2004R0725 — LT — 31.01.2009 — 001.001

Šis dokumentas yra skirtas tik informacijai, ir institucijos nėra teisiškai atsakingos už jo turinį

iš dalies keičiamas:

▼B

EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 725/2004

2004 m. kovo 31 d.

dėl laivų ir uostų įrenginių apsaugos stiprinimo

(tekstas svarbus EEE)

1 straipsnis

Tikslai

1. Šio reglamento pagrindinis tikslas — pateikti ir įgyvendinti Bendrijos priemones, kuriomis siekiama pagerinti tarptautiniais bei vidaus laivybos maršrutais plaukiojančių laivų bei su jais susijusių uostų įrenginių apsaugą, tyčinių neteisėtų veiksmų akivaizdoje.

2. Reglamento tikslas taip pat yra pateikti pagrindą suderintam 2002 m. gruodžio 12 d. TJO diplomatinės konferencijos priimtų specialiųjų priemonių, padedančių stiprinti laivybos apsaugą, aiškinimui ir įgyvendinimui bei Bendrijos kontrolei. 2002 m. gruodžio 12 d. TJO diplomatinė konferencija papildė 1974 m. Tarptautinę konvenciją dėl žmogaus gyvybės apsaugos jūroje (SOLAS Konvenciją) ir paskelbė Tarptautinį laivų ir uosto įrenginių (terminalų) apsaugos kodeksą (ISPS Kodeksą).

2 straipsnis

Sąvokų apibrėžimai

Šiame reglamente:

3 straipsnis

Bendrosios priemonės ir taikymo sritis

1. Nuo 2004 m. liepos 1 d. valstybės narės tarptautinės laivybos sektoriuje privalo taikyti SOLAS Konvencijos specialiąsias priemones laivybos apsaugai stiprinti ir ISPS Kodekso A Dalį laivų, kompanijų ir uosto įrenginių (terminalų) apsaugai stiprinti.

2. Nuo 2005 m. liepos 1 d. valstybės narės vidaus laivybos sektoriuje privalo taikyti SOLAS Konvencijoje ir ISPS Kodekso A dalyje numatytas specialiąsias priemones A klasės vidaus laivybos keleiviniams laivams, kaip apibrėžiama 1998 m. kovo 17 d. Tarybos direktyvos 98/18/EB dėl keleivinių laivų saugos taisyklių ir standartų ( 5 ) 4 straipsnyje ir jų kompanijoms, kaip nurodyta SOLAS Konvencijos IX-1 skyriuje, ir tuos laivus aptarnaujantiems uosto įrenginiams (terminalams).

3. Valstybės narės, atlikusios privalomąjį saugos rizikos vertinimą, turi nuspręsti kokiu mastu jos iki 2007 m. liepos 1 d. taikys šio reglamento nuostatas skirtingoms laivų, teikiančių paslaugas šalies viduje, kategorijoms, išskyrus 2 dalyje nurodytus laivus, jų kompanijoms ir juos aptarnaujantiems uosto įrenginiams (terminalams). Toks sprendimas negali pažeisti bendrojo apsaugos lygio.

Valstybės narės privalo informuoti Komisiją apie priimtą sprendimą ir apie jo periodinius persvarstymus, kurie turi vykti ne rečiau kaip kas penkeri metai.

4. Įgyvendindamos straipsnio 1, 2 ir 3 dalių nuostatas, valstybės narės atsižvelgia į visas ISPS kodekso B dalyje pateiktas rekomendacijas.

5. Šių ISPS kodekso B dalies punktų valstybės narės laikosi taip, tarsi jie būtų privalomi:

6. Nepaisant ISPS kodekso A dalies 15.4 punkto nuostatų, ISPS kodekso B dalies 1.16 punkte numatyti uosto įrenginių apsaugos vertinimo periodiniai persvarstymai atliekami ne vėliau kaip po penkerių metų nuo to laiko, kai tie vertinimai buvo atlikti arba paskutinį kartą persvarstyti.

7. Šis reglamentas netaikomas kariniams laivams ir transporteriams, krovininiams laivams, kurių bruto tonažas yra mažesnis nei 500 tonų, laivams, nevaromiems mechaninėmis priemonėmis, mediniams paprastiems laivams, žvejybos laivams ir nekomercinės paskirties laivams.

8. Nežiūrint į 2 ir 3 dalių nuostatas, valstybės narės privalo užtikrinti, kad patvirtintuose laivo apsaugos ir uosto įrenginių (terminalų) apsaugos planuose būtų numatytos nuostatos, užtikrinančios, kad bet kuris laivas, laivo/uosto sąveika arba „iš laivo/į laivą“ veikla, kuriems šis reglamentas nėra taikomas, nesukeltų pavojaus laivams, kuriems šis reglamentas yra taikomas.

