02019R1009 — LT — 25.06.2019 — 000.001

Šis tekstas yra skirtas tik informacijai ir teisinės galios neturi. Europos Sąjungos institucijos nėra teisiškai atsakingos už jo turinį. Autentiškos atitinkamų teisės aktų, įskaitant jų preambules, versijos skelbiamos Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ir pateikiamos svetainėje „EUR-Lex“. Oficialūs tekstai tiesiogiai prieinami naudojantis šiame dokumente pateikiamomis nuorodomis

►B EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES) 2019/1009 2019 m. birželio 5 d. kuriuo nustatomos ES tręšiamųjų produktų tiekimo rinkai taisyklės ir iš dalies keičiami reglamentai (EB) Nr. 1069/2009 ir (EB) Nr. 1107/2009 bei panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 2003/2003 (Tekstas svarbus EEE) (OL L 170 2019.6.25, p. 1)





Pataisytas:









▼B

EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES) 2019/1009

2019 m. birželio 5 d.

kuriuo nustatomos ES tręšiamųjų produktų tiekimo rinkai taisyklės ir iš dalies keičiami reglamentai (EB) Nr. 1069/2009 ir (EB) Nr. 1107/2009 bei panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 2003/2003

(Tekstas svarbus EEE)







I SKYRIUS

BENDROSIOS NUOSTATOS

1 straipsnis

Taikymo sritis

1. Šis reglamentas taikomas ES tręšiamiesiems produktams.

Šis reglamentas netaikomas:

a) šalutiniams gyvūniniams produktams arba jų gaminiams, kuriuos teikiant rinkai laikomasi Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 reikalavimų;

b) augalų apsaugos produktams, kuriems taikomas Reglamentas (EB) Nr. 1107/2009.

2. Šis reglamentas nedaro poveikio šių teisės aktų taikymui:

a) Direktyvos 86/278/EEB;

b) Direktyvos 89/391/EEB;

c) Direktyvos 91/676/EEB;

d) Direktyvos 2000/60/EB;

e) Direktyvos 2001/18/EB;

f) Reglamento (EB) Nr. 852/2004;

g) Reglamento (EB) Nr. 882/2004;

h) Reglamento (EB) Nr. 1881/2006;

i) Reglamento (EB) Nr. 1907/2006;

j) Reglamento (EB) Nr. 834/2007;

k) Reglamento (EB) Nr. 1272/2008;

l) Reglamento (ES) Nr. 98/2013;

m) Reglamento (ES) Nr. 1143/2014;

n) Reglamento (ES) 2016/2031;

o) Direktyvos (ES) Nr. 2016/2284;

p) Reglamento (ES) Nr. 2017/625.

2 straipsnis

Terminų apibrėžtys

Šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys:

1) tręšiamasis produktas : cheminė medžiaga, mišinys, mikroorganizmas arba bet kuri kita medžiaga, naudojama arba skirta naudoti ant augalų ar jų rizosferoje arba ant grybų ar jų mikosferoje, arba skirta rizosferai ar mikosferai sudaryti, viena ar sumaišyta su kita medžiaga, siekiant teikti augalams ar grybams maisto medžiagų arba pagerinti jų mitybos efektyvumą;

2) ES tręšiamasis produktas : tręšiamasis produktas, kuris rinkai tiekiamas pažymėtas CE ženklu;

3) cheminė medžiaga : cheminė medžiaga, kaip apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 1907/2006 3 straipsnio 1 punkte;

4) mišinys : cheminis mišinys, kaip apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 1907/2006 3 straipsnio 2 punkte;

5) mikroorganizmas : mikroorganizmas, kaip apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 1107/2009 3 straipsnio 15 punkte;

6) skystas pavidalas : suspensija arba tirpalas (suspensija - dvifazė dispersija, kurioje kietosios dalelės yra išsisklaidžiusios skystoje fazėje, o tirpalas - skystis, kuriame nėra kietųjų dalelių), arba gelis, įskaitant pastas;

7) kietas pavidalas : forma, pasižyminti struktūriniu kietumu ir atsparumu formos ar tūrio pokyčiams, kai atomai yra tvirtai tarpusavyje surišti arba taisyklinga geometrine gardele (kristaliniai kūnai), arba netaisyklingai (amorfiniai kūnai);

8) % masės : viso ES tręšiamojo produkto masės ta forma, kokia jis tiekiamas rinkai, procentinė dalis;

9) tiekimas rinkai : ES tręšiamojo produkto, skirto platinti ar naudoti Sąjungos rinkoje, tiekimas vykdant komercinę veiklą už atlygį arba nemokamai;

10) pateikimas rinkai : ES tręšiamojo produkto tiekimas Sąjungos rinkai pirmą kartą;

11) gamintojas : fizinis arba juridinis asmuo, gaminantis ES tręšiamąjį produktą arba užsakantis sukurti arba pagaminti ES tręšiamąjį produktą ir parduodantis jį savo vardu arba su savo prekių ženklu;

12) įgaliotasis atstovas : Sąjungoje įsisteigęs fizinis arba juridinis asmuo, gavęs gamintojo rašytinį įgaliojimą veikti jo vardu siekiant atlikti nurodytas užduotis;

13) importuotojas : Sąjungoje įsisteigęs fizinis arba juridinis asmuo, pateikiantis Sąjungos rinkai ES tręšiamąjį produktą iš trečiosios valstybės;

14) platintojas : tiekimo grandinėje veikiantis fizinis arba juridinis asmuo, kuris tiekia rinkai ES tręšiamąjį produktą ir nėra nei gamintojas, nei importuotojas;

15) ekonominės veiklos vykdytojai : gamintojas, įgaliotasis atstovas, importuotojas ir platintojas;

16) techninė specifikacija : dokumentas, kuriame nustatyti techniniai reikalavimai, kuriuos turi atitikti ES tręšiamasis produktas, jo gamybos procesas arba jo ėminių ėmimo ir analizės metodai;

17) darnusis standartas : darnusis standartas, kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. 1025/2012 2 straipsnio 1 punkto c papunktyje;

18) akreditavimas : akreditavimas, kaip apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 765/2008 2 straipsnio 10 punkte;

19) nacionalinė akreditacijos įstaiga : nacionalinė akreditacijos įstaiga, kaip apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 765/2008 2 straipsnio 11 punkte;

20) atitikties vertinimas : procesas, kurį atliekant nustatoma, ar įvykdyti šio reglamento reikalavimai, susiję su ES tręšiamuoju produktu;

21) atitikties vertinimo įstaiga : įstaiga, vykdanti atitikties vertinimo veiklą, įskaitant bandymus, sertifikavimą ir tikrinimą;

22) atšaukimas : priemonė, kuria siekiama, kad būtų grąžintas ES tręšiamasis produktas, jau pateiktas galutiniam naudotojui;

23) pašalinimas : priemonė, kuria siekiama neleisti tiekimo grandinėje esančio ES tręšiamojo produkto tiekti rinkai;

24) derinamieji Sąjungos teisės aktai : Sąjungos teisės aktai, kuriais suderinamos prekybos gaminiais sąlygos.

25) CE ženklas : ženklas, kuriuo gamintojas nurodo, kad ES tręšiamasis produktas atitinka taikytinus reikalavimus, išdėstytus derinamuosiuose Sąjungos teisės aktuose, kuriuose numatytas ženklinimas šiuo ženklu.

3 straipsnis

Laisvas judėjimas

1. Valstybės narės dėl priežasčių, susijusių su sudėtimi, ženklinimu ar kitais aspektais, kuriems taikomas šis reglamentas, netrukdo tiekti rinkai ES tręšiamųjų produktų, kurie atitinka šį reglamentą.

2. Nukrypstant nuo šio straipsnio 1 dalies, valstybė narė, kuri 2019 m. liepos 14 d. naudojasi nukrypti nuo Reglamento (EB) Nr. 2003/2003 5 straipsnio leidžiančia nuostata, susijusia su kadmio kiekiu trąšose, suteikta pagal SESV 114 straipsnio 4 dalį, gali ES tręšiamiesiems produktams toliau taikyti kadmio kiekio trąšose nacionalines ribines vertes, kurios toje valstybėje narėje taikomos 2019 m. liepos 14 d., iki tol, kol Sąjungos lygmeniu bus pradėtos taikyti suderintos kadmio kiekio fosforo trąšose ribinės vertės, kurios yra lygios atitinkamoje valstybėje narėje 2019 m. liepos 14 d. taikytoms ribinėms vertėms arba yra už jas mažesnės.

