02009A0228(01) — LT — 18.02.2019 — 001.001

Šis tekstas yra skirtas tik informacijai ir teisinės galios neturi. Europos Sąjungos institucijos nėra teisiškai atsakingos už jo turinį. Autentiškos atitinkamų teisės aktų, įskaitant jų preambules, versijos skelbiamos Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ir pateikiamos svetainėje „EUR-Lex“. Oficialūs tekstai tiesiogiai prieinami naudojantis šiame dokumente pateikiamomis nuorodomis

Iš dalies keičiamas:





Pataisytas:









▼B

TARPINIS SUSITARIMAS

dėl Europos bendrijos bei jos valstybių narių ir Centrinės Afrikos ekonominės partnerystės susitarimo sudarymo

TURINYS PREAMBULĖ I ANTRAŠTINĖ DALIS. TIKSLAI II ANTRAŠTINĖ DALIS. VYSTOMOJI PARTNERYSTĖ III ANTRAŠTINĖ DALIS. PRODUKTŲ PREKYBOS REŽIMAS 1 SKYRIUS. Muitai ir netarifinės priemonės 2 SKYRIUS. Prekybos apsaugos priemonės 3 SKYRIUS. Muitų režimas ir prekybos sąlygų gerinimas 4 SKYRIUS. Techninės prekybos kliūtys ir sanitarijos bei fitosanitarijos priemonės 5 SKYRIUS. Miškų valdymas ir prekyba mediena ir miško produktais IV ANTRAŠTINĖ DALIS. ĮSISTEIGIMAS, PREKYBA PASLAUGOMIS IR ELEKTRONINĖ PREKYBA V ANTRAŠTINĖ DALIS. PREKYBOS TAISYKLĖS 1 SKYRIUS. Einamieji mokėjimai ir kapitalo judėjima 2 SKYRIUS. Konkurencija 3 SKYRIUS. Intelektinė nuosavybė 4 SKYRIUS. Viešieji pirkimai 5 SKYRIUS. Darnus vystymasis 6 SKYRIUS. Asmens duomenų apsauga VI ANTRAŠTINĖ DALIS. GINČŲ PREVENCIJA IR SPRENDIMAS 1 SKYRIUS. Tikslas ir taikymo sritis 2 SKYRIUS. Konsultacijos ir tarpininkavimas 3 SKYRIUS. Ginčų sprendimo tvarka 4 SKYRIUS. Bendrosios nuostatos VII ANTRAŠTINĖ DALIS. BENDROSIOS IŠIMTYS VIII ANTRAŠTINĖ DALIS. BENDROSIOS IR BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS







CENTRINĖ AFRIKA, KURIĄ ŠIO SUSITARIMO TIKSLAIS SUDARO KAMERŪNO RESPUBLIKA, viena šalis, ir BELGIJOS KARALYSTĖ, BULGARIJOS RESPUBLIKA, ČEKIJOS RESPUBLIKA, DANIJOS KARALYSTĖ, VOKIETIJOS FEDERACINĖ RESPUBLIKA, ESTIJOS RESPUBLIKA, AIRIJA, GRAIKIJOS RESPUBLIKA, ISPANIJOS KARALYSTĖ, PRANCŪZIJOS RESPUBLIKA, ITALIJOS RESPUBLIKA, KIPRO RESPUBLIKA, LATVIJOS RESPUBLIKA, LIETUVOS RESPUBLIKA, LIUKSEMBURGO DIDŽIOJI HERCOGYSTĖ, VENGRIJOS RESPUBLIKA, MALTA, NYDERLANDŲ KARALYSTĖ, AUSTRIJOS RESPUBLIKA, LENKIJOS RESPUBLIKA, PORTUGALIJOS RESPUBLIKA, RUMUNIJA, SLOVĖNIJOS RESPUBLIKA, SLOVAKIJOS RESPUBLIKA, SUOMIJOS RESPUBLIKA, ŠVEDIJOS KARALYSTĖ, JUNGTINĖ DIDŽIOSIOS BRITANIJOS IR ŠIAURĖS AIRIJOS KARALYSTĖ, bei EUROPOS BENDRIJA, kita šalis, PREAMBULĖ ATSIŽVELGDAMOS į 2000 m. birželio 23 d. Kotonu pasirašytą ir 2005 m. birželio 25 d. Liuksemburge atnaujintą AKR ir EB partnerystės susitarimą (toliau – Kotonu susitarimas); ĮSITIKINUSIOS, kad Ekonominės partnerystės susitarimu (EPS) bus sukurta palankesnė ekonomikos valdymo, prekybos bei investicijų santykių aplinka ir sudaryta naujų augimo ir vystymosi galimybių; KADANGI šalių tarpusavio prekybos, steigimosi ir paslaugų teikimo liberalizavimas turi būti pagrįstas Centrinės Afrikos valstybių regionine integracija, o liberalizavimu turi būti siekiama skatinti darnią laipsnišką integraciją į pasaulio ekonomiką, atsižvelgiant į šių valstybių pasirinktą politinę kryptį ir vystymosi prioritetus, be to, liberalizavimas turi atitikti Pasaulio prekybos organizacijos susitarimais nustatytas sąlygas; MANYDAMOS, kad šalys neskatins tiesioginių užsienio investicijų blogindamos aplinkos apsaugos, darbo, darbuotojų sveikatos ar saugos sričių vidaus teisės aktus ir taisykle arba švelnindamos darbo srities ar kitų sričių vidaus teisės aktus ar taisykles, skirtus kultūrų įvairovei saugoti arba skatinti. Todėl šalys dar kartą patvirtina savo įsipareigojimą laikytis tokių vidaus teisės aktų ar taisyklių arba sudaryti sąlygas jų laikytis, kad jų teritorijose būtų skatinamos investicijos arba investuotojų steigimasis, įsigijimas, plėtra ar tolesnė veikla. SUDARĖ ŠĮ SUSITARIMĄ:







I ANTRAŠTINĖ DALIS

TIKSLAI

1 straipsnis

Tarpinis susitarimas

Šiuo susitarimu sudaromas Ekonominės partnerystės susitarimo (EPS) pagrindų susitarimas.

„Pagrindų susitarimu“ šalys vadina tarpinį susitarimą, kurį sudaro pagal šio susitarimo nuostatas galiojančių ir taikomų įsipareigojimų dalis ir derybų dalis, suteikianti galimybę įtraukti papildomų nuostatų ir parengti visapusišką EPS, atitinkantį Kotonu susitarimą.

2 straipsnis

Bendrieji tikslai ir taikymo sritis

Šio susitarimo bendrieji tikslai yra šie:

a) užmezgant darnaus vystymosi, Tūkstantmečio vystymosi ir Kotonu susitarimo tikslus atitinkančią prekybos partnerystę padėti mažinti ir galiausiai visiškai panaikinti skurdą;

b) skatinti konkurencingesnę ir įvairesnę Centrinės Afrikos regionų ekonomiką ir tvarų augimą;

c) skatinti Centrinės Afrikos regionų integraciją, ekonominį bendradarbiavimą ir gerą administravimą;

d) skatinti laipsnišką Centrinės Afrikos integraciją į pasaulio ekonomiką, atsižvelgiant į šio regiono pasirinktas politikos kryptis ir vystymosi prioritetus;

e) didinti Centrinės Afrikos regiono prekybos politikos ir kitų su prekyba susijusių sričių pajėgumus;

f) rengti ir taikyti veiksmingą, numanomą ir skaidrią Centrinės Afrikos regiono prekybos ir investicijų teisinę bazę ir taip padėti kurti palankias sąlygas investicijų ir privataus sektoriaus iniciatyvų gausinimui, produktų ir paslaugų pasiūlos didinimui, regiono konkurencingumui ir ekonomikos augimui;

g) stiprinti esamus šalių ryšius ir grįsti juos solidarumu bei abipusiais interesais. Todėl, atsižvelgiant į PPO įsipareigojimus, susitarimu bus stiprinami prekybos ir ekonominiai ryšiai, laipsnišku asimetrišku šalių tarpusavio prekybos liberalizavimu bus remiama dinamiškesnė šalių prekyba, stiprinamas ir plečiamas visų su prekyba susijusių sektorių bendradarbiavimas;

h) skatinti privataus sektoriaus vystymąsi ir užimtumo augimą.

3 straipsnis

Konkretūs tikslai

Remiantis Kotonu susitarimo 34 ir 35 straipsniais šio susitarimo specialieji tikslai yra tokie:

a) pasirengti deryboms dėl EPS, kuriuo būtų prisidėta prie skurdo mažinimo, būtų skatinama Centrinės Afrikos regionų integracija, ekonominis bendradarbiavimas ir geras administravimas, didinami Centrinės Afrikos gamybos, eksporto, tiekimo pajėgumai, sugebėjimai pritraukti užsienio investicijas, prekybos politikos ir kitų su prekyba susijusių sričių pajėgumai;

b) skatinti darnią laipsnišką Centrinės Afrikos integraciją į pasaulio ekonomiką, atsižvelgiant į šio regiono pasirinktas politikos kryptis ir vystymosi prioritetus;

c) stiprinti esamus šalių ryšius ir grįsti juos solidarumu bei abipusiais interesais;

d) sudaryti PPO taisykles atitinkantį susitarimą;

e) pasirengti deryboms dėl veiksmingos, numanomos ir skaidrios Centrinės Afrikos regiono prekybos, investicijų konkurencijos, intelektinės nuosavybės, viešųjų pirkimų, darnaus vystymosi teisinės bazės bei ją taikyti ir taip padėti kurti palankias sąlygas investicijų ir privataus sektoriaus iniciatyvų gausinimui, prekių ir paslaugų pasiūlos pajėgumų didinimui, regiono konkurencingumui ir ekonomikos augimui;

f) parengti e punkte nurodytų sričių, kurių derybų iki 2007 m. nebuvo įmanoma užbaigti, derybų gaires.







II ANTRAŠTINĖ DALIS

VYSTOMOJI PARTNERYSTĖ

4 straipsnis

Centrinės Afrikos pajėgumų stiprinimo pagrindas

Šalys patvirtina norinčios skatinti Centrinės Afrikos pajėgumų stiprinimą ir ekonomikos augimą naudodamos įvairias turimas priemones, visų pirma sudarydamos konkurencingos Centrinės Afrikos ekonomikos augimui palankų ekonominį ir institucinį pagrindą nacionaliniu ir regionų mastu, naudodamos prekybos politikos ir 7 straipsnyje nurodytas bendradarbiavimo dėl vystymosi priemones.

5 straipsnis

Prioritetinės pajėgumų didinimo sritys ir augimas

1. Centrinė Afrika, bendradarbiaudama su EB ir naudodama 7 straipsnyje nurodytas bendradarbiavimo priemones, skatina kiekybinį ir kokybinį Centrinės Afrikos regiono gaminamų ir eksportuojamų prekių ir paslaugų augimą šiose srityse:

a) Pagrindinės regioninės infrastruktūros vystymas

— Transportas

— Energetika

— Telekomunikacijos

b) Žemės ūkis ir maisto sauga

— Žemės ūkio gamyba

— Žemės ūkio pramonė

— Žuvininkystė

— Gyvulininkystė

— Akvakultūra ir žuvų ištekliai

c) Pramonė, ekonomikos įvairinimas ir konkurencingumas

— Įmonių modernizavimas

— Pramonė

— Standartai ir sertifikavimas (sanitarijos ir fitosanitarijos priemonės, kokybė, zootechnikos standartai ir t. t.)

d) Glaudesnė regionų integracija

— Bendros regioninės rinkos vystymas

— Mokesčiai ir muitai

e) Verslo aplinkos gerinimas

— Nacionalinės šalių prekybos politikos derinimas

2. Plėtodamos partnerystę šalys remiasi šio susitarimo I priede pateiktu rekomendaciniu dokumentu.

3. Šalys patvirtina, kad įgyvendindamos šį susitarimą jos pasižada skatinti su šiuo susitarimu susijusių Centrinės Afrikos gamybos sektorių pažangą, naudodamosi 7 straipsnyje nurodytomis bendradarbiavimo priemonėmis.

6 straipsnis

Verslo aplinka

Šalys mano, kad verslo aplinka daro didelę įtaką ekonomikos vystymuisi, todėl šio susitarimo nuostatomis siekiama šio bendro vystymosi tikslo. Susitarimą pasirašiusios Centrinės Afrikos valstybės, kurios yra pasirašiusios ir Afrikos verslo teisės derinimo organizacijos (OHADA) sutartį, įsipareigoja taikyti ir įgyvendinti šios sutarties nuostatas veiksmingai ir nieko nediskriminuodamos.

7 straipsnis

Bendradarbiavimas dėl vystymosi finansavimo

1. Siekiant kuo didesnės šio susitarimo naudos, bus įgyvendinamos su ekonominių ir regioniniu bendradarbiavimu ir integracija susijusios Kotonu sutarties nuostatos.

2. Su Centrinės Afrikos ir Europos bendrijos vystomuoju bendradarbiavimu susijęs Europos bendrijos ( 1 ) finansavimas, skirtas šio susitarimą įgyvendinimui remti, vykdomas laikantis atitinkamų Kotonu susitarimo taisyklių ir procedūrų, visų pirma Europos plėtros fondo programavimo procedūrų, ir vadovaujantis bendrojo Europos Sąjungos biudžeto finansuojamomis atitinkamomis priemonėmis. Todėl šio susitarimo įgyvendinimo rėmimas yra vienas iš prioritetų.

3. Europos bendrijos valstybės narės įsipareigoja savo vykdoma atitinkama vystymosi politika ir priemonėmis, įskaitant prekybos paramą, laikydamosi pagalbos veiksmingumo ir papildomumo principų, bendrai remti vystymosi veiksmus, kuriais skatinamas regionų ekonominis bendradarbiavimas ir šio susitarimo įgyvendinimas nacionaliniu ir regionų mastu.

4. Siekdamos šio susitarimo tikslų šalys bendradarbiauja, kad sudarytų palankesnes sąlygas kitų finansuotojų, pasirengusių remti Centrinės Afrikos pastangas, veiklai.

5. Šalys pripažįsta specialių regioninių finansavimo sistemų, kuriomis remiamas šio susitarimo įgyvendinimas, naudą ir palaiko regiono pastangas šioje srityje.

8 straipsnis

Prekybos taisyklių įgyvendinimo rėmimas

Šalys pripažįsta, kad prekybos taisyklių, taikomų tose bendradarbiavimo srityse, kurios nurodytos atitinkamuose šio susitarimo skyriuose, įgyvendinimas padeda siekti šio susitarimo tikslų. Šiose srityse bendradarbiaujama vadovaujantis 7 straipsnio nuostatomis.

9 straipsnis

Partnerystės finansavimas

1. Šalys susitaria dėl Centrinės Afrikos savo reikmėms įsteigiamo regioninio EPS fondo (pranc. FORAPE) paramai koordinuoti, kuris padės tinkamai finansuoti prioritetinius veiksmus, kuriais siekiama didinti Centrinės Afrikos valstybių gamybos pajėgumus, kaip nurodyta 5 straipsnyje, ir 10 straipsnyje nurodytas priemones. FORAPE veiklos ir administravimo nuostatas regionas priims iki 2008 m. pabaigos. Per šį laikotarpį EB baigs vertinti šias taisykles.

2. FORAPE bus finansuojama iš šalių išteklių, visų pirma EVF lėšų, Europos Sąjungos valstybių narių įnašų bei kitų galimų finansuotojų įnašų.

3. Neatsižvelgdama į 1 ir 2 dalis Europos bendrija įsipareigoja savo paramą skirti arba per regiono finansavimo sistemas, arba per tarpinį susitarimą pasirašiusių šalių pasirinktas finansavimo sistemas laikydamasi Kotonu susitarimo taisyklių bei procedūrų ir paramos veiksmingumo principo.