4 straipsnis

Informacijos perdavimas

1. Kiekviena valstybė narė perduoda Tarptautinei jūrų organizacijai (TJO), Komisijai ir kitoms valstybėms narėms informaciją, kurios reikalauja SOLAS Konvencijos specialiųjų priemonių laivybos apsaugai stiprinti 13 taisyklė (Informacijos perdavimas).

2. Kiekviena valstybė narė perduoda Komisijai ir kitoms valstybėms narėms kontaktinius duomenis pareigūnų, apie kuriuos kalbama ISPS Kodekso B dalies 4.16 punkte, ir informaciją, apie kurią kalbama ISPS Kodekso B Dalies 4.41 punkte, kai laivui neleidžiama įplaukti į uostą arba jis išsiunčiamas iš uosto.

3. Remdamosi atliktais uosto įrenginių (terminalų) apsaugos vertinimais, kiekviena valstybė narė sudaro uosto įrenginių (terminalų) sąrašą ir numato SOLAS Konvencijos specialiųjų priemonių laivybos apsaugai stiprinti 2 taisyklės 2 punkte (priemonių taikymas uosto įrenginiuose, kurie retkarčiais aptarnauja tarptautinius maršrutus) nurodytų priemonių taikymo apimtį.

Ne vėliau kaip iki 2004 m. liepos 1 d. kiekviena valstybė narė perduoda šį sąrašą kitoms valstybėms narėms ir Komisijai. Be to, Komisijai ir suinteresuotai valstybei narei turi būti pateikta pakankamai informacijos apie tokių priemonių taikymą.

5 straipsnis

Alternatyvūs susitarimai dėl apsaugos arba lygiavertės apsaugos priemonės

1. Šio reglamento tikslu SOLAS Konvencijos specialiųjų priemonių laivybos apsaugai stiprinti 11 taisyklė gali būti taikoma ir Bendrijos viduje nustatytais maršrutais plaukiojantiems laivams bei jų naudojamiems uosto įrenginiams (terminalams).

2. Tuo tikslu valstybės narės gali savo vardu pasirašyti abipuses arba daugiašales sutartis, numatytas paminėtoje SOLAS taisyklėje. Valstybės narės gali apsvarstyti tokių sutarčių pasirašymą, siekdamos skatinti pakrantės laivybą Bendrijos viduje.

Sutartis pasirašiusios valstybės narės privalo informuoti apie tai Komisiją ir pateikti pakankamai informacijos apie priemones, kad Komisija galėtų įvertinti, ar pasirašytos sutartys nepažeidžia kitų laivų ar uosto įrenginių (terminalų), nenumatytų sutartyje, apsaugos lygio. Pranešime Komisijai galima neminėti informacijos apie priemones, tiesiogiai susijusias su nacionaliniu saugumu.

Komisija patikrins, ar pasirašyti susitarimai užtikrina reikiamą apsaugos lygį, ypatingą dėmesį atkreipiant į SOLAS 11 taisyklės 2 punkto reikalavimus, ar jos atitinka Bendrijos įstatymus ir ar neprieštarauja vidaus rinkos funkcionavimui. Jeigu susitarimai neatitinka šių kriterijų, Komisija, vadovaudamasi 11 straipsnio 3 dalyje nustatyta tvarka, per keturis mėnesius priims sprendimą; tokiu atveju susitarimus pasirašiusios valstybės narės privalo susitarimus nutraukti arba juos atitinkami pakoreguoti.

3. Tokių sutarčių peržiūra, kaip numatyta SOLAS Konvencijos specialiųjų priemonių laivybos apsaugai stiprinti 11 taisyklės 4 punkte, privalo būti atliekama ne rečiau kaip kas penkeri metai.

4. Vidaus laivybai ir uosto įrenginiams (terminalams), apie kuriuos kalbama šio reglamento 3 straipsnio 2 dalyje ir 3 straipsnio 3 dalyje, valstybės narės gali pasirašyti tolygius apsaugos susitarimus, kuriuos numato SOLAS Konvencijos specialiųjų priemonių laivybos apsaugai stiprinti 12 taisyklė (tolygūs apsaugos susitarimai), su sąlyga, kad tokie apsaugos susitarimai būtų ne mažiau veiksmingi nei nurodyti SOLAS Konvencijos XI-2 skyriuje bei atitinkamose privalomose ISPS Kodekso nuostatose.

