūros kompetencija. (10) Žuvininkystės išteklių valdymas Bendrijos lygiu visų pirma grindžiamas bendru leidžiamu sugauti kiekiu (BLSK), kvotomis, žvejybos pastangų sistema ir techninėmis priemonėmis. Reikėtų imtis tinkamų veiksmų siekiant užtikrinti, kad valstybės narės imtųsi reikiamų priemonių, kuriomis šios valdymo priemonės būtų veiksmingai įgyvendinamos. (11) Kontrolės veikla ir metodai turėtų būti pagrįsti rizikos valdymu, kuriam valstybės narės sistemingai ir išsamiai taiko kryžminių patikrinimų procedūras. Be to, valstybės narės turi keistis būtina informacija. (12) Valstybių narių bendradarbiavimas, jų veiklos koordinavimas, valstybių narių bendradarbiavimas su Komisija bei Bendrijos žuvininkystės kontrolės agentūra ir valstybių narių veiklos koordinavimas su Komisijos ir šios agentūros veikla turėtų būti stiprinamas siekiant skatinti bendrosios žuvininkystės politikos taisyklių laikymąsi. (13) Siekiant užtikrinti, kad žvejybos veikla būtų vykdoma tik tuo atveju, jei laikomasi bendrosios žuvininkystės politikos taisyklių, tokiai veiklai turėtų būti taikoma žvejybos licencija, o kai taikomos specialios sąlygos – žvejybos leidimas. Be to, turėtų būti taikomos žvejybos laivų ir jų įrankių ženklinimo ir atpažinimo taisyklės. (14) Siekdamos užtikrinti veiksmingą kontrolę valstybės narės turėtų įdiegti laivų stebėjimo sistemą, o laivuose, kurių bendrasis ilgis didesnis nei 12 metrų, turėtų būti įrengta įranga, kuri sudarytų sąlygas automatiškai nustatyti laivo buvimo vietą ir jį identifikuoti. Be to, žvejybos laivuose turėtų būti įrengta automatinio identifikavimo sistema laikantis 2002 m. birželio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/59/EB, įdiegiančios Bendrijos laivų eismo stebėsenos ir informacijos sistemą ( 9 ), nuostatų, ir valstybės narės atlikdamos kryžminį patikrinimą turėtų naudotis tokios sistemos duomenimis. (15) Turėtų būti stiprinamas Bendrijos agentūrų ir valstybių narių institucijų bendradarbiavimas. Šiuo tikslu laivų stebėjimo sistemos, automatinio identifikavimo sistemos ir laivų aptikimo sistemos duomenis turėtų būti galima perduoti Komisijos agentūroms ir valstybių narių kompetentingoms institucijoms, dalyvaujančioms priežiūros operacijose siekiant užtikrinti laivybos saugą ir saugumą, vykdyti pasienio kontrolę, apsaugoti jūrų aplinką ir užtikrinti teisėsaugą. (16) Taryba turėtų priimti sprendimą ateityje naudoti elektroninius stebėjimo įtaisus ir atsekamumo priemones, pavyzdžiui, genetinę analizę ir kitas žuvininkystės kontrolės technologijas, jei jas naudojant ekonominiu požiūriu naudingu būdu būtų užtikrinamas geresnis bendrosios žuvininkystės politikos taisyklių laikymasis. (17) Valstybės narės savo laivų veiklą turėtų stebėti tiek Bendrijos, tiek ne Bendrijos vandenyse. Siekiant sudaryti palankesnes sąlygas veiksmingam stebėjimui, didesnių nei 10 metrų ilgio Bendrijos žvejybos laivų kapitonai turėtų būti įpareigoti vesti žvejybos žurnalą ir teikti iškrovimo bei perkrovimo deklaracijas. Siekiant pasinaudoti šiuolaikinėmis technologijomis, žvejybos laivų, kurių bendrasis ilgis yra 12 metrų ar didesnis, žvejybos žurnalas turėtų būti vedamas ir iškrovimo bei perkrovimo deklaracijos teikiamos elektroninėmis priemonėmis. (18) Žvejybos laivo žvejybos žurnale įrašyta informacija turėtų būti patikrinama iškrovimo metu. Atitinkamai turėti būti reikalaujama, kad žuvų ir žuvininkystės produktų iškrovimu ir prekyba jais užsiimantys asmenys deklaruotų iškrautą, perkrautą, parduodamą ar įsigytą kiekį. (19) Nedideliems žvejybos laivams, kuris ilgis mažesnis nei 10 metrų, įpareigojimas vesti žvejybos žurnalą ar pildyti iškrovimo deklaraciją, būtų pernelyg didelė našta, palyginti su jų žvejybos pajėgumais. Siekdamos užtikrinti tokių laivų tinkamo lygio kontrolę valstybės narės turėtų stebėti jų veiklą vykdydamos mėginių ėmimo atrankos planą. (20) Perkrovimo jūroje tinkamai kontroliuoti negali nei vėliavos, nei pakrantės valstybės, todėl operatoriai turi galimybę vežti neteisėtai sugautas žuvis. Siekiant sugriežtinti kontrolę perkrovimo operacijas Bendrijos vandenyse turėtų būti leidžiama atlikti tik paskirtuosiuose uostuose. (21) Valstybių narių institucijos turėtų galėti stebėti iškrovimą tų valstybių narių uostuose. Todėl turėtų būti reikalaujama, kad žvejybos laivai, žvejojantys išteklius, kuriuos apima daugiametis planas ir kuriems taikomas įpareigojimas elektroninėmis priemonėmis registruoti žvejybos žurnalo duomenis, iš anksto pranešti toms institucijoms apie savo ketinimą atlikti iškrovimą jų valstybių uostuose. Valstybės narės turėtų turėti teisę neleisti laivui įplaukti į uostą, jei reikalaujama informacija neišsami. (22) Kadangi žvejybos išteklių valdymas grindžiamas žvejybos galimybėmis, reikėtų užtikrinti, kad sugauti kiekiai ir panaudotos žvejybos pastangos būtų teisingai registruojami ir kad sugautas kiekis ir panaudotos žvejybos pastangos būtų išskaičiuojami iš vėliavos valstybei narei skirtų kvotų ir žvejybos pastangų. Jei skirta kvota ar žvejybos pastangos išnaudojamos, žvejybos veikla turėtų būti nutraukta. (23) Atsižvelgiant į Bendrijos žvejybos laivynui taikomus žvejybos pajėgumų reikalavimus, išdėstytus Tarybos reglamento (EB) Nr. 2371/2002 13 straipsnyje, 2004 m. kovo 30 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 639/2004 dėl atokiausiuose Bendrijos regionuose registruoto žvejybos laivyno valdymo ( 10 ), 2003 m. rugpjūčio 12 d. Komisijos reglamente (EB) Nr. 1438/2003, nustatančiame Tarybos reglamento (EB) Nr. 2371/2002 III skyriuje išdėstytos Bendrijos laivyno politikos įgyvendinimo taisykles ( 11 ) ir 2004 m. gruodžio 9 d. Komisijos reglamente (EB) Nr. 2104/2004, nustatančiame Tarybos reglamento (EB) Nr. 639/2004 ( 12 ), turėtų būti įdiegtos laivyno žvejybos pajėgumo kontrolės priemonės, kuriomis būtų stebima variklių galia ir žvejybos įrankių naudojimas. Todėl valstybės narės turėtų imtis priemonių siekdamos užtikrinti, kad bendri žvejybos licencijose numatyti žvejybos pajėgumai neviršytų didžiausių leidžiamų žvejybos pajėgumų, o žvejybos laivų varomųjų variklių galia neviršytų sertifikuotos tų laivų variklių galios. Šiuo tikslu valstybės narės turėtų sertifikuoti didesnės nei 120 kW galios žvejybos laivų varomųjų variklių galią ir pagal mėginių ėmimo atrankos planą tikrinti, ar variklio galia atitinka kitą turimą informaciją. (24) Daugiamečių planų atveju turėtų būti taikomos specialios priemonės kaip specialus atitinkamų žuvų išteklių apsaugos būdas. Sugautų išteklių, kuriems taikomas daugiametis planas, kiekius perkrauti turėtų būti leidžiama tik paskirtuosiuose uostuose, ir tik jei šie sugauti kiekiai buvo pasverti. (25) Reikėtų numatyti specialias nuostatas, pagal kurias būtų naudojami tik leidžiami įrankiai, o prarasti įrankiai susigrąžinami. (26) Specialios taisyklės turėtų būti taikomos ribojamos žvejybos rajonuose. Turėtų būti aiškiai apibrėžta žvejybos nutraukimo tam tikrame rajone realiuoju laiku ir jos atnaujinimo tvarka. (27) Mėgėjų žvejyba gali turėti didelės įtakos žvejybos ištekliams, todėl valstybės narės turėtų užtikrinti, kad ji būtų vykdoma taip, kad ji atitiktų bendrosios žuvininkystės politikos tikslus. Apie išteklius, kuriems taikomas išteklių atkūrimo planas, valstybės narės turėtų rinkti mėgėjų žvejybos metu sugautų kiekių duomenis. Jei tokia žvejyba turi didelę įtaką ištekliams, Taryba turėtų turėti galimybę patvirtinti specifines valdymo priemones. (28) Siekiant įdiegti išsamią kontrolės tvarką, tokia tvarka turėtų būti taikoma visai gamybos ir prekybos grandinei. Ją turėtų sudaryti nuosekli atsekamumo sistema, papildanti 2002 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 178/2002, nustatančio maistui skirtų teisės aktų bendruosius principus ir reikalavimus, įsteigiančio Europos maisto saugos tarnybą ir nustatančio su maisto saugos klausimais susijusias procedūras ( 13 ), nuostatas ir sugriežtinta gamintojų organizacijų kontrolė. Taikant šią tvarką taip pat turėtų būti apsaugoti vartotojų interesai, visuose prekybos etapuose pateikiant informaciją apie komercinę paskirtį, gamybos metodą ir žvejybos rajoną, kaip nurodyta 2001 m. spalio 22 d. Komisijos reglamente (EB) Nr. 2065/2001, nustatančiame išsamias Tarybos reglamento (EB) Nr. 104/2000 taikymo taisykles, reglamentuojančias vartotojų informavimą apie žuvininkystės ir akvakultūros produktus ( 14 ). Taikant šią tvarką turėtų būti užtikrinama gamintojų organizacijų stebėsena pagal 2000 m. lapkričio 15 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 2508/2000, nustatantį Tarybos reglamento (EB) Nr. 104/2000 dėl veiklos programų žuvininkystės sektoriuje išsamias taikymo taisykles ( 15 ). (29) Valstybės narės, siekdamos užtikrinti tinkamą visų sugautų kiekių kontrolę, turėtų užtikrinti, kad visi žuvininkystės produktų pirminiai pardavimai vyktų arba būtų registruojami aukcione, arba parduodami registruotiems supirkėjams įmonėse arba gamintojų organizacijoms. Kadangi tikslus sugavimų kiekis reikalingas atsekti kvotų panaudojimą, valstybės narės turėtų užtikrinti, kad visi žuvininkystės produktai būtų pasverti, nebent yra taikomi bendra metodika grindžiami mėginių ėmimo atrankos planai. (30) Kad būtų sekamas sugauto kiekio maršrutas ir būtų galima patikrinti jo atitiktį sugautų kiekių duomenims, registruoti pirkėjai, registruoti aukcionai arba kitos valstybių narių įgaliotos įstaigos ar asmenys turėtų pateikti pardavimo pažymas. Jei jų metinė pirminio žuvininkystės produktų pardavimo apyvarta didesnė nei 200 000 EUR, pardavimo pažymos turėtų būti siunčiamos elektroninėmis priemonėmis. (31) Siekiant užtikrinti Bendrijos išteklių išsaugojimo ir prekybos priemonių vykdymą reikėtų imtis veiksmų, kad būtų reikalaujama, jog prie visų žuvininkystės produktų, kurių pardavimo pažyma arba perėmimo deklaracija nebuvo pateikta ir kurie vežami į kitą vietą nei ta, kurioje jie buvo iškrauti, turi būti pridedamas važtos dokumentas, kuriame nurodomas jų pobūdis, kilmė ir svoris, išskyrus atvejus, kai važtos dokumentas iki pervežimo persiunčiamas elektroninėmis priemonėmis. (32) Valstybės narės turėtų reguliariai vykdyti gamintojų organizacijų patikrinimus siekdamos užtikrinti, kad jos atitiktų teisinius reikalavimus. Be to, jos turėtų vykdyti kainų ir intervencinių priemonių patikrinimus. (33) Valstybės narės Bendrijos vandenyse turėtų vykdyti priežiūrą ir imtis reikiamų priemonių, jei stebėjimo ar aptikimo duomenys neatitinka jų turimos informacijos. (34) Kontroliuojančių stebėtojų koncepcija ir užduotys turėtų būti aiškiai nustatytos būsimose kontroliuojančių stebėtojų programose. Taip pat reikėtų nustatyti inspektavimo vykdymo taisykles. (35) Siekiant, kad pažeidimai būtų nagrinėjami nuosekliai ir veiksmingai, turėtų būti numatyta nuostata, pagal kurią Komisijos pareigūnų, Bendrijos inspektorių ir valstybių narių pareigūnų rengiamas inspektavimo ir priežiūros ataskaitas būtų leidžiama naudoti tokiu pat būdu, kaip ir nacionalines ataskaitas. Valstybės narės taip pat turėtų sukurti elektroninę duomenų bazę, kurioje būtų pateikiamos jų pareigūnų inspektavimo ir priežiūros ataskaitos. (36) Siekiant sustiprinti bendrą kontrolės lygį Bendrijos vandenyse reikėtų sudaryti Bendrijos inspektorių sąrašą ir aiškiai apibrėžti jų užduotis bei kompetenciją. Dėl tos pačios priežasties tam tikromis sąlygomis turėtų būti galimybė vykdyti žvejybos laivų inspektavimą ne inspektuojančios valstybės narės teritorijoje. (37) Pažeidimo atveju turėtų būti užtikrinta, jog bus imtasi tinkamų priemonių ir kad būtų vykdomi tolesni veiksmai neatsižvelgiant į tai, kur pažeidimas padarytas. Tam tikrais sunkių pažeidimų atvejais turėtų būti imamasi tolesnių veiksmų, kad būtų galima juos nedelsiant ištirti. Šiuo atžvilgiu, jei pažeidimą nustato Bendrijos inspektorius, valstybės narės taip pat turėtų būti įpareigotos imtis tinkamų priemonių. Tam tikromis sąlygomis turėtų būti galimybė pažeidimo nagrinėjimą perduoti vėliavos valstybei arba valstybei narei, kurios pilietybę turi pažeidėjas. (38) Valstybių narių piliečiai turėtų būti atgrasomi nuo bendrosios žuvininkystės politikos taisyklių pažeidimų vykdymo. Kadangi valstybių narių veiksmai, kurių jos imasi pažeidus šias taisykles, labai skiriasi, todėl atsiranda žvejų diskriminacija bei nesąžiningos konkurencijos sąlygos, taip pat atsižvelgiant į tai, kad tam tikros valstybės narės netaiko atgrasomųjų, proporcingų bei veiksmingų sankcijų ir dėl to kontrolės priemonių veiksmingumas sumažėja, tikslinga nustatyti administracines sankcijas ir taškų sistemą už sunkius pažeidimus, kurios būtų veiksminga atgrasomoji priemonė. (39) Dažni ir sunkūs bendrosios žuvininkystės politikos taisyklių pažeidimai Bendrijos vandenyse arba Bendrijos operatorių nuolat daromi iš esmės todėl, kad sankcijos, nustatytos nacionalinėje teisėje už sunkius šių taisyklių pažeidimus, yra nepakankamai atgrasančios. Šią padėtį dar labiau apsunkina tai, kad sankcijos valstybėse narėse labai skiriasi, todėl neteisėtą veiklą operatoriai stengiasi vykdyti tos valstybės narės, kuri yra nustačiusi mažiausias sankcijas, vandenyse ar teritorijoje. Todėl tikslinga maksimalias sankcijas, nustatytas už sunkius bendrosios žuvininkystės politikos taisyklių pažeidimus Reglamento (EB) Nr. 1005/2008 44 straipsnyje, papildyti atgrasančiomis sankcijomis, atsižvelgiant į žalos pobūdį, žuvininkystės produktų vertę, gautą padarius sunkų pažeidimą, ekonominę pažeidėjo padėtį ir bet kokį pakartotinį pažeidimą. Taip pat turėtų būti nustatytos neatidėliotinos vykdymo užtikrinimo ir papildomos priemonės. (40) Nustačius sankcijas taip pat reikėtų nustatyti taškų sistemą už sunkius pažeidimus, pagal kurią žvejybos licencijos turėtojui skyrus tam tikrą skaičių taškų ir nustačius sankcijas už sunkius pažeidimus turėtų būti sustabdomas žvejybos licencijos galiojimas. Jei pagal šią sistemą žvejybos licencijos galiojimas sustabdomas penkis kartus ir pakartotinai skiriami taškai, žvejybos licencija turėtų būti visiškai panaikinta. Todėl valstybės narės nacionaliniame registre turėtų registruoti visus bendrosios žuvininkystės politikos taisyklių pažeidimus. (41) Siekdama užtikrinti, kad būtų pasiekti bendrosios žuvininkystės politikos tikslai, Komisija turėtų galėti imtis veiksmingų taisomųjų priemonių. Šiuo tikslu turėtų būti sustiprinti Komisijos valdymo gebėjimai ir galimybės imtis priemonių, kurios būtų proporcingos valstybės narės taisyklių nesilaikymo mastui. Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai savarankiškai ir be išankstinio pranešimo atlikti inspektavimus, kad ji galėtų patikrinti valstybės narės kompetentingų institucijų atliktas kontrolės operacijas. (42) Siekiant apsaugoti Bendrijos finansinius interesus ir užtikrinti svarbų interesą – žuvininkystės išteklių išsaugojimą, finansinė parama pagal 2006 m. liepos 27 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1198/2006 dėl Europos žuvininkystės fondo ( 16 ) ir 2006 m. gegužės 22 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 861/2006, nustatantį Bendrijos finansines priemones, skirtas bendrai žuvininkystės politikai ir jūrų teisei įgyvendinti ( 17 ), turėtų būti skiriama tik tuo atveju, jei valstybės narės vykdo įsipareigojimus žuvininkystės kontrolės srityje, todėl turėtų būti numatytas tokios finansinės paramos sustabdymas ir panaikinimas tais atvejais, kai valstybės narės netinkamai įgyvendina bendrosios žuvininkystės politikos taisykles ir tai turi įtakos finansuojamų priemonių veiksmingumui. (43) Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai uždrausti žvejoti, jeigu valstybės narės kvota ar pati BLSK yra išnaudotos. Komisijai taip pat turėtų būti suteikti įgaliojimai atlikti išskaitymus iš skirtų kvotų ir žvejybos pastangų, kad būtų užtikrinta, jog žvejybos galimybių apribojimų būtų visapusiškai laikomasi. Be to, Komisija turėtų būti įgaliota imtis neatidėliotinų priemonių, jei yra įrodymų, kad valstybės narės žvejybos veikla ar priemonės pažeidžia valdymo planų apsaugos ir valdymo priemones ar kelia grėsmę jūrų ekosistemai. (44) Turėtų būti užtikrintas keitimasis elektroniniais duomenimis su kitomis valstybėmis narėmis ir Komisija ar jos paskirta įstaiga. Komisija ar jos paskirta įstaiga turėtų turėti tiesioginę prieigą prie valstybių narių žuvininkystės duomenų, kad galėtų patikrinti, ar valstybės narės vykdo savo įsipareigojimus, ir, jei būtų nustatyta pažeidimų, galėtų imtis priemonių. (45) Siekdamos gerinti informavimą valstybių narių kompetentingos institucijos turėtų sukurti tinklavietes ir pateikti bendro pobūdžio informaciją viešai prieinamoje tinklavietės dalyje, o veiklos informaciją – saugioje jos dalyje. Be to, reikėtų užtikrinti, kad valstybės narės kompetentingos institucijos įgyvendindamos šį reglamentą bendradarbiautų tarpusavyje, su Komisija ir su Komisijos paskirta įstaiga bei trečiųjų šalių kompetentingomis institucijomis. (46) Šiam reglamentui įgyvendinti būtinos priemonės turėtų būti patvirtintos pagal 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimą 1999/468/EB, nustatantį Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką ( 18 ). Visos Komisijos priimtos šio reglamento įgyvendinimo priemonės turėtų atitikti proporcingumo principą. (47) Bendrijos žuvininkystės kontrolės agentūros įgaliojimai turėtų būti pakeisti ir išplėsti, siekiant sustiprinti suderintą bendrosios žuvininkystės politikos kontrolės sistemos įgyvendinimą, užtikrinti bendradarbiavimo organizavimą, teikti paramą valstybėms narėms ir sudaryti sąlygas įsteigti nenumatytų atvejų padalinį, jei būtų nustatyta, kad bendrosios žuvininkystės politikai kilo didelė grėsmė. Jai turėtų būti sudarytos sąlygos apsirūpinti reikalinga įranga jungtinės veiklos planams įgyvendinti ir bendradarbiauti įgyvendinant ES integruotą jūrų politiką. (48) Duomenims, kurie renkami ir kuriais keičiamasi pagal šį reglamentą, turi būti taikomos slaptumą reglamentuojančios taisyklės. 1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo ( 19 ) turėtų reglamentuoti asmens duomenų tvarkymą valstybėms narėms taikant šį reglamentą. 2000 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 45/2001 dėl asmenų apsaugos Bendrijos institucijoms ir įstaigoms tvarkant asmens duomenis ir laisvo tokių duomenų judėjimo ( 20 ) turėtų reglamentuoti asmenų duomenų tvarkymą Komisijai taikant šį reglamentą. (49) Siekiant Bendrijos teisę suderinti su šiuo reglamentu turėtų būti iš dalies pakeisti kai kurie su kontrolės nuostatomis susiję reglamentai. (50) Pagal šį reglamentą parengus naują išsamią kontrolės tvarką, 1993 m. spalio 12 d. Reglamentas (EEB) Nr. 2847/93,, 1994 m. birželio 27 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1627/94, nustatantis bendrąsias nuostatas dėl specialiųjų žvejybos leidimų ( 21 ), ir 2006 m. gruodžio 21 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1966/2006 dėl duomenų apie žvejybos veiklą elektroninio registravimo ir perdavimo bei dėl nuotolinio aptikimo priemonių ( 22 ) turėtų būti panaikinti. (51) Siekiant valstybėms narėms suteikti pakankamai laiko pasirengti kai kuriems iš naujų šiame reglamente nustatytų įpareigojimų, tikslinga kai kurių nuostatų taikymą atidėti vėlesnei datai, kadangi: PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:







I ANTRAŠTINĖ DALIS

BENDROSIOS NUOSTATOS

1 straipsnis

Dalykas

Šiuo reglamentu nustatoma kontrolės, inspektavimo ir vykdymo užtikrinimo ►M5 Sąjungos ◄ sistema (toliau – ►M5 Sąjungos ◄ kontrolės sistema), kad būtų užtikrintas bendrosios žuvininkystės politikos taisyklių laikymasis.

2 straipsnis

Taikymo sritis

1. Šis reglamentas taikomos visai veiklai, kuriai taikoma bendroji žuvininkystės politika, vykdomai valstybių narių teritorijoje ar ►M5 Sąjungos ◄ vandenyse arba kurią vykdo ►M5 Sąjungos ◄ žvejybos laivai ar, neapribojant vėliavos valstybės narės tiesioginės atsakomybės, – valstybių narių piliečiai.

2. Veikla Sutarties II priede nurodytų užjūrio teritorijų ir šalių jūrų vandenyse prilyginama veiklai, vykdomai trečiųjų šalių jūrų vandenyse.

▼M3

2a straipsnis

Sąjungos kontrolės sistemos taikymas tam tikriems Majoto, kuris yra atokiausias regionas, laivyno segmentams

1. Iki 2021 m. gruodžio 31 d. 5 straipsnio 3 dalis ir 6, 8, 41, 56, 58–62, 66, 68 ir 109 straipsniai netaikomi Prancūzijai, kiek tai susiję su žvejybos laivais, kurių bendras ilgis yra mažesnis negu 10 m ir kurie eksploatuojami iš Majoto, kuris yra atokiausias regionas, kaip apibrėžta Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 349 straipsnyje (toliau – Majotas), bei tokių žvejybos laivų veiklai ir laimikiui.

2. Ne vėliau kaip 2014 m. rugsėjo 30 d. Prancūzija nustato žvejybos laivams, kurių bendras ilgis yra mažesnis negu 10 m ir kurie eksploatuojami iš Majoto, taikomą supaprastintą ir laikiną kontrolės sistemą. Tą sistemą sudaro šie elementai:

a) žinios apie žvejybos pajėgumus;

b) galimybės naudotis Majoto vandenimis;

c) deklaravimo prievolių įgyvendinimas;

d) institucijų, atsakingų už kontrolės veiksmus, paskyrimas;

e) priemonės, kuriomis užtikrinama, kad bet koks vykdymo užtikrinimas ilgesnių nei 10 m laivų atžvilgiu vyktų nediskriminavimo pagrindu.

Ne vėliau kaip 2020 m. rugsėjo 30 d. Prancūzija pateikia Komisijai veiksmų planą, kuriame išdėstomos priemonės, kurių reikia imtis siekiant užtikrinti visapusišką Reglamento (EB) Nr. 1224/2009 įgyvendinimą nuo 2022 m. sausio 1 d., kiek tai susiję su žvejybos laivais, kurių bendras ilgis yra mažesnis negu 10 m ir kurie eksploatuojami iš Majoto. Prancūzija ir Komisija aptaria tą veiksmų planą. Prancūzija imasi visų būtinų to veiksmų plano įgyvendinimo priemonių.

▼B

3 straipsnis

Santykis su tarptautinėmis ir nacionalinėmis nuostatomis

1. Šis reglamentas taikomas nepažeidžiant konkrečių nuostatų, išdėstytų ►M5 Sąjungos ◄ ir trečiųjų šalių sudarytuose žvejybos susitarimuose arba taikomų vykdant regioninių žuvininkystės valdymo organizacijų veiklą ar pateiktų panašiuose susitarimuose, kurių Susitariančioji Šalis arba neprisijungusioji Bendradarbiaujančioji Šalis yra ►M5 Sąjunga. ◄

2. Šis reglamentas taikomas nepažeidžiant nacionalinių kontrolės priemonių, kurių taikymo sritis platesnė už būtiniausius šio reglamento reikalavimus, jeigu jos atitinka ►M5 Sąjungos ◄ teisės aktus ir bendrosios žuvininkystės politikos reikalavimus. Komisijai paprašius valstybės narės praneša apie tas kontrolės priemones.

4 straipsnis

Sąvokų apibrėžtys

Šiame reglamente taikomos Reglamente (EB) Nr. 2371/2002 išdėstytos sąvokų apibrėžtys. Taip pat taikomos šios sąvokų apibrėžtys:

1. „Žvejybos veikla“ – žuvų paieška, žvejybos įrankių metimas, statymas, traukimas, žvejybos įrankių tempimas, sugautų kiekių patalpinimas laive, žuvų ir žuvininkystės produktų perkrovimas, laikymas laive, perdirbimas laive, perkėlimas, laikymas varžose, tukinimas ir iškrovimas;

2. „Bendrosios žuvininkystės politikos taisyklės“ – ►M5 Sąjungos ◄ teisės aktai, reglamentuojantys gyvųjų vandens išteklių išsaugojimą, valdymą bei eksploatavimą, akvakultūrą ir žuvininkystės bei akvakultūros produktų perdirbimą, vežimą ir pardavimą;

3. „Kontrolė“ – stebėjimas ir priežiūra;

4. „Inspektavimas“ – pareigūnų atliekamas patikrinimas, kuriuo siekiama nustatyti, ar laikomasi bendrosios žuvininkystės politikos taisyklių, ir kuris aprašomas inspektavimo ataskaitoje;

5. „Priežiūra“ – žvejybos veiklos stebėjimas, remiantis žvejybos laivų stebėjimu, kurį vykdo inspektavimo laivai arba stebėjimo orlaiviai, ir taikant aptikimo bei identifikavimo metodus.