4. Siekdamos šio susitarimo tikslų šalys bendradarbiauja, kad sudarytų palankesnes sąlygas kitiems paramos teikėjams finansuoti FORAPE.

10 straipsnis

Fiskalinio reguliavimo srities bendradarbiavimas

1. Šalys supranta, kokių padarinių susitarimą pasirašiusioms Centrinės Afrikos valstybėms gali sukelti šiame susitarime numatytas esminis muitų sumažinimas arba panaikinimams. ir susitaria tartis bei bendradarbiauti šioje srityje.

2. Šalys, atsižvelgdamos į šiuo susitarimu sutartą muitų panaikinimo grafiką, susitaria išsamiai tartis dėl fiskalinio reguliavimo priemonių, kuriomis būtų galima laikinai palaikyti biudžeto pusiausvyrą, priėmimo.

3. Šalys, atsižvelgdamos į šio straipsnio 1 ir 2 dalis, susitaria bendradarbiauti vadovaudamosi 7 straipsnio nuostatomis ir įsipareigoja taikyti techninės ir finansinės paramos priemones šiose srityse:

a) pagalba kompensuojant grynąjį mokesčių poveikį taip visapusiškai papildant mokesčių reformas,

b) mokesčių reformos ir šios srities dialogo rėmimas.

4. Šalys susitaria EPS komitete kuo greičiau susitarti dėl grynojo mokesčių poveikio vertinimo metodikos. Po to šalys susitars, kokių reikia papildomų tyrimų ir veiksmų.

11 straipsnis

Bendradarbiavimas tarptautiniuose forumuose

Šalys siekia bendradarbiauti visuose tarptautiniuose forumuose, kuriuose svarstomi šiai partnerystei svarbūs klausimai.

12 straipsnis

Vystymosi partnerystės peržiūra

Šalys susitaria 2008 m. išsamiau apsvarstyti šioje antraštinėje dalyje nustatytą vystymosi partnerystę ir jos įgyvendinimo nuostatas.







III ANTRAŠTINĖ DALIS

PRODUKTŲ PREKYBOS REŽIMAS







1 SKYRIUS

Muitai ir netarifinės priemonės

13 straipsnis

Kilmės taisyklės

1. Šiame skyriuje „kilmės“ sąvoka taikoma 2008 m. sausio 1 d. Šalių teritorijose galiojusias kilmės taisykles atitinkančioms prekėms.

2. Bendro abipusio kilmės taisyklių režimo nuostatas prie šio susitarimo prideda EPS komitetas; režimas įsigalioja nuo šio susitarimo laikinojo taikymo dienos.

3. Ne vėliau kaip per trejus metus nuo šio susitarimo įsigaliojimo dienos šalys persvarsto galiojančias kilmės taisykles, siekdamos, atsižvelgiant į Centrinės Afrikos vystymosi tikslus, supaprastinti kilmės nustatymą ir metodus. Persvarstydamos taisykles šalys atsižvelgia į technologinę pažangą, gamybos procesus ir visus kitus veiksnius, įskaitant vykdomas kilmės taisyklių reformas, dėl kurių gali prireikti keisti suderėtą abipusį režimą. Bet kokie pakeitimai vykdomi EPS komiteto sprendimu.

14 straipsnis

Muitai

Muitais laikomi bet kokie atskaitymai ar rinkliavos, įskaitant bet kokio pavidalo papildomus mokesčius ar rinkliavas, renkami importuojant ar eksportuojant produktus arba susiję su produktų importu ar eksportu. Muitais nelaikomi:

a) rinkliavos, kurias galima prilyginti vidaus mokesčiams ar kitoms rinkliavoms, taikomoms pagal 23 straipsnio nuostatas dėl nacionalinių sąlygų;

b) antidempingo, kompensacinės ar kitos apsaugos priemonės, taikomos vadovaujantis skyriaus dėl prekybos apsaugos nuostatomis;

c) mokesčiai arba kitos rinkliavos, taikomos pagal 18 straipsnį.

15 straipsnis

Eksporto muitų panaikinimas

1. Nuo šio susitarimo įsigaliojimo dienos šalių tarpusavio prekybai negali būti pradedama taikyti naujų eksporto muitų, o esami muitai negali būti didinami.

2. Tačiau kilus rimtoms problemoms dėl viešųjų finansų arba poreikiui sustiprinti aplinkos apsaugą Centrinė Afrika, pasikonsultavusi su EB, gali įvesti tam tikrų papildomų eksportuojamų prekių muitų.

3. EPS komitetas periodiškai atlieka vertinimą ir nagrinėja pagal šį straipsnį taikomų eksporto muitų poveikį ir tinkamumą.

16 straipsnis

Produktų judėjimas

1. Europos bendrijos ar Centrinės Afrikos kilmės produktams muitai kitos šalies teritorijoje taikomi tik vieną kartą.

2. Europos bendrijos kilmės produktų mokėtinus muitus pagal šį susitarimą moka ta susitarimą pasirašiusi Centrinės Afrikos valstybė, kurios teritorijoje produktai vartojami.

3. Centrinė Afrika imasi visų reikiamų priemonių, kad užtikrintų veiksmingą šio straipsnio nuostatų įgyvendinimą ir skatintų laisvą produktų judėjimą susitarimą pasirašiusiose Centrinės Afrikos valstybėse. Abi šalys susitaria bendradarbiauti šioje srityje laikydamosi šio susitarimo 7 ir 8 straipsnių. Bendradarbiavimas derinamas su Centrinės Afrikos regiono galutinai pasirinktos priemonės tipu.

4. Šalys susitaria bendradarbiauti, kad sudarytų palankesnes sąlygas laisvam prekių judėjimui ir supaprastintų muitinės procedūras, kaip nustatyta III antraštinės dalies 3 skyriuje.

17 straipsnis

Produktų klasifikavimas

Produktai, kuriems taikomas šis susitarimas, klasifikuojami pagal atitinkamą kiekvienos šalies muitinės nomenklatūrą laikantis Suderintos prekių aprašymo ir kodavimo sistemos (toliau – SS).

18 straipsnis

Mokesčiai ir kitos rinkliavos

1. 14 straipsnio c dalyje nurodyti mokesčiai ir kitos rinkliavos neturi viršyti apytikslių suteiktų paslaugų sąnaudų ir neturi būti taikomi kaip netiesioginė vietos produktų apsauga arba kaip fiskaliniais tikslais taikomas importo ar eksporto mokestis. Jų tarifai apskaičiuojami pagal apytiksles suteiktų paslaugų sąnaudas, o ne ad valorem pagrindu. Mokesčiai ir kitos rinkliavos netaikomi konsuliniams formalumams, kaip antai konsulinėms sąskaitoms ir sertifikatams, kurių visą sąrašą nustato EPS komitetas.

2. Centrinė Afrika, siekdama skatinti regionų integraciją ir siekdama aiškumo ekonomikos subjektams, sutinka iki 2013 m. sausio 1 d. įdiegti standartizuotas šio straipsnio taikymo srities nuostatas.

19 straipsnis

Palankesnės sąlygos pagal ekonominės integracijos susitarimus

1. Srityse, kurias apima šis skyrius, po šio Susitarimo pasirašymo, EB turi suteikti bet kurias palankesnes sąlygas Centrinei Afrikai, kurios kiltų EB tapus šalimi ekonominės integracijos susitarimo su trečiąja šalimi.

2. Srityse, kurias apima šis skyrius, po šio Susitarimo pasirašymo, EB turi suteikti bet kurias palankesnes sąlygas Centrinei Afrikai, kurios kiltų EB tapus ekonominės integracijos susitarimo su svarbiu prekybos partneriu šalimi.

3. Jei Centrinės Afrikos ir svarbaus prekybos partnerio ekonominės integracijos susitarimu svarbus prekybos partneris sudaro Centrinei Afrikai iš esmės palankesnes sąlygas, nei EB sudaromos sąlygos, šalys konsultuojasi ir drauge nusprendžia dėl 2 dalies nuostatų taikymo.

4. Taikant šį straipsnį „ekonominės integracijos susitarimu“ vadinamas susitarimas, kuriuo iš esmės liberalizuojama prekyba, iš esmės panaikinamos arba pašalinamos šalių taikomos diskriminacinės priemonės ir (arba) uždraudžiama taikyti naujas arba labiau diskriminuojančias priemones nuo šio susitarimo įsigaliojimo dienos arba per pagrįstą laikotarpį.

5. Taikant šį straipsnį „svarbiu prekybos partneriu“ vadinama išsivysčiusi šalis arba kuri kita šalis, kurios prekybos dalis pasaulio prekyboje vienerius metus prieš įsigaliojant 2 dalyje nurodytam ekonominės integracijos susitarimui sudaro daugiau kaip vieną (1) procentą, arba individualiai, kolektyviai arba pagal ekonominės integracijos susitarimą veikianti šalių grupė, kurios prekybos dalis pasaulio prekyboje vienerius metus prieš įsigaliojant 2 dalyje nurodytam ekonominės integracijos susitarimui sudaro daugiau kaip vieną su puse (1,5 ) procento ( 2 ).

6. Šio skyriaus nuostatos negali būti aiškinamos taip, kad šalys būtų įpareigotos abipusiškai susitarti dėl lengvatinio režimo, kuris būtų taikomas todėl, kad viena iš šalių šio susitarimo pasirašymo metu yra sudariusi su trečiąja šalimi ekonominės integracijos susitarimą.

20 straipsnis

Susitarimą pasirašiusių Centrinės Afrikos valstybių kilmės produktų muitai

1. Į EB importuojamiems Centrinės Afrikos kilmės produktams muitai netaikomi, išskyrus II priede nurodytus produktus ir susidarius jame nurodytoms sąlygoms.

2. Šalių prekybai nepradedama taikyti jokių naujų muitų, o taikomi muitai nedidinami.

21 straipsnis

Europos Bendrijos kilmės produktų muitai

1. Kiekvieno produkto baziniai muitai nustatyti III priede.

2. Šalių prekybai nepradedama taikyti jokių naujų muitų, o III priede nurodyti muitai nedidinami.

3. Nepaisydama 2 dalies, ne vėliau kaip iki 2013 m. sausio 1 d. įvedus bendrą išorės muitų tarifą ir nustačius, kad bendras šių muitų poveikis nėra didesnis nei III priede nustatytų muitų poveikis, Centrinė Afrika galės persvarstyti III priede nustatytus bazinius muitus, taikomus Europos bendrijos kilmės produktams. Tokiu atveju EPS komitetas atitinkamai keičia III priedą.

4. Produktų, kurie apibrėžiami kaip Europos bendrijos kilmės produktai ir kurie III priedo sąraše priskiriami 1, 2 ar 3 kategorijai, importo muitai galutinai panaikinami laikantis grafiko toliau pateiktoje lentelėje. Lentelėje nustatytas tarifo mažinimas procentais taikomas arba 1 dalyje nurodytiems tarifams, arba galimiems naujiems tarifams, nustatysimiems pagal 3 dalies nuostatas.







Kategorija 2008 01 01 2009 01 01 2010 01 01 2011 01 01 2012 01 01 2013 01 01 2014 01 01 1 0 % 0 % 25 % 50 % 75 % 100 % 2 0 % 0 % 0 % 15 % 30 % 45 % 60 % 3 0 % 0 % 0 % 0 % 0 % 0 % 10 %







Kategorija 2015 01 01 2016 01 01 2017 01 01 2018 01 01 2019 01 01 2020 01 01 2021 01 01 1 2 75 % 90 % 100 % 3 20 % 30 % 40 % 50 % 60 % 70 % 80 %







Kategorija 2022 01 01 2023 01 01 1 2 3 90 % 100 %

5. Produktų, kurie apibrėžiami kaip Europos bendrijos kilmės produktai ir kurie III priedo sąraše priskiriami prie 5 kategorijos, muitai nustatomi pagal pirmiau išdėstytų 1 ir 3 dalių nuostatas; šios kategorijos produktų muitai nemažinami ir nenaikinami.

6. Jei susiduriama su dideliais sunkumais, susijusiais su tam tikro produkto importu, EPS komitetas gali bendru sutarimu persvarstyti tarifų mažinimo ir panaikinimo tvarkaraštį ir galbūt pratęsti mažinimo ar panaikinimo laikotarpį. Persvarstymo metu su nagrinėjamu produktu susijęs laikotarpis negali būti pratęsiamas tiek, kad būtų viršytas ilgiausias nustatytas šio produkto tarifo mažinimo arba panaikinimo pereinamasis laikotarpis. Jei EPS komitetas per 30 dienų nepriima sprendimo dėl prašymo persvarstyti grafiką, Centrinė Afrika gali laikinai, bet ne ilgiau kaip vienerius metus, sustabdyti grafiko taikymą.

22 straipsnis

Kiekio ribojimo draudimas

Įsigaliojant šiam susitarimui panaikinami šalių prekybai poveikį darantys importo ar eksporto draudimai ir ribojimai, kaip antai kvotos, importo ar eksporto licencijos ar kitos priemonės, išskyrus šio skyriaus 18 straipsnyje nurodytus muitus, mokesčius ir kitas rinkliavas. Negali būti įvesta jokių naujų priemonių. Šio straipsnio nuostatos taikomos nedarant poveikio šio susitarimo prekybos apsaugos priemonių skyriaus nuostatoms.

23 straipsnis

Nacionalinis mokesčių režimas ir vidaus taisyklės

1. Importuojamiems kitos šalies kilmės produktams negali būti tiesiogiai ar netiesiogiai taikoma vidaus mokesčių ar kitų rinkliavų, viršijančių panašiems nacionaliniams produktams tiesiogiai ar netiesiogiai taikomus mokesčius ar rinkliavas. Be to, šalys įsipareigoja jokiais kitais būdais netaikyti vidaus mokesčių ar rinkliavų, skirtų nacionaliniams gamintojams apsaugoti.

2. Importuojamiems kitos šalies kilmės produktams pagal visus pardavimo, pirkimo, gabenimo, paskirstymo ir naudojimo vidaus rinkoje įstatymus, taisykles ir reikalavimus taikomas toks pat palankus režimas, koks taikomas panašiems nacionaliniams produktams. Šios dalies nuostatomis nedraudžiama taikyti skirtingų vidaus gabenimo mokesčių, pagrįstų tik su transporto priemonėmis susijusiais ekonominiais sumetimais, o ne produkto kilmės šalimi.

3. Šalys įsipareigoja nenustatyti ir netaikyti jokių nacionalinių kiekybinių produktų maišymo, perdirbimo arba naudojimo tam tikrais nustatytais kiekiais arba proporcijomis taisyklių, kuriomis tiesiogiai ar netiesiogiai būtų reikalaujama, kad tam tikras taisyklėse nurodyto produkto kiekis ar jo dalis būtų gauta iš vidaus išteklių. Be to, kiekviena šalis įsipareigoja jokiais kitais būdais netaikyti nacionalinių kiekybės taisyklių, skirtų vidaus gamintojams apsaugoti.

Negali būti taikoma jokių nacionalinių kiekybinių produktų maišymo, perdirbimo arba naudojimo tam tikrais nustatytais kiekiais arba proporcijomis taisyklių, kuriomis būtų nustatomas taisyklėse nurodytų produktų tiekimo iš išorės šaltinių kiekis ar proporcijos.

4. 1994 m. Bendrojo susitarimo dėl muitų tarifų ir prekybos (GATT 1994) III straipsnio 8 dalies b punktu šio straipsnio nuostatomis nedraudžiama mokėti subsidijų išskirtinai nacionaliniams gamintojams, įskaitant išmokas, finansuojamas iš mokesčių arba rinkliavų, surinktų laikantis šio straipsnio nuostatų, be to, nedraudžiama teikti subsidijų nacionalinių produktų pirkimo viešojo valdymo institucijų reikmėms forma.