Tokį susitarimą pasirašiusi valstybė narė perduoda Komisijai pakankamai informacijos apie šiuos pasirašytus susitarimus ir rezultatus apie periodinę jų peržiūrą, kuri turi būti atliekama ne vėliau kaip po penkerių metų nuo susitarimo pasirašymo ar jo paskutinės peržiūros datos.

Komisija patikrina tokių susitarimų pritaikymo sąlygas, kaip nurodyta šio reglamento 9 straipsnio 4, 5 ir 6 dalyse ten pat nustatyta tvarka.

6 straipsnis

Informacijos apie apsaugą pateikimas prieš įplaukiant į valstybės narės uostą

1. Kai laivas, kuriam taikomi SOLAS Konvencijos ir ISPS Kodekso specialiųjų priemonių laivybos apsaugai stiprinti reikalavimai arba šio reglamento 3 straipsnis, praneša apie savo ketinimą atvykti į valstybės narės uostą, kompetentinga tos valstybės narės laivybos apsaugos institucija pareikalauja, kad būtų pateikta informacija, nurodyta SOLAS Konvencijos specialiųjų priemonių laivybos apsaugai stiprinti 9 taisyklės 2.1 punkte (Laivai, ketinantys įplaukti į kitos Susitariančiosios Vyriausybės uostą). Ši institucija išanalizuoja pateiktą informaciją ir, jeigu reikia, pasinaudoja tvarka, nurodyta tos SOLAS taisyklės 2 punkte.

2. Straipsnio 1 dalyje nurodytą informaciją reikia pateikti:

3. Turi būti rašoma ataskaita apie tai, kokios tvarkos laikėsi kiekvienas laivas pavojų saugumui keliančio incidento atveju, kuris apibrėžiamas SOLAS Konvencijos specialiųjų priemonių laivybos apsaugai stiprinti 1 taisyklės 1.13 punkte (apibrėžimai).

7 straipsnis

Išimtys dėl informacijos apie apsaugą pateikimo, prieš laivui įplaukiant į uostą

1. Valstybė narė gali atleisti nuo 6 straipsnyje nurodyto reikalavimo teikti informaciją laivus, teikiančius reguliarias paslaugas tarp jos teritorijoje esančių uosto įrenginių (terminalų), jeigu:

2. Kai tarp dviejų ar kelių valstybių narių yra nustatytas tarptautinis reguliarus maršrutas, bet kuri su tuo susijusi valstybė narė gali paprašyti kitos valstybės narės šiam maršrutui taikyti išimtį, laikantis 1 dalyje nurodytų sąlygų.

3. Valstybė narė periodiškai tikrina, ar laikomasi 1 ir 2 dalyse nurodytų sąlygų. Paaiškėjus, kad neatitinka nors viena sąlyga, valstybė narė gali nedelsiant panaikinti kompanijai suteiktą privilegiją.

4. Valstybės narės parengia kompanijų ir laivų, kuriems taikoma išimtis pagal šį straipsnį, sąrašą ir nuolatos jį atnaujina. Jos perduoda šį sąrašą su visais naujausiais papildymais Komisijai ir bet kuriai to paprašiusiai valstybei narei.

5. Nežiūrint į 1 ir 2 dalyse pateiktas nuostatas, saugumo tikslais arba atskirais atvejais valstybė narė gali pareikalauti, kad prieš įplaukdamas į uostą laivas pateiktų informaciją, nurodytą SOLAS Konvencijos specialiųjų priemonių laivybos apsaugai stiprinti 9 taisyklės 2.1 punkte.

8 straipsnis

Saugos tikrinimas valstybės narės uostuose

1. Liudijimų tikrinimą, nurodytą SOLAS Konvencijos specialiųjų priemonių laivybos apsaugai stiprinti 9 taisyklės 1.1 punkte (Laivų kontrolė uoste), uoste atlieka arba kompetentinga laivybos apsaugos institucija, apibrėžta šio reglamento 2 straipsnio 7 dalyje, arba inspektoriai, apibrėžti Direktyvos 95/21/EB 2 straipsnio 5 dalyje.

2. Jeigu pareigūnas, atliekantis 1 dalyje paminėtą liudijimų patikrą, turi pagrįstų priežasčių manyti, kad laivas neatitinka SOLAS Konvencijos specialiųjų priemonių laivybos apsaugai stiprinti ir ISPS Kodekso reikalavimų, bet toks pareigūnas nepriklauso tos valstybės narės institucijai, vykdančiai SOLAS Konvencijos specialiųjų priemonių laivybos apsaugai stiprinti 9 taisyklės 1.2 ir 1.3 punktuose nustatytas priemones, jis privalo nedelsiant apie tai informuoti atitinkamą instituciją.