3. Šiuo reglamentu valstybėms narėms nedraudžiama palikti galioti arba priimti Sutarčių reikalavimus atitinkančias nuostatas dėl ES tręšiamųjų produktų naudojimo, kuriomis siekiama apsaugoti žmonių sveikatą ir aplinką, su sąlyga, kad tomis nuostatomis nereikalaujama keisti ES tręšiamųjų produktų, atitinkančių šio reglamento reikalavimus, ir kad tomis nuostatomis nedaroma įtaka jų tiekimo rinkai sąlygoms.

4 straipsnis

Reikalavimai produktams

1. ES tręšiamasis produktas:

a) turi atitikti atitinkamos produktų funkcinės kategorijos reikalavimus, nustatytus I priede;

b) turi atitikti atitinkamos sudedamųjų medžiagų kategorijos ar kategorijų reikalavimus, nustatytus II priede, ir

c) turi būti paženklintas pagal III priede nustatytus ženklinimo reikalavimus.

2. Visų kitų aspektų, neįtrauktų į I ar II priedą, atžvilgiu ES tręšiamieji produktai turi nekelti pavojaus žmonių, gyvūnų ar augalų sveikatai, saugai arba aplinkai.

3. Ne vėliau kaip 2020 m. liepos 16 d. Komisija paskelbia gairių gamintojams ir rinkos priežiūros institucijoms dokumentą, kuriame pateikiama aiški informacija apie tai, kaip vizualiai turi atrodyti III priede nurodyta etiketė, ir jos pavyzdžiai.

5 straipsnis

Tiekimas rinkai

ES tręšiamieji produktai gali būti tiekiami rinkai tik tuo atveju, jei jie atitinka šį reglamentą.







II SKYRIUS

EKONOMINĖS VEIKLOS VYKDYTOJŲ PAREIGOS

6 straipsnis

Gamintojų pareigos

1. Pateikdami rinkai ES tręšiamuosius produktus gamintojai užtikrina, kad jie būtų sukurti ir pagaminti laikantis I ir II prieduose išdėstytų reikalavimų.

2. Prieš pateikdami ES tręšiamuosius produktus rinkai, gamintojai parengia techninius dokumentus ir atlieka atitinkamą 15 straipsnyje nurodytą atitikties vertinimo procedūrą arba paveda ją atlikti.

Jeigu atliekant tą atitikties vertinimo procedūrą nustatoma, kad ES tręšiamasis produktas atitinka šiame reglamente nustatytus taikytinus reikalavimus, gamintojai parengia ES atitikties deklaraciją ir pažymi jį CE ženklu.

3. Gamintojai saugo techninius dokumentus ir ES atitikties deklaraciją 5 metus po ES tręšiamojo produkto, dėl kurio tie dokumentai parengti, pateikimo rinkai.

Gavę prašymą, gamintojai pateikia kitiems ekonominės veiklos vykdytojams ES atitikties deklaracijos kopiją.

4. Gamintojai užtikrina, kad būtų nustatytos procedūros, kurias taikant būtų išlaikoma serijinės gamybos būdu gaminamų ES tręšiamųjų produktų atitiktis šiam reglamentui. Turi būti tinkamai atsižvelgiama į tų ES tręšiamųjų produktų gamybos proceso ar ypatybių pakeitimus, taip pat darniųjų standartų, 14 straipsnyje nurodytų bendrųjų specifikacijų ar kitų techninių specifikacijų, kuriais remiantis deklaruojama arba kuriuos taikant patikrinama ES tręšiamojo produkto atitiktis, pakeitimus.

Kai tikslinga atsižvelgiant į ES tręšiamojo produkto eksploatacines savybes ar keliamą pavojų, gamintojai atlieka tokių rinkai tiekiamų ES tręšiamųjų produktų ėminių bandymus, nagrinėja ir, jei būtina, registruoja skundus, reikalavimų neatitinkančių ES tręšiamųjų produktų atvejus ir tokių ES tręšiamųjų produktų atšaukimo atvejus, taip pat informuoja platintojus apie tokią stebėseną.

5. Gamintojai užtikrina, kad ant ES tręšiamųjų produktų, kuriuos jie pateikė rinkai, pakuotės būtų nurodytas tipo numeris, partijos numeris arba kita informacija, pagal kurią juos galima identifikuoti, arba, jeigu ES tręšiamieji produktai tiekiami be pakuotės, užtikrina, kad reikiama informacija būtų nurodyta kiekvieno tręšiamojo produkto lydimajame dokumente.

6. Gamintojai ant ES tręšiamojo produkto pakuotės arba, jeigu ES tręšiamasis produktas tiekiamas be pakuotės, ES tręšiamojo produkto lydimajame dokumente nurodo savo pavadinimą, registruotą prekės pavadinimą arba registruotą prekių ženklą ir pašto adresą, kuriuo su jais galima susisiekti. Nurodomas vienas pašto adresas, kuriuo galima susisiekti su gamintoju. Tokia informacija pateikiama galutiniams naudotojams ir rinkos priežiūros institucijoms lengvai suprantama kalba ir ji būti aiški, suprantama ir įskaitoma.

7. Gamintojai užtikrina, kad su ES tręšiamaisiais produktais būtų pateikiama pagal III priedą reikalaujama informacija. Jeigu ES tręšiamasis produktas tiekiamas pakete, informacija pateikiama ant to paketo atspaustoje etiketėje. Jei paketas yra per mažas, kad ant jo būtų galima pateikti visą informaciją, informacija, kuri negali būti pateikiama ant etiketės, pateikiama atskirame prie to paketo pridedamame informaciniame lapelyje. Toks informacinis lapelis laikomas etiketės dalimi. Jeigu ES tręšiamasis produktas tiekiamas be pakuotės, visa informacija pateikiama informaciniame lapelyje. Etiketę ir informacinį lapelį turi būti galima patikrinti, kai ES tręšiamasis produktas tiekiamas rinkai. Informacija turi būti pateikiama galutiniams naudotojams lengvai suprantama kalba, kurią nustato atitinkama valstybė narė, ir ji turi būti aiški, suprantama ir suvokiama.

8. Gamintojai, manantys arba turintys pagrindo manyti, kad ES tręšiamasis produktas, kurį jie pateikė rinkai, neatitinka šio reglamento, nedelsdami imasi taisomųjų priemonių, būtinų to ES tręšiamojo produkto atitikčiai užtikrinti, jį pašalinti arba atšaukti, jei tikslinga. Be to, jei gamintojai mano arba turi pagrindo manyti, kad ES tręšiamasis produktas, kurį jie pateikė rinkai, kelia pavojų žmonių, gyvūnų ar augalų sveikatai, saugai arba aplinkai, jie apie tai nedelsdami praneša valstybių narių, kurių rinkoms jie tiekė ES tręšiamąjį produktą, kompetentingoms nacionalinėms institucijoms ir pateikia išsamią informaciją, visų pirma apie bet kokią neatitiktį ir apie visas taisomąsias priemones, kurių buvo imtasi.

9. Jei kompetentinga nacionalinė institucija pateikia pagrįstą prašymą, gamintojai tai institucijai lengvai suprantama kalba pateikia jai popierine ar elektronine forma visą informaciją ir dokumentus, būtinus ES tręšiamojo produkto atitikčiai šiam reglamentui įrodyti. Tos institucijos prašymu jie bendradarbiauja su ja dėl visų veiksmų, kurių imamasi ES tręšiamojo produkto, kurį jie pateikė rinkai, keliamam pavojui pašalinti.

7 straipsnis

Įgaliotasis atstovas

1. Gamintojas rašytiniu įgaliojimu gali paskirti įgaliotąjį atstovą.

Įgaliotasis atstovas negali būti įgaliotas vykdyti 6 straipsnio 1 dalyje nustatytų pareigų ir pareigos rengti 6 straipsnio 2 dalyje nurodytus techninius dokumentus.