5. Šio straipsnio nuostatos netaikomos įstatymams ir kitiems teisės aktams, susijusiems su viešaisiais pirkimais, jų procedūroms ir praktikai.

6. Šio straipsnio nuostatos taikomos nedarant poveikio šio susitarimo skyriaus dėl prekybos apsaugos priemonių nuostatoms.

24 straipsnis

Žemės ūkio produktų eksporto subsidijos

1. EB ir Centrinė Afrika bei visos susitarimą pasirašiusios Centrinės Afrikos valstybės negali įvesti naujų su eksportu susijusių subsidijų arba padidinti dabar teikiamų kitai šaliai skirtų žemės ūkio produktų tokio pobūdžio subsidijų. Šia dalimi nedraudžiama didinti dabar taikomų subsidijų, jei didinimas susijęs su nagrinėjamų produktų kainos pokyčiais pasaulio rinkose.

2. Jeigu bet kokios 3 dalyje nurodytos produktų grupės eksporto kompensacijos gavėjas pagal EB teisės aktus gauna tokią kompensaciją už tuos pačius bazinius produktus, kurių muitus Centrinė Afrika įsipareigojo panaikinti, EB įsipareigoja panaikinti visas šiuo metu šios produktų grupės eksportui į Centrinę Afriką skiriamas subsidijas už tuos pačius bazinius produktus. Šalys dėl šios dalies konsultuosis iki 2008 m. gruodžio 31 d. ir nustatys šių subsidijų panaikinimo tvarką.

3. Šis straipsnis taikomas PPO susitarimo dėl žemės ūkio I priede nustatytiems produktams.

4. Šis straipsnis taikomas nedarant poveikio PPO susitarimui dėl žemės ūkio 9 straipsnio 4 dalies ir PPO susitarimo dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių 27 straipsnio taikymo Centrinėje Afrikoje.

25 straipsnis

Maisto tiekimo užtikrinimas

Jeigu dėl šio susitarimo taikymo kyla sunkumų gauti ar įsigyti maisto produktų ir gali būti neužtikrinamas maisto tiekimas, ir tai kelia arba gali kelti didelių sunkumų Centrinei Afrikai arba susitarimą pasirašiusiai Centrinės Afrikos valstybei, Centrinė Afrika arba susitarimą pasirašiusi Centrinės Afrikos valstybė gali imtis tinkamų priemonių laikydamasi 31 straipsnyje numatytų procedūrų.

26 straipsnis

Specialiosios administracinio bendradarbiavimo nuostatos

1. Šalys sutinka, kad administracinis bendradarbiavimas yra labai svarbus diegiant bei prižiūrint pagal šią antraštinę dalį taikomą lengvatinį režimą ir tvirtai įsipareigoja kovoti su muitinės ir kitų susijusių sričių pažeidimais bei sukčiavimu.

2. Jeigu remdamasi objektyvia informacija šalis gauna įrodymų, kad administracinio bendradarbiavimo nėra ir (arba) kad daroma pažeidimų ar sukčiaujama, pagal šį straipsnį ji gali laikinai sustabdyti lengvatinio režimo taikymą atitinkamam (-iems) produktui (-ams).

3. Taikant šį straipsnį žodžių junginys „administracinio bendradarbiavimo nebuvimas“, inter alia, reiškia:

a) pakartotinį įsipareigojimo tikrinti atitinkamo (-ų) produkto (-ų) kilmę nesilaikymą;

b) pakartotinį atsisakymą arba nepagrįstą delsimą atlikti paskesnį kilmės įrodymo tikrinimą ir (arba) pranešti jo rezultatus;

c) pakartotinį atsisakymą arba nepagrįstą delsimą išduoti leidimą vykdyti administracinio bendradarbiavimo veiklą, skirtą atitinkamo lengvatinio režimo taikymą pagrindžiančių dokumentų autentiškumui ar informacijos tikslumui patikrinti.

4. Lengvatinis režimo taikymas laikinai sustabdomas laikantis šių sąlygų:

a) šalis, kuri, remdamasi objektyvia informacija, gauna įrodymų, kad administracinio bendradarbiavimo nėra ir (arba) daroma pažeidimų arba sukčiaujama, nedelsdama praneša EPS komitetui apie gautus įrodymus, pateikia objektyvią informaciją ir pradeda konsultacijas EPS komitete, kad, remiantis pagrįsta informacija ir objektyviais įrodymais, būtų rastas abiem šalims priimtinas sprendimas.

b) jeigu šalys pradeda minėtas konsultacijas EPS komitete ir per 3 mėnesius nuo pranešimo dienos nesusitaria dėl priimtino sprendimo, atitinkama šalis gali laikinai sustabdyti lengvatinio režimo susijusiam (-iems) produktui (-ams) taikymą. Apie laikiną sustabdymą be reikalo nedelsiant pranešama EPS komitetui.

c) laikinas sustabdymas pagal šį straipsnį taikomas tiek, kiek yra būtina atitinkamos šalies finansiniams interesams apsaugoti. Jis neviršija 6 mėnesių, tačiau gali būti pratęstas. Apie laikiną sustabdymą EPS komitetui pranešama tuoj po laikino sustabdymo patvirtinimo. Dėl laikino sustabdymo reguliariai konsultuojamasi EPS komitete, visų pirma siekiant jį panaikinti išnykus laikino sustabdymo priežastims.

5. Susijusi šalis tuo pat metu, kai pateikia pranešimą EPS komitetui pagal šio straipsnio 4 dalies a punktą, savo Oficialiajame leidinyje paskelbia pranešimą importuotojams. Pranešime importuotojams nurodoma, kad, remiantis objektyvia informacija, gauta įrodymų, jog dėl atitinkamo produkto administracijos nebendradarbiauja ir (arba) daroma pažeidimų arba sukčiaujama.

27 straipsnis

Administracinių klaidų taisymas

Jeigu kompetentingos institucijos suklysta taikydamos lengvatinį eksporto režimą, visų pirma taikydamos „kilmės produktų“ apibrėžties ir administracinio bendradarbiavimo metodų taisykles, ir ši klaida daro poveikį importui ir eksportui, tokį poveikį patirianti šalis gali paprašyti EPS komiteto apsvarstyti galimybę taikyti visas tinkamas priemones padėčiai ištaisyti.

28 straipsnis

Bendradarbiavimas

Šalys, vadovaudamosi 7 straipsnio nuostatomis, susitaria bendradarbiauti, inter alia, šiose srityse:

— parama įgyvendinant šiame susitarime nustatytus prekybos politikos įsipareigojimus;

— šio susitarimo taisyklių aiškinimo ir taikymo mokymas ir (arba) parama.







2 SKYRIUS

Prekybos apsaugos priemonės

29 straipsnis

Antidempingo ir kompensacinės priemonės

1. Jei šio straipsnio nuostatomis nenustatyta kitaip, nė viena šio susitarimo nuostata nedraudžia EB arba susitarimą pasirašiusioms Centrinės Afrikos valstybėms, veikiančioms individualiai ar bendrai, pagal atitinkamus PPO susitarimus nustatyti antidempingo arba kompensacinių priemonių. Taikant šį straipsnį kilmė yra nustatoma pagal šalių nelengvatines kilmės taisykles.

2. Prieš nustatydama iš susitarimą pasirašiusių Centrinės Afrikos valstybių įvežamiems produktams taikomas galutines antidempingo arba kompensacines priemones EB apsvarsto galimybę taikyti atitinkamuose PPO susitarimuose nustatytus konstruktyvius sprendimus.

3. Jeigu regioninė ar žemesnio rango institucija nustato antidempingo arba kompensacines priemones bent dviems susitarimą pasirašiusioms Centrinės Afrikos valstybėms, teisminis nagrinėjimas, įskaitant apeliacinę stadiją, turi būti atliekamas tik vienos instancijos teisme.

4. Jeigu antidempingo ar kompensacinės priemonės nustatomos regioniniu ar žemesniu lygmeniu ir nacionaliniu lygmeniu, šalys užtikrina, kad tokios priemonės tam pačiam produktui nebus tuo pat metu taikomos ir regioninių ar žemesnio rango institucijų, ir nacionalinių institucijų.

5. Prieš pradėdama bet kokį tyrimą EB praneša susitarimą pasirašiusioms Centrinės Afrikos valstybėms, kad yra gavusi tinkamai dokumentais pagrįstą skundą.

6. Šio straipsnio nuostatos taikomos visiems po šio susitarimo įsigaliojimo pradėtiems tyrimams.

7. Šio straipsnio nuostatoms netaikomos šio susitarimo ginčų sprendimo tvarkos nuostatos.

30 straipsnis

Daugiašalės apsaugos priemonės

1. Jei šio straipsnio nuostatomis nenustatyta kitaip, nė viena šio susitarimo nuostata nedraudžia susitarimą pasirašiusioms Centrinės Afrikos valstybėms ir EB nustatyti priemonių pagal GQTT 1994 XIX straipsnį, Susitarimą dėl apsaugos priemonių ir PPO susitarimo dėl žemės ūkio 5 straipsnį. Taikant šį straipsnį kilmė nustatoma pagal šalių nelengvatines kilmės taisykles.

2. Nedarant poveikio 1 dalies nuostatų taikymui ir atsižvelgiant į bendruosius šio susitarimo vystymosi tikslus bei į tai, kad susitarimą pasirašiusių Centrinės Afrikos valstybių ekonomika išvystyta, EB netaikys susitarimą pasirašiusių Centrinės Afrikos valstybių importuojamoms prekėms priemonių, taikytinų pagal 1994 m. GATT XIX straipsnį, Susitarimą dėl apsaugos priemonių ir PPO susitarimo dėl žemės ūkio 5 straipsnį.

3. 2 dalies nuostatos taikomos penkerius metus nuo susitarimo įsigaliojimo dienos. Likus ne mažiau kaip 120 dienų iki minėto laikotarpio pabaigos EPS komitetas, siekdamas nustatyti, ar priemones reikėtų taikyti ilgiau, persvarsto šių nuostatų taikymą, atsižvelgdamas į susitarimą pasirašiusių Centrinės Afrikos valstybių vystymosi poreikius.

4. 1 dalies nuostatoms netaikomos šio susitarimo ginčų sprendimo tvarkos nuostatos.

31 straipsnis

Dvišalės apsaugos priemonės

1. Nedarant poveikio 30 straipsnio nuostatų taikymui, šalis, išnagrinėjusi alternatyvius sprendimus, gali imtis taikyti ribotos trukmės apsaugos priemones, kuriomis nukrypstama nuo 20 ir 21 straipsnio nuostatų dėl muitų panaikinimo, jeigu susiklosto šiame straipsnyje nustatytos aplinkybės ir jeigu laikomasi jame nurodytų procedūrų.

2. 1 dalyje nurodytos apsaugos priemonės gali būti taikomos, jei vienos šalies kilmės produktai importuojami į kitos šalies teritoriją tokiais dideliais kiekiais ir tokiomis sąlygomis, kad tai kelia arba gali kelti:

a) didelę žalą panašius ar tiesiogiai konkuruojančius produktus gaminantiems importuojančios šalies gamintojams arba

b) ekonomikos sektoriaus sutrikimų, ypač jei sutrikimai kelia rimtų socialinių problemų arba sunkumų, dėl kurių gali labai pablogėti importuojančios šalies ekonominė padėtis, arba

c) sutrikimų panašių arba tiesiogiai konkuruojančių žemės ūkio produktų ( 3 ) rinkose arba rinkų reguliavimo sistemų sutrikimų.

3. Šiame straipsnyje nurodytos apsaugos priemonės taikomos tik tiek, kiek būtina rinkos padėčiai ištaisyti ar jai apsaugoti nuo didelės žalos arba sutrikimų, kaip nurodyta 2 dalyje ir 5 dalies b punkte. Importuojančios šalies apsaugos priemonės gali būti tik viena arba keletas iš šių priemonių:

a) laikinas šiame susitarime numatyto atitinkamo produkto importui taikomo muito normos mažinimo sustabdymas;

b) atitinkamo produkto muito normos padidinimas neviršijant kitiems PPO nariams taikomų muitų; ir

c) tarifinių kvotų nustatymas atitinkamam produktui.

4. Nedarant poveikio 1, 2 ir 3 dalies nuostatų taikymui, jei kuris nors vienos arba kelių susitarimą pasirašiusios (-ių) Centrinės Afrikos valstybės (-ių) kilmės produktas importuojamas tokiais dideliais kiekiais ir tokiomis sąlygomis, kad tai kelia ar gali kelti vieną iš 2 dalies a, b ar c punkte nurodytų pavojų viename ar keliuose EB atokiausių regionų, EB gali taikyti priežiūros arba apsaugos priemones, bet tik susijusiame (-iuose) regione (-uose) ir laikydamasi 6–9 dalyse nurodytų procedūrų.

5.

a) nedarant poveikio 1, 2 ir 3 dalies nuostatų taikymui, jei kuris nors EB kilmės produktas importuojamas tokiais dideliais kiekiais ir tokiomis sąlygomis, kad tai kelia ar gali kelti vieną iš 2 dalies a, b ar c punkte nurodytų pavojų vienoje ar keliose susitarimą pasirašiusių Centrinės Afrikos valstybių, ši susitarimą pasirašiusi Centrinės Afrikos valstybė gali imtis taikyti priežiūros arba apsaugos priemones, bet tik savo teritorijoje ir laikydamasi 6–9 dalyse nurodytų procedūrų;

b) susitarimą pasirašiusi Centrinės Afrikos valstybė gali imtis taikyti apsaugos priemones, jei sumažinus muitus EB kilmės produktai į jos teritoriją importuojami tokiais dideliais kiekiais ir tokiomis sąlygomis, kad tai kelia arba gali kelti pavojų ką tik susikūrusiai panašių arba tiesiogiai konkuruojančių produktų pramonei. Ši nuostata taikoma penkiolika metų nuo šio susitarimo įsigaliojimo dienos. Priemonės nustatomos laikantis 6–9 dalių nuostatų.

6.

a) šiame straipsnyje nurodytos apsaugos priemonės taikomos tik tiek laiko, kiek būtina rinkai apsaugoti nuo didelės žalos arba sutrikimų ar padėčiai joje ištaisyti, kaip nurodyta 2, 4 ir 5 dalyse;

b) šiame straipsnyje nurodytos apsaugos priemonės taikomos ne ilgiau kaip dvejus metus. Jei aplinkybės, dėl kurių buvo nustatytos apsaugos priemonės, nepakinta, priemonės gali būti taikomos ir toliau, bet ne ilgiau kaip dvejus metus. Jei susitarimą pasirašiusi Centrinės Afrikos valstybė arba susitarimą pasirašiusios Centrinės Afrikos valstybės taiko apsaugos priemonę arba jei EB taiko priemonę tik vieno arba daugiau atokiausių jos regionų teritorijoje, tokios priemonės gali būti taikomos ne ilgiau kaip ketverius metus, o jei aplinkybės, dėl kurių nustatytos apsaugos priemonės, nepakinta gali būti taikomos toliau, bet ne ilgiau kaip dar ketverius metus;

c) prie šiame straipsnyje nurodytų apsaugos priemonių pateikiamas aiškus laipsniško jų naikinimo iki nustatyto laikotarpio pabaigos grafikas;

d) jeigu šiame straipsnyje nurodyta apsaugos priemonė importuojamam produktui taikyta anksčiau, ji negali būti vėl taikoma bent vienerius metus nuo jos taikymo pabaigos.