9 straipsnis

Įgyvendinimo ir atitikties tikrinimas

1. Valstybės narės atlieka administracinius ir kontrolinius veiksmus, kurių reikalauja SOLAS Konvencijos specialiųjų priemonių laivybos apsaugai stiprinti ir ISPS Kodekso nuostatos. Jos privalo užtikrinti, kad šio reglamento nuostatų įgyvendinimui būtų numatytos ir veiksmingai paskirstytos visos reikiamos priemonės.

2. Iki 2004 m. liepos 1 d. valstybės narės privalo paskirti laivybos apsaugos ryšių centrą.

3. Šio reglamento įgyvendinimui kiekviena valstybė narė privalo sudaryti nacionalinę programą.

4. Praėjus šešiems mėnesiams nuo 3 straipsnyje nurodytų priemonių taikymo pradžios, Komisija kartu su 2 dalyje nurodytu laivybos apsaugos ryšių centru pradeda tikrinimus, įskaitant tam tikrą uosto įrenginių (terminalų) ir su jais susijusių kompanijų skaičiaus patikrą, siekiant stebėti, kaip valstybės narės laikosi šio reglamento. Tokios patikros atliekamos pagal duomenis, kuriuos pateikia 2 dalyje minimas laivybos apsaugos ryšių centras, įskaitant kontrolines ataskaitas. Tokių patikrų atlikimo procedūros turi atitikti 11 straipsnio 2 dalyje numatytą tvarką.

5. Pareigūnai, kuriuos Komisija įgalioja atlikti 4 dalyje minėtą patikrą, turi pateikti Komisijos išduotą raštišką įgaliojimą, kuriame turi būti nurodyta tema, patikros tikslas ir patikros pradžios data. Prieš patikrą Komisija tinkamu laiku turi informuoti valstybę narę, kurioje bus atliekama patikra.

Valstybė narė, kurioje bus atliekama patikra, privalo tam paklusti ir užtikrinti, kad patikrai paklustų su tuo susijusios organizacijos ir asmenys.

6. Komisija patikrintai valstybei narei perduoda patikros ataskaitą, per tris mėnesius nuo ataskaitos gavimo dienos valstybė narė privalo nurodyti, kokių priemonių ėmėsi trūkumams pašalinti. Ataskaita ir priemonių sąrašas turi būti perduoti 11 straipsnio 1 dalyje nurodytam Komitetui.

10 straipsnis

Pakeitimų įtraukimas į tarptautinius dokumentus

1. 2 straipsnyje minimi tarptautiniai dokumentai, kurie yra taikomi pagal 3 straipsnio 1 dalies sąlygas, yra įsigalioję dokumentai, įskaitant naujausius jų pakeitimus, išskyrus į šį reglamentą neįtrauktus pakeitimus, susijusius su šio straipsnio 5 dalyje numatyta atitikties patikros procedūra.

2. 2 straipsnyje minėtų tarptautinių dokumentų pakeitimų dėl vidaus laivybos laivų ir juos aptarnaujančių uosto įrenginių (terminalų), kuriems šis reglamentas yra taikomas, jeigu šie pakeitimai yra techninis SOLAS Konvencijos ir ISPS Kodekso nuostatų atnaujinimas, įtraukiami 11 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka. Tokiais atvejais netaikoma atitikties tikrinimo procedūra, nurodyta šio straipsnio 5 dalyje.

3. Vadovaujantis 11 straipsnio 2 dalyje numatyta tvarka, galima priimti nuostatas dėl tvarkos, nustatančios ISPS Kodekso privalomųjų nuostatų taikymą, suvienodinimo, neplečiant šio reglamento apimties.

4. Šio reglamento tikslais ir norint sumažinti prieštaravimų tarp Bendrijos jūrinės teisės ir tarptautinių dokumentų riziką, valstybės narės ir Komisija bendradarbiauja ir dalyvauja koordinaciniuose bei kituose panašiuose susirinkimuose, norėdamos nustatyti bendrą poziciją ar požiūrį į tarptautines teisės normas.

5. Šiame straipsnyje numatoma atitikties tikrinimo tvarka, norint pašalinti tarptautinių dokumentų pakeitimų poveikį šio reglamento taikymo sričiai, jeigu, Komisijos vertinimu, yra akivaizdi rizika, kad tokie pakeitimai pablogins laivybos apsaugos lygį arba neatitiks Bendrijos įstatymų.

Atitikties tikrinimo tvarka gali būti naudojama tik šio reglamento pakeitimams 11 straipsnio 2 dalyje nurodytose srityse ir tik Komisijai suteiktų įgaliojimų ribose.

6. 5 dalyje nurodytomis aplinkybėmis atitikties patikros procedūrą inicijuoja Komisija, kuri gali veikti kurios nors valstybės narės prašymu.