6. „Pareigūnas“ – asmuo, nacionalinės institucijos, Komisijos ar Bendrijos žuvininkystės kontrolės agentūros įgaliotas atlikti inspektavimą;

7. „ ►M5 Sąjungos ◄ inspektoriai“ – valstybės narės, Komisijos ar jos paskirtos įstaigos pareigūnai, nurodyti šio reglamento 79 straipsnyje nustatytame sąraše;

8. „Kontroliuojantis stebėtojas“ – asmuo, įgaliotas nacionalinės institucijos stebėti, kaip įgyvendinamos bendrosios žuvininkystės politikos taisyklės;

9. „Žvejybos licencija“ – oficialus dokumentas, kuriuo jo turėtojui, kaip nustatyta nacionalinėse taisyklėse, suteikiama teisė naudoti tam tikrus žvejybos pajėgumus gyvųjų vandens išteklių eksploatavimui komerciniais tikslais. Žvejybos licencijoje pateikiami ►M5 Sąjungos ◄ žvejybos laivo identifikavimo, jo techninių charakteristikų ir įrengimo būtiniausi reikalavimai;

10. „žvejybos leidimas“ – ►M5 Sąjungos ◄ žvejybos laivui kartu su jo turima žvejybos licencija išduotas žvejybos leidimas, kuriuo laivui suteikiama teisė nurodytą laikotarpį nustatytame rajone ar tam tikrame žvejybos rajone laikantis tam tikrų sąlygų vykdyti tam tikrą žvejybos veiklą;

11. „Automatinio identifikavimo sistema“ – automatinė nenutrūkstamo veikimo laivų identifikavimo ir stebėsenos sistema, kurią pasitelkdami laivai su kitais netoli plaukiančiais laivais ir krante esančiomis institucijomis elektroninėmis priemonėmis gali keistis laivų duomenimis, įskaitant atpažinimo, padėties, kurso ir greičio duomenis;

12. „Laivų stebėjimo sistemos duomenys“ – žvejybos laivo atpažinimo, jo geografinės padėties, datos, laiko, kurso ir greičio duomenys, kuriuos jame įmontuoti palydovinio sekimo įtaisai perduoda vėliavos valstybės žvejybos stebėjimo centrui;

13. „Laivų aptikimo sistema“ – palydovinė nuotolinio aptikimo technologija, kuria naudojantis laivai gali būti identifikuoti ir nustatyta jų padėtis jūroje;

14. „Ribojamos žvejybos rajonas“ – Tarybos apibrėžtas jūrų rajonas, kuris priklauso valstybės narės jurisdikcijai ir kuriame žvejybos veikla ribojama arba draudžiama;

15. „Žvejybos stebėjimo centras“ – vėliavos valstybės narės įsteigtas operatyvusis centras, turintis kompiuterių aparatinę ir programinę įrangą, kuria galima automatiškai gauti ir tvarkyti duomenis bei juos perduoti elektroninėmis priemonėmis;

16. „Perkrovimas“ – visų ar tam tikrų laive laikomų žuvininkystės ar akvakultūros produktų perkrovimas į kitą laivą;

17. „Rizika“ – įvykio, kuris galėtų nutikti ir kuriam įvykus būtų pažeistos bendrosios žuvininkystės politikos taisyklės, tikimybė;

18. „Rizikos valdymas“ – sistemingas rizikos atpažinimas ir visų priemonių, kurios būtinos tos rizikos atsiradimo tikimybei sumažinti, įdiegimas. Tai apima, pavyzdžiui, duomenų ir informacijos rinkimą, rizikos analizę ir vertinimą, veiksmų planavimą ir vykdymą, reguliarią procesų ir jų rezultatų stebėseną bei peržiūrą remiantis tarptautiniais, ►M5 Sąjungos ◄ ir nacionaliniais šaltiniais bei strategijomis;

▼C1

19. „Operatorius“ – fizinis ar juridinis asmuo, valdantis ar turintis įmonę, kuri vykdo veiklą, susijusią su bet kuriuo žuvininkystės ir akvakultūros produktų gamybos, perdirbimo, pardavimo, platinimo ir pateikimo mažmeninės prekybos tinklams etapu;

20. „Partija“ – tam tikros rūšies tos pačios pateikimo formos žuvininkystės ir akvakultūros produktų, kurie buvo gauti iš tos paties atitinkamo geografinio rajono ir to paties žvejybos laivo ar žvejybos laivų grupės arba tos pačios akvakultūros produktų auginimo grupės, kiekis;

▼B

21. „Perdirbimas“ – procesas, kurį naudojant buvo paruošti pateikiami produktai. Jis apima filė paruošimą, pakavimą, konservavimą, sušaldymą, rūkymą, sūdymą, terminį apdorojimą, marinavimą, vytinimą ar žuvies paruošimą rinkai kokiu nors kitu būdu;

22. „Iškrovimas“ – bet kokio žuvininkystės produktų kiekio pirminis iškrovimas iš žvejybos laivo į krantą;

23. „Mažmeninė prekyba“ – prekyba gyvųjų vandens išteklių produktais ir (arba) jų perdirbimas, jų laikymas pardavimo ar pateikimo galutiniams vartotojams vietose, taip pat platinimas;

24. „Daugiamečiai planai“ – Reglamento (EB) Nr. 2371/2002 5 straipsnyje nurodyti išteklių atkūrimo planai, Reglamento (EB) Nr. 2371/2002 6 straipsnyje nurodyti valdymo planai ir remiantis Sutarties 37 straipsniu priimtos kitos ►M5 Sąjungos ◄ nuostatos, kuriomis nustatomos tam tikriems žuvų ištekliams kelerius metus taikomos ypatingosios valdymo priemonės;

25. „Pakrantės valstybė“ – valstybė, kuri turi suverenias teises į vandenis arba kurios jurisdikcijai priklauso vandenys, kuriuose vykdoma veikla, arba kurios uostuose vykdoma veikla;

26. „Vykdymo užtikrinimas“ – veiksmai, kurių imamasi siekiant užtikrinti bendrosios žuvininkystės politikos taisyklių laikymąsi;

27. „Sertifikuota variklio galia“ – didžiausia nuolatinė variklio galia, kuri gali būti išmatuojama prie variklio išėjimo flanšo, nurodyta valstybės narės institucijų arba jų paskirtų klasifikacinių bendrovių ar kitų operatorių išduotame sertifikate;

28. „Mėgėjų žvejyba“ – nekomercinė jūrų gyvųjų vandens išteklių žvejybos veikla poilsio, turizmo arba sporto tikslais;

29. „Perkėlimas“ – žvejybos operacijos, kurių metu visas sugautas kiekis arba jo dalis perduodama ar perkeliama iš bendrų žvejybos įrankių į laivą arba iš žvejybos laivo triumo ar jo žvejybos įrankių į laivo išorėje esantį tinklą, konteinerį ar varžą, kuriuose sugauti gyvų žuvų kiekiai laikomi iki iškrovimo;

30. „Atitinkamas geografinis rajonas“ – jūrų rajonas, laikomas vienetu geografiniam žvejybos zonų klasifikavimui, nurodant FAO parajonį, kvadratą ar pakvadratį arba, kur tai galioja, ICES statistinį stačiakampį, žvejybos pastangų zoną, ekonominę zoną arba geografinėmis koordinatėmis apribotą rajoną;

31. „Žvejybos laivas“ – laivas, įrengtas gyvųjų vandens išteklių naudojimui komerciniais tikslais;

32. „Žvejybos galimybės“ – kiekybiškai apibrėžta juridinė teisė žvejoti, išreikšta sugautais kiekiais ir (arba) žvejybos pastangomis.







II ANTRAŠTINĖ DALIS

BENDRIEJI PRINCIPAI

5 straipsnis

Bendrieji principai

1. Valstybės narės kontroliuoja bendrosios žuvininkystės politikos srities veiklą, kurią jų teritorijoje ar vandenyse, į kuriuos jos turi suverenias teises arba kurie priklauso jų jurisdikcijai, vykdo fiziniai ar juridiniai asmenys, visų pirma žvejybą perkrovimus, žuvų perkėlimą į varžas arba akvakultūros įrenginius, įskaitant tukinimo įrenginius, žuvininkystės ir akvakultūros produktų iškrovimą, importą, vežimą, perdirbimą, pardavimą ir laikymą.

2. Valstybės narės taip pat kontroliuoja patekimą į vandenis bei naudojimąsi ištekliais ir kontroliuoja veiklą ne ►M5 Sąjungos ◄ vandenyse, kurią vykdo su jų vėliava plaukiojantys ►M5 Sąjungos ◄ žvejybos laivai, ir, nepažeidžiant vėliavos valstybės narės tiesioginės atsakomybės, – jų piliečiai.

3. Valstybės narės patvirtina tinkamas priemones, skiria reikiamų finansinių, žmogiškųjų bei techninių išteklių ir sukuria administracines bei technines struktūras, būtinas norint užtikrinti bendrosios žuvininkystės politikos srities veiklos kontrolę, inspektavimą ir vykdymą. Jos savo kompetentingoms institucijoms ir pareigūnams suteikia visas tinkamas priemones, kad jie galėtų atlikti savo užduotis.

4. Kiekviena valstybė narė užtikrina, kad kontroliuojant, inspektuojant ir užtikrinant vykdymą nebūtų diskriminuojami sektoriai, laivai ar asmenys ir būtų taikomi rizikos valdymo principai.

5. Kiekvienoje valstybėje narėje visų nacionalinių kontrolės institucijų veiklą koordinuoja viena institucija. Ji taip pat atsakinga už informacijos apie žvejybos veiklą rinkimo, tvarkymo ir patvirtinimo koordinavimą, ataskaitų siuntimą ir informacijos perdavimą Komisijai, pagal Reglamentą (EB) Nr. 768/2005 ( 23 ) įsteigtai Bendrijos žuvininkystės kontrolės agentūrai, kitoms valstybėms narėms ir, atitinkamais atvejais, trečiosioms šalims, taip pat bendradarbiavimą su šiais subjektais.

6. Laikantis 103 straipsnyje nustatytos tvarkos, Europos žuvininkystės fondo išmokos pagal Reglamentą (EB) Nr. 1198/2006 ir ►M5 Sąjungos ◄ finansinės išmokos Reglamento (EB) Nr. 861/2006 8 straipsnio a punkte nurodytoms priemonėms mokamos tik tuo atveju, jei valstybės narės vykdo savo įsipareigojimą užtikrinti pagal bendrąją žuvininkystės politiką nustatytų taisyklių, susijusių su finansuojamomis priemonėmis arba turinčių įtakos jų veiksmingumui, laikymąsi ir jų vykdymą, taip pat taikyti bei palaikyti veiksmingą tam skirtą kontrolės, inspektavimo ir vykdymo užtikrinimo sistemą.

7. Komisija ir valstybės narės pagal savo kompetenciją užtikrina, kad vykdant ►M5 Sąjungos ◄ finansinės paramos valdymą ir kontrolę būtų įgyvendinti šio reglamento tikslai.







III ANTRAŠTINĖ DALIS

PATEKIMO Į VANDENIS IR NAUDOJIMOSI IŠTEKLIAIS BENDROSIOS SĄLYGOS

6 straipsnis

Žvejybos licencija

1. ►M5 Sąjungos ◄ žvejybos laivas gali būti naudojamas gyvųjų vandens išteklių naudojimas komerciniais tikslais tik tuo atveju, jei jis turi galiojančią žvejybos licenciją.

2. Vėliavos valstybė narė užtikrina, kad žvejybos licencijoje pateikiama informacija būtų tiksli ir atitiktų Reglamento (EB) Nr. 2371/2002 15 straipsnyje nurodytame Bendrijos žvejybos laivyno registre esančią informaciją.

3. Vėliavos valstybė narė laikinai sustabdo laivo, kurį ta valstybė narė yra nusprendusi laikinai sulaikyti ar kurio žvejybos leidimo galiojimas sustabdytas pagal Reglamento (EB) Nr. 1005/2008 45 straipsnio 4 punktą, žvejybos licencijos galiojimą.

4. Vėliavos valstybė narė visam laikui panaikina laivo, kuriam taikoma Reglamento (EB) Nr. 2371/2002 11 straipsnio 3 dalyje nurodyta žvejybos pajėgumų reguliavimo priemonė arba kurio žvejybos leidimas buvo panaikintas pagal Reglamento (EB) Nr. 1005/2008 45 straipsnio 4 punktą, žvejybos licenciją.

5. Vėliavos valstybė narė išduoda, tvarko ir panaikina žvejybos licencijas laikydamasi išsamių taisyklių, patvirtintų 119 straipsnyje nurodyta tvarka.

7 straipsnis

Žvejybos leidimas

1. ►M5 Sąjungos ◄ vandenyse veiklą vykdančiam ►M5 Sąjungos ◄ žvejybos laivui specifinę žvejybos veiklą leidžiama vykdyti tik tiek, kiek tos veiklos nurodyta galiojančiame žvejybos leidime ir jeigu žvejybos rajonuose arba žvejybos zonose, kuriose leidžiama vykdyti veiklą, taikoma:

a) žvejybos pastangų sistema;

b) daugiametis planas;

c) ribojamos žvejybos rajonas;

d) žvejyba mokslo tikslais;

e) kitais Bendrijos teisės aktuose nustatytais atvejais.

2. Jeigu valstybė narė taiko tam tikrą nacionalinę žvejybos leidimų išdavimo tvarką, valstybė narė Komisijos prašymu jai nusiunčia jos išduotuose leidimuose pateikiamos informacijos santrauką ir susijusius suvestinius duomenis apie žvejybos pastangas.

3. Jeigu vėliavos valstybė narė yra priėmusi nacionalines nuostatas, t. y. nacionalinę žvejybos leidimų išdavimo tvarką, pagal kurią ji pavieniams laivams paskirsto jos turimas žvejybos galimybes, ta valstybė narė Komisijos prašymu jai nusiunčia informaciją apie žvejybos laivus, kuriems leista tam tikrame žvejybos rajone vykdyti žvejybos veiklą, visų pirma atitinkamų laivų išorinius atpažinimo numerius, jų pavadinimus bei kiekvienam jų skirtas žvejybos galimybes.

4. Žvejybos leidimas neišduodamas, jeigu atitinkamas žvejybos laivas neturi pagal 6 straipsnį gautos žvejybos licencijos arba jeigu jo žvejybos licencijos galiojimas buvo sustabdytas ar ji buvo panaikinta. Žvejybos leidimas automatiškai panaikinamas, jeigu laivui išduota žvejybos licencija panaikinta visam laikui. Jo galiojimas sustabdomas, jeigu laikinai sustabdomas žvejybos licencijos galiojimas.

5. Išsamios šio straipsnio taikymo taisyklės priimamos 119 straipsnyje nurodyta tvarka.

8 straipsnis

Žvejybos įrankių ženklinimas

1. Žvejybos laivo kapitonas turi laikytis žvejybos laivų ir jų įrankių ženklinimo ir atpažinimo sąlygų bei apribojimų.

2. Išsamios žvejybos laivų ir jų žvejybos įrankių ženklinimo ir atpažinimo taisyklės priimamos 119 straipsnyje nurodyta tvarka.

9 straipsnis

Laivų stebėjimo sistema

1. Valstybės narės naudoja palydovinę laivų stebėjimo sistemą, kuria veiksmingai stebi su jų vėliava plaukiojančių žvejybos laivų žvejybos veiklą, kur tie laivai bebūtų, ir tų valstybių narių vandenyse vykdomą žvejybos veiklą.

2. Nepažeidžiant daugiamečių planų konkrečių nuostatų, žvejybos laive, kurio bendrasis ilgis yra 12 metrų ar didesnis, turi būti įrengtas tinkamai veikiantis ir reguliariais laiko intervalais laivo buvimo padėties duomenis perduodantis įtaisas, kuris sudaro sąlygas naudojantis laivų stebėjimo sistema automatiškai nustatyti laivo buvimo vietą ir jį identifikuoti. Jis taip pat sudaro sąlygas vėliavos valstybės narės žvejybos stebėjimo centrui gauti duomenis iš žvejybos laivo. Žvejybos laivams, kurių bendrasis ilgis yra 12 metrų ar didesnis, bet mažesnis nei 15 metrų, šis straipsnis taikomas nuo 2012 m. sausio 1 d.