7. Įgyvendinant 1–6 dalis taikomos šios nuostatos:

a) jei šalis mano, kad egzistuoja vienos iš 2, 4 ir (arba) 5 dalyse nurodytų aplinkybių, ji nedelsiant apie tai informuoja EPS komitetą;

b) EPS komitetas gali rekomenduoti, kaip ištaisyti susidariusias aplinkybes; Jeigu EPS komitetas nepateikia rekomendacijų, kaip ištaisyti susidariusias aplinkybes, arba per 30 dienų nuo EPS komiteto informavimo nerandama patenkinamo sprendimo, importuojančioji šalis gali imtis atitinkamų priemonių pagal šį straipsnį aplinkybėms ištaisyti;

c) prieš imdamasi bet kokių šiame straipsnyje nurodytų priemonių arba šio straipsnio 8 dalyje nurodytais atvejais susijusi šalis pateikia EPS komitetui visą visapusiškai padėties analizei naudingą informaciją, kad būtų galima rasti susijusioms šalims priimtiną sprendimą;

d) renkantis apsaugos priemones pirmenybė teikiama priemonėms, kuriomis veiksmingiausiai ir greičiausiai išsprendžiama iškilusi problema ir mažiausiai trikdomas šio susitarimo taikymas;

e) apie visas pagal šį straipsnį taikomas apsaugos priemones nedelsiant pranešama EPS komitetui, kuris jas reguliariai aptaria, visų pirma siekdamas sudaryti jų panaikinimo (kai tai leidžia aplinkybės) grafiką.

8. Jei dėl išskirtinių aplinkybių priemonių reikia imtis nedelsiant, susijusi importuojanti šalis – EB ar susitarimą pasirašiusios Centrinės Afrikos valstybės ar susitarimą pasirašiusi Centrinės Afrikos valstybė – gali laikinai imtis 3, 4 ir (arba) 5 dalyse nurodytų priemonių (priklausomai nuo atvejo) neatsižvelgdama į 7 dalies reikalavimus. Jei priemones taiko EB, jos gali būti taikomos ne ilgiau kaip 180 dienų, o jei priemones taiko susitarimą pasirašiusios Centrinės Afrikos valstybės ar susitarimą pasirašiusi Centrinės Afrikos valstybė, arba EB viename ar keliuose savo atokiausių regionų, jos gali būti taikomos ne ilgiau kaip 200 dienų. Laikinųjų priemonių taikymo trukmė įskaičiuojama į 6 dalyje nurodytą priemonių taikymo arba jų pratęsimo laikotarpį. Nustatant laikinąsias priemones atsižvelgiama į visų susijusių šalių interesus. Susijusi importuojanti šalis informuoja kitą šalį ir nedelsdama kreipiasi į EPS komitetą, kad jis išnagrinėtų atitinkamą klausimą.

9. Jei importuojanti šalis pradeda importuojamų produktų administracines procedūras, skirtas greitai pateikti informacijai apie prekybos srautų raidą, kuri gali sukelti šiame straipsnyje nurodytų problemų, ji nedelsdama apie tai praneša EPS komitetui.

10. Šalys nesinaudoja PPO susitarimu, kad sutrukdytų kitai šaliai priimti apsaugos priemones, atitinkančias šio straipsnio nuostatas.







3 SKYRIUS

Muitų režimas ir prekybos sąlygų gerinimas

32 straipsnis

Tikslai

1. Šalys pripažįsta muitinės ir prekybos sąlygų gerinimo svarbą kintančiomis pasaulio prekybos aplinkybėmis. Siekdamos užtikrinti, kad pasitelkiant atitinkamus teisės aktus bei procedūras ir susijusių institucijų administracinius įgūdžius būtų padedama siekti veiksmingos kontrolės bei prekybos sąlygų gerinimo tikslų ir būtų skatinamas EPS pasirašiusių šalių vystymasis bei regionų integracija, šalys susitaria stiprinti šios srities bendradarbiavimą.

2. Šalys susitaria, kad nebus nukrypstama nuo teisėtų viešosios politikos tikslų, įskaitant saugumo ir sukčiavimo prevencijos tikslus.

33 straipsnis

Muitinių ir administracijų bendradarbiavimas

1. Norėdamos užtikrinti, kad būtų laikomasi šio susitarimo nuostatų, ir veiksmingai siekti 32 straipsnyje išdėstytų tikslų šalys:

a) dalijasi informacija apie muitų teisės aktus, taisykles ir muitinės procedūras;

b) rengia bendras su importo, eksporto ir tranzito procedūromis susijusias iniciatyvas bei iniciatyvas, kuriomis siekiama teikti pasiūlymus teikti kokybiškas paslaugas verslo atstovams;

c) bendradarbiauja automatizuojant muitinės ir prekybos procedūras, o dalijimosi informacija srityje taiko Pasaulio muitinių organizacijos (PMO) muitinės duomenų modelį;

d) bendradarbiauja planuodamos ir teikdamos pagalbą, skirtą muitinės reformoms palengvinti ir palankesnėms sąlygoms prekybai sudaryti; ir

e) skatina visų su tarptautine prekyba susijusių subjektų konsultacijas ir bendradarbiavimą.

2. Neatsižvelgdamos į 1 dalies nuostatas šalių muitinės administracijos teikia viena kitai administracinę pagalbą vadovaudamosi Protokolo dėl administracinės tarpusavio pagalbos muitų srityje nuostatomis. Nuo 2008 m. EPS komitetas bendru sutarimu priima visus protokolo pakeitimus, kuriuos jis laiko būtinais.

34 straipsnis

Bendradarbiavimo tvarka

1. Šalys pripažįsta bendradarbiavimo muitinių ir prekybos sąlygų gerinimo srityse svarbą įgyvendinant šį susitarimą.

2. Šalys, vadovaudamosi 7 straipsnio nuostatomis, susitaria bendradarbiauti, inter alia, šiose srityse:

a) modernių muitinės darbo metodų, įskaitant rizikos analizę ir vertinimą, privalomos informacijos nuostatų, supaprastintos produktų importo ir eksporto procedūros taikymas, a posteriori tikrinimas ir įmonių audito metodai;

b) procedūrų diegimas, kuo labiau susietas su tarptautinėmis muitų ir prekybos srityse taikomomis priemonėmis ir standartais, įskaitant PPO muitinės vertės taisykles ir PMO priemones bei standartus, inter alia Tarptautinę muitinės procedūrų supaprastinimo ir suderinimo konvenciją, sudarytą 1973 m. gegužės 18 d. Kiote ir peržiūrėtą Briuselyje, 1999 m. birželio 26 d. („peržiūrėta Kioto konvencija“) ir PMO standartų sistemą, skirtą pasaulio prekybos saugumui užtikrinti ir pasaulio prekybos sąlygoms pagerinti;

c) muitinės ir prekybos procedūrų kompiuterizavimas.

35 straipsnis

Muitų ir prekybos standartai

1. Šalys susitaria, kad jų muitinės ir tarptautinės prekybos sričių teisės aktai, taisyklės ir procedūros bus pagrįsti:

a) tarptautinėmis muitų ir prekybos srityse taikomomis priemonėmis ir standartais, visų pirma peržiūrėta Kioto konvencija, PMO standartų sistema, skirta pasaulio prekybos saugumui užtikrinti ir pasaulio prekybos sąlygoms pagerinti, PMO muitinės duomenų modeliu ir Tarptautinė konvencija dėl suderintos prekių aprašymo ir kodavimo sistemos („SS“),

b) bendro administracinio dokumento ar analogiško elektroninio dokumento, skirto produktų importo ar eksporto deklaracijoms rengti, taikymu;

c) moderniais muitinės metodais, įskaitant rizikos analizę ir vertinimą, supaprastintomis produktų importo ir eksporto procedūromis, a posteriori tikrinimu ir įmonių audito metodais. Siekiant sumažinti ūkinės veiklos vykdytojų, įskaitant mažąsias ir vidutines įmones, sąnaudas ir padidinti prognozavimo galimybes, procedūros turėtų būti skaidrios, veiksmingos ir paprastos;

d) nediskriminaciniais produktų importo, eksporto ir tranzito reikalavimais ir procedūromis, nors ir sutariama, kad siuntos gali būti traktuojamos skirtingai atsižvelgiant į objektyvius rizikos valdymo kriterijus;

e) taisyklėmis ir procedūromis, kuriose pateikiama privaloma tarifinio klasifikavimo ir kilmės informacija;

f) supaprastintomis įgaliotiesiems veiklos vykdytojams taikomomis procedūromis;

g) laipsnišku informacinių sistemų tobulinimu, siekiant palengvinti ūkinės veiklos vykdytojų, muitinių administracijų ir kitų suinteresuotų subjektų elektroninį keitimąsi duomenimis;

h) gabenimo tranzitu lengvinimu;

i) taisyklėmis, kuriomis būtų užtikrinama, kad sankcijos už smulkius muitinės taisyklių ar tarptautinių prekybos procedūrų pažeidimus būtų proporcingos ir nediskriminacinės, ir dėl jų nebūtų nepagrįstai delsiama;

j) periodišku privalomų muitinės tarpininkų paslaugų sistemos vertinimu, siekiant gerinti rezultatus bei veiksmingumą ir, jei reikia, šios sistemos naikinimu;

2. Privalomo produktų tikrinimo prieš išsiunčiant sistema bus derybų dėl visapusiško EPS dalykas.

3. Siekdamos patobulinti darbo metodus ir užtikrinti, kad būtų laikomasi nediskriminavimo, skaidrumo, veiksmingumo, sąžiningumo ir atsakomybės principų, šalys įsipareigoja:

a) imtis priemonių, būtinų siekiant pagal atitinkamas tarptautines rekomendacijas supaprastinti ir standartizuoti muitinių ir kitų su tarptautine prekyba susijusių institucijų reikalaujamus duomenis ir dokumentus;

b) jei įmanoma, supaprastinti administracinius reikalavimus ir formalumus, siekiant paspartinti muitinės dokumentų forminimą, produktų išleidimą ir paėmimą;

c) sukurti veiksmingas, greitas ir nediskriminacines procedūras, kuriomis būtų užtikrinama teisė skųstis dėl poveikį prekių importui, eksportui arba tranzitui darančius muitinių ir kitų administracijų nutarimus, sprendimus ir veiksmus. Šios procedūros turi būti lengvai prieinamos pareiškėjams, o su jomis susijusios išlaidos turi būti pagrįstos ir negali viršyti būtinų jų tvarkymo sąnaudų;

d) laikytis aukščiausių etikos standartų, imant susijusių tarptautinių konvencijų principus ir priemones atitinkančių priemonių.

36 straipsnis

Produktų tranzitas

1. Šalys užtikrina laisvą produktų tranzitą per jų teritoriją tinkamiausiu atitinkamam tranzitui maršrutu. Galimi ribojimai, tikrinimai ir reikalavimai turi būti nediskriminaciniai, proporcingi ir taikomi visiems vienodai.

2. Šalys, nepažeisdamos teisėtų muitinės kontrolės veiksmų, susitaria iš kitos šalies teritorijos tranzitu gabenamoms prekėms taikyti ne mažiau nei vidaus rinkos produktams palankias sąlygas, visų pirma eksporto, importo ir gabenimo sąlygas.

3. Šalys taiko gabenimo per muitinę režimą, kuriuo suteikiama galimybė produktus tranzitu gabenti nemokant muitų ir kitų rinkliavų, jei pateikiamos atitinkamos garantijos.

4. Šalys stengiasi skatinti ir kurti regioninę tranzito infrastruktūrą.

5. Šalys naudoja tarptautinius produktų tranzito standartus ir priemones.

6. Šalys užtikrina visų susijusių institucijų bendradarbiavimą ir koordinavimą jų teritorijose, siekiant palengvinti gabenimą tranzitu ir skatinti tarpvalstybinį bendradarbiavimą.

37 straipsnis

Santykiai su verslo atstovais

Šalys sutaria:

a) užtikrinti, kad visa su teisės aktais, taisyklėmis, procedūromis, pateiktinais dokumentais, muitais, mokesčiais ir kitomis rinkliavomis susijusi informacija būtų prieinama viešai ir, kiek tai įmanoma, elektroninėmis priemonėmis;

b) būtina reguliariai konsultuotis su verslo atstovais dėl su muitine ir tarptautine prekyba susijusių teisės aktų rengimo, todėl šalys įsipareigoja kurti tinkamas reguliarių konsultacijų sistemas;

c) turi praeiti pakankamai laiko nuo bet kokio naujo ar iš dalies pakeisto teisės akto, procedūros, muito ar mokesčio paskelbimo iki įsigaliojimo.

Šalys skelbia administracinę su susijusių institucijų reikalavimais, procedūromis, darbo laiku ir muitinės darbo tvarka susijusią informaciją atvykimo į šalį ir (arba) išvykimo iš jos vietoje (-se) bei ryšių palaikymo ar informacijos punktuose;

d) skatinti ūkinės veiklos vykdytojų ir susijusių administracijų bendradarbiavimą naudojant privalomas ir viešai prieinamas procedūras, pavyzdžiui, susitarimo memorandumus, pagrįstus PMO patvirtintais protokolais;

e) užtikrinti, kad administracijų tarptautinės prekybos reikalavimai atitiktų verslo atstovų poreikius, gerąją patirtį ir kuo mažiau ribotų prekybą.

38 straipsnis

Muitinė vertė

1. Šalių tarpusavio prekybai taikomos muitinės vertės nustatymo taisyklės nustatomos vadovaujantis 1994 m. GATT VII straipsniu ir PPO susitarimu dėl 1994 m. GATT VII straipsnio įgyvendinimo.

2. Šalys bendradarbiauja siekdamos bendro požiūrio į klausimus, susijusius su muitine verte, įskaitant su perdavimo kainomis susijusius sunkumus.

39 straipsnis

Centrinės Afrikos regioninė integracija

Šalys, siekdamos muitinių reformų pažangos ir siekdamos sudaryti palankesnes sąlygas prekybai, skatina regionų integraciją, visų pirma rengdamos standartizuotas nuostatas, susijusias su:

— reikalavimais,

— dokumentais,

— pateiktinais duomenimis,

— procedūromis,

— įgaliotiesiems veiklos vykdytojams taikomais režimais,

— pasienio procedūromis ir darbo valandomis,

— tranzito reikalavimais, gabenimu per muitinę ir garantijų teikimu.

Tam reikalingas glaudus susijusių institucijų bendradarbiavimas, kiek įmanoma pasitelkiant atitinkamus tarptautinius standartus.







4 SKYRIUS

Techninės prekybos kliūtys ir sanitarijos bei fitosanitarijos priemonės

40 straipsnis

Tikslai

Šiuo skyriumi siekiama sudaryti palankesnes šalių tarpusavio prekybos sąlygas, didinant jų pajėgumą nustatyti prekybos kliūtis, kylančias dėl vienos ar kitos šalies techninių taisyklių, standartų, atitikties vertinimo procedūrų, užkirsti tokioms kliūtims kelią bei jas pašalinti ir didinti šalių pajėgumą saugoti augalus, gyvūnus ir visuomenės sveikatą.

41 straipsnis

Daugiašaliai įsipareigojimai ir bendrosios aplinkybės

1. Šalys dar kartą patvirtina savo teises ir įsipareigojimus pagal PPO susitarimą, visų pirma pagal PPO susitarimą dėl sanitarinių ir fitosanitarinių priemonių (toliau – SFS susitarimas) ir PPO susitarimą dėl techninių prekybos kliūčių (toliau – TPK susitarimas). Šalys, kurios nėra PPO narės, patvirtina savo įsipareigojimą laikytis SFP ir TPK susitarimų įsipareigojimų, susijusių su visais šalių santykiams įtaką darančiais klausimais.