Patvirtinus tarptautinio dokumento pakeitimą, Komisija nedelsiant kreipiasi į 11 straipsnio 1 dalyje nurodytą Komitetą su pasiūlymu dėl tokio pakeitimo neįtraukimo į šį reglamentą.

Atitikties patikros procedūra, įskaitant Sprendimo 1999/468/EB 5 straipsnio 6 dalyje numatytas procedūras, turi būti užbaigta ne vėliau kaip likus mėnesiui iki tarptautiniu lygiu nustatyto termino dėl nebylaus sutikimo su pakeitimu pabaigos arba iki numatytos tokio pakeitimo įsigaliojimo datos.

7. Rizikos atveju, apie kurį kalbama 5 dalies pirmojoje pastraipoje, kai atliekama atitikties patikra, valstybės narės nesiima jokių priemonių dėl tokio pakeitimo įtraukimo į savo nacionalinius teisės aktus arba jos pritaikymo atitinkamuose tarptautiniuose dokumentuose.

8. Visi tarptautinių dokumentų pakeitimai, įtraukti į Bendrijos jūrinę teisę pagal 5 ir 6 dalis, informaciniais tikslais bus skelbiami Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

11 straipsnis

Komiteto procedūra

1. Komitetas padeda dirbti Komisijai.

2. Jeigu yra nuoroda į šią dalį, reikia taikyti Sprendimo 1999/468/EB 5 ir 7 straipsnius, atsižvelgiant į 8 straipsnio nuostatas.

Sprendimo 1999/468/EB 5 straipsnio 6 dalyje minimas laikotarpis yra vienas mėnuo.

3. Jeigu yra nuoroda į šią dalį, reikia taikyti Sprendimo 1999/468/EB 6 ir 7 straipsnius, atsižvelgiant į 8 straipsnio nuostatas.

Sprendimo 1999/468/EB 6 straipsnio b ir c punktuose minimas laikotarpis yra vienas mėnuo.

4. Komitetas nustato savo darbo tvarkos taisykles.

12 straipsnis

Konfidencialumas

Taikydama šį reglamentą, Komisija, vadovaudamasi 2001 m. lapkričio 29 d. Komisijos sprendimu 2001/844/EB, EAPB, Euratomas, iš dalies keičiančiu jos darbo tvarkos taisykles ( 6 ), imasi visų priemonių konfidencialios informacijos, su kuria ji gali susipažinti arba kurią pateikia valstybės narės, apsaugojimui.

Valstybės narės imasi lygiaverčių priemonių pagal atitinkamus nacionalinius teisės aktus.

Visi darbuotojai, atliekantys saugos patikras arba dirbantys su konfidencialia informacija, susijusia su šiuo reglamentu, turi turėti atitinkamą apsaugos lygį, kurį suteikia tų darbuotojų valstybė narė.

13 straipsnis

Informacijos skleidimas

1. Nepažeidžiant visuomenės teisės susipažinti su dokumentais, kurią numato 2001 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais ( 7 ), patikros ataskaitos ir atsakymai valstybėms narėms, nurodyti 4 straipsnio 3 dalyje, 5 straipsnio 2 dalyje, 5 straipsnio 4 dalyje ir 9 straipsnio 6 dalyje, bus įslaptinti ir neviešinami. Su jais galės susipažinti tik atitinkamos institucijos, kurios galės apie juos informuoti suinteresuotas šalis susipažinimo tikslais, vadovaujantis galiojančiais nacionaliniais teisės aktais dėl konfidencialios informacijos skleidimo.

2. Jei galima ir vadovaudamosi galiojančiais nacionaliniais teisės aktais, valstybės narės laiko paslaptyje informaciją apie patikros ataskaitas ir valstybių narių atsakymus, susijusius su kitomis valstybėmis narėmis.

3. Tais atvejais, kai neaišku, ar patikros ataskaitos ir atsakymai turi būti platinami ar ne, valstybės narės ir Komisija konsultuojasi su valstybe nare, kuriai ši informacija priklauso.

14 straipsnis

Sankcijos

Valstybės narės užtikrina, kad būtų nustatytos veiksmingos, proporcingos ir atgrasančios sankcijos už šio reglamento nuostatų pažeidimus.

15 straipsnis

Įsigaliojimas

Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

Jis taikomas nuo 2004 m. liepos 1 d., išskyrus 3 straipsnio 2 ir 3 dalių bei 9 straipsnio 4 dalies nuostatas, kurios įsigalioja ir taikomos nuo tose dalyse nustatytų datų.

Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.