3. Jeigu žvejybos laivas yra kitos valstybės narės vandenyse, vėliavos valstybė narė padaro prieinamus laivų stebėjimo sistemos duomenis apie tą laivą, automatiškai perduodama juos pakrantės valstybių narių žvejybos stebėjimo centrui. Laivų stebėjimo sistemos duomenys gavus prašymą taip pat perduodami valstybei narei, kurios uostuose žvejybos laivas galbūt iškraus sugautus kiekius arba kurios vandenyse jis galbūt tęs savo žvejybos veiklą.

4. Jeigu ►M5 Sąjungos ◄ žvejybos laivas vykdo veiklą trečiosios šalies vandenyse arba atviros jūros rajonuose, kuriuose žuvininkystės išteklius valdo tarptautinė organizacija, ir jeigu susitarime su ta trečiąja šalimi ar pagal taikomas tos tarptautinės organizacijos taisykles taip nustatyta, tie duomenys taip pat turi būti prieinami tai šaliai ar organizacijai.

5. Valstybė narė su jos vėliava plaukiojančių ►M5 Sąjungos ◄ žvejybos laivams, kurių bendrasis ilgis mažesnis nei 15 metrų, gali netaikyti reikalavimo juose įrengti laivų stebėjimo sistemą, jei:

a) jie vykdo veiklą tik vėliavos valstybės narės teritoriniuose vandenyse arba

b) jie jūroje niekada nebūna ilgiau kaip 24 valandas, skaičiuojant trukmę nuo išplaukimo iš uosto iki sugrįžimo į jį.

6. Kaip ir ►M5 Sąjungos ◄ žvejybos laivuose, trečiųjų šalių žvejybos laivuose, kurių bendrasis ilgis yra 12 metrų ar didesnis, ir trečiųjų šalių pagalbiniai žvejybos laivuose, dalyvaujančiuose su žvejybos veikla susijusioje papildomoje veikloje, vykdančiuose veiklą ►M5 Sąjungos ◄ vandenyse, turi būti įrengtas tinkamai veikiantis ir reguliariai laivo buvimo padėties duomenis perduodantis įtaisas, kuris sudaro sąlygas naudojantis laivų stebėjimo sistema automatiškai nustatyti tokio laivo buvimo vietą ir jį identifikuoti.

7. Valstybės narės įsteigia žvejybos stebėjimo centrus, kurie stebi žvejybos veiklą bei žvejybos pastangas, ir užtikrina jų veiklą. Atitinkamos valstybės narės žvejybos stebėjimo centras stebi su jos vėliava plaukiojančių žvejybos laivų veiklą, nesvarbu, kuriuose vandenyse jie vykdo veiklą ar kuriuose uostuose jie yra, taip pat su kitų valstybių narių vėliava plaukiojančių ►M5 Sąjungos ◄ žvejybos laivų veiklą ir trečiųjų šalių žvejybos laivų, kuriems taikoma laivų stebėjimo sistema ir kurie vykdo veiklą vandenyse, į kuriuos ta valstybė narė turi suverenias teises ar kurie priklauso jos jurisdikcijai, veiklą.

8. Kiekviena vėliavos valstybė narė paskiria už žvejybos stebėjimo centrą atsakingas kompetentingas institucijas ir imasi tinkamų priemonių užtikrinti, kad jos žvejybos stebėjimo centras būtų tinkamai aprūpintas personalu ir kompiuterių aparatine bei programine įranga, sudarančia sąlygas automatiškai tvarkyti duomenis ir juos perduoti elektroninėmis priemonėmis. Valstybės narės numato duomenų atsarginių kopijų kūrimo ir duomenų atkūrimo procedūras sistemos gedimo atveju. Valstybės narės gali naudoti bendrus žvejybos stebėjimo centrus.

▼C1

9. Valstybė narė gali įpareigoti arba leisti bet kuriuose su jos vėliava plaukiojančiuose žvejybos laivuose įrengti laivų stebėjimo sistemą.

▼B

10. Išsamios šio straipsnio taikymo taisyklės priimamos 119 straipsnyje nurodyta tvarka.

10 straipsnis

Automatinio identifikavimo sistema

1. Pagal Direktyvos 2002/59/EB II priedo I dalies 3 punktą, žvejybos laive, kurio bendrasis ilgis didesnis nei 15 metrų, įmontuojama automatinio identifikavimo sistema, atitinkanti Tarptautinės jūrų organizacijos pagal 1974 m. SOLAS konvencijos V skyriaus, 19 taisyklės 2.4.5 punktą parengtus eksploatacinių charakteristikų standartus, ir užtikrinamas tos sistemos veikimas.

2. 1 dalis taikoma:

a) nuo 2014 m. gegužės 31 d. – ►M5 Sąjungos ◄ žvejybos laivams, kurių bendrasis ilgis yra 15 metrų ar didesnis, bet mažesnis nei 18 metrų;

b) nuo 2013 m. gegužės 31 d. – ►M5 Sąjungos ◄ žvejybos laivams, kurių bendrasis ilgis yra 18 metrų ar didesnis, bet mažesnis nei 24 metrai;

c) nuo 2012 m. gegužės 31 d. – ►M5 Sąjungos ◄ žvejybos laivams, kurių bendrasis ilgis yra 24 metrai ar didesnis, bet mažesnis nei 45 metrai;

3. Valstybės narės automatinio identifikavimo sistemos duomenis, kai tokie duomenys yra, gali naudoti atlikdamos kryžminį patikrinimą lygindamos su kitais turimais duomenimis pagal 109 ir 110 straipsnius. Tuo tikslu valstybės narės užtikrina, kad su jų vėliava plaukiojančių žvejybos laivų duomenimis iš automatinio identifikavimo sistemos galėtų naudotis jų nacionalinės žvejybos kontrolės institucijos.

11 straipsnis

Laivų aptikimo sistema

Jei valstybės narės turi duomenų, kad, palyginti su tradicinėmis žvejybos laivų aptikimui naudojamomis kontrolės priemonėmis, ekonomiškai naudinga, jos siekdamos įvertinti, kiek zonoje yra žvejybos laivų, naudoja laivų aptikimo sistemą, sudarančią joms sąlygas pagal nuotolinio aptikimo priemonėmis gautus vaizdus, kuriuos į Žemę perduoda palydovai ar kitos lygiavertės sistemos, nustatytą laivo padėtį ►C1 palyginti su duomenimis, gautais naudojant laivų stebėjimo sistemą ar automatinio identifikavimo sistemą. ◄ Valstybės narės užtikrina, kad jų žvejybos stebėjimo centrai turėtų reikiamus techninius pajėgumus laivų aptikimo sistemai naudoti.

12 straipsnis

Priežiūros operacijų duomenų perdavimas

►C1 Laivų stebėjimo sistemos, automatinio identifikavimo sistemos ir laivų aptikimo sistemos duomenys, surinkti taikant šį reglamentą, ◄ gali būti perduodami Komisijos agentūroms ir valstybių narių kompetentingoms institucijoms, kurios dalyvauja priežiūros operacijose siekiant užtikrinti laivybos saugą ir saugumą, vykdyti pasienio kontrolę, apsaugoti jūrų aplinką ir užtikrinti teisėsaugą.

13 straipsnis

Naujosios technologijos

1. Remdamasi Sutarties 37 straipsniu Taryba gali priimti sprendimą dėl įpareigojimo naudoti elektroninius stebėjimo įtaisus ir atsekamumo priemones, pvz., genetinę analizę. Kad būtų įvertinta naudotina technologija, valstybės narės savo iniciatyva arba bendradarbiaudamos su Komisija ar jos paskirta įstaiga iki 2013 m. birželio 1 d. įgyvendina atsekamumo priemonių, pvz., genetinės analizės, bandomuosius projektus.

2. Remdamasi Sutarties 37 straipsniu Taryba gali priimti sprendimą dėl kitų naujų žuvininkystės kontrolės technologijų įdiegimo, jeigu jas naudojant ekonomiškai efektyviu būdu būtų užtikrinamas geresnis bendrosios žuvininkystės politikos taisyklių laikymasis.







IV ANTRAŠTINĖ DALIS

ŽUVININKYSTĖS KONTROLĖ







I SKYRIUS

Naudojimosi žvejybos galimybėmis kontrolė







1 skirsnis

Bendrosios nuostatos

14 straipsnis

Žvejybos žurnalo pildymas ir pateikimas

▼M5

1. Nedarant poveikio daugiamečių planų konkrečioms nuostatoms, kiekvieno Sąjungos žvejybos laivo, kurio bendrasis ilgis yra 10 metrų ar daugiau, kapitonas pildo žvejybos žurnalą, kuriame nurodo žvejybos operacijas, kiekvieno žvejybos reiso atveju konkrečiai nurodydamas visus sužvejotų ir laive laikomų kiekvienos rūšies žuvų kiekius, viršijančius 50 kg gyvojo svorio ekvivalento. 50 kg riba pradedama taikyti iš karto, kai tam tikros rūšies sugautas kiekis viršija 50 kg.

▼B

2. 1 dalyje nurodytame žvejybos žurnale pateikiama visų pirma ši informacija:

a) žvejybos laivo išorinis atpažinimo numeris ir pavadinimas;

b) kiekvienos rūšies FAO trijų raidžių (alpha-3) kodas ir atitinkamas geografinis rajonas, kuriame kiekiai buvo sugauti;

c) sugavimo data;

d) išplaukimo iš ir atplaukimo į uostą data bei žvejybos reiso trukmė;

e) įrankio rūšis, tinklo akies dydis ir matmenys;

▼M5

f) apytikris kiekvienos rūšies žuvų kiekis, išreikštas gyvojo svorio kilogramais arba, atitinkamais atvejais, vienetų skaičiumi, atskiru įrašu nurodant ir žuvų, nesiekiančių taikomo mažiausio išteklių išsaugojimą užtikrinančio orientacinio dydžio, kiekius arba skaičių;

▼B

g) žvejybos operacijų skaičius.

3. Nustatant žvejybos žurnale įrašomus laive laikomus apytikrius žuvų kiekius kilogramais leidžiamas nuokrypis visų rūšių atveju yra 10 %.

▼M5

4. Sąjungos žvejybos laivų kapitonai į savo žvejybos žurnalus įrašo visų rūšių, kurioms netaikomas įpareigojimas iškrauti visą laimikį, visus į jūrą išmestus apytikrius kiekius, viršijančius 50 kg gyvojo svorio ekvivalento.

Sąjungos žvejybos laivų kapitonai į savo žvejybos žurnalus taip pat įrašo visų rūšių, kurioms įpareigojimas iškrauti visą laimikį netaikomas remiantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1380/2013 ( 24 ) 15 straipsnio 4 ir 5 dalimis, visus į jūrą išmestus apytikrius kiekius.

▼B

5. Žvejybos rajonuose, kuriuose taikoma ►M5 Sąjungos ◄ žvejybos pastangų sistema, ►M5 Sąjungos ◄ žvejybos laivų kapitonai žvejybos zonoje išbūtą laiką žvejybos žurnaluose registruoja ir apskaito taip:

a) traukiamųjų žvejybos įrankių atveju: i) įplaukimas į tame rajone esantį uostą ir išplaukimas iš jo; ii) kiekvienas įplaukimas į jūrų rajonus, kuriuose taikomos atskiros patekimo į vandenis ir naudojimosi ištekliais taisyklės, ir kiekvienas išplaukimas iš tų rajonų; iii) išplaukiant iš to rajono arba prieš įplaukiant į tame rajone esantį uostą – gyvojo svorio kilogramais nurodytas laive laikomas sugautas kiekis pagal rūšį;

b) pasyviųjų žvejybos įrankių atveju: i) įplaukimas į tame rajone esantį uostą ir išplaukimas iš jo; ii) kiekvienas įplaukimas į jūrų rajonus, kuriuose taikomos atskiros patekimo į vandenis ir naudojimosi ištekliais taisyklės, ir kiekvienas išplaukimas iš tų rajonų; iii) pasyviųjų žvejybos įrankių statymo arba perstatymo tuose rajonuose data ir laikas; iv) žvejybos pasyviaisiais žvejybos įrankiais operacijų užbaigimo data ir laikas; v) išplaukiant iš to rajono arba prieš įplaukiant į tame rajone esantį uostą – gyvojo svorio kilogramais nurodytas laive laikomas sugautas kiekvienos rūšies kiekis.

6. ►M5 Sąjungos ◄ žvejybos laivų kapitonai kuo greičiau ir ne vėliau kaip po 48 valandų nuo iškrovimo pateikia žvejybos žurnale įrašytą informaciją:

a) savo vėliavos valstybei narei; ir

b) jeigu iškrauta kitos valstybės narės uoste – atitinkamos uosto valstybės narės kompetentingoms institucijoms.

7. Laive laikomų ar perdirbtų žuvų kiekį nurodydami kaip žuvų gyvąjį svorį, ►M5 Sąjungos ◄ žvejybos laivų kapitonai taiko 119 straipsnyje nurodyta tvarka nustatytą perskaičiavimo koeficientą.

8. ►M5 Sąjungos ◄ vandenyse veiklą vykdančių trečiosios šalies žvejybos laivų kapitonai šiame straipsnyje nurodytą informaciją registruoja taip pat kaip ir ►M5 Sąjungos ◄ žvejybos laivų kapitonai.

9. Už duomenų, įrašytų į žvejybos žurnalą, tikslumą atsako laivo kapitonas.

10. Išsamios šio straipsnio taikymo taisyklės priimamos 119 straipsnyje nurodyta tvarka.

15 straipsnis

Žvejybos žurnalo duomenų pildymas ir perdavimas elektroninėmis priemonėmis

1. ►M5 Sąjungos ◄ žvejybos laivo, kurio bendrasis ilgis yra 12 metrų ar didesnis, kapitonas registruoja 14 straipsnyje nurodytą informaciją elektroninėmis priemonėmis ir bent kartą per dieną elektroninėmis priemonėmis siunčia ją vėliavos valstybės narės kompetentingai institucijai.

2. ►M5 Sąjungos ◄ laivų, kurių bendrasis ilgis yra 12 metrų ar didesnis, kapitonai siunčia 14 straipsnyje nurodytus duomenis vėliavos valstybės narės kompetentingai institucijai paprašius ir bet kuriuo atveju perduoda atitinkamus žvejybos žurnalo duomenis užbaigus paskutinę žvejybos operaciją ir prieš įplaukiant į uostą.

3. 1 dalis taikoma:

a) nuo 2012 m. sausio 1 d. – ►M5 Sąjungos ◄ žvejybos laivams, kurių bendrasis ilgis yra 12 metrų ir didesnis, bet mažesnis nei 15 metrų;

b) nuo 2011 m. liepos 1 d. – ►M5 Sąjungos ◄ žvejybos laivams, kurių bendrasis ilgis yra 15 metrų ir didesnis, bet mažesnis nei 24 metrai; ir

c) nuo 2010 m. sausio 1 d. – ►M5 Sąjungos ◄ žvejybos laivams, kurių bendrasis ilgis yra 24 metrai ir didesnis.