2. Šalys, vadovaudamosi 47 straipsniu, patvirtina įsipareigojimus gerinti visuomenės sveikatą susitarimą pasirašiusių Centrinės Afrikos valstybių teritorijose, visų pirma didinti jų galimybes nustatyti pavojingus produktus.

3. Vykdydamos veiklą pagal šį skyrių šalys vadovaujasi šiais įsipareigojimais, teisėmis ir prievolėmis.

42 straipsnis

Taikymo sritis ir apibrėžtys

1. Šis skyrius taikomas priemonėms, kurios priklauso PPO SFP ir TPK susitarimų taikymo sričiai.

2. Jei nenurodyta kitaip, šiame skyriuje vartojami SFP ir TPK susitarimų, Maisto kodekso, Tarptautinės augalų apsaugos konvencijos, Pasaulinės gyvūnų sveikatos organizacijos terminai, įskaitant ir visas šiame skyriuje pateikiamas nuorodas į „produktą“.

43 straipsnis

Kompetentingos institucijos

Už šio skyriaus priemonių dėl SFP taikymą atsakingos EB ir susitarimą pasirašiusių Centrinės Afrikos valstybių institucijos apibrėžtos II priedėlyje.

Šalys per pagrįstą laikotarpį informuoja viena kitą apie bet kokius svarbius kompetentingų institucijų, išvardytų II priedėlyje, pasikeitimus. EPS komitetas atitinkamai iš dalies pakeičia II priedėlį.

44 straipsnis

Suskirstymas į regionus (zonas)

Nustatydamos importo sąlygas šalys, atsižvelgdamos į tarptautinius standartus, gali siūlyti ir kiekvienu atveju atskirai nustatyti zonas, kurioms taikomas tam tikras nustatytas sanitarijos ar fitosanitarijos režimas.

45 straipsnis

Prekybos sąlygų ir dalijimosi informacija skaidrumas

1. Šalys informuoja viena kitą apie bet kokius produktų (visų pirma gyvūninės ir (arba) augalinės kilmės produktų) importo teisinių ar administracinių nuostatų pakeitimus.

2. Šalys dar kartą patvirtina įsipareigojimą, kuris nustatytas PPO FSP ir TPK susitarimuose, naudojantis šiais susitarimais nustatytomis sistemomis informuoti viena kitą apie bet kokius atitinkamų standartų ar techninių taisyklių pakeitimus.

3. Be to, jeigu reikia ir tada, kai reikia, šalys tiesiogiai keičiasi informacija kitais klausimais, kuriuos jos bendrai laiko potencialiai svarbiais jų prekybos santykiams.

4. Šalys susitaria bendradarbiauti epidemiologinio gyvūnų ligų stebėjimo srityje. Be to, šalys keičiasi fitosanitarijos apsaugos srities informacija apie parazitų, keliančių žinomą tiesioginę grėsmę kitai šaliai, atsiradimą.

46 straipsnis

Regionų integracija

1. Centrinė Afrika įsipareigoja regionų mastu suderinti šio skyriaus taikymo srities standartus ir kitas priemones per ketverius metus nuo šio susitarimo įsigaliojimo dienos.

2. Siekdamos palengvinti šalių prekybą ir vadovaudamosi 40 straipsniu, susitarimą pasirašiusios Centrinės Afrikos valstybės sutaria dėl būtinybės suderinti į susitarimą pasirašiusią Centrinės Afrikos valstybę įvežamų EB kilmės produktų importo sąlygas. Jeigu šio susitarimo įsigaliojimo metu jau taikomos nacionalinės importo sąlygos, iki suderintų importo sąlygų nustatymo susitarimą pasirašiusios Centrinės Afrikos valstybės taiko minėtas nacionalines sąlygas laikydamosi principo, kad įstatymo leidžiamu būdu susitarimą pasirašiusios Centrinės Afrikos valstybės rinkai pateikti EB produktai gali būti pateikti kitų susitarimą pasirašiusių Centrinės Afrikos valstybių rinkoms, netaikant jokių kitų administracinių ribojimų ar reikalavimų.

47 straipsnis

Pajėgumų didinimas ir techninė pagalba

Šalys, vadovaudamosi 7 straipsnio nuostatomis, susitaria bendradarbiauti, inter alia, šiose srityse:

a) Dėl produktų, išvardytų IA priedėlyje, šalys susitaria bendradarbiauti siekdamos susitarimą pasirašiusių Centrinės Afrikos valstybių regioninės integracijos stiprinimo ir kontrolės pajėgumų didinimo, atsižvelgdamos į šio susitarimo tikslus ir siekdamos sudaryti palankesnes sąlygas susitarimą pasirašiusių Centrinės Afrikos valstybių tarpusavio prekybai;

b) Šalys susitaria bendradarbiauti dėl IB priedėlyje išvardytų produktų, siekdamos didinti jų konkurencingumą ir kokybę.







5 SKYRIUS

Miškų valdymas ir prekyba mediena ir miško produktais

48 straipsnis

Apibrėžtys

Jei nenurodyta kitaip, taikant šį skyrių „miško produktais“ vadinami ir nesumedėję miško produktai, ir jų išvestiniai produktai.

49 straipsnis

Taikymo sritis

Šio skyriaus nuostatos taikomos prekybai Centrinės Afrikos kilmės mediena bei miško produktais ir darniam miškų, iš kurių gauti produktai, valdymui.

50 straipsnis

Prekyba mediena, nesumedėjusiais miško produktais ir jų išvestiniais produktais

1. Šalys veikia išvien siekdamos sudaryti palankias sąlygas EB ir Centrinės Afrikos prekybai mediena ir miško produktais, gautais iš darnaus vystymosi tikslus atitinkančių legalių šaltinių, kuriuos galima objektyviai patikrinti. Šalys susitaria:

a) kurti priemones, skirtas pagerinti rinkos pasitikėjimui, susijusiam su miško produktų kilme, visų pirma susijusiam su legalia ir (arba) tvaria produktų kilme. Tarp šių priemonių gali būti medienos ir miško produktų, kuriais Centrinės Afrikos valstybės prekiauja tarpusavyje ir su EB, atsekamumo gerinimo sistemos;

b) sukurti nepriklausomą kontrolės grandinės audito ir priežiūros sistemą

2. Šalys nagrinėja galimybes, kaip pagerinti prekybos Centrinės Afrikos mediena ir miško produktais, gautais iš legalių arba tvarių šaltinių, sąlygas EB rinkoje. Tarp šių priemonių, inter alia, gali būti sustiprinta viešųjų pirkimų politika, priemonės vartotojams šviesti, priemonės miško produktų perdirbimui Centrinėje Afrikoje skatinti ir veikla bei iniciatyvos, susijusios su privataus sektoriaus veiklos vykdytojais.

3. Šalys įsipareigoja tobulinti šio skyriaus taikymo srities nediskriminacinę politiką ir (arba) teisės aktus. Be to, šalys įsipareigoja užtikrinti veiksmingą ir nediskriminacinį šios politikos ir (arba) teisės aktų taikymą laikantis į PPO nuostatų.

51 straipsnis

Regionų integracija

1. Centrinė Afrika įsipareigoja parengti ir įgyvendinti regioninę sistemą, kuria vadovaujantis bus vykdoma prekyba Centrinės Afrikos mediena ir miško produktais, taip pat ir atitinkamus teisės aktus bei bendradarbiavimo metodus, kuriais bus prisidedama prie veiksmingo tokios sistemos taikymo ir įgyvendinimo.

2. Centrinės Afrika kuria už sistemos taikymą atsakingų Centrinės Afrikos kompetentingų institucijų bendradarbiavimo protokolus ir (arba) rekomendacijas, siekdama užtikrinti, kad Centrinės Afrikos regionų vidaus prekyba mediena ir miško produktais būtų vykdoma iš legalių šaltinių, kuriuos galima objektyviai patikrinti.

52 straipsnis

Pajėgumų didinimas ir techninė pagalba

Šalys, vadovaudamosi 7 straipsnio nuostatomis, susitaria bendradarbiauti, inter alia, šiose srityse:

a) pagalbos gerinimas siekiant didinti šios srities regionų integraciją, visų pirma įgyvendinant Sutartį dėl tvaraus Centrinės Afrikos miškų valdymo (COMIFAC) ir Regionų konvergencijos planą, ir didinti šalių pajėgumą vykdyti šio skyriaus įsipareigojimus;

b) parama viešosioms ir privačioms prekybos iniciatyvoms, visų pirma susijusioms su eksportu į EB, kuriomis siekiama pačioje Centrinėje Afrikoje perdirbti medieną ir miško produktus, gautus iš darnaus vystymosi tikslus atitinkančių legalių šaltinių, kuriuos galima objektyviai patikrinti.

53 straipsnis

Kiti susitarimai

Nedarant poveikio šio skyriaus nuostatų taikymui, prekyba mediena ir miško produktais vykdoma vadovaujantis Nykstančių laukinės faunos ir floros rūšių tarptautinės prekybos konvencija (CITES), galimais Savanoriškais partnerystės susitarimais, jei prie jų Europos bendrija ir susitarimą pasirašiusios Centrinės Afrikos valstybės atskirai ar drauge prisijungtų vadovaudamosi Europos Sąjungos FLEGT (Miškų teisės aktų vykdymo, miškų valdymo ir prekybos mediena) veiksmų planu.







IV ANTRAŠTINĖ DALIS

ĮSISTEIGIMAS, PREKYBA PASLAUGOMIS IR ELEKTRONINĖ PREKYBA

54 straipsnis

Bendrosios nuostatos

1. Šalys dar kartą patvirtina savo įsipareigojimus pagal Bendrąjį susitarimą dėl prekybos paslaugomis.

2. Šalys įsipareigoja ne vėliau kaip 2009 m. sausio 1 d. išplėsti šio susitarimo taikymo sritį, derėdamosi dėl nuostatų, būtinų laipsniškam, asimetriškam bei abipusiam įsisteigimo ir paslaugų prekybos liberalizavimui.

55 straipsnis

Bendradarbiavimas

Šalys pripažįsta, kad prekybos pajėgumų didinimu galima remti ekonomikos vystymąsi, visų pirma paslaugų srityje, ir stiprinti teisinę bazę, todėl dar kartą patvirtina atitinkamus Kotonu susitarime, visų pirma 34–39, 41–43 ir 74–78 straipsniuose, nustatytus įsipareigojimus.







V ANTRAŠTINĖ DALIS

PREKYBOS TAISYKLĖS







1 SKYRIUS

Einamieji mokėjimai ir kapitalo judėjimas

56 straipsnis

Derybų dėl einamųjų mokėjimų ir kapitalo judėjimo tąsa

1. Šalys pripažįsta, jog būtina užtikrinti, kad nė viena iš šalių neribotų ir nedraustų tarpvalstybinių pinigų srautų, reikalingų prekybos produktais ir paslaugomis liberalizavimui ir vienos šalies investicijoms kitos šalies regione. Bet kokia kliūtis tokiems srautams prieštarautų liberalizavimo tikslams, nes prekyba ir investicijos, nors ir būtų leidžiami, negalėtų būti finansuojami iš užsienio.

2. Siekdamos šio tikslo šalys įsipareigoja iki 2009 m. sausio 1 d. baigti įvairių sričių derybas, visų pirma susijusias su šiais klausimais:

a) su prekyba produktais ir paslaugomis susijusių pinigų srautų, vadinamų „einamaisiais mokėjimais“, liberalizavimas;

b) su investicijomis ir su kapitalo, susijusio su investicijomis, judėjimu susijusių pinigų srautų liberalizavimas, įskaitant investicijų ir pelno repatriaciją;

c) apsaugos nuostata, kuri suteikia galimybę trumpam nukrypti nuo laisvo kapitalo judėjimo principo iškilus rimtoms monetarinėms problemoms ar sunkumams dėl mokėjimų balanso;

d) raidos nuostata, kuri suteikia galimybę liberalizuoti kito pobūdžio, susijusio ne tik su investicijomis, kapitalo judėjimą.







2 SKYRIUS

Konkurencija

57 straipsnis

Derybų dėl konkurencijos tąsa

1. Šalys pripažįsta laisvos ir neiškreiptos konkurencijos svarbą jų prekybos santykiams ir tai, kad tam tikri antikonkurenciniai veiksmai gali riboti šalių tarpusavio prekybą ir trukdyti siekti šio susitarimo tikslų.

2. Šalys susitaria pradėti derybas dėl vieno EPS konkurencijos skyriaus, kuriame bus aptarti tokie aspektai:

a) antikonkurenciniai veiksmai, kurie laikomi nesuderinamais su tinkamu šio susitarimo veikimu (jei jie gali daryti poveikį šalių tarpusavio prekybai);

b) veiksmingo konkurencijos politikos bei taisyklių ir Centrinės Afrikos regionų lygmens politikos, susijusios su 2 dalies a punkte nustatytais antikonkurenciniais veiksmais, įgyvendinimo nuostatos;

c) šio skyriaus tikslams pasiekti ir veiksmingai konkurencijos politikai Centrinės Afrikos regionų lygmeniu įgyvendinti skirtos nepriklausomų ekspertų teikiamos techninės pagalbos nuostatos;

3. Derybos vykdomos dviem etapais: pirmiausia taisyklės taikomos atsižvelgiant į Centrinės Afrikos regioninės integracijos aplinkybes, o vėliau, pasibaigus bendrai nustatytam pereinamajam laikotarpiui, taisyklės taikomos abiem šalims.

4. Derybos dėl konkurencijos skyriaus baigiamos iki 2009 m. sausio 1 d.







3 SKYRIUS

Intelektinė nuosavybė

58 straipsnis

Derybų dėl intelektinės nuosavybės tąsa

1. Šalys dar kartą patvirtina savo teises ir įsipareigojimus, nustatytus Susitarime dėl su prekyba susijusių intelektinės nuosavybės teisių aspektų (toliau – TRIPS), ir pripažįsta, kad, siekiant mažinti dvišalės prekybos iškraipymus ir kliūtis, būtina užtikrinti tinkamą ir veiksmingą intelektinės, pramoninės bei prekybos nuosavybės teisių ir kitų TRIPS nurodytų teisių apsaugą laikantis tarptautinių standartų.

2. Šalys, atsižvelgdamos į atitinkamus Afrikos intelektinės nuosavybės teisių organizacijai (OAPI) perduotus įgaliojimus, įsipareigoja iki 2009 m. sausio 1 d. baigti derybas dėl įvairių įsipareigojimų, susijusių su intelektinės nuosavybės teisėmis.

3. Šalys taip pat susitaria stiprinti intelektinės nuosavybės teisių srities bendradarbiavimą. Bendradarbiavimu siekiama remti šalių įsipareigojimų įgyvendinimą, todėl siekiama pradėti bendradarbiauti, inter alia, šiose srityse:

a) Centrinės Afrikos regionų integracijos didinimas siekiant gerinti regionų sugebėjimus reglamentuoti, leisti teisės aktus ir regionines taisykles;

b) teisių turėtojų piktnaudžiavimo minėtomis teisėmis ir konkurentų vykdomo teisių pažeidimo prevencija;

c) parama rengiant Centrinės Afrikos nacionalinius teisės aktus ir taisykles, skirtus intelektinės nuosavybės teisėms ginti.

4. Derybos vykdomos dviem etapais: pirmiausia taisyklės taikomos atsižvelgiant į Centrinės Afrikos regioninės integracijos aplinkybes, o vėliau, pasibaigus bendrai nustatytam pereinamajam laikotarpiui, taisyklės taikomos abiem šalims.