I PRIEDAS

1974 M. TARPTAUTINĖS KONVENCIJOS DĖL ŽMOGAUS GYVYBĖS APSAUGOS JŪROJE SU PAKEITIMAIS PRIEDO PAKEITIMAI

„XI-2 SKYRIUS LAIVYBOS SAUGUMĄ GERINANČIOS YPATINGOSIOS PRIEMONĖS

1 taisyklė Sąvokų apibrėžimai

2 taisyklė Taikymas

3 taisyklė Susitariančiųjų Vyriausybių pareigos, susijusios su apsauga

4 taisyklė Reikalavimai kompanijoms ir laivams

5 taisyklė Konkreti kompanijų atsakomybė

Kompanija užtikrina, kad kapitonas visą laiką laive turėtų prieinamą informaciją, pagal kurią Susitariančiosios Vyriausybės tinkamai įgalioti pareigūnai gali nustatyti:

6 taisyklė Laivo pavojaus signalo sistema

7 taisyklė Grėsmės laivams

8 taisyklė Kapitono įgaliojimai veikti savo nuožiūra laivo saugai ir apsaugai palaikyti

9 taisyklė Kontrolės ir atitikties priemonės

10 taisyklė Reikalavimai uosto įrenginiams (terminalams)

11 taisyklė Susitarimai dėl alternatyvių apsaugos priemonių

12 taisyklė Ekvivalentiškos apsaugos priemonės

13 taisyklė Informacijos perdavimas

II PRIEDAS

„TARPTAUTINIS LAIVŲ IR UOSTO ĮRENGINIŲ (TERMINALŲ) APSAUGOS KODEKSAS

PREAMBULĖ

A DALIS

PRIVALOMIEJI REIKALAVIMAI, SUSIJĘ SU 1974 M. TARPTAUTINĖS KONVENCIJOS DĖL ŽMOGAUS GYVYBĖS APSAUGOS JŪROJE (SU PAKEITIMAIS) PRIEDO XI-2 SKYRIAUS NUOSTATOMIS

1. BENDROSIOS NUOSTATOS

1.1. Įžanga

Šioje Tarptautinio laivų ir uosto įrenginių (terminalų) apsaugos kodekso dalyje išdėstytos privalomosios nuostatos, pateiktos 1974 m. Tarptautinės konvencijos dėl žmogaus gyvybės apsaugos jūroje (su pakeitimais) XI-2 skyriuje.

1.2. Tikslai

Šio kodekso tikslai:

1.3. Funkciniai reikalavimai

Siekiant šių tikslų, kodekse numatyta keletas funkcinių reikalavimų. Tarp jų yra šie ir ne tik šie:

2. SĄVOKOS

3. TAIKYMAS

4. SUSITARIANČIŲJŲ VYRIAUSYBIŲ PAREIGOS

5. APSAUGOS DEKLARACIJA

6. KOMPANIJOS PAREIGOS

7. LAIVO APSAUGA

8. LAIVO APSAUGOS VERTINIMAS

9. LAIVO APSAUGOS PLANAS

10. PROTOKOLAI

11. KOMPANIJOS APSAUGOS PAREIGŪNAS

12. LAIVO APSAUGOS PAREIGŪNAS

13. MOKYMAI, TRENIRUOTĖS IR PRATYBOS LAIVO APSAUGOS KLAUSIMAIS

14. UOSTO ĮRENGINIO (TERMINALO) APSAUGA

Be to, nustačius 3 apsaugos lygį, yra reikalaujama, kad uostų įrenginiai (terminalai) atsižvelgtų ir vykdytų visas Susitariančiosios Vyriausybės, kurios teritorijoje yra uosto įrenginys (terminalas), pateiktas apsaugos instrukcijas.

15. UOSTO ĮRENGINIO (TERMINALO) APSAUGOS VERTINIMAS

16. UOSTO ĮRENGINIO (TERMINALO) APSAUGOS PLANAS

17. UOSTO ĮRENGINIO (TERMINALO) APSAUGOS PAREIGŪNAS

18. MOKYMAI, TRENIRUOTĖS IR PRATYBOS UOSTO ĮRENGINIO (TERMINALO) APSAUGOS KLAUSIMAIS

19. LAIVŲ TIKRINIMAS IR SERTIFIKAVIMAS

19.1. Tikrinimas

19.2. Liudijimo išdavimas arba jo galiojimo patvirtinimas

19.3. Liudijimo galiojimo terminai ir sąlygos

A dalies priedėlis

1 priedėlis

Tarptautinio laivo apsaugos liudijimo forma

►(1) M1

2 priedėlis

Laikinojo tarptautinio laivo apsaugos liudijimo forma

►(1) M1

III PRIEDAS

„B DALIS

1974 M. TARPTAUTINĖS KONVENCIJOS DĖL ŽMOGAUS GYVYBĖS APSAUGOS JŪROJE (SU PAKEITIMAIS) PRIEDO XI-2 SKYRIAUS IR ŠIO KODEKSO A DALIES NUOSTATŲ ĮGYVENDINIMO GAIRĖS