4. Valstybė narė su jos vėliava plaukiojančių ►M5 Sąjungos ◄ žvejybos laivų, kurių bendrasis ilgis mažesnis nei 15 metrų, kapitonams gali netaikyti 1 dalies, jei:

a) jie vykdo veiklą tik vėliavos valstybės narės teritoriniuose vandenyse arba

b) jie jūroje niekada nebūna ilgiau kaip 24 valandas, skaičiuojant trukmę nuo išplaukimo iš uosto iki sugrįžimo į jį.

5. ►M5 Sąjungos ◄ žvejybos laivų kapitonams, kurie elektroninėmis priemonėmis registruoja ir perduoda duomenis apie jų žvejybos veiklą, netaikomas įpareigojimas pildyti popierinius žvejybos žurnalą ir iškrovimo deklaraciją bei perkrovimo deklaraciją.

6. Valstybės narės gali sudaryti dvišalius susitarimus dėl elektroninių duomenų perdavimo sistemų naudojimo su jų vėliava jų suverenitetui arba jurisdikcijai priklausančiuose vandenyse plaukiojančiuose laivuose. Laivams, kuriems taikomi tokie susitarimai, tuose vandenyse netaikomas popierinio žvejybos žurnalo pildymo reikalavimas.

▼C1

7. Valstybė narė gali įpareigoti su jos vėliava plaukiojančių žvejybos laivų kapitonus ar jiems leisti nuo 2010 m. sausio 1 d. elektroninėmis priemonėmis registruoti ir perduoti 14 straipsnyje nurodytus duomenis.

▼B

8. Pakrantės valstybės narės kompetentingos institucijos priima iš vėliavos valstybės narės gautus elektroninius pranešimus, kuriuose pateikti iš 1 ir 2 dalyse nurodytų žvejybos laivų gauti duomenys.

9. Išsamios šio straipsnio taikymo taisyklės priimamos 119 straipsnyje nurodyta tvarka.

16 straipsnis

Žvejybos laivai, kuriems netaikomi žvejybos žurnalo pildymo reikalavimai

1. Remdamasi mėginių ėmimo atrankos duomenimis, kiekviena valstybė narė stebi tų žvejybos laivų, kuriems netaikomi 14 ir 15 straipsniuose nustatyti reikalavimai, veiklą, siekdama užtikrinti, kad jie laikytųsi bendrosios žuvininkystės politikos taisyklių.

2. 1 dalyje nurodytos stebėsenos tikslu kiekviena valstybė narė parengia mėginių ėmimo atrankos planą pagal Komisijos 119 straipsnyje nurodyta tvarka priimtą metodiką ir iki kiekvienų metų sausio 31 d. jį perduoda Komisijai, kartu nurodydama to plano rengimo metodus. Mėginių ėmimo atrankos planai, kiek įmanoma, laikui bėgant turi išlikti stabilūs ir atitikti atitinkamų geografinių rajonų standartus.

3. Valstybėms narėms, reikalaujančioms, kad su jų vėliava plaukiojantys laivai, kurių ilgis mažesnis nei 10 metrų, pateiktų 14 straipsnyje nurodytus žvejybos žurnalų duomenis, netaikomas 1 ir 2 dalyse nustatytas įpareigojimas.

4. Nukrypstant nuo šio straipsnio 1 ir 2 dalių, pagal 62 ir 63 straipsnius pateiktos pardavimo pažymos priimamos kaip alternatyvi priemonė mėginių ėmimo atrankos planams.

17 straipsnis

Išankstinis pranešimas

1. ►M5 Sąjungos ◄ žvejybos laivų, kurių bendrasis ilgis 12 metrų ir didesnis, žvejojančių į daugiametį planą įtrauktus išteklius, kapitonai, kuriems taikomas įpareigojimas pagal 15 straipsnį elektroninėmis priemonėmis registruoti žvejybos žurnalo duomenis, bent prieš keturias valandas iki numatyto atplaukimo į uostą laiko savo vėliavos valstybės narės kompetentingoms institucijoms praneša šią informaciją:

a) žvejybos laivo išorinį atpažinimo numerį ir pavadinimą;

b) paskirties uosto pavadinimą ir įplaukimo į uostą tikslą, pvz., žuvų iškrovimas, perkrovimas ar galimybė pasinaudoti paslaugomis;

c) žvejybos reiso datas ir atitinkamus geografinius rajonus, kuriuose sugautos žuvys;

d) numatomą atplaukimo į uostą datą ir laiką;

▼M5

e) žvejybos žurnale užregistruotus kiekvienos rūšies kiekius, atskiru įrašu nurodant ir žuvų, nesiekiančių taikomo mažiausio išteklių išsaugojimą užtikrinančio orientacinio dydžio, kiekius;

f) kiekvienos rūšies kiekius, kuriuos numatoma iškrauti arba perkrauti, atskiru įrašu nurodant ir žuvų, nesiekiančių taikomo mažiausio išteklių išsaugojimą užtikrinančio orientacinio dydžio, kiekius.

▼B

2. Kai ►M5 Sąjungos ◄ žvejybos laivas ketina įplaukti ne į vėliavos valstybės narės, o kitos valstybės narės uostą, vėliavos valstybės narės kompetentingos institucijos gavusios išankstinį elektroninį pranešimą nedelsdamos perduoda jį pakrantės valstybės narės kompetentingoms institucijoms.

3. Pakrantės valstybės narės kompetentingos institucijos gali duoti leidimą įplaukti į uostą anksčiau.

4. 15 straipsnyje nurodyti elektroninio žvejybos žurnalo duomenys ir išankstinis elektroninis pranešimas gali būti siunčiami vienu elektroniniu pranešimu.

5. Už išankstinio elektroninio pranešimo duomenų tikslumą atsako laivo kapitonas.

6. 119 straipsnyje nurodyta tvarka Komisija tam tikrų kategorijų žvejybos laivams gali leisti tam tikrą laikotarpį, kuris gali būti pratęstas, netaikyti šio straipsnio 1 dalyje nustatyto įpareigojimo arba numatyti kitą pranešimo laikotarpį, atsižvelgdama, inter alia, į žuvininkystės produktų tipą, atstumą tarp žvejybos plotų, iškrovimo vietas ir uostus, kuriuose atitinkami laivai įregistruoti.

18 straipsnis

Išankstinis pranešimas apie iškrovimą kitoje valstybėje narėje

1. ►M5 Sąjungos ◄ žvejybos laivų kapitonai, kuriems netaikomas įpareigojimas elektroninėmis priemonėmis registruoti žvejybos žurnalo duomenis, kol įsigalios 15 straipsnio 3 dalyje pateiktos nuostatos, ir kurie ketina pasinaudoti uosto ar iškrovimo įrenginiais ne vėliavos valstybėje narėje, o kitoje pakrantės valstybėje narėje, bent prieš keturias valandas iki numatyto atplaukimo į uostą laiko pakrantės valstybės narės kompetentingoms institucijoms praneša šio reglamento 17 straipsnio 1 dalyje nurodytą informaciją.

2. Pakrantės valstybės narės kompetentingos institucijos gali duoti leidimą įplaukti į uostą anksčiau.

19 straipsnis

Leidimas įplaukti į uostą

Pakrantės valstybės narės kompetentingos institucijos gali neduoti leidimo žvejybos laivams įplaukti į uostą, jei 17 ir 18 straipsniuose nurodyta informacija yra neišsami, išskyrus force majeure atvejus.

20 straipsnis

Perkrovimo operacijos

1. ►M5 Sąjungos ◄ vandenyse perkrovimą jūroje atlikti draudžiama. Atlikti perkrovimą leidžiama tik gavus leidimą ir laikantis šiame reglamente nustatytų sąlygų uostuose arba netoli valstybių narių kranto esančiose šiuo tikslu nustatytose vietose, laikantis 43 straipsnio 5 dalyje nustatytų sąlygų.

2. Jeigu perkrovimo operacija nutraukiama, gali būti reikalaujama, kad prieš tęsiant perkrovimo operaciją būtų gautas leidimas.

3. Šio straipsnio tikslais perkėlimas, poriniu tralavimu vykdoma žvejybos veikla ir žvejybos operacijos, kuriose dalyvauja du ar daugiau ►M5 Sąjungos ◄ žvejybos laivų, nelaikomas perkrovimu.

21 straipsnis

Perkrovimo deklaracijos pildymas ir pateikimas

1. Nepažeisdami daugiamečių planų konkrečių nuostatų, perkrovimo operacijoje dalyvaujančių ►M5 Sąjungos ◄ žvejybos laivų, kurių bendrasis ilgis yra 10 metrų ar didesnis, kapitonai pildo perkrovimo deklaraciją, kurioje konkrečiai nurodomi visi perkraunami ar gaunami kiekvienos rūšies kiekiai, viršijantys 50 kg gyvojo svorio ekvivalento.

2. 1 dalyje nurodytoje perkrovimo deklaracijoje pateikiama bent ši informacija:

a) žvejybos laivo, iš kurio perkraunama, ir žvejybos laivo, į kurį perkraunama, išoriniai atpažinimo numeriai ir pavadinimai;

b) kiekvienos rūšies FAO trijų raidžių (alpha-3) kodas ir atitinkamas geografinis rajonas, kuriame kiekiai buvo sugauti;

▼M5

c) apytikriai kiekvienos rūšies kiekiai kilogramais, išreikšti produkto svoriu ir suskirstyti pagal pateikiamo produkto rūšį arba, atitinkamais atvejais, vienetų skaičiumi, atskiru įrašu nurodant ir žuvų, nesiekiančių taikomo mažiausio išteklių išsaugojimą užtikrinančio orientacinio dydžio, kiekius arba skaičių;

▼B

d) žvejybos laivo, į kurį perkraunama, paskirties uostas;

e) paskirtasis perkrovimo uostas.

3. Nustatant perkrovimo deklaracijoje įrašomus apytikrius perkraunamus ar gaunamus žuvų kiekius kilogramais leidžiamas nuokrypis yra 10 % visų rūšių atveju.

4. Laivo, iš kurio perkraunama, ir laivo, į kurį perkraunama, kapitonai perkrovimo deklaracijas kuo greičiau ir ne vėliau kaip po 48 valandų nuo perkrovimo pateikia:

a) savo vėliavos valstybei (-ėms) narei (-ėms) ir

b) jeigu perkrauta kitos valstybės narės uoste – atitinkamos uosto valstybės narės kompetentingoms institucijoms.

5. Tiek laivo, iš kurio perkraunama, tiek laivo, į kurį perkraunama, kapitonas atsako už jų perkrovimo deklaracijose įregistruotų duomenų tikslumą.

6. 119 straipsnyje nurodyta tvarka Komisija tam tikrų kategorijų žvejybos laivams gali leisti tam tikrą laikotarpį, kuris gali būti pratęstas, netaikyti šio straipsnio 1 dalyje nustatyto įpareigojimo arba numatyti kitą pranešimo laikotarpį, atsižvelgdama, inter alia, į žuvininkystės produktų tipą, atstumą tarp žvejybos plotų, iškrovimo vietas ir uostus, kuriuose atitinkami laivai įregistruoti.

7. Perkrovimo deklaravimo procedūros ir formos nustatomos 119 straipsnyje nurodyta tvarka.

22 straipsnis

Perkrovimo deklaracijos duomenų elektroninis pildymas ir perdavimas elektroninėmis priemonėmis

1. ►M5 Sąjungos ◄ žvejybos laivo, kurio bendrasis ilgis yra 12 metrų ar didesnis, kapitonas registruoja 21 straipsnyje nurodytą informaciją elektroninėmis priemonėmis ir per 24 valandų nuo perkrovimo operacijos užbaigimo elektroninėmis priemonėmis siunčia ją vėliavos valstybės narės kompetentingai institucijai.

2. 1 dalis taikoma:

a) nuo 2012 m. sausio 1 d. – ►M5 Sąjungos ◄ žvejybos laivams, kurių bendrasis ilgis yra 12 metrų ar didesnis, bet mažesnis nei 15 metrų;

b) nuo 2011 m. liepos 1 d. – ►M5 Sąjungos ◄ žvejybos laivams, kurių bendrasis ilgis yra 15 metrų ar didesnis, bet mažesnis nei 24 metrai; ir

c) nuo 2010 m. sausio 1 d. – ►M5 Sąjungos ◄ žvejybos laivams, kurių bendrasis ilgis yra 24 metrai ar didesnis.

3. Valstybė narė su jos vėliava plaukiojančių ►M5 Sąjungos ◄ žvejybos laivų, kurių bendrasis ilgis mažesnis nei 15 metrų, kapitonams gali netaikyti 1 dalies, jei jie:

a) vykdo veiklą tik vėliavos valstybės narės teritoriniuose vandenyse arba

b) jūroje niekada nebūna ilgiau kaip 24 valandas, skaičiuojant trukmę nuo išplaukimo iš uosto iki sugrįžimo į jį.

4. Pakrantės valstybės narės kompetentingos institucijos priima iš vėliavos valstybės narės gautus elektroninius pranešimus, kuriuose pateikti iš 1 ir 2 dalyse nurodytų žvejybos laivų gauti duomenys.

5. Jeigu ►M5 Sąjungos ◄ žvejybos laivas sugautus kiekius perkrauna ne vėliavos valstybėje narėje, o kitoje valstybėje narėje, vėliavos valstybės narės kompetentingos institucijos, gavusios perkrovimo deklaracijos duomenis, nedelsdamos juos elektroninėmis priemonėmis perduoda valstybės narės, kurioje sugauti kiekiai perkrauti ir kurioje yra jų paskirties vieta, kompetentingoms institucijoms.

▼C1

6. Valstybė narė gali įpareigoti su jos vėliava plaukiojančių žvejybos laivų kapitonus ar jiems leisti nuo 2010 m. sausio 1 d. elektroninėmis priemonėmis registruoti ir perduoti 21 straipsnyje nurodytus duomenis.

▼B

7. Išsamios šio straipsnio taikymo taisyklės priimamos 119 straipsnyje nurodyta tvarka.

23 straipsnis

Iškrovimo deklaracijos pildymas ir pateikimas

1. Nepažeisdami daugiamečių planų konkrečių nuostatų, ►M5 Sąjungos ◄ žvejybos laivo, kurio bendrasis ilgis yra 10 metrų ar didesnis, kapitonas arba jo atstovas pildo iškrovimo deklaraciją, kurioje tiksliai nurodomi visi iškraunami kiekvienos rūšies kiekiai:

2. 1 dalyje nurodytoje iškrovimo deklaracijoje pateikiama bent ši informacija:

a) žvejybos laivo išorinis atpažinimo numeris ir pavadinimas;

b) kiekvienos rūšies FAO trijų raidžių (alpha-3) kodas ir atitinkamas geografinis rajonas, kuriame kiekiai buvo sugauti;

▼M5

c) kiekvienos rūšies kiekiai kilogramais, išreikšti produkto svoriu ir suskirstyti pagal pateikiamo produkto rūšį arba, atitinkamais atvejais, vienetų skaičiumi, atskiru įrašu nurodant ir žuvų, nesiekiančių taikomo mažiausio išteklių išsaugojimą užtikrinančio orientacinio dydžio, kiekius arba skaičių;

▼B

d) iškrovimo uostas.