5. Derantis reikia atsižvelgti į skirtingą susitarimą pasirašiusių Centrinės Afrikos valstybių išsivystymo lygį.







4 SKYRIUS

Viešieji pirkimai

59 straipsnis

Derybų dėl viešųjų pirkimų tąsa

1. Šalys pripažįsta, kad skaidriomis ir konkurencingomis viešųjų pirkimų taisyklėmis prisidedama prie ekonomikos vystymosi. Šalys susitaria laikydamosi 3 dalies sąlygų ir pripažindamos vystymosi skirtumus derėtis dėl laipsniško abipusio viešųjų pirkimų rinkos atvėrimo.

2. Siekdamos šio skyriaus tikslų šalys iki 2009 m. sausio 1 d. baigia derybas dėl įvairių galimų viešųjų pirkimų įsipareigojimų, visų pirma susijusių su šiais aspektais:

a) skaidrios ir nediskriminacinės taisyklės, procedūros ir taikytini principai;

b) produktų, patenkančių į taikymo sritį, sąrašas ir taikomos ribos;

c) veiksminga užginčijimo tvarka;

d) priemonės šių įsipareigojimų įgyvendinimui remti, įskaitant informacinių technologijų teikiamų galimybių naudojimą;

3. Derybos vykdomos dviem etapais: pirmiausia taisyklės taikomos atsižvelgiant į Centrinės Afrikos regioninės integracijos aplinkybes, o vėliau, pasibaigus bendrai nustatytam pereinamajam laikotarpiui, taisyklės taikomos abiem šalims.

4. Derėdamasi EB šalis atsižvelgia į susitarimą pasirašiusių Centrinės Afrikos valstybių vystymosi, finansinius ir prekybos poreikius, todėl, siekdama specialaus ir diferencijuoto režimo, gali imtis tokių priemonių:

a) prireikus nustatomi atitinkami vyriausybių priemonių dėl viešųjų pirkimų suderinimo pagal visus konkrečius procedūrinius įsipareigojimus įgyvendinimo terminai;

b) atsižvelgiant į panaikinimo grafiką priimamos arba toliau taikomos pereinamojo laikotarpio priemonės, kaip antai lengvatinių kainų ar kompensacijų programos;







5 SKYRIUS

Darnus vystymasis

60 straipsnis

Derybų dėl darnaus vystymosi tąsa

1. Šalys pripažįsta, kad darnus vystymasis yra bendras EPS tikslas. Jos susitaria atsižvelgti į darnaus vystymosi aspektą visose EPS antraštinėse dalyse ir parengti atskirus aplinkosaugos ir socialiniams klausimams skirtus skyrius.

2. Siekdamos šio tikslo šalys iki 2009 m. sausio 1 d. baigia derybas dėl įvairių galimų darnaus vystymosi įsipareigojimų, visų pirma susijusių su šiais aspektais:

a) apsaugos lygis ir teisė reglamentuoti;

b) Centrinės Afrikos regioninė integracija ir tarptautinių aplinkosaugos bei Tarptautinės darbo organizacijos standartų naudojimas, deramo darbo skatinimas;

c) apsaugos lygio užtikrinimas;

d) konsultacijų ir priežiūros procedūros;

3. Derėdamasi EB šalis atsižvelgia į susitarimą pasirašiusių Centrinės Afrikos valstybių vystymosi poreikius, todėl gali priimti šios srities bendradarbiavimo nuostatas.







6 SKYRIUS

Asmens duomenų apsauga

61 straipsnis

Bendrasis tikslas

Šalys, pripažindamos, kad:

a) yra bendrai suinteresuotos saugoti fizinių asmenų pagrindines teises ir laisves, ypač jų privatumo teisę, tvarkant asmens duomenis,

b) svarbu turėti veiksmingas duomenų apsaugos sistemas, kuriomis būtų saugomi vartotojų interesai, skatinamas investuotojų pasitikėjimas ir lengvinami tarpvalstybiniai asmens duomenų srautai,

c) asmens duomenys turėtų būti renkami ir tvarkomi skaidriai bei teisingai ir atsižvelgiant į susijusių asmenų teises, susitaria sukurti atitinkamas teisines ir reguliavimo sistemas bei pasirūpinti atitinkamais administraciniais pajėgumais toms sistemoms įgyvendinti, įskaitant nepriklausomas priežiūros institucijas, kad tvarkant asmens duomenis būtų užtikrintas tinkamas asmenų apsaugos lygis ( 4 ), atitinkantis aukščiausius galiojančius tarptautinius standartus.

62 straipsnis

Apibrėžtys

Šiame reglamente:

a) asmens duomenys – visa informacija, susijusi su identifikuotu arba identifikuojamu asmeniu (susijusiu asmeniu);

b) asmens duomenų tvarkymas – bet koks (-ie) su asmens duomenimis atliekamas (-i) veiksmas (-i), kaip antai jų rinkimas, registravimas, tvarkymas, kaupimas, keitimas, atstatymas, žiūrėjimas, naudojimas, atskleidimas, grupavimas, blokavimas, ištrynimas arba sunaikinimas ir asmens duomenų tarpvalstybinis perdavimas;

c) duomenų valdytojas – fizinis arba juridinis asmuo, institucija ar kita organizacija, kuri nustato asmens duomenų tvarkymo tikslus ir priemones.

63 straipsnis

Principai ir bendrosios taisyklės

Šalys susitaria, kad nustatytinos teisinės ir reguliavimo sistemos bei administraciniai pajėgumai turi būti pagrįsti bent šiais esminiais principais ir įgyvendinimo kontrolės sistemomis:

a) esminiai principai:

i) konkretaus tikslo ribojimo principas: duomenys turi būti tvarkomi konkrečiu tikslu ir vėliau naudojami arba toliau perduodami tik tuomet, jei tai atitinka perdavimo tikslą. Šio principo išimtys gali būti nustatytos tik teisės aktais, skirtais esminiams demokratinės visuomenės viešiesiems interesams apginti;

ii) duomenų kokybės ir proporcingumo principas: duomenys turi būti tikslūs ir prireikus atnaujinami. Duomenys turėtų būti pakankami ir tinkami, jų neturi būti pernelyg daug tam tikslui, dėl kurio jie perduodami arba toliau tvarkomi, siekti;

iii) skaidrumo principas: asmenims turi būti pateikta informacija apie duomenų tvarkymo tikslą ir trečiosios šalies duomenų valdytojo tapatybę bei kita informacija, jei jos reikia siekiant užtikrinti teisingumo principą. Šio principo išimtys gali būti nustatytos tik teisės aktais, skirtais esminiams demokratinės visuomenės viešiesiems interesams apginti;

iv) saugumo principas: duomenų valdytojas turi imtis techninių ir organizacinių saugumo priemonių, kurios atitiktų duomenų tvarkymo keliamą pavojų. Asmenys, veikiantys pagal duomenų valdytojo įgaliojimą, tarp jų ir duomenų tvarkytojas, duomenis gali tvarkyti tik gavę duomenų valdytojo nurodymus;

v) prieigos, taisymo ir prieštaravimo teisė: susijęs asmuo turi turėti teisę gauti visų su juo susijusių tvarkomų duomenų kopijas ir teisę šiuos duomenis ištaisyti, jei jis nustato, kad jie netikslūs. Be to, tam tikrais atvejais susijusiam asmeniui turi būti sudaryta galimybė nesutikti, kad būtų tvarkomi su juo susiję duomenys. Šio principo išimtys gali būti nustatytos tik teisės aktais, skirtais esminiams demokratinės visuomenės viešiesiems interesams apginti;

vi) apribojimai, susiję su tolesniu duomenų perdavimu: iš principo pirminiam perduotų duomenų gavėjui asmens duomenis toliau perduoti turi būti leidžiama tik tuomet, jei antrajam gavėjui (t. y. toliau perduodamų duomenų gavėjui) taip pat taikomos tinkamą apsaugos lygį užtikrinančios taisyklės;

vii) neskelbtini duomenys: jei tvarkomi duomenys, atskleidžiantys rasinę ar etninę kilmę, politinę nuomonę, religinius ar filosofinius įsitikinimus arba narystę profesinėje sąjungoje, duomenys apie sveikatos būklę ar lytinį gyvenimą, ir duomenys, susiję su teisės pažeidimais, kaltinamaisiais nuosprendžiais ar saugumo priemonėmis, turi būti taikomos papildomos apsaugos priemonės.

b) įgyvendinimo kontrolės sistemos:

Turi būti naudojamos tinkamos sistemos, kad būtų siekiama šių tikslų:

i) užtikrinti, kad būtų tinkamai laikomasi visų taisyklių, visų pirma informuojant duomenų valdytojus apie jų įsipareigojimus, o susijusius asmenis – apie jų teises bei jų įgyvendinimo priemones, numatant veiksmingas ir atgrasomas sankcijas ir valdžios institucijoms, auditoriams bei nepriklausomiems už duomenų apsaugą atsakingiems asmenims taikant kontrolės sistemas;

ii) remti ir padėti pasinaudoti teisėmis atskiriems susijusiems asmenims, kurie turi turėti galimybę greitai ir veiksmingai prieinamomis sąnaudomis užtikrinti savo teises, jei reikia, pasinaudodami atitinkamomis institucijų sistemomis, leidžiančiomis nepriklausomai nagrinėti skundus;

iii) užtikrinti, kad, jei nebuvo laikomasi taisyklių, būtų tinkamai atlyginama žala, ir, jei reikia, nustatyti galimybę taikyti sankcijas ir išmokėti kompensacijas.

64 straipsnis

Derėjimas su tarptautiniais įsipareigojimais

1. Šalys EPS komitete informuoja viena kitą apie daugiašalius įsipareigojimus ir susitarimus su trečiosiomis šalimis, kuriuos jos gali sudaryti, ir apie visus kitus įsipareigojimus, kurių jos gali privalėti laikytis ir kurie galėtų būti svarbūs įgyvendinant šio skyriaus nuostatas, visų pirma apie visus susitarimus, kuriuose aptariamas asmens duomenų tvarkymas, kaip antai jų rinkimas, kaupimas, prieiga ar perdavimas trečiosioms šalims.

2. Šalys gali paprašyti konsultacijų visais kitais iškilusiais klausimais.

65 straipsnis

Bendradarbiavimas

Šalys pripažįsta bendradarbiavimo svarbą siekiant palengvinti atitinkamų teisinių, teisminių ir institucinių sistemų kūrimą bei užtikrinti tinkamą asmens duomenų apsaugos lygį laikantis šio skyriaus tikslų ir principų.







VI ANTRAŠTINĖ DALIS

GINČŲ PREVENCIJA IR SPRENDIMAS







1 SKYRIUS

Tikslas ir taikymo sritis

66 straipsnis

Tikslas

Šia antraštine dalimi siekiama užkirsti kelią šalių ginčams, o galinčius kilti ginčus spręsti siekiant abiem pusėms kuo priimtinesnių sprendimų.

67 straipsnis

Taikymo sritis

1. Ši antraštinė dalis taikoma visiems ginčams, susijusiems su šio susitarimo aiškinimu ir taikymu, jei nenustatyta kitaip.

2. Nepaisant 1 dalies, kilus ginčui, susijusiam su bendradarbiavimu dėl vystymosi finansavimo, kaip numatyta Kotonu susitarime, taikoma Kotonu susitarimo 98 straipsnyje nustatyta procedūra.







2 SKYRIUS

Konsultacijos ir tarpininkavimas

68 straipsnis

Konsultacijos

1. Šalys siekia spręsti visus dėl šio susitarimo kilusius nurodytus ginčus ir konsultuodamosi stengiasi rasti abiem pusėms priimtiną sprendimą.

2. Šalis, norinti pradėti konsultacijas, pateikia prašymą raštu kitai šaliai, o prašymo kopiją nusiunčia EPS komitetui, ir nurodo ginčijamąją priemonę bei šio susitarimo nuostatas, kurių, kaip ji mano, nėra laikomasi.

3. Konsultacijos surengiamos per 40 dienų nuo prašymo pateikimo dienos. Konsultacijos laikomos baigtomis po 60 dienų nuo prašymo pateikimo dienos, nebent abi šalys susitaria jas tęsti. Visa konsultacijų metu suteikta informacija yra konfidenciali.

4. Skubiais atvejais, įskaitant su greitai gendančiais arba sezoniniais produktais susijusius atvejus, konsultacijos pradedamos per 15 dienų nuo prašymo pateikimo dienos ir laikomos baigtomis po 30 dienų nuo prašymo pateikimo dienos.

5. Jei konsultacijos nesurengiamos per 3 ar 4 dalyje nustatytą laiką arba jei konsultacijos baigiamos neradus abiem pusėms priimtino sprendimo, šalis ieškovė gali pateikti prašymą pagal 70 straipsnį sudaryti arbitrų kolegiją.

69 straipsnis

Tarpininkavimas

1. Jei per konsultacijas nepavyksta rasti abiem pusėms priimtino sprendimo, šalys gali susitarti kreiptis į tarpininką. Jeigu šalys nesusitaria kitaip, tarpininkui pateikiamas tas pats klausimas, kuris buvo išdėstytas atitinkamame konsultacijų prašyme.

2. Jeigu ginčo šalys per 15 dienų nesusitaria, kokiam tarpininkui perduoti tarpininkavimo prašymą, EPS komitetas, sudarytas iš asmenų, kurie įtraukti į 85 straipsnyje nurodytą sąrašą ir nėra vienos iš šalių piliečiai, burtų keliu išrenka tarpininką. Tarpininkas dalyvaujant kiekvienos šalies atstovams pasirenkamas per 20 dienų nuo prašymo kreiptis į tarpininką pateikimo dienos. Ne vėliau kaip per 30 dienų nuo išrinkimo tarpininkas sukviečia šalis į posėdį. Ne vėliau nei per 15 dienų iki posėdžio tarpininkas turi gauti kiekvienos šalies pareiškimus ir ne vėliau nei per 45 dienas po savo išrinkimo pateikti nuomonę.

3. Tarpininkas į savo nuomonę gali įtraukti rekomendaciją, kaip pagal šio susitarimo nuostatas išspręsti ginčą. Į tarpininko nuomonę atsižvelgti neprivaloma.

4. Šalys gali susitarti keisti 2 dalyje nustatytus terminus. Tarpininkas taip pat gali nuspręsti keisti minėtus terminus kurios nors iš šalių prašymu arba savo paties iniciatyva, atsižvelgdamas į susijusios šalies patiriamus sunkumus arba atvejo sudėtingumą.

5. Su tarpininkavimu susijusios procedūros, visų pirma visa suteikta informacija ir pozicijos, kurių šalys laikėsi šių procedūrų metu, yra konfidencialios.







3 SKYRIUS

Ginčų sprendimo tvarka







1 Skirsnis

Arbitražo tvarka

70 straipsnis

Arbitražo procedūros pradžia

1. Jei šalims nepavyksta išspręsti ginčo per konsultacijas pagal 68 straipsnį arba, jei taikyta, kreipusis į tarpininką pagal 69 straipsnį, šalis ieškovė gali pateikti prašymą sudaryti arbitrų kolegiją.

2. Raštiškas prašymas sudaryti arbitrų kolegiją pateikiamas šaliai atsakovei ir EPS komitetui. Šalis ieškovė prašyme apibūdina konkrečias ginčijamąsias priemones ir paaiškina, kodėl tokios priemonės pažeidžia 67 straipsnio nuostatas.

71 straipsnis

Arbitrų kolegijos sudarymas

1. Arbitrų kolegiją sudaro trys arbitrai.

2. 10 dienų nuo prašymo sudaryti arbitrų kolegiją pateikimo dienos šalys gali konsultuotis, siekdamos susitarti dėl arbitrų kolegijos sudėties.