2. Įgaliotasis atstovas atlieka gamintojo suteiktame įgaliojime nustatytas užduotis. Įgaliojimu įgaliotajam atstovui leidžiama atlikti bent šiuos veiksmus:

a) saugoti ES atitikties deklaraciją ir techninius dokumentus 5 metus po ES tręšiamojo produkto, dėl kurio tie dokumentai pateikti, pateikimo rinkai, kad nacionalinės rinkos priežiūros institucijos galėtų juos patikrinti;

b) jei kompetentinga nacionalinė institucija pateikia pagrįstą prašymą, pateikti tai institucijai visą informaciją ir dokumentus, būtinus ES tręšiamojo produkto atitikčiai įrodyti;

c) kompetentingų nacionalinių institucijų prašymu bendradarbiauti su jomis dėl visų veiksmų, kurių imamasi ES tręšiamųjų produktų, dėl kurių gautas įgaliotojo atstovo įgaliojimas, keliamam pavojui pašalinti.

8 straipsnis

Importuotojų pareigos

1. Importuotojai rinkai pateikia tik reikalavimus atitinkančius ES tręšiamuosius produktus.

2. Prieš pateikdami ES tręšiamąjį produktą rinkai, importuotojai įsitikina, kad gamintojas atliko atitinkamą atitikties vertinimo procedūrą, nurodytą 15 straipsnyje. Jie įsitikina, kad gamintojas yra parengęs techninius dokumentus, kad su ES tręšiamuoju produktu yra pateikiami reikiami dokumentai ir kad gamintojas yra įvykdęs 6 straipsnio 5 ir 6 dalyse nustatytus reikalavimus.

Jei importuotojas mano ar turi pagrindo manyti, kad ES tręšiamasis produktas neatitinka šio reglamento, importuotojas netiekia to ES tręšiamojo produkto rinkai, kol neužtikrinama jo atitiktis. Be to, jei ES tręšiamasis produktas kelia pavojų žmonių, gyvūnų ar augalų sveikatai, saugai arba aplinkai, importuotojas apie tai informuoja gamintoją ir rinkos priežiūros institucijas.

3. Importuotojai ant ES tręšiamojo produkto pakuotės arba, jeigu ES tręšiamasis produktas tiekiamas be pakuotės, ES tręšiamojo produkto lydimajame dokumente nurodo savo pavadinimą, registruotą prekės pavadinimą arba registruotą prekių ženklą ir pašto adresą, kuriuo su jais galima susisiekti. Kontaktiniai duomenys pateikiami galutiniams naudotojams ir rinkos priežiūros institucijoms lengvai suprantama kalba.

4. Importuotojai užtikrina, kad su ES tręšiamaisiais produktais būtų pateikiama pagal III priedą reikalaujama informacija. Jeigu ES tręšiamasis produktas tiekiamas pakete, informacija pateikiama ant to paketo atspaustoje etiketėje. Jei paketas yra per mažas, kad ant jo būtų galima pateikti visą informaciją, informacija, kuri negali būti pateikiama etiketėje, pateikiama atskirame prie to paketo pridedamame informaciniame lapelyje. Toks informacinis lapelis laikomas etiketės dalimi. Jeigu ES tręšiamasis produktas tiekiamas be pakuotės, visa informacija pateikiama informaciniame lapelyje. Etiketę ir informacinį lapelį turi būti galima patikrinti, kai ES tręšiamasis produktas tiekiamas rinkai. Informacija pateikiama galutiniams naudotojams lengvai suprantama kalba, kurią nustato atitinkama valstybė narė.

5. Kol atsakomybė už ES tręšiamąjį produktą tenka importuotojams, jie užtikrina, kad tręšiamojo produkto laikymo ar transportavimo sąlygos nepakenktų jo atitikčiai I arba III priede nustatytiems reikalavimams.

6. Kai to reikia atsižvelgiant į ES tręšiamojo produkto eksploatacines savybes ar keliamą pavojų, importuotojai atlieka tokių rinkai tiekiamų ES tręšiamųjų produktų ėminių bandymus, nagrinėja ir, jei būtina, registruoja skundus, reikalavimų neatitinkančių ES tręšiamųjų produktų atvejus ir tokių ES tręšiamųjų produktų atšaukimo atvejus, taip pat informuoja platintojus apie tokią stebėseną.

7. Importuotojai, manantys arba turintys pagrindo manyti, kad ES tręšiamasis produktas, kurį jie pateikė rinkai, neatitinka šio reglamento, nedelsdami imasi taisomųjų priemonių, būtinų to ES tręšiamojo produkto atitikčiai užtikrinti, jį pašalinti arba atšaukti, pagal poreikį. Be to, jei importuotojai mano arba turi pagrindo manyti, kad ES tręšiamasis produktas, kurį jie pateikė rinkai, kelia pavojų žmonių, gyvūnų ar augalų sveikatai, saugai arba aplinkai, jie apie tai nedelsdami praneša valstybių narių, kurių rinkoms jie tiekė ES tręšiamąjį produktą, kompetentingoms nacionalinėms institucijoms ir pateikia išsamią informaciją, visų pirma apie bet kokią neatitiktį ir apie visas taisomąsias priemones, kurių buvo imtasi.

8. Importuotojai 5 metus po ES tręšiamojo produkto pateikimo rinkai saugo ES atitikties deklaracijos kopiją, kad rinkos priežiūros institucijos galėtų ją patikrinti, ir užtikrina, kad tų institucijų prašymu joms galėtų būti pateikti techniniai dokumentai.

Gavę prašymą, importuotojai ES atitikties deklaracijos kopiją pateikia kitiems ekonominės veiklos vykdytojams.

9. Jei kompetentinga nacionalinė institucija pateikia pagrįstą prašymą, importuotojai tai institucijai lengvai suprantama kalba pateikia popierine ar elektronine forma visą informaciją ir dokumentus, būtinus ES tręšiamojo produkto atitikčiai šiam reglamentui įrodyti. Tos institucijos prašymu jie bendradarbiauja su ja dėl visų veiksmų, kurių imamasi ES tręšiamojo produkto, kurį jie pateikė rinkai, keliamam pavojui pašalinti.

9 straipsnis

Platintojų pareigos

1. Tiekdami rinkai ES tręšiamąjį produktą, platintojai veikia deramai laikydamiesi šio reglamento reikalavimų.

2. Prieš tiekdami ES tręšiamąjį produktą rinkai, platintojai patikrina, ar su juo yra pateikiami reikiami dokumentai, įskaitant 6 straipsnio 7 dalyje arba 8 straipsnio 4 dalyje nurodytą informaciją, pateikiamą tuose straipsniuose nurodytu būdu, valstybės narės, kurios rinkai tas ES tręšiamasis produktas bus tiekiamas, galutiniams naudotojams lengvai suprantama kalba, ir ar gamintojas ir importuotojas įvykdė atitinkamai 6 straipsnio 5 ir 6 dalyse ir 8 straipsnio 3 dalyje nustatytus reikalavimus.

Kai platintojas mano ar turi pagrindo manyti, kad ES tręšiamasis produktas neatitinka šio reglamento, platintojas netiekia ES tręšiamojo produkto rinkai, kol neužtikrinama jo atitiktis. Be to, jei ES tręšiamasis produktas kelia pavojų žmonių, gyvūnų ar augalų sveikatai, saugai arba aplinkai, platintojas apie tai informuoja gamintoją arba importuotoją ir rinkos priežiūros institucijas.

3. Kol atsakomybė už ES tręšiamąjį produktą tenka platintojams, jie užtikrina, kad tręšiamojo produkto laikymo ar transportavimo sąlygos nepakenktų jo atitikčiai I arba III priede nustatytiems reikalavimams.

4. Platintojai, manantys arba turintys pagrindo manyti, kad ES tręšiamasis produktas, kurį jie pateikė rinkai, neatitinka šio reglamento, užtikrina, kad būtų imamasi taisomųjų priemonių, būtinų to ES tręšiamojo produkto atitikčiai užtikrinti, jį pašalinti arba atšaukti, jei tikslinga. Be to, jei platintojai mano arba turi pagrindo manyti, kad ES tręšiamasis produktas, kurį jie pateikė rinkai, kelia pavojų žmonių, gyvūnų ar augalų sveikatai, saugai arba aplinkai, jie apie tai nedelsdami praneša valstybių narių, kurių rinkoms tiekė ES tręšiamąjį produktą, kompetentingoms nacionalinėms institucijoms ir pateikia išsamią informaciją, visų pirma apie bet kokią neatitiktį ir apie visas taisomąsias priemones, kurių buvo imtasi.