3. ►M5 Sąjungos ◄ žvejybos laivo kapitonas arba jo atstovas kuo greičiau ir ne vėliau kaip po 48 valandų nuo iškrovimo užbaigimo pateikia iškrovimo deklaraciją:

a) savo vėliavos valstybei narei ir

b) jeigu iškrauta kitos valstybės narės uoste – atitinkamos uosto valstybės narės kompetentingoms institucijoms.

4. Už iškrovimo deklaracijoje pateiktų duomenų tikslumą atsako laivo kapitonas.

5. Išsamios šio straipsnio taikymo taisyklės priimamos 119 straipsnyje nurodyta tvarka.

24 straipsnis

Iškrovimo deklaracijos duomenų pildymas ir perdavimas elektroninėmis priemonėmis

1. ►M5 Sąjungos ◄ žvejybos laivo, kurio bendrasis ilgis yra 12 metrų ar didesnis, kapitonas arba jo atstovas elektroninėmis priemonėmis registruoja 23 straipsnyje nurodytą informaciją ir per 24 valandų nuo iškrovimo operacijos užbaigimo elektroninėmis priemonėmis siunčia ją vėliavos valstybės narės kompetentingai institucijai.

2. 1 dalis taikoma:

a) nuo 2012 m. sausio 1 d. – ►M5 Sąjungos ◄ žvejybos laivams, kurių bendrasis ilgis yra 12 metrų ar didesnis, bet mažesnis nei 15 metrų;

b) nuo 2011 m. liepos 1 d. – ►M5 Sąjungos ◄ žvejybos laivams, kurių bendrasis ilgis yra 15 metrų ar didesnis, bet mažesnis nei 24 metrai; ir

c) nuo 2010 m. sausio 1 d. – ►M5 Sąjungos ◄ žvejybos laivams, kurių bendrasis ilgis yra 24 metrai ar didesnis.

3. Valstybė narė su jos vėliava plaukiojančių ►M5 Sąjungos ◄ žvejybos laivų, kurių bendrasis ilgis mažesnis nei 15 metrų, kapitonams gali netaikyti 1 dalies, jei jie:

a) vykdo veiklą tik vėliavos valstybės narės teritoriniuose vandenyse arba

b) jūroje niekada nebūna ilgiau kaip 24 valandas, skaičiuojant trukmę nuo išplaukimo iš uosto iki sugrįžimo į jį.

4. Jeigu ►M5 Sąjungos ◄ žvejybos laivas sugautus kiekius iškrauna ne vėliavos valstybėje narėje, o kitoje valstybėje narėje, vėliavos valstybės narės kompetentingos institucijos, gavusios iškrovimo deklaracijos duomenis, nedelsdamos juos elektroninėmis priemonėmis perduoda valstybės narės, kurioje iškrauti sugauti kiekiai, kompetentingoms institucijoms.

5. ►M5 Sąjungos ◄ žvejybos laivo kapitonui arba jo atstovui, kurie elektroninėmis priemonėmis registruoja 23 straipsnyje nurodytą informaciją ir iškrauna savo sugautus kiekius ne vėliavos valstybėje narėje, o kitoje valstybėje narėje, netaikomas reikalavimas pateikti pakrantės valstybei narei neelektroninę iškrovimo deklaraciją.

▼C1

6. Valstybė narė gali įpareigoti su jos vėliava plaukiojančių žvejybos laivų kapitonus ar jiems leisti nuo 2010 m. sausio 1 d. elektroninėmis priemonėmis registruoti ir perduoti 23 straipsnyje nurodytus duomenis.

▼B

7. Pakrantės valstybės narės kompetentingos institucijos priima iš vėliavos valstybės narės gautus elektroninius pranešimus, kuriuose pateikti iš 1 ir 2 dalyse nurodytų žvejybos laivų gauti duomenys.

8. Iškrovimo deklaracijos procedūros ir formos nustatomos 119 straipsnyje nurodyta tvarka.

25 straipsnis

Laivai, kuriems netaikomi iškrovimo deklaracijos reikalavimai

1. Remdamasi mėginių ėmimo atrankos duomenimis, kiekviena valstybė narė stebi tų žvejybos laivų, kuriems netaikomi 23 ir 24 straipsniuose nustatyti iškrovimo deklaracijos reikalavimai, veiklą, siekdama užtikrinti, kad jie laikytųsi bendrosios žuvininkystės politikos taisyklių.

2. 1 dalyje nurodytos stebėsenos tikslu kiekviena valstybė narė parengia mėginių ėmimo atrankos planą pagal Komisijos 119 straipsnyje nurodyta tvarka priimtą metodiką ir iki kiekvienų metų sausio 31 d. jį perduoda Komisijai, kartu nurodydama to plano nustatymui taikytus metodus. Mėginių ėmimo atrankos planai, kiek įmanoma, laikui bėgant turi išlikti stabilūs ir atitikti atitinkamų geografinių rajonų standartus.

3. Valstybėms narėms, reikalaujančioms, kad su jų vėliava plaukiojantys laivai, kurių bendrasis ilgis mažesnis nei 10 metrų, pateiktų 23 straipsnyje nurodytas iškrovimo deklaracijas, netaikomas šio straipsnio 1 ir 2 dalyse nustatytas įpareigojimas.

4. Nukrypstant nuo šio straipsnio 1 ir 2 dalių, pagal 62 ir 63 straipsnį pateiktos pardavimo pažymos priimamos kaip alternatyvi priemonė mėginių ėmimo atrankos planams.







2 skirsnis

Žvejybos pastangų kontrolė

26 straipsnis

Žvejybos pastangų stebėsena

1. Valstybės narės kontroliuoja, kaip laikomasi žvejybos pastangų sistemos reikalavimų geografiniuose rajonuose, kuriuose taikomos didžiausios leidžiamos žvejybos pastangos. Jos užtikrina, kad geografiniame rajone, kuriame taikoma žvejybos pastangų sistema, su jų vėliava plaukiojantys žvejybos laivai, turintys žvejybos įrankį ar įrankius, kuriems taikoma ta žvejybos pastangų sistema, ar, atitinkamais atvejais, naudojantys tą įrankį ar įrankius, arba, atitinkamais atvejais, vykdantys tą žvejybą, kuriai taikoma ta žvejybos pastangų sistema, būtų tuo atveju, jeigu dar nėra išnaudoję jiems skirtų didžiausių leidžiamų žvejybos pastangų ir jeigu dar nėra išnaudoję atskiro žvejybos laivo pastangų.

2. Nepažeidžiant specialiųjų taisyklių, tais atvejais, kai žvejybos laivas, turintis žvejybos įrankį ar įrankius, kuriems taikoma žvejybos pastangų sistema, ar, atitinkamais atvejais, naudojantis tą įrankį ar įrankius, arba, atitinkamais atvejais, vykdantis tą žvejybą, kuriai taikoma žvejybos pastangų sistema, tą pačią dieną kerta du ar daugiau geografinių rajonų, kuriuose taikoma ta žvejybos pastangų sistema, jų panaudotos žvejybos pastangos išskaičiuojamos iš didžiausių leidžiamų žvejybos pastangų, susijusių su tuo žvejybos įrankiu ar ta žvejyba ir su tuo geografiniu rajonu, kuriame laivas tą dieną praleido daugiausia laiko.

3. Jeigu valstybė narė, laikydamasi 27 straipsnio 2 dalies, leido žvejybos laivui naudoti daugiau kaip vieną žvejybos įrankį ar įrankius, priklausantį (-čius) daugiau nei vienai žvejybos įrankių, kuriems taikoma žvejybos pastangų sistema, grupei, tam tikro žvejybos reiso metu geografiniame rajone, kuriame taikoma ta žvejybos pastangų sistema, to reiso metu panaudotos žvejybos pastangos tuo pat metu išskaičiuojamos iš tos valstybės narės turimų didžiausių leidžiamų žvejybos pastangų, susijusias su kiekvienu iš tų įrankių ar kiekviena žvejybos įrankių grupe ir su tuo geografiniu rajonu.

4. Tais atvejais, kai žvejybos įrankiai priklauso tai pačiai žvejybos įrankių, kuriems taikoma ta žvejybos pastangų sistema, grupei, žvejybos pastangos, kurias tame geografiniame rajone panaudojo tuos įrankius turintys žvejybos laivai, tik vieną kartą išskaičiuojamos iš didžiausių leidžiamų žvejybos pastangų, susijusių su ta žvejybos įrankių grupe ir su tuo geografiniu rajonu.

5. Valstybės narės geografiniuose rajonuose, kuriuose taikoma žvejybos pastangų sistema, esančių savo laivų, turinčių žvejybos įrankį ar įrankius, kuriems taikoma ta žvejybos pastangų sistema, ar, atitinkamais atvejais, naudojančių tą įrankį ar įrankius, arba vykdančių tą žvejybą, kuriai taikoma ta žvejybos pastangų sistema, reguliuoja žvejybos pastangas imdamosi tinkamų veiksmų, jeigu turimos didžiausios leidžiamos žvejybos pastangos yra beveik išnaudotos, siekdamos užtikrinti, kad panaudotos žvejybos pastangos neviršytų nustatytų ribų.

6. Diena, kurią žvejybos laivas buvo rajone, yra nenutrūkstamas 24 valandų laikotarpis, kurį žvejybos laivas buvo tame geografiniame rajone ir nebuvo uoste ar kurį, atitinkamais atvejais, naudojosi savo žvejybos įrankiu, arba jo dalis. Laiką, nuo kurio skaičiuojamas nenutrūkstamas dienos, kurią žvejybos laivas buvo tame rajone, laikotarpis, savo nuožiūra nustato valstybė narė, su kurios vėliava plaukioja atitinkamas žvejybos laivas. Diena, kurią žvejybos laivas nebuvo uoste, yra nenutrūkstamas 24 valandų laikotarpis, kurį žvejybos laivas nebuvo uoste, ar jo dalis.

27 straipsnis

Pranešimas apie žvejybos įrankius

1. Nepažeidžiant specialiųjų taisyklių, atitinkamuose geografiniuose rajonuose, kuriuose taikoma žvejybos pastangų sistema ir taikomi įrankių apribojimai arba kuriuose skirtingiems žvejybos įrankiams ar žvejybos įrankių grupėms buvo nustatytos didžiausios leidžiamos žvejybos pastangos, žvejybos laivo kapitonas ar jo atstovas prieš laikotarpį, kuriam taikomos didžiausios leidžiamos žvejybos pastangos, vėliavos valstybės narės kompetentingoms institucijoms praneša, kurį žvejybos įrankį ar, atitinkamais atvejais, žvejybos įrankius jis ketina naudoti tą ateinantį laikotarpį. Tik pateikus tokį pranešimą, žvejybos laivui suteikiama teisė žvejoti geografiniuose rajonuose, kuriuose taikoma ta žvejybos pastangų sistema.

2. Jeigu pagal žvejybos pastangų sistemą geografiniame rajone leidžiama naudoti įrankius, priklausančius daugiau nei vienai žvejybos įrankių grupei, iš anksto gaunamas vėliavos valstybės narės leidimas žvejybos reiso metu naudoti daugiau nei vieną žvejybos įrankį.

28 straipsnis

Žvejybos pastangų ataskaitos

1. Tarybai priėmus atitinkamą sprendimą, ►M5 Sąjungos ◄ žvejybos laivų, kuriuose nėra veikiančios 9 straipsnyje nurodytos laivų stebėjimo sistemos arba kurie žvejybos žurnalo duomenų neperduoda elektroninėmis priemonėmis, kaip nurodyta 15 straipsnyje, ir kuriems taikoma žvejybos pastangų sistema, kapitonai kiekvieną kartą prieš laivui įplaukiant į geografinį rajoną, kuriame taikoma ta žvejybos pastangų sistema, ir iš jo išplaukiant žvejybos pastangų ataskaitos forma teleksu, faksu, telefonu arba elektroninio pašto pranešimu, kurį gavėjas tinkamai užregistruoja, ar radijo ryšiu per radijo stotį, patvirtintą pagal ►M5 Sąjungos ◄ taisykles, nedelsdami pateikia savo vėliavos valstybės narės kompetentingoms institucijoms ir, atitinkamais atvejais, pakrantės valstybei narei šią informaciją:

a) žvejybos laivo pavadinimą, išorės atpažinimo ženklą, radijo šaukinį ir kapitono vardą bei pavardę;

b) žvejybos laivo, apie kurį pranešama, geografinę buvimo vietą;

c) datą ir laiką, kai kiekvieną kartą įplaukiama į tą rajoną ir, atitinkamais atvejais, į jo dalis ir išplaukiama iš jo;

d) laive laikomą sugautą kiekį pagal rūšis, nurodant gyvo svorio kilogramais.

2. Valstybės narės, susitarusios su valstybėmis narėmis, susijusiomis su jų laivų žvejybos veikla, gali taikyti alternatyvias kontrolės priemones siekdamos užtikrinti, kad būtų vykdomi žvejybos pastangų ataskaitų teikimo įpareigojimai. Šios priemonės turi būti tokios pat veiksmingos ir skaidrios kaip ir 1 dalyje nustatyti ataskaitų teikimo įpareigojimai; prieš taikant apie jas pranešama Komisijai.

29 straipsnis

Išimtys

1. Žvejybos laivas, turintis žvejybos įrankių, kuriems taikoma žvejybos pastangų sistema, gali plaukti tranzitu per geografinį rajoną, kuriame taikoma ta žvejybos pastangų sistema, jei neturi žvejybos tame geografiniame rajone leidimo arba iš anksto pranešė savo kompetentingoms institucijoms apie ketinimus plaukti tranzitu. Kol žvejybos laivas yra tame geografiniame rajone, visi turimi žvejybos įrankiai, kuriems taikoma ta žvejybos pastangų sistema, turi būti pritvirtinti ir sudėti laikantis 47 straipsnyje nustatytų sąlygų.

2. Valstybė narė gali nuspręsti neišskaičiuoti iš bet kurių turimų didžiausių leidžiamų žvejybos pastangų žvejybos laivo, vykdančio su žvejyba nesusijusią veiklą geografiniame rajone, kuriame taikoma žvejybos pastangų sistema, veiklos, jeigu žvejybos laivas iš anksto praneša vėliavos valstybei narei apie savo ketinimus tą veiklą vykdyti, apie veiklos pobūdį ir kad tam laikotarpiui atsisako savo žvejybos leidimo. Tuo laikotarpiu tie žvejybos laivai neturi turėti jokių žvejybos įrankių ar gabenti žuvų.