3. Jei šalys negali susitarti dėl arbitrų kolegijos sudėties per 2 dalyje nurodytą laikotarpį, kiekviena šalis gali prašyti EPS komiteto pirmininko arba jo atstovo išrinkti visus tris narius iš pagal 85 straipsnį sudaryto sąrašo burtų keliu: vieną narį iš šalies ieškovės skirtų asmenų, vieną narį iš šalies atsakovės skirtų asmenų ir vieną narį iš asmenų, kuriuos abi šalys pasiūlė pirmininkauti posėdžiams. Jei šalys susitaria dėl vieno ar daugiau arbitrų kolegijos narių, likęs ar likusieji nariai skiriami laikantis tokios pat tvarkos.

4. EPS komiteto pirmininkas arba jo atstovas arbitrus išrenka per penkias dienas nuo 3 dalyje nurodyto vienos iš šalių prašymo pateikimo dienos, dalyvaujant kiekvienos šalies atstovui.

5. Arbitrų kolegijos sudarymo diena yra diena, kai išrenkami visi trys arbitrai.

72 straipsnis

Tarpinė arbitrų kolegijos ataskaita

Paprastai ne vėliau nei per 120 dienų nuo sudarymo arbitrų kolegija pateikia šalims tarpinę ataskaitą, kurią sudaro aprašomasis skirsnis, nustatyti faktai ir išvados. Per penkiolika dienų nuo tarpinės ataskaitos pateikimo bet kuri šalis gali teikti arbitrų kolegijai raštiškas pastabas dėl konkrečių tarpinės ataskaitos teiginių.

73 straipsnis

Arbitrų kolegijos sprendimas

1. Arbitrų kolegija savo sprendimą šalims ir EPS komitetui praneša ne vėliau kaip per 150 dienų nuo arbitrų kolegijos sudarymo dienos. Jei, kolegijos manymu, šio termino laikytis neįmanoma, arbitrų kolegijos pirmininkas tai raštu praneša šalims ir EPS komitetui ir nurodo vėlavimo priežastis ir datą, kada kolegija ketina baigti darbą. Sprendimas jokiomis aplinkybėmis negali būti priimtas vėliau nei po 180 dienų nuo arbitrų kolegijos sudarymo dienos.

2. Skubiais atvejais, įskaitant su greitai gendančiais arba sezoniniais produktais susijusius atvejus, arbitrų kolegija deda visas pastangas, kad priimtų sprendimą per 75 dienas nuo savo sudarymo dienos. Sprendimas jokiu būdu negali būti priimtas vėliau nei po 90 dienų nuo arbitrų kolegijos sudarymo. Arbitrų kolegija per 10 dienų nuo sudarymo gali pateikti preliminarų sprendimą, ar atvejis vertintinas kaip skubus.

3. Bet kuri ginčo šalis gali prašyti arbitrų kolegijos pateikti rekomendaciją, kaip šalis atsakovė galėtų ištaisyti padėtį.







II skirsnis

Įgyvendinimas

74 straipsnis

Arbitrų kolegijos sprendimo įgyvendinimas

Kiekviena šalis arba, jei reikia, susitarimą pasirašiusios Centrinės Afrikos valstybės narės imasi priemonių, būtinų arbitrų kolegijos sprendimui įgyvendinti, be to, šalys stengiasi susitarti dėl sprendimo įgyvendinimo termino.

75 straipsnis

Pagrįstas įgyvendinimo terminas

1. Ne vėliau kaip per 30 dienų nuo arbitrų kolegijos sprendimo pranešimo šalims šalis atsakovė raštu nurodo šaliai ieškovei ir EPS komitetui laikotarpį, kurio jai reikia sprendimui įgyvendinti (pagrįstos trukmės laikotarpis).

2. Jei šalys nesutaria, koks yra pagrįstos trukmės laikotarpis arbitrų kolegijos sprendimui įgyvendinti, šalis ieškovė per 20 dienų nuo 1 dalyje nurodyto šalies atsakovės pranešimo raštiškai paprašo arbitrų kolegijos nustatyti pagrįstos trukmės laikotarpį. Apie tokį prašymą tuo pat metu pranešama kitai šaliai ir EPS komitetui. Arbitrų kolegija per 30 dienų nuo prašymo pateikimo dienos praneša savo sprendimą šalims ir EPS komitetui.

3 Nustatydama pagrįstos trukmės laikotarpį arbitrų kolegija atsižvelgia į laikotarpį, kurio šaliai atsakovei arba, jei taikoma, susitarimą pasirašiusioms Centrinės Afrikos valstybėms reikės norint priimti teisines ir administracines priemones, kurias šalis atsakovė ar, jei taikoma, susitarimą pasirašiusi Centrinės Afrikos valstybė nurodė kaip būtinas atitikčiai užtikrinti. Arbitrų kolegija taip pat atsižvelgia į akivaizdžius pajėgumų trūkumus, kurie gali turėti įtakos šaliai atsakovei priimant būtinas priemones.

4. Jei pirmoji arbitrų kolegija arba kurie nors jos nariai negali toliau dirbti, laikomasi 71 straipsnyje nustatytos tvarkos. Sprendimas turi būti priimtas ne vėliau kaip per 45 dienas nuo šio straipsnio 2 dalyje nurodyto prašymo pateikimo dienos.

5. Pagrįstas laikotarpis abipusiu šalių sutarimu gali būti pratęstas.

76 straipsnis

Arbitrų kolegijos sprendimo įgyvendinimo priemonių persvarstymas

1. Iki pagrįstos trukmės laikotarpio pabaigos šalis atsakovė praneša kitai šaliai ir EPS komitetui apie priemones, kurių ji ėmėsi siekdama įgyvendinti arbitrų kolegijos sprendimą.

2. Jei šalys nesutaria dėl kurios nors priemonės, apie kurią pranešta pagal 1 dalį, atitikties šio susitarimo nuostatoms, šalis ieškovė gali raštiškai paprašyti arbitrų kolegijos priimti sprendimą šiuo klausimu. Prašyme nurodomos konkrečios ginčijamosios priemonės ir paaiškinama, kodėl tokia priemonė neatitinka šio susitarimo nuostatų. Arbitrų kolegija praneša savo sprendimą per 90 dienų nuo prašymo pateikimo dienos. Skubiais atvejais, įskaitant su greitai gendančiais arba sezoniniais produktais susijusius atvejus, arbitrų kolegija paskelbia savo sprendimą per 45 dienas nuo prašymo pateikimo dienos.

3. Jei pirmoji arbitrų kolegija arba kurie nors jos nariai negali toliau dirbti, laikomasi 71 straipsnyje nustatytos tvarkos. Apie sprendimą pranešama ne vėliau kaip per 105 dienas nuo šio straipsnio 2 dalyje nurodyto prašymo pateikimo dienos.

77 straipsnis

Laikinosios priemonės sprendimo neįgyvendinimo atveju

1. Jei šalis atsakovė iki pagrįstos trukmės laikotarpio pabaigos nepraneša apie priemones, kurių ji ėmėsi siekdama įgyvendinti arbitrų kolegijos sprendimą, arba jei arbitrų kolegija nusprendžia, kad priemonės, apie kurias pranešta pagal 76 straipsnio 1 dalį, yra nesuderinamos su šalies įsipareigojimais pagal šį susitarimą, šalis atsakovė arba, jei taikoma, susijusi susitarimą pasirašiusi Centrinės Afrikos valstybė turi pateikti, jei to prašo šalis atsakovė, laikinos kompensacijos pasiūlymą. Viena iš kompensacijos dalių arba visa kompensacija gali būti finansinio pobūdžio kompensacija. Tačiau šalis atsakovė arba, jei taikoma, susitarimą pasirašiusi Centrinės Afrikos valstybė neprivalo pasiūlyti tokios finansinės kompensacijos.

2. Jei šalys nesusitaria dėl kompensacijos per 30 dienų nuo pagrįstos trukmės laikotarpio pabaigos arba nuo arbitrų kolegijos sprendimo, kad priemonė, kurios imtasi, yra nesuderinama su šio susitarimo nuostatomis, priėmimo pagal 76 straipsnį dienos, šalis ieškovė įgyja teisę imtis atitinkamų priemonių, prieš tai apie jas pranešusi kitai šaliai. Šias priemones gali priimti šalis ieškovė arba, jei taikoma, susijusi susitarimą pasirašiusi Centrinės Afrikos valstybė.

3. Priimdama priemones šalis ieškovė arba, jei taikoma, susijusi susitarimą pasirašiusi Centrinės Afrikos valstybė stengiasi parinkti pažeidimui proporcingas bei kuo mažiau šio susitarimo tikslų įgyvendinimui poveikį darančias priemones ir atsižvelgia į priemonių poveikį šalies ieškovės bei įvairių susitarimą pasirašiusių Centrinės Afrikos valstybių ekonomikai.

4. Prašydama kompensacijos ar imdamasi atitinkamų priemonių pagal 1 ar 2 šio straipsnio dalį EB savo reikalavimus deramai riboja.

5. Kompensacija ar atitinkamos priemonės taikomos laikinai iki tol, kol šio susitarimo nuostatas pažeidžianti priemonė yra atšaukiama arba iš dalies pakeičiama taip, kad atitiktų susitarimo nuostatas, arba kol šalys išsprendžia ginčą.

78 straipsnis

Sprendimo įgyvendinimo priemonių, taikomų priėmus tinkamas priemones, nagrinėjimas

1. Šalis atsakovė praneša kitai šaliai ir EPS komitetui apie priemones, kurių ji ėmėsi siekdama įgyvendinti arbitražo kolegijos sprendimą, ir tame pranešime pateikia prašymą nutraukti šalies ieškovės arba, jei taikoma, susitarimą pasirašiusios Centrinės Afrikos valstybės taikomas tinkamas priemones.

2. Jei šalys per 30 dienų nuo pranešimo pateikimo nesusitaria dėl priemonės, apie kurią pranešta, atitikties šio susitarimo nuostatoms, šalis ieškovė gali pateikti arbitrų kolegijai raštišką prašymą išspręsti šį ginčą. Apie prašymą pranešama kitai šaliai ir EPS komitetui. Apie arbitrų kolegijos sprendimą šalims ir EPS komitetui pranešama per 45 dienas nuo prašymo pateikimo dienos. Jei arbitrų kolegija nusprendžia, kad priemonės, kurių imtasi siekiant atitikties, neatitinka šio susitarimo nuostatų, ji priima sprendimą, ar šalis ieškovė arba, jei taikoma, susijusi susitarimą pasirašiusi Centrinės Afrikos valstybė gali toliau taikyti atitinkamas priemones. Jei arbitrų kolegija nustato, kad priemonės, kurių imtasi siekiant atitikties, atitinka 67 straipsnio nuostatas, atitinkamos priemonės nebetaikomos.

3. Jei pirmoji arbitrų kolegija arba kurie nors jos nariai negali toliau dirbti, laikomasi 71 straipsnyje nustatytos tvarkos. Apie sprendimą pranešama ne vėliau kaip per 60 dienų nuo šio straipsnio 2 dalyje nurodyto prašymo pateikimo dienos.







III skirsnis

Bendrosios nuostatos

79 straipsnis

Abiem pusėms priimtinas sprendimas

Pagal šią antraštinę dalį bet kuriuo metu šalys gali priimti abiem pusėms priimtiną ginčo sprendimą. Priėmusios tokį sprendimą jos apie tai praneša EPS komitetui. Priėmus abiem pusėms priimtiną sprendimą, procedūra baigiama.

80 straipsnis

Darbo tvarkos taisyklės ir elgesio kodeksas

1. 3 skyriuje nustatytai ginčų sprendimo tvarkai taikomos darbo tvarkos taisyklės ir elgesio kodeksas, kuriuos priima EPS komitetas.

2. Vadovaujantis darbo tvarkos taisyklėmis, arbitrų kolegijos posėdžiai yra vieši; be to, taisyklėse yra nuostatos dėl konfidencialios komercinės informacijos apsaugos.

81 straipsnis

Bendroji ir techninė informacija

Arbitrų kolegija šalies prašymu arba savo iniciatyva gali rinkti informaciją iš bet kurio šaltinio, kurį ji laiko tinkamu arbitrų kolegijos tyrimui, įskaitant ginčo šalis. Arbitrų kolegija yra įgaliota gauti ekspertų nuomonę, jei mano, kad ji reikalinga. Taip gauta informacija turi būti atskleista šalims, o šalys turi teisę pateikti dėl jos pastabas. Suinteresuotosios šalys gali, vadovaudamosi darbo tvarkos taisyklėmis, pateikti arbitrų kolegijai trumpą amicus curiae informaciją.

82 straipsnis

Bendroji ir techninė informacija

Centrinė Afrika informaciją žodžiu ir raštu teikia prancūzų ir anglų kalbomis, o Europos bendrija – bet kuria iš oficialiųjų Europos Sąjungos institucijų kalbų.

83 straipsnis

Aiškinimo taisyklės

Arbitrų kolegija šio susitarimo nuostatas aiškina vadovaudamasi paprotinėmis tarptautinės viešosios teisės, įskaitant Vienos konvenciją dėl tarptautinių sutarčių teisės, aiškinimo taisyklėmis. Arbitrų kolegijos sprendimais negali būti nustatyta daugiau ar mažiau teisių ir prievolių, nei nustatyta šio susitarimo nuostatose.

84 straipsnis

Arbitrų kolegijos sprendimai

1. Arbitrų kolegija deda visas pastangas, kad visi sprendimai būtų priimami bendru sutarimu. Jeigu sprendimo negalima priimti bendru sutarimu, sprendimas dėl ginčo priimamas balsų dauguma, ir jokiais atvejais nėra skelbiamos atskirosios arbitrų nuomonės.

2. Sprendime nurodomi su ginčo esme susiję nustatyti faktai, tinkamų šio susitarimo nuostatų taikomumas ir pagrindžiami arbitrų kolegijos teiginiai ir išvados. EPS komitetas viešai skelbia arbitrų kolegijos sprendimus, išskyrus tuos atvejus, kai kolegija nusprendžia kitaip.







4 SKYRIUS

Bendrosios nuostatos

85 straipsnis

Arbitrų sąrašas

1. EPS komitetas ne vėliau kaip per šešis mėnesius nuo šio susitarimo įsigaliojimo pradžios sudaro 15 asmenų, pageidaujančių ir galinčių būti arbitrais, sąrašą. Kiekviena šalis pasiūlo penkis asmenis, galinčius būti arbitrais. Abi šalys susitaria dėl penkių asmenų, kurie nėra nė vienos šalies piliečiai ir galėtų eiti arbitrų kolegijos pirmininko pareigas. EPS komitetas užtikrina, kad sąraše visuomet būtų nustatytas asmenų skaičius.

2. Arbitrai turi turėti specialiųjų teisės ir tarptautinės prekybos žinių arba patirties. Jie turi būti nepriklausomi, veikti kaip individualūs asmenys, nevykdyti jokios organizacijos ar vyriausybės nurodymų, netarnauti kurios nors šalies administracijai ir laikytis EPS komiteto priimto elgesio kodekso.

3. EPS komitetas gali sudaryti papildomą penkiolikos asmenų, turinčių su konkrečiais šio susitarimo taikymo sričių sektoriais susijusių žinių, sąrašą. Jei taikoma 71 straipsnyje nustatyta atrankos procedūra, EPS komiteto pirmininkas bendru šalių sutarimu gali naudoti šį su konkrečiais sektoriais susijusį sąrašą.

86 straipsnis

Ryšys su PPO įsipareigojimais

1. Pagal šį susitarimą sudarytos arbitrų kolegijos nesprendžia ginčų, susijusių su šalių teisėmis ir prievolėmis pagal PPO steigimo susitarimą.