5. Jei kompetentinga nacionalinė institucija pateikia pagrįstą prašymą, platintojai pateikia tai institucijai popierine ar elektronine forma visą informaciją ir dokumentus, būtinus ES tręšiamojo produkto atitikčiai šiam reglamentui įrodyti. Tos institucijos prašymu jie bendradarbiauja su ja dėl visų veiksmų, kurių imamasi ES tręšiamųjų produktų, kuriuos jie tiekė rinkai, keliamam pavojui pašalinti.

10 straipsnis

Atvejai, kai importuotojams ir platintojams tenka gamintojų pareigos

Šio reglamento tikslais importuotojas arba platintojas laikomas gamintoju ir jam tenka 6 straipsnyje nustatytos gamintojo pareigos, jei tas importuotojas arba platintojas ES tręšiamąjį produktą rinkai pateikia savo vardu ar naudodamas savo prekių ženklą arba taip pakeičia rinkai jau pateiktą ES tręšiamąjį produktą, kad gali būti daromas poveikis jo atitikčiai šiam reglamentui.

11 straipsnis

Pakavimas ir perpakavimas, kurį atlieka importuotojai ir platintojai

Jeigu importuotojas arba platintojas pakuoja arba perpakuoja ES tręšiamąjį produktą ir nėra laikomas gamintoju pagal 10 straipsnį, tas importuotojas arba platintojas turi:

a) užtikrinti, kad ant pakuotės būtų nurodytas jo pavadinimas, registruotas prekės pavadinimas arba registruotas prekių ženklas ir pašto adresas, pradedant žodžiais „pakuotojas“ arba „perpakuotojas“, ir

b) 5 metus po to, kai ES tręšiamasis produktas buvo pradėtas tiekti rinkai, saugoti originalios informacijos, nurodytos 6 straipsnio 7 dalyje arba 8 straipsnio 4 dalyje, pavyzdį, kad rinkos priežiūros institucijos galėtų tą informaciją patikrinti.

12 straipsnis

Ekonominės veiklos vykdytojų identifikavimas

1. Rinkos priežiūros institucijų prašymu ekonominės veiklos vykdytojai joms praneša apie:

a) kiekvieną ekonominės veiklos vykdytoją, kuris jiems tiekė ES tręšiamąjį produktą;

b) kiekvieną ekonominės veiklos vykdytoją, kuriam jie tiekė ES tręšiamąjį produktą.

2. Ekonominės veiklos vykdytojai pirmoje pastraipoje nurodytą informaciją turi gebėti pateikti 5 metus po to, kai jiems buvo tiekiamas ES tręšiamasis produktas, ir 5 metus po to, kai jie tiekė ES tręšiamąjį produktą.







III SKYRIUS

ES TRĘŠIAMŲJŲ PRODUKTŲ ATITIKTIS

13 straipsnis

Atitikties prielaida

1. ES tręšiamieji produktai, kurie atitinka darniuosius standartus arba jų dalis, kurių nuorodos buvo paskelbtos Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje, laikomi atitinkančiais I, II ir III prieduose nustatytus reikalavimus, kuriuos apima tie standartai ar jų dalys.

2. Bandymai, skirti ES tręšiamųjų produktų atitikčiai I, II ir III prieduose nustatytiems reikalavimams patikrinti, turi būti atliekami patikimai ir įmanomu pakartoti būdu. Bandymai, kurie atitinka darniuosius standartus arba jų dalis, kurių nuorodos buvo paskelbtos Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje, laikomi patikimais ir įmanomais pakartoti tiek, kiek tuos bandymus apima tie standartai ar jų dalys.

14 straipsnis

Bendrosios specifikacijos

1. Komisija gali priimti įgyvendinimo aktus, kuriais nustatomos I, II arba III priede nustatytų reikalavimų arba 13 straipsnio 2 dalyje nurodytų bandymų bendrosios specifikacijos, jeigu:

a) darnieji standartai arba jų dalys, kurių nuorodos buvo paskelbtos Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje, neapima tų reikalavimų arba bandymų;

b) Komisija nustato, kad nepagrįstai vėluojama priimti reikiamus darniuosius standartus, arba

c) Komisija pagal Reglamento (ES) Nr. 1025/2012 11 straipsnio 5 dalyje nurodytą procedūrą nusprendė palikti galioti su apribojimais arba išbraukti darniųjų standartų arba tam tikrų jų dalių, kurie apima tuos reikalavimus arba tuos bandymus, nuorodas.

Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 45 straipsnio 3 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.

2. ES tręšiamieji produktai, kurie atitinka bendrąsias specifikacijas arba jų dalis, laikomi atitinkančiais I, II ir III prieduose nustatytus reikalavimus, kuriuos apima tos bendrosios specifikacijos arba jų dalys.

3. Bandymai, kurie yra skirti patikrinti ES tręšiamųjų produktų atitiktį I, II ir III prieduose nustatytiems reikalavimams ir atitinka bendrąsias specifikacijas arba jų dalis, laikomi patikimais ir įmanomais pakartoti tiek, kiek tuos bandymus apima tos bendrosios specifikacijos arba jų dalys.

15 straipsnis

Atitikties vertinimo procedūros

1. ES tręšiamojo produkto atitiktis šiame reglamente nustatytiems reikalavimams vertinama vykdant taikytiną atitikties vertinimo procedūrą pagal IV priedą.

2. Su atitikties vertinimo procedūromis susiję dokumentai ir korespondencija rengiami valstybės narės, kurioje yra įsisteigusi atitikties vertinimo procedūras vykdanti notifikuotoji įstaiga, oficialiąja (-iosiomis) kalba (-omis) arba tai įstaigai priimtina kalba.

16 straipsnis

ES atitikties deklaracija

1. ES atitikties deklaracijoje nurodoma, kad šiame reglamente nustatytų reikalavimų įvykdymas buvo įrodytas.

2. ES atitikties deklaracija parengiama pagal V priede nustatytą pavyzdį, joje pateikiama atitinkamuose IV priede aprašytuose moduliuose nurodyta informacija ir ji nuolat atnaujinama. Ji išverčiama į valstybės narės, kurios rinkai pateikiamas ar tiekiamas ES tręšiamasis produktas, reikalaujamą kalbą ar kalbas.

3. Jeigu ES tręšiamajam produktui taikomi keli Sąjungos aktai, pagal kuriuos turi būti parengta ES atitikties deklaracija, parengiama visiems tokiems Sąjungos aktams bendra ES atitikties deklaracija. Tokioje deklaracijoje nurodomi atitinkami Sąjungos aktai ir jų paskelbimo nuorodos. Tai gali būti byla, sudaryta iš atitinkamų atskirų ES atitikties deklaracijų.

4. Parengdamas ES atitikties deklaraciją gamintojas prisiima atsakomybę dėl ES tręšiamojo produkto atitikties šiame reglamente nustatytiems reikalavimams.

17 straipsnis

Bendrieji žymėjimo CE ženklu principai

Žymėjimui CE ženklu taikomi bendrieji principai, nustatyti Reglamento (EB) Nr. 765/2008 30 straipsnyje.

18 straipsnis

Žymėjimo CE ženklu taisyklės ir sąlygos

1. CE ženklu žymima ES tręšiamojo produkto pakuotė arba, jeigu ES tręšiamasis produktas tiekiamas be pakuotės, ES tręšiamojo produkto lydimasis dokumentas taip, kad šis ženklas būtų matomas, įskaitomas ir neištrinamas.

2. ES tręšiamasis produktas CE ženklu žymimas prieš pateikiant jį rinkai.

3. Kai reikalaujama pagal IV priedą, po CE ženklo nurodomas notifikuotosios įstaigos identifikacinis numeris.

Notifikuotosios įstaigos identifikacinį numerį pritvirtina pati notifikuotoji įstaiga arba jos nurodymu tai padaro gamintojas ar jo įgaliotasis atstovas.

4. Valstybės narės naudojasi esamais mechanizmais siekdamos užtikrinti, kad būtų tinkamai taikoma žymėjimą CE ženklu reglamentuojanti tvarka, ir netinkamo tokio žymėjimo atveju imasi tinkamų veiksmų.

19 straipsnis

Nebelaikymo atliekomis statusas

Šiuo reglamentu nustatomi kriterijai, pagal kuriuos medžiaga, kuri laikoma atlieka, kaip apibrėžta Direktyvoje 2008/98/EB, gali būti nebelaikoma atlieka, jei ji yra reikalavimus atitinkančio ES tręšiamojo produkto sudėtyje. Tokiais atvejais naudojimo operacija pagal šį reglamentą atliekama iki to laiko, kai medžiaga nebelaikoma atlieka, o ta medžiaga laikoma atitinkančia tos direktyvos 6 straipsnyje nustatytas sąlygas ir todėl nebelaikoma atlieka nuo to momento, kai parengiama ES atitikties deklaracija.