1. ĮŽANGA

Bendrosios nuostatos

Susitariančiųjų Vyriausybių pareigos

Apsaugos lygio nustatymas

Kompanija ir laivas

1.11. Laivo apsaugos plane turėtų būti išdėstytos eksploatacinės ir fizinės apsaugą užtikrinančios priemonės, kurių turėtų imtis pats laivas siekdamas užtikrinti, kad jis visada dirbtų pagal 1 apsaugos lygį. Plane taip pat turėtų būti nurodytos papildomos ar intensyvesnės apsaugą užtikrinančios priemonės, kurių gali imtis pats laivas siekdamas pereiti prie 2 apsaugos lygio ir pagal jį dirbti, kai jam duodami tokie nurodymai. Be to, plane turėtų būti išvardyti galimi parengiamieji veiksmai, kuriuos galėtų atlikti laivas siekdamas operatyviai reaguoti į instrukcijas, kurias, esant 3 apsaugos lygiui, laivui gali pateikti tarnybos, reaguojančios į pavojų saugumui keliantį incidentą ar jo grėsmę.

Uosto įrenginys (terminalas)

Uosto įrenginio (terminalo) apsaugos plane turi būti išdėstytos eksploatacinės ir fizinės apsaugą užtikrinančios priemonės, kurių turi imtis uosto įrenginys (terminalas) siekdamas užtikrinti, kad jis visada veiktų pagal 1 apsaugos lygį. Plane taip pat turėtų būti nurodytos papildomos arba intensyvesnės apsaugą užtikrinančios priemonės, kurių gali imtis uosto įrenginys (terminalas) siekdamas pereiti prie 2 apsaugos lygio ir pagal jį veikti, kai duodami tokie nurodymai. Be to, plane turėtų būti išvardyti galimi parengiamieji veiksmai, kuriuos galėtų atlikti uosto įrenginys (terminalas) siekdamas operatyviai reaguoti į instrukcijas, kurias, esant 3 apsaugos lygiui, gali pateikti tarnybos, reaguojančios į pavojų saugumui keliantį incidentą ar jo grėsmę.

Informacija ir ryšiai

2. APIBRĖŽIMAI

3. TAIKYMAS

Bendrosios nuostatos

4. SUSITARIANČIŲ VYRIAUSYBIŲ PAREIGOS

Vertinimų ir planų apsauga

Paskirtosios institucijos

Pripažintos apsaugos organizacijos

Apsaugos lygio nustatymas

Ryšių centrai ir informacija apie uosto įrenginių (terminalų) apsaugos planus

Asmens tapatybės dokumentai

Stacionarios ir plaukiojančios platformos ir vietiniai mobilieji atviros jūros gręžimo įrenginiai

Laivai, kurie neprivalo laikytis šio kodekso A dalies reikalavimų

Grėsmė laivams ir kiti incidentai jūroje

Alternatyvūs susitarimai dėl apsaugos

Lygiaverčiai susitarimai, taikomi uosto įrenginiams (terminalams)

Įgulos komplektavimas

Kontrolės ir atitikties priemonės

Bendrosios nuostatos

Laivų kontrolė uoste

Laivai, ketinantys įplaukti į kitos Susitariančiosios Vyriausybės uostą

Papildomos nuostatos

Prie Konvencijos neprisijungusių šalių laivai ir laivai, kurių dydis mažesnis už Konvencijoje nustatytą dydį

5. APSAUGOS DEKLARACIJA

Bendrosios nuostatos

5.1 Apsaugos deklaracija (AD) turi būti pildoma, kai uosto įrenginio (terminalo) Susitariančioji Vyriausybė arba laivas nusprendžia, jog tai būtina.

5.2 Gali būti, kad AD bus prašoma nustačius aukštesnius apsaugos lygius, kai laivo apsaugos lygis aukštesnis negu uosto įrenginio (terminalo) arba kito laivo, su kuriuo jis sąveikauja, taip pat vykstant laivo/uosto sąveikai arba atliekant krovos iš laivo į laivą darbus, kurie dėl tam laivui būdingų ypatybių, įskaitant jo krovinį ar keleivius, uosto įrenginyje (terminale) susiklosčiusias aplinkybes arba šių veiksnių visumą, kelia didesnį pavojų asmenims, turtui arba aplinkai.