3. Valstybė narė gali nuspręsti iš bet kurių didžiausių leidžiamų žvejybos pastangų neišskaičiuoti geografiniame rajone, kuriame taikoma žvejybos pastangų sistema, vykdytos žvejybos laivo, kuris buvo tame geografiniame rajone, bet negalėjo jame žvejoti, nes padėjo kitam žvejybos laivui ištikus nelaimei arba jame buvo gabenamas sužeistas asmuo, kuriam reikėjo suteikti skubią medicinos pagalbą, veiklos. Priėmusi tokį sprendimą, vėliavos valstybė narė per vieną mėnesį praneša apie tai Komisijai ir pateikia įrodymus apie suteiktą skubią pagalbą.

30 straipsnis

Žvejybos pastangų išnaudojimas

1. Nepažeisdamas 29 straipsnio ir 31 straipsnio, geografiniame rajone, kuriame žvejybos įrankiams taikoma žvejybos pastangų sistema, žvejybos laivas, turintis tą žvejybos įrankį ar įrankius, likusią laikotarpio, kuriuo taikoma ta žvejybos pastangų sistema, dalį būna uoste ar už to geografinio rajono ribų, jeigu:

▼C1

a) jis išnaudojo jam skirtą didžiausių leidžiamų žvejybos pastangų, susijusių su tuo geografiniu rajonu ir su tuo žvejybos įrankiu ar įrankiais, dalį; arba

▼B

b) jo vėliavos valstybės narės didžiausios leidžiamos žvejybos pastangos, susijusios su tuo geografiniu rajonu arba su tuo žvejybos įrankiu ar įrankiais, yra išnaudotos.

2. Nepažeisdamas 29 straipsnio, geografiniame rajone, kuriame tam tikrai žvejybai taikoma žvejybos pastangų sistema, žvejybos laivas nevykdo tos žvejybos, jeigu:

a) jis išnaudojo jam skirtą didžiausių leidžiamų žvejybos pastangų, susijusių su tuo geografiniu rajonu ir su ta žvejyba, dalį; arba

b) jo vėliavos valstybės narės turimos didžiausios leidžiamos žvejybos pastangos, susijusios su tuo geografiniu rajonu arba su ta žvejyba, yra išnaudotos.

31 straipsnis

Žvejybos laivai, kuriems netaikoma žvejybos pastangų sistema

Šis skirsnis žvejybos laivams netaikomas, jei jiems leista netaikyti žvejybos pastangų sistemos.

32 straipsnis

Išsamios taisyklės

Išsamios šio skirsnio taikymo taisyklės gali būti priimtos 119 straipsnyje nurodyta tvarka.







3 skirsnis

Valstybių narių vykdomas duomenų registravimas ir keitimasis jais

33 straipsnis

Sugautų kiekių ir žvejybos pastangų registravimas

1. Kiekviena vėliavos valstybė narė registruoja visus būtinus duomenis, ypač 14, 21, 23, 28 ir 62 straipsniuose nurodytus žvejybos galimybių, kaip nurodyta šiame skyriuje, duomenis, tiek apie iškrovimą, tiek, atitinkamais atvejais, apie žvejybos pastangas, ir tų duomenų originalus saugo trejus metus ar ilgiau, laikydamasi nacionalinių taisyklių.

2. Nepažeisdama ►M5 Sąjungos ◄ teisės aktuose nustatytų specialiųjų taisyklių, kiekviena vėliavos valstybė narė iki kiekvieno mėnesio 15 dienos Komisijai ar jos paskirtai įstaigai kompiuteriniu ryšiu praneša suvestinius duomenis:

▼M5

a) apie per ankstesnį mėnesį iškrautų kiekvienų išteklių, kuriems taikomi BLSK arba kvotos, arba tokių išteklių grupės žuvų kiekius, atskiru įrašu nurodant ir žuvų, nesiekiančių taikomo mažiausio išteklių išsaugojimą užtikrinančio orientacinio dydžio, kiekius; ir

▼B

b) apie per ankstesnį mėnesį panaudotas žvejybos pastangas, suskirstytus pagal kiekvieną žvejybos rajoną, kuriame taikoma žvejybos pastangų sistema, arba, atitinkamais atvejais, pagal kiekvieną žvejybos, kuriai taikoma žvejybos pastangų sistema, rūšį.

3. Nukrypstant nuo 2 dalies a punkto, apie kiekius, iškrautus nuo 2010 m. sausio 1 d. iki 2010 m. gruodžio 31 d., valstybės narės registruoja kiekius, iškrautus jos uoste kitų valstybių narių žvejybos laivų, ir praneša apie juos Komisijai šiame straipsnyje nustatyta tvarka.

4. Kiekviena vėliavos valstybė narė iki pirmojo kiekvieno kalendorinio ketvirčio mėnesio pabaigos elektroninėmis priemonėmis Komisijai praneša suvestinius duomenis apie išteklių, kurie nepaminėti 2 dalyje, kiekius, iškrautus per ankstesnį ketvirtį.

5. Visi ►M5 Sąjungos ◄ žvejybos laivais sugauti išteklių ar išteklių grupių, kurioms taikoma kvota, kiekiai išskaičiuojami iš vėliavos valstybei narei taikomų tų išteklių ar išteklių grupės kvotų, neatsižvelgiant į iškrovimo vietą.

▼M5

6. Vykdant mokslinius tyrimus sugauti kiekiai, kurie yra pateikiami rinkai ir parduodami, atitinkamais atvejais įskaitant ir žuvų, nesiekiančių taikomo mažiausio išteklių išsaugojimą užtikrinančio orientacinio dydžio, kiekius, išskaičiuojami iš vėliavos valstybei narei taikomos kvotos, jei jie sudaro daugiau nei 2 % atitinkamų kvotų. Mokslinių tyrimų reisams, kurių metu sugaunami tokie kiekiai, netaikoma Tarybos reglamento (EB) Nr. 199/2008 ( 25 ) 12 straipsnio 2 dalis.

▼B

7. Nepažeidžiant XII antraštinės dalies, valstybės narės iki 2011 m. birželio 30 d. gali vykdyti bandomuosius projektus su Komisija ir su jos paskirta įstaiga, susijusius su nuotoline prieiga realiuoju laiku prie valstybės narės pagal šį reglamentą užregistruotų ir patvirtintų duomenų. Turi būti apsvarstytas ir išbandytas prieigos prie duomenų formatas bei procedūros. Valstybės narės iki 2011 m. sausio 1 d. informuoja Komisiją, jei ketina vykdyti bandomuosius projektus. Nuo 2012 m. sausio 1 d. Taryba gali priimti sprendimą dėl valstybių narių vykdomo duomenų perdavimo Komisijai kitokio būdo ir dažnumo.

8. Išskyrus žvejybos pastangas, panaudotas tų žvejybos laivų, kuriems netaikoma ta žvejybos pastangų sistema, visos žvejybos pastangos, kurias panaudojo ►M5 Sąjungos ◄ žvejybos laivai, turintys žvejybos įrankį ar įrankius, kuriems taikoma žvejybos pastangų sistema, ar, atitinkamais atvejais, naudojantys tą įrankį ar įrankius, arba vykdantys tą žvejybą, kuriai taikoma žvejybos pastangų sistema, geografiniame rajone, kuriame taikoma ta žvejybos pastangų sistema, išskaičiuojamos iš vėliavos valstybės narės turimų didžiausių leidžiamų žvejybos pastangų, susijusių su tuo geografiniu rajonu ir tuo žvejybos įrankiu ar ta žvejyba.

9. Žvejybos pastangos, kurias mokslinių tyrimų tikslais panaudojo laivas, turintis žvejybos įrankį ar įrankius, kuriems taikoma žvejybos pastangų sistema, arba vykdantys tą žvejybą, kuriai taikoma žvejybos pastangų sistema, geografiniame rajone, kuriame taikoma ta žvejybos pastangų sistema, išskaičiuojamos iš jo vėliavos valstybės narės didžiausių leidžiamų žvejybos pastangų, susijusių su tuo žvejybos įrankiu ar įrankiais arba ta žvejyba ir su tuo geografiniu rajonu, jeigu šių pastangų panaudojimo metu sugauti kiekiai buvo pateikti rinkai ir parduoti ir sudaro daugiau nei 2 % skirtų žvejybos pastangų. Reglamento (EB) Nr. 199/2008 12 straipsnio 2 dalis netaikoma tiems mokslinių tyrimų reisams, kurių metu tie kiekiai sugaunami.

10. 119 straipsnyje nurodyta tvarka Komisija gali patvirtinti formatus, kuriais turi būti perduodami šiame straipsnyje nurodyti duomenys.

34 straipsnis

Duomenys apie žvejybos galimybių išnaudojimą

Valstybė narė nedelsdama informuoja Komisiją, jei nustato, kad:

▼C1

a) laikoma, jog su jos vėliava plaukiojantys žvejybos laivai išnaudojo 80 % išteklių ar išteklių grupės, kuriems taikoma kvota, sugautų kiekių kvotos; arba

▼B

b) laikoma, jog išnaudota 80 % didžiausių žvejybos pastangų, susijusių su žvejybos įrankiu ar žvejyba ir su geografiniu rajonu bei taikomų visiems su jos vėliava plaukiojantiems žvejybos laivams ar jų grupei, dydžio.

Susiklosčius tokiai padėčiai, valstybė narė Komisijos prašymu informaciją jai teikia išsamiau ir dažniau, nei numatyta 33 straipsnyje.







4 skirsnis

Žvejybos draudimas žvejybos rajone

35 straipsnis

Valstybių narių skelbiamas žvejybos draudimas žvejybos rajone

1. Kiekviena valstybė narė nustato datą, nuo kurios:

a) laikoma, kad su jos vėliava plaukiojantys žvejybos laivai išnaudojo išteklių ar išteklių grupės, kuriems taikoma kvota, kiekių kvotą;

b) laikoma, kad didžiausios leidžiamos žvejybos pastangos, susijusios su žvejybos įrankiu ar žvejyba ir su geografiniu rajonu bei taikomos visiems su jos vėliava plaukiojantiems žvejybos laivams ar jų grupei, yra išnaudotos.

2. Nuo 1 dalyje nurodytos datos atitinkama valstybė narė uždraudžia visiems su jos vėliava plaukiojantiems žvejybos laivams ar jų daliai vykdant atitinkamą žvejybą žvejoti tuos išteklius ar vykdyti tų išteklių grupės, kurių kvota išnaudota, žvejybą arba turint tą žvejybos įrankį vykdyti žvejybą tame geografiniame rajone, kur išnaudotos didžiausios leidžiamos žvejybos pastangos, visų pirma – po tos datos sugautos žuvies laikymą laive, perkrovimą, perkėlimą ir iškrovimą, ir nustato datą, iki kurios leidžiama atlikti perkrovimą, perkėlimą ir iškrovimą arba pateikti galutines sugautų kiekių deklaracijas.

3. 2 dalyje nurodytą sprendimą atitinkama valstybė narė paskelbia ir nedelsdama praneša jį Komisijai. Jis skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (C serijoje) ir viešoje Komisijos tinklavietėje. Nuo tos datos, kai atitinkama valstybė narė paskelbia tą sprendimą, valstybės narės užtikrina, kad visi su atitinkamos valstybės narės vėliava plaukiojantys žvejybos laivai ar jų grupė jų vandenyse ir teritorijoje nelaikytų laive, neperkrautų, neperkeltų ar neiškrautų atitinkamos žuvies arba nedarytų to turėdami atitinkamus žvejybos įrankius atitinkamuose geografiniuose rajonuose.

4. Komisija užtikrina, kad pagal šį straipsnį gauti pranešimai elektroninėmis priemonėmis būtų perduodami valstybėms narėms.

36 straipsnis

Komisijos skelbiamas žvejybos uždraudimas žvejybos rajone

1. Komisijai nustačius, kad valstybė narė nesilaikė 33 straipsnio 2 dalyje nustatyto įpareigojimo kas mėnesį teikti duomenis apie žvejybos galimybes, Komisija gali nustatyti datą, nuo kurios laikoma, kad išnaudota 80 % tos valstybės narės žvejybos galimybių, ir numatomą datą, nuo kurios laikoma, kad žvejybos galimybės išnaudotos.

2. Remdamasi 35 straipsnyje numatyta informacija arba savo pačios iniciatyva nustačiusi, kad laikoma, jog ►M5 Sąjungos ◄ , valstybės narės ar valstybių narių grupės turimos žvejybos galimybės yra išnaudotos, Komisija apie tai praneša atitinkamoms valstybėms narėms ir uždraudžia žvejybą tam tikroje žvejybos zonoje, tam tikrais žvejybos įrankiais, tam tikrų rūšių ar rūšių grupės ar tam tikrais būtent tai žvejybai naudojamais laivais.

37 straipsnis

Ištaisomosios priemonės

▼C1

1. Komisijai uždraudus žvejybą dėl to, jog manoma, kad valstybė narė ar valstybių narių grupė arba ►M5 Sąjunga ◄ išnaudojo savo turimas žvejybos galimybes, ir paaiškėjus, kad iš tiesų valstybė narė savo žvejybos galimybių neišnaudojo, taikomas šis straipsnis.

▼B

2. Jeigu valstybės narės, kuriai buvo uždrausta žvejoti dar neišnaudojus savo žvejybos galimybių, patirta žala neatlyginta, 119 straipsnyje nurodyta tvarka imamasi priemonių patirtai žalai tinkamai atlyginti. Šios priemonės gali apimti išskaitymus iš tų valstybių narių, kurios tas galimybes viršijo, žvejybos galimybių, taip išskaičiuotus kiekius tinkamai paskiriant toms valstybėms narėms, kurių žvejyba buvo uždrausta joms dar neišnaudojus savo žvejybos galimybių.

3. 2 dalyje nurodyti išskaitymai ir vėlesni paskyrimai atliekami atsižvelgiant, prioriteto tvarka, į žvejojamas rūšis ir atitinkamus geografinius rajonus, kuriems buvo nustatytos žvejybos galimybės. ►C1 Išskaitymus ir paskyrimus galima atlikti metais, kai buvo padaryta žala, arba per po jų einančius vienerius ar kelerius metus. ◄

4. Išsamios šio straipsnio taikymo, visų pirma atitinkamų kiekių nustatymo, taisyklės priimamos 119 straipsnyje nurodyta tvarka.







II SKYRIUS

Laivyno valdymo kontrolė







1 skirsnis

Žvejybos pajėgumai

38 skyrius

Žvejybos pajėgumai

1. Valstybės narės atsako už tai, kad būtų atlikti būtini patikrinimai, kuriais užtikrinama, kad bendri pajėgumai (išreikšti GT ir kW), atitinkantys valstybės narės išduotas žvejybos licencijas, niekada ►C1 neviršytų didžiausių tos valstybės narės žvejybos pajėgumų lygių, nustatytų pagal: ◄

a) Reglamento (EB) Nr. 2371/2002 13 straipsnį;

b) Reglamentą (EB) Nr. 639/2004;

c) Reglamentą (EB) Nr. 1438/2003; ir

d) Reglamentą (EB) Nr. 2104/2004.