IV SKYRIUS

NOTIFIKAVIMAS APIE ATITIKTIES VERTINIMO ĮSTAIGAS

20 straipsnis

Notifikavimas

Valstybės narės Komisijai ir kitoms valstybėms narėms notifikuoja įstaigas, įgaliotas pagal šį reglamentą atlikti trečiosios šalies atitikties vertinimo užduotis.

21 straipsnis

Notifikuojančiosios institucijos

1. Valstybės narės paskiria notifikuojančiąją instituciją, atsakingą už procedūrų, reikalingų atitikties vertinimo įstaigoms įvertinti ir notifikuoti bei notifikuotųjų įstaigų stebėsenai, įskaitant 26 straipsnio laikymosi stebėseną, atlikti, nustatymą ir taikymą.

2. Valstybės narės gali nuspręsti, kad šio straipsnio 1 dalyje nurodytą vertinimą ir stebėseną vykdytų nacionalinė akreditacijos įstaiga, kaip apibrėžta Reglamente (EB) Nr. 765/2008 ir jo laikantis.

3. Jeigu notifikuojančioji institucija deleguoja arba kitaip patiki atlikti vertinimą, notifikuoti ar vykdyti stebėseną, kaip nurodyta šio straipsnio 1 dalyje, įstaigai, kuri nėra vyriausybinis subjektas, ta įstaiga turi būti juridinis asmuo ir mutatis mutandis turi atitikti reikalavimus, nustatytus 22 straipsnyje. Be to, ta įstaiga turi būti apsidraudusi su savo vykdoma veikla susijusią civilinę atsakomybę.

4. Notifikuojančioji institucija prisiima visą atsakomybę už užduotis, kurias atlieka 3 dalyje nurodyta įstaiga.

22 straipsnis

Notifikuojančiosioms institucijoms taikomi reikalavimai

1. Notifikuojančioji institucija turi būti įsteigta taip, kad nekiltų jos ir atitikties vertinimo įstaigų interesų konflikto.

2. Notifikuojančiosios institucijos organizacinė struktūra turi būti tokia ir institucija turi veikti taip, kad būtų užtikrintas jos veiklos objektyvumas ir nešališkumas.

3. Notifikuojančiosios institucijos organizacinė struktūra turi būti tokia, kad kiekvieną sprendimą dėl atitikties vertinimo įstaigos notifikavimo priimtų kiti nei vertinimą atlikę kompetentingi asmenys.

4. Notifikuojančioji institucija nesiūlo ir nevykdo jokios veiklos, kurią vykdo atitikties vertinimo įstaigos, ir neteikia konsultavimo paslaugų komerciniu arba konkurenciniu pagrindu.

5. Notifikuojančioji institucija užtikrina informacijos, kurią gauna, konfidencialumą.

6. Notifikuojančiojoje institucijoje turi būti pakankamai kompetentingų darbuotojų, kad jos užduotys būtų atliekamos tinkamai.

23 straipsnis

Notifikuojančiųjų institucijų pareiga informuoti

Valstybės narės informuoja Komisiją apie savo procedūras, taikomas vertinant bei notifikuojant atitikties vertinimo įstaigas ir atliekant notifikuotųjų įstaigų stebėseną, taip pat apie visus jų pakeitimus.

Komisija tą informaciją skelbia viešai.

24 straipsnis

Notifikuotosioms įstaigoms taikomi reikalavimai

1. Notifikavimo tikslais atitikties vertinimo įstaiga turi atitikti 2–11 dalyse nustatytus reikalavimus.

2. Atitikties vertinimo įstaiga turi būti įsteigta pagal valstybės narės nacionalinę teisę ir turėti teisinį subjektiškumą.

3. Atitikties vertinimo įstaiga turi būti trečiosios šalies įstaiga, nepriklausoma nuo jos vertinamos organizacijos ar vertinamų ES tręšiamųjų produktų.

4. Atitikties vertinimo įstaiga, jos aukščiausio lygio vadovai ir darbuotojai, atsakingi už atitikties vertinimo užduočių atlikimą, negali būti tręšiamųjų produktų kūrėjai, gamintojai, tiekėjai, pirkėjai, savininkai ar naudotojai arba bet kurio iš tų subjektų atstovai. Tai netrukdo naudoti tręšiamuosius produktus, kurie yra būtini atitikties vertinimo įstaigos veiklai, arba naudoti tręšiamuosius produktus asmeniniais tikslais.

Atitikties vertinimo įstaiga, jos aukščiausio lygio vadovai ir darbuotojai, atsakingi už atitikties vertinimo užduočių atlikimą, tiesiogiai nedalyvauja kuriant, gaminant, parduodant arba naudojant tręšiamuosius produktus, taip pat negali atstovauti šioje veikloje dalyvaujantiems subjektams. Jie nesiima jokios veiklos, kuri gali prieštarauti jų sprendimų priėmimo nepriklausomumui ar jų sąžiningumui, kiek tai susiję su atitikties vertinimo veikla, kuriai jos notifikuotos. Tai visų pirma taikoma konsultavimo paslaugoms.

Atitikties vertinimo įstaigos užtikrina, kad jų pavaldžiųjų įstaigų ar subrangovų veikla nedarytų poveikio jų atitikties vertinimo veiklos konfidencialumui, objektyvumui ar nešališkumui.

5. Atitikties vertinimo įstaigos ir jų darbuotojai atitikties vertinimo veiklą turi vykdyti laikydamiesi griežčiausių profesinio sąžiningumo reikalavimų, turi turėti reikiamą konkrečios srities techninę kompetenciją ir nepasiduoti jokiam spaudimui ir paskatoms, visų pirma finansiniams, kurie galėtų paveikti jų sprendimų priėmimą ar jų vykdomos atitikties vertinimo veiklos rezultatus, ypač jei spaudimą daro ir paskatas siūlo tos veiklos rezultatais suinteresuoti asmenys ar asmenų grupės.

6. Atitikties vertinimo įstaiga turi būti pajėgi atlikti visas atitikties vertinimo užduotis, kurios jai yra pavestos pagal IV priedą ir kurioms atlikti ji buvo notifikuota, neatsižvelgiant į tai, ar tas užduotis atlieka pati atitikties vertinimo įstaiga, ar jos yra atliekamos tos įstaigos vardu ir atsakomybe.

Visais atvejais ir dėl kiekvienos atitikties vertinimo procedūros, taip pat dėl kiekvienos ES tręšiamųjų produktų rūšies ar kategorijos, dėl kurių atitikties vertinimo įstaiga yra notifikuota, atitikties vertinimo įstaiga turi turėti reikalingų:

a) darbuotojų, turinčių techninių žinių ir pakankamos tinkamos patirties atitikties vertinimo užduotims atlikti;

b) procedūrų, pagal kurias atliekamas atitikties vertinimas, aprašymų, taip užtikrinant skaidrumą ir galimybę tas procedūras pakartoti. Ji turi taikyti tinkamą politiką ir procedūras, kuriomis būtų užtikrinamas užduočių, kurias ji atlieka kaip notifikuotoji įstaiga, ir kitos veiklos atskyrimas;

c) procedūrų, pagal kurias ji galėtų vykdyti savo veiklą tinkamai atsižvelgdama į įmonės dydį, jos veiklos sektorių, jos struktūrą, atitinkamos produktų technologijos sudėtingumo laipsnį ir į tai, ar gamybos procesas yra masinis, ar serijinis.

Atitikties vertinimo įstaiga turi turėti priemonių, būtinų su atitikties vertinimo veikla susijusioms techninėms ir administracinėms užduotims tinkamai atlikti, ir galimybę naudotis visa reikiama įranga ar infrastruktūra.