6. KOMPANIJOS PAREIGOS

Bendrosios nuostatos

7. LAIVO APSAUGA

Atitinkamos gairės pateiktos 8, 9 ir 13 skirsniuose.

8. LAIVO APSAUGOS VERTINIMAS

Apsaugos vertinimas

8.6. LAV metu turi būti patikrintos visos vietos, per kurias galima patekti į laivą, įskaitant atviruosius denius, ir įvertinta, kaip jomis gali pasinaudoti asmenys, norintys pažeisti apsaugą. Tai pasakytina apie tas patekimo į laivą vietas, kuriomis gali naudotis tiek asmenys, turintys leidimą patekti į laivą, tiek asmenys, norintys patekti į jį be leidimo.

Apsaugos patikrinimas vietoje

9. LAIVO APSAUGOS PLANAS

Bendrosios nuostatos

Laivo apsaugą užtikrinančių pareigų organizavimas ir atlikimas

Patekimas į laivą

9.11. Laivo apsaugos plane turi būti nustatytos kiekvienam apsaugos lygiui taikomos identifikavimo priemonės, reikalingos, kad būtų galima leisti asmenims patekti į laivą ir būti laive be apribojimų; tam gali reikėti sukurti tinkamą laivo personalo ir lankytojų identifikavimo sistemą, leidžiančią atlikti galutinį ir laikiną identifikavimą. Bet kuri laivo identifikavimo sistema turi būti derinama su sistema, taikoma uosto įrenginiui (terminalui), kai tai praktiškai įmanoma. Keleiviai turi turėti galimybę įrodyti savo tapatybę įlaipinimo talonais, bilietais ir t. t., bet jiems neturi būti leidžiama be priežiūros patekti į draudžiamąsias zonas. Laivo apsaugos plane turi būti išdėstytos nuostatos, užtikrinančios, kad identifikavimo sistemos būtų nuolat atnaujinamos ir kad už piktnaudžiavimą procedūromis būtų taikomos drausminės priemonės.

1 apsaugos lygis

2 apsaugos lygis

3 apsaugos lygis

Draudžiamosios zonos laive

1 apsaugos lygis

2 apsaugos lygis

3 apsaugos lygis

Krovinių tvarkymas

9.26. Tarp apsaugą užtikrinančių priemonių, iš kurių kai kurias gali reikėti taikyti palaikant ryšį su uosto įrenginiu (terminalu), turi būti krovinių sąrašo tikrinimo procedūros patekimo į laivą vietose. Kai krovinys jau yra laive, turi išlikti galimybė nustatyti, ar buvo leista pakrauti jį į laivą. Be to, reikia parengti apsaugos priemones, skirtas užtikrinti, kad į laivą pakrautas krovinys būtų apsaugotas nuo neteisėtų veiksmų.

1 apsaugos lygis

2 apsaugos lygis

3 apsaugos lygis

Laivo atsargų pristatymas

1 apsaugos lygis

2 apsaugos lygis

3 apsaugos lygis

Nelydimo bagažo tvarkymas

1 apsaugos lygis

2 apsaugos lygis

3 apsaugos lygis

Laivo apsaugos stebėjimas

1 apsaugos lygis

2 apsaugos lygis

3 apsaugos lygis

Skirtingi apsaugos lygiai

Šio kodekso nereglamentuojama veikla

Apsaugos deklaracijos

Auditas ir persvarstymas

10. PROTOKOLAI

Bendrosios nuostatos

11. KOMPANIJOS APSAUGOS PAREIGŪNAS

Atitinkamos gairės pateiktos 8, 9 ir 13 skirsniuose.

12. LAIVO APSAUGOS PAREIGŪNAS

Susijusios gairės pateiktos 8, 9 ir 13 skirsniuose.

13. MOKYMAI, TRENIRUOTĖS IR PRATYBOS LAIVO APSAUGOS KLAUSIMAIS

Mokymai

13.2. Be to, LAP turi turėti pakankamai žinių ir būti mokomas kai kurių arba visų šių dalykų, jei jie reikalingi:

Treniruotės ir pratybos

13.6. Norint užtikrinti efektyvų laivo apsaugos plano nuostatų įgyvendinimą, treniruotės turi būti rengiamos ne rečiau kaip kartą per tris mėnesius. Be to, tuo atveju, kai pasikeičia iš karto daugiau kaip 25 procentai laivo personalo, personalui, per pastaruosius tris mėnesius nedalyvavusiam jokiose treniruotėse tame laive, treniruotės turi būti surengtos per vieną savaitę nuo personalo pasikeitimo. Šių treniruočių metu turi būti tikrinami atskiri plano elementai, pavyzdžiui 8.9 punkte išvardytos grėsmės saugumui.