2. Išsamios šio straipsnio taikymo taisyklės, ypač dėl:

a) žvejybos laivų registracijos;

b) žvejybos laivų variklių galios patikros;

c) žvejybos laivų talpos patikros;

d) žvejybos įrankių rūšies, skaičiaus ir jų charakteristikų patikros

gali būti priimtos 119 straipsnyje nurodyta tvarka.

3. Pateikdamos 118 straipsnyje nurodytą ataskaitą valstybės narės praneša Komisijai apie taikytus patikrinimo metodus ir pateikia įstaigų, kurios atsakingos už šio straipsnio 2 dalyje nurodytų patikrų atlikimą, pavadinimus ir adresus.







2 skirsnis

Variklio galia

39 straipsnis

Variklio galios stebėsena

1. Draudžiama žvejoti žvejybos laivu, kuriame įmontuoto variklio galia viršija žvejybos licencijoje nustatytą galią.

2. Valstybės narės užtikrina, kad nebūtų viršijama sertifikuota variklio galia. Pateikdamos 118 straipsnyje nurodytą ataskaitą valstybės narės praneša Komisijai apie kontrolės priemones, kurių jos ėmėsi siekdamos užtikrinti, kad nebūtų viršijama sertifikuota variklio galia.

3. Valstybės narės gali įpareigoti tų žvejybos laivų operatorius apmokėti visas variklio galios sertifikavimo išlaidas ar jų dalį.

40 straipsnis

Variklio galios sertifikavimas

1. Valstybės narės atsako už variklio galios sertifikavimą ir variklio sertifikatų išdavimą ►M5 Sąjungos ◄ žvejybos laivams, kurių varomojo variklio galia viršija 120 kilovatų (kW), išskyrus tik pasyviuosius žvejybos įrankius naudojančius laivus, pagalbinius laivus ir tik akvakultūroje naudojamus laivus.

2. Valstybių narių kompetentingos institucijos oficialiai sertifikatu patvirtina, kad 1 dalyje nurodytų žvejybos laivų nauji varomieji varikliai, pakeičiamieji varomieji varikliai ir techniškai modifikuoti varomieji varikliai nėra pajėgūs pasiekti didesnės didžiausios ilgalaikės variklio galios, nei nustatyta žvejybos variklio sertifikate. Toks sertifikatas išduodamas tik jei variklis nėra pajėgus pasiekti didesnės nei nustatyta didžiausios ilgalaikės variklio galios.

►C1 3. Valstybių narių kompetentingos institucijos variklio galios sertifikavimą gali pavesti klasifikacinėms bendrovėms arba kitiems operatoriams, turintiems reikiamos patirties variklio galiai techniškai patikrinti. ◄ Tos klasifikacinės bendrovės arba kiti operatoriai sertifikuoja variklį kaip nepajėgų viršyti oficialiai nurodytos galios tik tuo atveju, jei nėra jokių galimybių variklio charakteristikas keisti taip, kad jo galia viršytų sertifikuotąją.

4. Draudžiama naudoti naują varomąjį variklį, pakeičiamąjį varomąjį variklį ir techniškai modifikuotą varomąjį variklį, jei tas variklis nėra oficialiai sertifikuotas atitinkamos valstybės narės.

5. Šis straipsnis taikomas žvejybos laivams, kuriems nuo 2012 m. sausio 1 d. taikomas žvejybos pastangų režimas. Kitiems žvejybos laivams jis taikomas nuo 2013 m. sausio 1 d.

6. Išsamios šio skirsnio taikymo taisyklės priimamos 119 straipsnyje nurodyta tvarka.

41 straipsnis

Variklio galios patikra

1. Atlikus rizikos analizę, valstybės narės atlieka patikrą, grindžiamą mėginių ėmimo atrankos planu, parengtu pagal Komisijos 119 straipsnyje nurodyta tvarka priimtą metodiką, siekdamos patikrinti, ar duomenys apie variklio galią atitinka visą administracijos turimą informaciją apie atitinkamo laivo technines charakteristikas. Konkrečiai, jos tikrina informaciją, esančią:

a) laivų stebėjimo sistemos įrašuose;

b) žvejybos žurnale;

c) Variklio tarptautiniame atmosferos teršimo prevencijos liudijime (EIAPP), išduotame varikliui pagal MARPOL 73/78 Konvencijos VI priedą;

d) klasės liudijimuose, kuriuos išdavė Direktyvoje 94/57/EB apibrėžta pripažinta laivo apžiūros ir tikrinimo organizacija;

e) eksploatacinių bandymų sertifikate;

f) Bendrijos žvejybos laivyno registre; ir

g) visuose kituose dokumentuose, kuriuose yra svarbios informacijos apie laivo galią arba visas susijusias technines charakteristikas.

2. Atlikus 1 dalyje nurodytos informacijos analizę, kai esama pagrindo manyti, kad žvejybos laivo variklio galia yra didesnė nei nurodyta laivo žvejybos licencijoje, valstybė narė atlieka fizinę variklio galios patikrą.







III SKYRIUS

Daugiamečių planų kontrolė

42 straipsnis

Perkrovimas uoste

1. Žvejybos laivai, vykdantys žvejybą, kuriai taikomas daugiametis planas, perkrauna sugautus kiekius į kitą laivą paskirtajame uoste ar arti kranto esančiose vietose tik tuo atveju, jeigu sugauti kiekiai buvo pasverti laikantis 60 straipsnyje nustatytų nuostatų.

2. Nukrypstant nuo 1 dalies, žvejybos laivai gali perkrauti nepasvertus sugautus pelaginių rūšių žuvų kiekius, kuriems taikomas daugiametis planas, paskirtuosiuose uostuose ar arti kranto esančiose vietose, jei laive, į kurį perkraunama, yra kontroliuojantis stebėtojas arba pareigūnas arba jei atliekamas inspektavimas iki laivo, į kurį perkraunama, išplaukimo užbaigus perkrovimą. Laivo, į kurį perkraunama, kapitonas yra atsakingas už pakrantės valstybės narės kompetentingų institucijų informavimą prieš 24 valandas iki laivo, į kurį perkraunama, numatomo išplaukimo laiko. Jei laivas, į kurį perkraunama, vykdo žvejybos veiklą prieš arba po tokio sugautų kiekių perkrovimo, jame kontroliuojantis stebėtojas ar pareigūnas būna tol, kol neiškraunami perkrautieji sugauti kiekiai. Laivas, į kurį perkraunama, perkrautuosius kiekius iškrauna tam tikslui paskirtame valstybės narės uoste, laikydamasis šio reglamento 43 straipsnio 4 dalyje nustatytų sąlygų; sugauti kiekiai šiame uoste pasveriami pagal 60 ir 61 straipsnių nuostatas.

43 straipsnis

Paskirtieji uostai

1. Priimdama daugiametį planą, Taryba gali nustatyti tų rūšių, kurioms taikomas daugiametis planas, gyvajam svoriui taikytiną ribinį kiekį, kurį viršijęs žvejybos laivas privalėtų sugautus kiekius iškrauti paskirtajame uoste ar arti kranto esančioje vietoje.

2. Jeigu ketinama iškrauti didesnį nei šio straipsnio 1 dalyje nurodytą ribinį kiekį, ►M5 Sąjungos ◄ žvejybos laivo kapitonas užtikrina, kad toks iškrovimas būtų atliekamas tik paskirtajame uoste ar arti kranto esančioje vietoje ►M5 Sąjungoje ◄ .

3. Jei daugiametis planas taikomas dalyvaujant regioninės žuvininkystės valdymo organizacijos veikloje, iškrovimą arba perkrovimą galima atlikti tos organizacijos Susitariančiosios Šalies arba neprisijungusiosios Bendradarbiaujančiosios Šalies uostuose, vadovaujantis tos regioninės žuvininkystės valdymo organizacijos nustatytomis taisyklėmis.

4. Kiekviena valstybė narė paskiria uostus ar netoli kranto esančias vietas, kuriuose vykdomas šio straipsnio 2 dalyje nurodytas iškrovimas.

5. Kad uostą ar netoli kranto esančią vietą būtų galima paskirti paskirtuoju uostu, turi būti įvykdytos šios sąlygos:

a) nustatytas iškrovimo arba perkrovimo laikas;

b) nustatytos iškrovimo arba perkrovimo vietos;

c) nustatytos inspektavimo ir priežiūros procedūros.

6. Jei uostas arba netoli kranto esanti vieta yra paskirta paskirtuoju uostu, kuriame iškraunami tam tikros rūšies, kuriai taikomas daugiametis planas, kiekiai, šį uostą ar vietą galima naudoti ir bet kurios kitos rūšies kiekiams iškrauti.

7. Valstybėms narėms leidžiama netaikyti 5 dalies c punkto, jeigu pagal 46 straipsnį priimtoje nacionalinėje kontrolės veiksmų programoje yra pateiktas kontrolės vykdymo paskirtuosiuose uostuose planas, užtikrinantis tokio pat lygio kompetentingų institucijų atliekamą kontrolę. Planas laikomas patenkinamu, jeigu 119 straipsnyje nurodyta tvarka jam pritarė Komisija.

44 straipsnis

Atskiras sugautų priedugnio žuvų kiekių, kuriems taikomas daugiametis planas, laikymas

1. Visi tų priedugnio žuvų išteklių, kuriems taikomas daugiametis planas, sugauti kiekiai, laikomi ►M5 Sąjungos ◄ žvejybos laive, kurio bendrasis ilgis yra 12 metrų ar didesnis, patalpinami į atskiras kiekvienai iš tokių rūšių skirtas dėžes, talpyklas ar konteinerius taip, kad juos būtų galima atskirti nuo kitų dėžių, talpyklų ar konteinerių.

2. Priedugnio žuvų išteklių, kuriems taikomas daugiametis planas, sugautus kiekius ►M5 Sąjungos ◄ žvejybos laivo kapitonas laiko pagal laikymo planą, kuriame nurodyta skirtingų rūšių vieta triumuose.

3. ►M5 Sąjungos ◄ žvejybos laive draudžiama toje pačioje dėžėje, talpykloje ar konteineryje laikyti bet kokius priedugnio žuvų išteklių, kuriems taikomas daugiametis planas, sugautus kiekius, kartu su kitais žuvininkystės produktais.

45 straipsnis

Kvotų išnaudojimo duomenys realiuoju laiku

1. Kai išteklių, kuriems taikomas daugiametis planas, bendras sugautas kiekis pasiekia tam tikrą nacionalinės kvotos ribą, šie duomenys apie sugavimus Komisijai siunčiami dažniau.

2. Taryba nustato atitinkamą taikytiną ribą ir 1 dalyje nurodytų duomenų pranešimo dažnumą.

46 straipsnis

Nacionalinės kontrolės veiksmų programos

1. Valstybės narės parengia nacionalinę kontrolės veiksmų programą, kuri taikoma kiekvienam daugiamečiam planui. Apie visas nacionalines kontrolės veiksmų programas pranešama Komisijai arba jos pateikiamos saugiojoje valstybės narės tinklavietės dalyje pagal 115 straipsnio a punktą.

2. Valstybės narės pagal I priedą nustato specialius inspektavimo standartus. Šie standartai parengiami atsižvelgiant į rizikos valdymą ir periodiškai peržiūrimi atlikus pasiektų rezultatų analizę. Inspektavimo standartai palaipsniui plėtojami tol, kol pasiekiami I priede apibrėžti siektini standartai.







IV SKYRIUS

Techninių priemonių kontrolė







1 skirsnis

Žvejybos įrankių naudojimas

47 straipsnis

Žvejybos įrankiai

Vykdant tą žvejybą, kuriai laive leidžiama naudoti tik vienos rūšies žvejybos įrankius, visi kiti įrankiai pritvirtinami ir sudedami taip, kad jie nebūtų parengti naudoti, laikantis šių sąlygų:

a) tinklai, gramzdikliai ir panašūs žvejybos įrankiai atkabinami nuo jų tralų kėtoklių ir traukiamųjų bei ištraukimo lynų ir virvių;

b) tinklai, kurie yra denyje arba virš jo, tvirtai pritvirtinami ir sudedami;

c) ūdos sudedamos žemutiniuose deniuose.

48 straipsnis

Prarastų žvejybos įrankių susigrąžinimas

1. ►M5 Sąjungos ◄ žvejybos laive turi būti prarastiems įrankiams susigrąžinti skirta įranga.

2. ►M5 Sąjungos ◄ žvejybos laivo, praradusio įrankius ar jų dalį, kapitonas stengiasi kuo greičiau juos susigrąžinti.

3. Jei įrankio neįmanoma susigrąžinti, laivo kapitonas per 24 valandas praneša vėliavos valstybės narės kompetentingai institucijai, kuri atitinkamai pakrantės valstybės narės kompetentingai institucijai praneša:

a) žvejybos laivo išorinį atpažinimo numerį ir pavadinimą;

b) prarastų žvejybos įrankių rūšį;

c) laiką, kada žvejybos įrankiai buvo prarasti;

d) laivo poziciją, kai įrankiai buvo prarasti;

e) priemones, kurių imtasi įrankiams susigrąžinti.

4. Jei apie įrankių, kuriuos susigrąžina valstybės narės kompetentingos institucijos, praradimą nebuvo pranešta, šios institucijos patirtas išlaidas gali susigrąžinti iš žvejybos laivo, kuris prarado įrankius, kapitono.

5. Valstybė narė su jos vėliava plaukiojančių ►M5 Sąjungos ◄ žvejybos laivų, kurių bendrasis ilgis mažesnis nei 12 metrų, kapitonams gali netaikyti 1 dalyje nustatyto reikalavimo:

a) jei jie vykdo veiklą tik vėliavos valstybės narės teritoriniuose vandenyse; arba

b) jei jie jūroje niekada nebūna ilgiau kaip 24 valandas, skaičiuojant trukmę nuo išplaukimo iš uosto iki sugrįžimo į jį.

49 straipsnis

Sugautų kiekių sudėtis

1. Jei sugauti kiekiai, laikomi bet kuriame ►M5 Sąjungos ◄ žvejybos laive, buvo sužvejoti to paties reiso metu skirtingo mažiausio akies dydžio tinklais, rūšių sudėtis apskaičiuojama atskirai kiekvienai skirtingomis sąlygomis sužvejotai sugauto kiekio daliai. Tuo tikslu visi anksčiau naudoto tinklo akies dydžio pasikeitimai ir bet kurio tokio pasikeitimo metu laive laikyto sugauto kiekio sudėtis įrašomi į žvejybos žurnalą.

2. Nepažeidžiant 44 straipsnio nuostatų, 119 straipsnyje nurodyta tvarka g