7. Už atitikties vertinimo užduočių atlikimą atsakingi darbuotojai turi:

a) turėti tinkamą techninį ir profesinį parengimą, apimantį visą atitikties vertinimo veiklą, dėl kurios atitikties vertinimo įstaiga yra notifikuota;

b) pakankamai gerai išmanyti jų atliekamų vertinimų reikalavimus ir turėti tinkamus įgaliojimus tiems vertinimams atlikti;

c) turėti reikiamų žinių apie I, II ir III prieduose nustatytus reikalavimus, 13 straipsnyje nurodytus taikytinus darniuosius standartus, 14 straipsnyje nurodytas bendrąsias specifikacijas ir atitinkamas Sąjungos derinamųjų teisės aktų ir nacionalinės teisės aktų nuostatas ir juos tinkamai išmanyti;

d) turėti gebėjimų rengti pažymėjimus, dokumentus ir ataskaitas, kuriais patvirtinamas vertinimo atlikimo faktas.

8. Turi būti užtikrintas atitikties vertinimo įstaigų, jų aukščiausio lygio vadovų ir darbuotojų, atsakingų už atitikties vertinimo užduočių atlikimą, nešališkumas.

Atitikties vertinimo įstaigos aukščiausio lygio vadovų ir darbuotojų, atsakingų už atitikties vertinimo užduočių atlikimą, atlyginimas neturi priklausyti nuo atliktų vertinimų skaičiaus arba nuo jų rezultatų.

9. Atitikties vertinimo įstaigos turi apsidrausti civilinės atsakomybės draudimu, išskyrus atvejus, kai atsakomybę pagal nacionalinę teisę prisiima valstybė arba kai pati valstybė narė tiesiogiai atsako už atitikties vertinimą.

10. Atitikties vertinimo įstaigos darbuotojai turi laikytis profesinės paslapties reikalavimo, taikomo visai informacijai, kurią jie gauna atlikdami užduotis pagal IV priedą, išskyrus atvejus, susijusius su valstybės narės, kurioje vykdoma tos įstaigos veikla, kompetentingomis institucijomis. Turi būti saugomos nuosavybės teisės.

11. Atitikties vertinimo įstaigos dalyvauja atitinkamoje standartizacijos veikloje ir notifikuotųjų įstaigų koordinavimo grupės, sudarytos pagal 36 straipsnį, veikloje arba užtikrina, kad apie šią veiklą būtų informuoti jų darbuotojai, atsakingi už atitikties vertinimo užduočių atlikimą, o remiantis tos grupės darbo rezultatais priimtus administracinius sprendimus ir parengtus dokumentus taiko kaip bendrąsias gaires.

25 straipsnis

Notifikuotųjų įstaigų atitikties prielaida

Kai atitikties vertinimo įstaiga įrodo atitiktį kriterijams, nustatytiems atitinkamuose darniuosiuose standartuose arba jų dalyse, kurių nuorodos paskelbtos Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje, daroma prielaida, kad ji atitinka 24 straipsnyje nustatytus reikalavimus tiek, kiek taikytini darnieji standartai apima tuos reikalavimus.

26 straipsnis

Notifikuotųjų įstaigų pavaldžiosios įstaigos ir subranga

1. Kai notifikuotoji įstaiga konkrečias užduotis, susijusias su atitikties vertinimu, paveda atlikti subrangovui arba pavaldžiajai įstaigai, ji užtikrina, kad subrangovas ar pavaldžioji įstaiga atitiktų 24 straipsnyje nustatytus reikalavimus, ir apie tai atitinkamai informuoja notifikuojančiąją instituciją.

2. Notifikuotosios įstaigos prisiima visą atsakomybę už subrangovų ar pavaldžiųjų įstaigų atliekamas užduotis, neatsižvelgiant į tai, kur jie yra įsteigti.

3. Pavesti darbą subrangovui arba pavaldžiajai įstaigai galima tik gavus kliento sutikimą.

4. Notifikuotosios įstaigos saugo atitinkamus dokumentus, susijusius su subrangovo ar pavaldžiosios įstaigos kvalifikacijos įvertinimu ir jų pagal IV priedą atliktu darbu, kad notifikuojančioji institucija galėtų juos patikrinti.

27 straipsnis

Notifikavimo paraiška

1. Atitikties vertinimo įstaiga notifikavimo paraišką pateikia valstybės narės, kurioje yra įsisteigusi, notifikuojančiajai institucijai.

2. Prie notifikavimo paraiškos pridedamas atitikties vertinimo veiklos, atitikties vertinimo modulio ar modulių ir ES tręšiamojo produkto ar produktų, kuriuos vertinti ta įstaiga teigia turinti kompetenciją, aprašymas, taip pat nacionalinės akreditavimo įstaigos išduotas akreditavimo pažymėjimas, kuriuo patvirtinama, kad atitikties vertinimo įstaiga atitinka 24 straipsnyje nustatytus reikalavimus.

28 straipsnis

Notifikavimo tvarka

1. Notifikuojančiosios institucijos gali notifikuoti tik tas atitikties vertinimo įstaigas, kurios atitinka 24 straipsnyje nustatytus reikalavimus.

2. Jos šias įstaigas notifikuoja Komisijai ir kitoms valstybėms narėms naudodamosi Komisijos parengta ir prižiūrima elektroninio notifikavimo priemone.

3. Notifikuojant pateikiama išsami informacija apie atitikties vertinimo veiklą, atitikties vertinimo modulį ar modulius, atitinkamą ES tręšiamąjį produktą ar produktus ir 27 straipsnio 2 dalyje nurodytą akreditavimo pažymėjimą.

4. Atitinkama įstaiga gali vykdyti notifikuotosios įstaigos veiklą tik tuo atveju, jeigu per dvi savaites po notifikavimo Komisija arba kitos valstybės narės nepareiškia prieštaravimų.

Tik tokia įstaiga pagal šį reglamentą laikoma notifikuotąja įstaiga.

5. Notifikuojančioji institucija Komisijai ir kitoms valstybėms narėms praneša apie visus vėlesnius notifikavimo pakeitimus.

29 straipsnis

Notifikuotųjų įstaigų identifikaciniai numeriai ir sąrašai

1. Komisija notifikuotajai įstaigai suteikia identifikacinį numerį.

Komisija suteikia tik vieną identifikacinį numerį net ir tuo atveju, kai įstaiga yra notifikuota pagal kelis Sąjungos aktus.

2. Komisija viešai paskelbia įstaigų, notifikuotų pagal šį reglamentą, sąrašą ir nurodo joms suteiktus identifikacinius numerius bei veiklą, kuriai jos notifikuotos.

Komisija užtikrina, kad tas sąrašas būtų nuolat atnaujinamas.

30 straipsnis

Notifikacijų pakeitimai

1. Kai notifikuojančioji institucija išsiaiškina arba jai yra pranešama, kad notifikuotoji įstaiga nebeatitinka 24 straipsnyje nustatytų reikalavimų arba nevykdo savo pareigų, notifikuojančioji institucija atitinkamai apriboja, laikinai sustabdo arba panaikina notifikacijos galiojimą, atsižvelgdama į tų reikalavimų nesilaikymo arba tų pareigų nevykdymo rimtumą. Apie tai ji atitinkamai nedelsdama informuoja Komisiją ir kitas valstybes nares.

2. Jeigu notifikacijos galiojimas apribojamas, laikinai sustabdomas arba panaikinamas, arba kai notifikuotoji įstaiga nutraukia veiklą, notifikuojančioji valstybė narė imasi tinkamų priemonių siekdama užtikrinti, kad tos įstaigos bylos būtų perduotos tvarkyti kitai notifikuotajai įstaigai arba saugomos, kad su jomis galėtų susipažinti prašymą pateikusios atsakingos notifikuojančiosios institucijos ir rinkos priežiūros institucijos.

31 straipsnis

Notifikuotųjų įstaigų kompetencijos ginčijimas

1. Komisija tiria visus atvejus, kai jai kyla abejonių arba kai jai pranešama apie abejones dėl notifikuotosios įstaigos kompetencijos arba dėl to, ar notifikuotoji įstaiga vis dar atitinka jai taikomus reikalavimus ir vykdo jai pavestas pareigas.

2. Komisijos prašymu notifikuojančioji valstybė narė pateikia Komisijai visą informaciją, susijusią su notifikavimo pagrindu arba atitinkamos notifikuotosios įstaigos kompetencijos patvirtinimu.

3. Komisija užtikrina, kad visa neskelbtina informacija, gauta jai atliekant tyrimą, būtų nagrinėjama konfidencialiai.

4. Kai Komisija nustato, kad notifikuotoji įstaiga neatitinka arba nebeatitinka jos notifikavimui taikomų reikalavimų, ji priima įgyvendinimo aktą, kuriuo reikalaujama, kad notifikuojančioji valstybė narė imtųsi būtinų taisomųjų priemonių, įskaitant, jei būtina, notifikacijos galiojimo panaikinimą.