2. Šio susitarimo nuostatos, susijusios su ginčų sprendimu, taikomos nedarant poveikio jokiems galimiems su PPO susijusiems veiksmams, įskaitant ginčų sprendimo veiksmus. Tačiau jei šalis ar, jei taikoma, susitarimą pasirašiusios Centrinės Afrikos valstybės pradėjo ginčo sprendimo procedūrą dėl tam tikros priemonės pagal 70 straipsnio 1 dalį arba pagal PPO susitarimą, ji (jos) negali pradėti ginčo sprendimo procedūros dėl tos pačios priemonės kitame teisme, kol nebus baigta pirmoji procedūra. Taikant šią dalį ginčo sprendimo procedūra pagal PPO susitarimą laikoma pradėta tada, kai šalis ar susitarimą pasirašiusios Centrinės Afrikos valstybės pateikia prašymą sudaryti arbitrų kolegiją pagal PPO susitarimo dėl ginčų sprendimo 6 straipsnio taisykles ir tvarką.

3. Šiuo susitarimu nedraudžiama šaliai ar, jei taikoma, susitarimą pasirašiusioms Centrinės Afrikos valstybėms laikinai sustabdyti įsipareigojimų vykdymą, jei tai leidžia PPO ginčų sprendimo institucija.

87 straipsnis

Terminai

1. Visi šios antraštinės dalies terminai, įskaitant terminą, per kurį arbitrų kolegija turi pranešti savo sprendimus, skaičiuojami kalendorinėmis dienomis nuo kitos dienos po susijusio veiksmo ar fakto.

2. Šios antraštinės dalies terminai gali būti pratęsiami abipusiu šalių sutarimu.

88 straipsnis

VI antraštinės dalies keitimas

EPS komitetas gali priimti sprendimus dėl šios antraštinės dalies ir jos priedų keitimo.







VII ANTRAŠTINĖ DALIS

BENDROSIOS IŠIMTYS

89 straipsnis

Bendrosios išimties nuostata

Jokia šio susitarimo nuostata negali būti aiškinama kaip draudžianti šalims priimti ar taikyti toliau nurodytas priemones, jei jos netaikomos tokiu būdu, kuris sudarytų sąlygas nepagrįstai ar nepateisinamai šalių diskriminacijai, kai turi būti sudarytos vienodos sąlygos, ar slaptam prekybos ribojimui, kuris daro poveikį prekybai produktais ir paslaugomis ir įsisteigimui; tai yra priemonės, kurios:

a) būtinos visuomenės saugumo, visuomenės dorovės arba viešosios tvarkos sumetimais;

b) būtinos žmonių, gyvūnų ar augalų sveikatai apsaugoti;

c) būtinos užtikrinti, kad būtų laikomasi šio susitarimo nuostatas atitinkančių įstatymų ir kitų teisės aktų, įskaitant priemones, susijusias su:

i) apgaulės ir sukčiavimo prevencija ir su mokėjimų pagal sutartis nevykdymo padarinių šalinimo priemonėmis,

ii) asmens privatumo apsauga tvarkant bei teikiant asmens duomenis ir asmens dokumentų ir sąskaitų slaptumo apsauga,

iii) saugumu,

iv) muitinės taisyklių ir procedūrų taikymu arba

v) intelektinės nuosavybės teisių apsauga;

d) susijusios su aukso arba sidabro importu arba eksportu;

e) būtinos nacionalinėms meno, istorijos ar archeologijos vertybėms apsaugoti;

f) susijusios su neatsinaujinančiųjų gamtos išteklių išsaugojimu, jei tokios priemonės yra vykdomos kartu taikant apribojimus nacionalinei prekių gamybai ar vartojimui, vietos paslaugų teikimui ar vartojimui ir vietiniams investuotojams;

g) susijusios su kalinių pagamintais produktais arba

h) neatitinka šio susitarimo straipsnių dėl nacionalinių sąlygų, jei taikant skirtingas sąlygas siekiama užtikrinti veiksmingą ar nešališką tiesioginių mokesčių nustatymą kitos šalies investuotojų ar paslaugų teikėjų ekonominei veiklai arba tokių mokesčių surinkimą. ( 5 ).

90 straipsnis

Saugumo išimtys

1. Nė viena šio susitarimo nuostata negali būti aiškinama kaip:

a) reikalaujanti, kad viena iš šalių pateiktų informaciją, kurios atskleidimas, kaip šalis mano, prieštarauja esminiams jos saugumo interesams;

b) draudžianti šalims imtis veiksmų, kuriuos jos laiko būtinais esminių jų saugumo interesų apsaugai:

i) susijusi su daliosiomis ir besilydančiomis medžiagomis arba medžiagomis, iš kurių tokios medžiagos pagamintos;

ii) susijusi su ūkine veikla, skirta kariniams objektams tiesiogiai ar netiesiogiai aprūpinti;

iii) susijusi su ginklų, šaudmenų ir karo technikos gamyba arba prekyba;

iv) susijusi su viešaisiais pirkimais, būtinais nacionalinio saugumo ar nacionalinės gynybos tikslais arba

v) vykdoma karo metu ar susidarius kitai ekstremaliai tarptautinių santykių padėčiai, arba

c) užkertanti šalims kelią imtis bet kokių veiksmų, kuriais įgyvendinami įsipareigojimai saugoti tarptautinę taiką ir saugumą.

2. EPS komitetui suteikiama kuo išsamesnė informacija apie priemones, taikomas pagal 1 dalies b ir c punktus, ir jų taikymo terminus.

91 straipsnis

Mokesčiai

1. Jokia šio susitarimo arba taikant šį susitarimą priimto susitarimo nuostata negali būti aiškinama kaip užkertanti šalims kelią taikant atitinkamas fiskalinių teisės aktų nuostatas taikyti skirtingas sąlygas mokesčių mokėtojams, kurių padėtis skiriasi dėl gyvenamosios vietos arba dėl kapitalo investavimo vietos.

2. Jokia šio susitarimo arba pagal šį susitarimą priimto susitarimo nuostata negali būti aiškinama kaip draudžianti nustatyti ar įgyvendinti priemones, kuriomis siekiama užkirsti kelią mokesčių vengimui, vadovaujantis susitarimų dėl dvigubo apmokestinimo išvengimo nuostatomis ir kitų susitarimų mokesčių klausimais arba šalies vidaus fiskalinių teisės aktų nuostatomis.

3. Jokia šio susitarimo nuostata neturi poveikio šalių teisėms ir įsipareigojimams pagal kitas mokesčių konvencijas. Jei šio susitarimo nuostatos neatitinka tokios konvencijos nuostatų, vadovaujamasi konvencijos nuostatomis.







VIII ANTRAŠTINĖ DALIS

BENDROSIOS IR BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS

92 straipsnis

EPS komitetas

1. Per tris mėnesius nuo šio susitarimo pasirašymo dienos susitarimui įgyvendinti įsteigiamas EPS komitetas.

2. Šalys susitaria dėl EPS komiteto sudėties, darbo organizavimo ir veiklos.

3. EPS komitetas atsako už visų šio susitarimo taikymo sričių administravimą ir susitarime nurodytų užduočių vykdymą.

4. Sprendimus EPS komitetas priima bendru sutarimu.

5. Siekdamos palengvinti komunikaciją ir užtikrinti veiksmingą susitarimo įgyvendinimą, kiekviena šalis skiria koordinavimo centrą.

93 straipsnis

Regioninės organizacijos

Centrinės Afrikos valstybių ekonominės ir pinigų bendrijos (CEMAC) komisija ir Centrinės Afrikos valstybių ekonominės bendrijos (ECCAS) generalinis sekretoriatas kviečiami dalyvauti visuose EPS komiteto posėdžiuose.

94 straipsnis

Derybų tąsa ir susitarimo įgyvendinimas

1. Šalys tęsia derybas dabartinėse derybų sistemose laikydamosi šiame susitarime nustatytų terminų.

2. Deryboms pasibaigus per jas priimti pakeitimų projektai pateikiami tvirtinti atitinkamoms nacionalinėms kompetentingoms institucijoms.

3. Kol neįsteigtas EPS komitetas ir kitos atitinkamos 1 straipsnyje minėto visapusiško EPS institucijos ir komitetai, šalys imasi reikiamų šio susitarimo administravimo ir įgyvendinimo priemonių ir vykdo visas EPS komiteto funkcijas, kaip tai nurodyta susitarime.

95 straipsnis

Šalių sąvokos apibrėžtis ir įsipareigojimų vykdymas

1. Šio susitarimo susitariančiosios šalys yra Kamerūno Respublika (toliau - Centrinė Afrika) ir Europos bendrija ar jos valstybės narės arba Europos bendrija ir jos valstybės narės, atsižvelgiant į atitinkamas jų kompetencijos sritis, nurodytas Europos bendrijos steigimo sutartyje (toliau - EB).

2. Įgyvendindama šį susitarimą, Centrinė Afrika susitaria veikti bendrai.

3. Šiame susitarime terminas „šalis“ reiškia bendrai veikiančias Centrinės Afrikos valstybes arba EB. Terminas „šalys“ reiškia bendrai veikiančias Centrinės Afrikos valstybes ir EB.

4. Tais atvejais, kai numatyta galimybė arba būtinybė imtis individualių veiksmų, siekiant įgyvendinti teises ar laikytis įsipareigojimų pagal šį susitarimą, daroma nuoroda į „susitarimą pasirašiusias Centrinės Afrikos valstybes“.

5. Šalys ar susitarimą pasirašiusios Centrinės Afrikos valstybės, priklausomai nuo atvejo, imasi visų bendrų ar individualių priemonių, reikalingų pagal šį susitarimą prisiimtiems įsipareigojimams vykdyti, ir užtikrina, kad būtų pasiekti šiame susitarime nustatyti tikslai.

96 straipsnis

Koordinatoriai ir dalijimasis informacija

1. Siekdamos palengvinti komunikaciją ir užtikrinti veiksmingą susitarimo įgyvendinimą, kiekviena šalis nuo laikino šio susitarimo taikymo pradžios paskiria koordinatorių. Koordinatorių skyrimas neturi įtakos konkrečių kompetentingų institucijų skyrimui pagal konkrečias šio Susitarimo antraštines dalis ar skyrius.

2. Šalies prašymu kitos šalies koordinatorius nurodo instituciją ar pareigūną, atsakingą už visus su šio susitarimo įgyvendinimu susijusius klausimus, ir teikia reikalingą paramą, siekiant palengvinti komunikaciją su prašymą pateikusia šalimi.

3. Jei tai teisiškai leistina, viena šalis kitos šalies prašymu per savo koordinatorius teikia informaciją ir nedelsdama atsako į visus klausimus, susijusius su esama ar siūloma priemone ar tarptautiniu susitarimu, kurie galėtų daryti poveikį šalių tarpusavio prekybai.

4. Šalys užtikrina, kad visi visuotinai taikomi įstatymai ir kiti teisės aktai, administraciniai sprendimai bei procedūros ir tarptautiniai įsipareigojimai, susiję su bet kokiais šiame susitarime aptariamais prekybos klausimais, būtų nedelsiant skelbiami ar viešinami ir pranešami kitai šaliai.

5. Nedarant poveikio šiame susitarime nustatytų konkrečių skaidrumo nuostatų taikymui, laikoma, kad šiame straipsnyje nurodyta informacija yra pateikta, kai paskelbiamas atitinkamas pranešimas PPO arba kai informacija paskelbiama oficialioje, viešoje ir nemokamoje susijusios šalies interneto svetainėje.

97 straipsnis

Regionams teikiama pirmenybė

1. Jokia šio susitarimo nuostata neįpareigoja šalies taikyti kitai šio susitarimo šaliai palankesnių sąlygų nei sąlygos, kurios kaip regionų integracijos proceso dalis taikomos kiekvienoje iš šalių.

2. Jei susitarimą pasirašiusi Centrinės Afrikos valstybė pagal šį susitarimą taiko Europos bendrijai palankesnes sąlygas, tokios sąlygos nedelsiant ir be jokių papildomų sąlygų taikomos visoms susitarimą pasirašiusioms Centrinės Afrikos valstybėms.

98 straipsnis

Įsigaliojimas

1. Šis susitarimas pasirašomas, ratifikuojamas arba tvirtinamas laikantis taikytinų konstitucinių ar vidaus taisyklių ir procedūrų.

2. Susitarimas įsigalioja kito mėnesio po mėnesio, kurį susitarimo depozitarams pranešama apie paskutinę susitarimo tinkamo ratifikavimo, priėmimo ar patvirtinimo priemonę, pirmą dieną.

3. Pranešimai siunčiami Europos Sąjungos Tarybos Generaliniam Sekretoriui ir Centrinės Afrikos ekonominės ir pinigų bendrijos (CEMAC) komisijos pirmininkui, kurie yra šio susitarimo depozitarai.

4. Kol įsigalios šis susitarimas, EB ir Centrinė Afrika susitaria taikyti šio susitarimo nuostatas neviršydamos savo kompetencijos ribų („laikinas taikymas“). Minėtos nuostatos taikomos, jeigu tai įmanoma, pagal laikino taikymo principą arba ratifikavus susitarimą.

5. Apie laikiną taikymą pranešama susitarimo depozitarams. Susitarimas pradedamas laikinai taikyti po 10 dienų nuo tada, kai gaunamas Europos bendrijos ir visų susitarimą pasirašiusių Centrinės Afrikos valstybių pranešimas apie laikiną taikymą.

6. Nepaisydamos 4 dalies nuostatų, iki šio susitarimo laikinojo taikymo pradžios EB ir susitarimą pasirašiusios Centrinės Afrikos valstybės pagal galimybes gali vienašališkai imtis, jei įmanoma, šiam susitarimui taikyti būtinų veiksmų.

99 straipsnis

Trukmė

1. Šis susitarimas pasirašomas neribotam laikotarpiui.

2. Šalis ar susitarimą pasirašiusi Centrinės Afrikos valstybė gali pateikti kitai šaliai raštišką pranešimą apie ketinimą denonsuoti šį susitarimą.

3. Denonsavimas įsigalioja po šešių mėnesių nuo pranešimo dienos.

100 straipsnis

Teritorinis taikymas

Šis susitarimas taikomas teritorijoje, kurioje taikoma Europos bendrijos steigimo sutartis laikantis toje Sutartyje nustatytų sąlygų, ir Susitarimą pasirašiusių Centrinės Afrikos valstybių teritorijose.

101 straipsnis

Centrinės Afrikos valstybių ar regioninių organizacijų prisijungimas

1. Prie šio susitarimo gali prisijungti bet kuri Centrinės Afrikos valstybė ar regioninė organizacija. Prašymas prisijungti pateikiamas EPS komitetui. Prašymą prisijungti pateikusi valstybė stebėtojo teisėmis dalyvauja EPS komiteto posėdžiuose.

2. Jei norima pasiūlyti būtinų šio susitarimo pakeitimų, prašymas išnagrinėjamas ir pradedamos derybos. Prisijungimo protokolas pateikiamas tvirtinti kompetentingoms institucijoms.

3. Šalys išnagrinėja prisijungimo poveikį susitarimui. EPS komitetas gali priimti sprendimą dėl pereinamojo laikotarpio priemonių ar būtinų pakeitimų.

102 straipsnis

Naujų Europos Sąjungos valstybių narių prisijungimas

1. EPS komitetas informuojamas apie trečiųjų šalių prašymus tapti Europos Sąjungos narėmis. Per ES ir šalies kandidatės derybas EB pateikia Centrinei Afrikai visą susijusią informaciją, o Centrinė Afrika informuoja EB apie jai nerimą keliančius klausimus, kad EB galėtų visapusiškai į juos atsižvelgti. Centrinei Afrikai pranešama apie visų naujų narių stojimą į Europos Sąjungą (ES).

2. Kiekviena nauja Europos Sąjungos val