Tas įgyvendinimo aktas priimamas laikantis 45 straipsnio 2 dalyje nurodytos patariamosios procedūros.

32 straipsnis

Notifikuotųjų įstaigų su veikla susijusios pareigos

1. Notifikuotosios įstaigos atlieka atitikties vertinimus pagal IV priede numatytas atitikties vertinimo procedūras.

2. Atitikties vertinimai atliekami laikantis proporcingumo principo, stengiantis išvengti nereikalingos naštos ekonominės veiklos vykdytojams. Notifikuotosios įstaigos veiklą vykdo tinkamai atsižvelgdamos į įmonės dydį, jos veiklos sektorių, jos struktūrą, atitinkamos produktų technologijos sudėtingumo laipsnį ir į tai, ar gamybos procesas yra masinis, ar serijinis.

Vis dėlto jos veikia taip griežtai ir užtikrina tokį apsaugos lygį, kiek yra būtina ES tręšiamojo produkto atitikčiai šiam reglamentui užtikrinti.

3. Jeigu notifikuotoji įstaiga nustato, kad gamintojas neįvykdė I, II ar III priede arba atitinkamuose darniuosiuose standartuose, 14 straipsnyje nurodytose bendrosiose specifikacijose ar kitose techninėse specifikacijose nustatytų reikalavimų, ji reikalauja, kad tas gamintojas imtųsi tinkamų taisomųjų priemonių, ir neišduoda pažymėjimo arba nepriima patvirtinimo sprendimo.

4. Jeigu po pažymėjimo išdavimo arba patvirtinimo sprendimo priėmimo notifikuotoji įstaiga vykdydama atitikties stebėseną nustato, kad ES tręšiamasis produktas nebeatitinka reikalavimų, ji reikalauja, kad gamintojas imtųsi tinkamų taisomųjų priemonių, ir, jei būtina, laikinai sustabdo arba panaikina pažymėjimo arba patvirtinimo sprendimo galiojimą.

5. Jeigu taisomųjų priemonių nesiimama arba jomis nedaromas reikiamas poveikis, notifikuotoji įstaiga atitinkamai apriboja, laikinai sustabdo arba panaikina pažymėjimų arba patvirtinimo sprendimų galiojimą.

33 straipsnis

Notifikuotųjų įstaigų sprendimų apskundimas

Valstybės narės užtikrina, kad būtų nustatyta skundų dėl notifikuotųjų įstaigų sprendimų teikimo tvarka.

34 straipsnis

Notifikuotųjų įstaigų pareiga informuoti

1. Notifikuotosios įstaigos informuoja notifikuojančiąją instituciją apie:

a) kiekvieną atsisakymą išduoti pažymėjimą ar priimti patvirtinimo sprendimą, pažymėjimo ar patvirtinimo sprendimo galiojimo apribojimą, laikiną sustabdymą ar panaikinimą;

b) visas aplinkybes, kai daromas poveikis notifikavimo apimčiai ar sąlygoms;

c) kiekvieną prašymą suteikti informacijos, kurį jos gavo iš rinkos priežiūros institucijų dėl atitikties vertinimo veiklos;

d) jei prašoma – atitikties vertinimo veiklą, vykdomą jų notifikavimo srityje, ir bet kokią kitą vykdomą veiklą, įskaitant tarpvalstybinę veiklą ir subrangą.

2. Notifikuotosios įstaigos kitoms pagal šį reglamentą notifikuotoms įstaigoms, vykdančioms panašią tokių pačių ES tręšiamųjų produktų atitikties vertinimo veiklą, teikia aktualią informaciją dėl klausimų, susijusių su neigiamais ir, jei prašoma, teigiamais atitikties vertinimo rezultatais.

35 straipsnis

Keitimasis patirtimi

Komisija pasirūpina, kad būtų organizuojamas valstybių narių nacionalinių institucijų, atsakingų už notifikavimo politiką, keitimasis patirtimi.

36 straipsnis

Notifikuotųjų įstaigų veiklos koordinavimas

Komisija užtikrina deramas įstaigų, kurios yra notifikuotos pagal šį reglamentą, veiklos koordinavimas ir jų bendradarbiavimas būtų organizuojami ir tinkamai vyktų sektoriaus notifikuotųjų įstaigų grupėje.

Notifikuotosios įstaigos dalyvauja tos grupės veikloje tiesiogiai arba per paskirtuosius atstovus.







V SKYRIUS

SĄJUNGOS RINKOS PRIEŽIŪRA, Į SĄJUNGOS RINKĄ PATENKANČIŲ ES TRĘŠIAMŲJŲ PRODUKTŲ KONTROLĖ IR SĄJUNGOS APSAUGOS PROCEDŪRA

37 straipsnis

Sąjungos rinkos priežiūra ir į Sąjungos rinką patenkančių ES tręšiamųjų produktų kontrolė

ES tręšiamiesiems produktams taikomi Reglamento (EB) Nr. 765/2008 16–29 straipsniai.

38 straipsnis

Pavojų keliančių ES tręšiamųjų produktų atveju nacionaliniu lygmeniu taikoma procedūra

1. Jeigu vienos valstybės narės rinkos priežiūros institucijos turi pakankamą pagrindą manyti, kad ES tręšiamasis produktas kelia pavojų žmonių, gyvūnų ar augalų sveikatai, saugai arba aplinkai, jos atlieka su atitinkamu ES tręšiamuoju produktu susijusį vertinimą, apimantį visus atitinkamus šiame reglamente nustatytus reikalavimus. Atitinkami ekonominės veiklos vykdytojai reikiamu mastu tuo tikslu bendradarbiauja su rinkos priežiūros institucijomis.

Jeigu atlikdamos pirmoje pastraipoje nurodytą vertinimą rinkos priežiūros institucijos nustato, kad ES tręšiamasis produktas neatitinka šiame reglamente nustatytų reikalavimų, jos nedelsdamos pareikalauja, kad atitinkamas ekonominės veiklos vykdytojas per pagrįstą laikotarpį, kurį nustato rinkos priežiūros institucijos ir kuris atitinka pavojaus pobūdį, imtųsi visų tinkamų taisomųjų veiksmų, kad užtikrintų to ES tręšiamojo produkto atitiktį tiems reikalavimams, pašalintų ES tręšiamąjį produktą iš rinkos arba jį atšauktų.

Rinkos priežiūros institucijos apie tai atitinkamai informuoja atitinkamą notifikuotąją įstaigą.

Šios dalies antroje pastraipoje nurodytoms priemonėms taikomas Reglamento (EB) Nr. 765/2008 21 straipsnis.

2. Kai rinkos priežiūros institucijos mano, kad neatitiktis neapsiriboja jų nacionaline teritorija, jos informuoja Komisiją ir kitas valstybes nares apie vertinimo rezultatus ir veiksmus, kurių jų reikalavimu turi imtis ekonominės veiklos vykdytojas.

3. Ekonominės veiklos vykdytojas užtikrina, kad visų atitinkamų ES tręšiamųjų produktų, kuriuos jis tiekė rinkai visoje Sąjungoje, atžvilgiu būtų imtasi visų tinkamų taisomųjų veiksmų.

4. Jeigu per 1 dalies antroje pastraipoje nurodytą laikotarpį atitinkamas ekonominės veiklos vykdytojas nesiima tinkamų taisomųjų veiksmų, rinkos priežiūros institucijos imasi visų tinkamų laikinųjų priemonių, kad būtų uždraustas arba apribotas ES tręšiamojo produkto tiekimas jų nacionalinei rinkai, kad tas ES tręšiamasis produktas būtų pašalintas iš tos rinkos arba kad jis būtų atšauktas.

Rinkos priežiūros institucijos apie tas priemones nedelsdamos informuoja Komisiją ir kitas valstybes nares.

5. Pateikiant 4 dalies antroje pastraipoje nurodytą informaciją įtraukiami visi turimi duomenys, visų pirma reikalavimų neatitinkančiam ES tręšiamajam produktui identifikuoti būtini duomenys, to ES tręšiamojo produkto kilmė, įtariamos neatitikties pobūdis ir susijęs pavojus, taikomų nacionalinių priemonių pobūdis ir trukmė, taip pat atitinkamo ekonominės veiklos vykdytojo pateikti argumentai. Visų pirma rinkos priežiūros institucijos nurodo, ar neatitiktis sietina su viena iš šių priežasčių:

a) ES tręšiamasis produktas neatitinka I, II arba III priede nustatytų reikalavimų;

b) 13 straipsnyje nurodyti darnieji standartai turi trūkumų;

c) 14 straipsnyje nurodytos bendrosios specifikacijos turi trūkumų.

6. Kitos valstybės narės nei ta, kuri inicijavo procedūrą pagal šį straipsnį, nedelsdamos informuoja Komisiją ir kitas valstybes nares apie visas patvirtintas priemones ir visą jų turimą papildomą informaciją, susijusią su atitinkamo ES tręšiamojo produkto neatitiktimi, ir, jei jos nepritaria patvirtintai nacionalinei priemonei, apie savo prieštaravimus.

7. Jeigu per tris mėnesius po 4 dalies antroje pastraipoje nurodytos informacijos gavimo dienos nei valstybės narės, nei Komisija nepareiškia prieštaravimų dėl valstybės narės taikomos laikinosios priemonės, ta priemonė laikoma pagrįsta.

8. Valstybės narės užtikrina, kad atitinkamo ES tręšiamojo produkto atžvilgiu būtų nedelsiant imtasi tinkamų ribojamųjų priemonių, pavyzdžiui, ES tręšiamojo produkto pašalinimo iš rinkos.

9. Rinkos priežiūros institucijų pareigomis pagal šį straipsnį nedaromas poveikis valstybių narių galimybei reglamentuoti tręšiamuosius produktus, kurie nėra ES tręšiamieji produktai.

39 straipsnis

Sąjungos apsaugos procedūra

1. Jeigu užbaigus 38 straipsnio 3 ir 4 dalyse nustatytą procedūrą pareiškiami prieštaravimai dėl priemonės, kurios ėmėsi valstybė narė, arba jeigu Komisija nusprendžia, kad nacionalinė priemonė prieštarauja Sąjungos teisei, Komisija nedelsdama pradeda konsultacijas su valstybėmis narėmis ir atitinkamu ekonominės veiklos vykdytoju ar vykdytojais ir įvertina tą nacionalinę priemonę. Remdamasi to vertinimo rezultatais Komisija priima įgyvendinimo aktą – sprendimo, kuriuo nustatoma, ar nacionalinė priemonė yra pagrįsta, forma.

Jeigu nacionalinė priemonė laikoma pagrįsta, sprendimu visoms valstybėms narėms nurodoma imtis būtinų priemonių, kuriomis būtų užtikrinta, kad reikalavimų neatitinkantis ES tręšiamasis produktas būtų pašalintas iš jų rinkos, ir atitinkamai informuoti Komisiją.

Jeigu nacionalinė priemonė laikoma nepagrįsta, sprendimu atitinkamai valstybei narei nurodoma tą priemonę panaikinti.

Komisija sprendimą skiria visoms valstybėms narėms ir nedelsdama apie jį praneša joms ir atitinkamam ekonominės veiklos vykdytojui ar vykdytojams.

2. Jeigu nacionalinė priemonė laikoma pagrįsta, o ES tręšiamojo produkto neatitiktis siejama su darniųjų standartų trūkumais, nurodytais šio reglamento 38 straipsnio 5 dalies b punkte, Komisija taiko Reglamento (ES) Nr. 1025/2012 11 straipsnyje numatytą procedūrą.

3. Jeigu nacionalinė priemonė laikoma pagrįsta, o ES tręšiamojo produkto neatitiktis siejama su bendrųjų specifikacijų trūkumais, nurodytais 38 straipsnio 5 dalies c punkte, Komisija nedelsdama priima įgyvendinimo aktus, kuriais iš dalies keičiamos arba panaikinamos atitinkamos bendrosios specifikacijos.

Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 45 straipsnio 3 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.

40 straipsnis

Pavojų keliantys reikalavimus atitinkantys ES tręšiamieji produktai

1. Jeigu valstybė narė, atlikusi vertinimą pagal 38 straipsnio 1 dalį, nustato, kad, nors ES tręšiamasis produktas atitinka šį reglamentą, jis vis dėlto kelia pavojų žmonių, gyvūnų ar augalų sveikatai, saugai arba aplinkai, ji nedelsdama pareikalauja, kad atitinkamas ekonominės veiklos vykdytojas per pagrįstą laikotarpį, kurį nustato rinkos priežiūros institucija ir kuris atitinka pavojaus pobūdį, imtųsi visų tinkamų priemonių siekiant užtikrinti, kad rinkai tiekiamas atitinkamas ES tręšiamasis produktas nebekeltų tokio pavojaus, kad tas ES tręšiamasis produktas būtų pašalintas iš rinkos arba kad jis būtų atšauktas.

2. Ekonominės veiklos vykdytojas užtikrina, kad taisomųjų veiksmų būtų imtasi visų atitinkamų ES tręšiamųjų produktų, kuriuos ekonominės veiklos vykdytojas tiekė rinkai visoje Sąjungoje, atžvilgiu.

3. Valstybė narė nedelsdama informuoja apie tai Komisiją ir kitas valstybes nares. Ta informacija apima visus turimus duomenis, visų pirma atitinkamam ES tręšiamajam produktui identifikuoti būtini duomenys, to ES tręšiamojo produkto kilmė ir tiekimo grandinė, susijusio pavojaus pobūdis ir taikomų nacionalinių priemonių pobūdis ir trukmė.

4. Komisija nedelsdama pradeda konsultacijas su valstybėmis narėmis ir atitinkamu ekonominės veiklos vykdytoju ar vykdytojais ir įvertina taikomas nacionalines priemones. Remdamasi to vertinimo rezultatais Komisija priima įgyvendinimo aktą – sprendimo, kuriuo nustatoma, ar nacionalinė priemonė yra pagrįsta, ir prireikus nurodoma imtis tinkamų priemonių, forma.

Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 45 straipsnio 3 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.

Jei yra tinkamai pagrįstų priežasčių, dėl kurių privaloma skubėti ir kurios susijusios su žmonių, gyvūnų ar augalų sveikatos apsauga, sauga arba aplinka, Komisija priima nedelsiant taikytinus įgyvendinimo aktus laikydamasi 45 straipsnio 4 dalyje nurodytos procedūros.

5. Komisija sprendimą skiria visoms valstybėms narėms ir nedelsdama apie jį praneša joms ir atitinkamam ekonominės veiklos vykdytojui ar vykdytojams.

41 straipsnis

Oficiali neatitiktis

1. Nedarant poveikio 38 straipsniui, jeigu valstybė narė padaro kurią nors iš toliau nurodytų išvadų dėl ES tręšiamojo produkto, ji reikalauja, kad atitinkamas ekonominės veiklos vykdytojas pašalintų atitinkamą neatitiktį:

a) tręšiamasis produktas CE ženklu pažymėtas pažeidžiant Reglamento (EB) Nr. 765/2008 30 straipsnį arba šio reglamento 18 straipsnį;

b) tręšiamasis produktas notifikuotosios įstaigos identifikaciniu numeriu pažymėtas pažeidžiant 18 straipsnį arba nepažymėtas, kaip to reikalaujama pagal 18 straipsnį;

c) ES atitikties deklaracija neparengta arba parengta netinkamai;

d) techninių dokumentų nėra arba yra ne visi techniniai dokumentai;

e) 6 straipsnio 6 dalyje arba 8 straipsnio 3 dalyje nurodyta informacija nepateikta, yra neteisinga arba neišsami;

f) neįvykdytas bet kuris kitas 6 arba 8 straipsnyje numatytas administracinis reikalavimas.

2. Jeigu 1 dalyje nurodyta neatitiktis nepašalinama, atitinkama valstybė narė imasi visų tinkamų priemonių, kad būtų apribotas ar uždraustas ES tręšiamojo produkto tiekimas rinkai arba užtikrinta, kad jis būtų atšauktas arba pašalintas iš rinkos.

Valstybių narių pareigomis šioje srityje nedaromas poveikis jų galimybei reglamentuoti tręšiamuosius produktus, kurie nėra ES tręšiamieji produktai.







VI SKYRIUS

DELEGUOTIEJI ĮGALIOJIMAI IR KOMITETO PROCEDŪRA

42 straipsnis

Priedų pakeitimai

1. Komisijai pagal 44 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais būtų iš dalies keičiamas I priedas, išskyrus kadmio ribines vertes ir produktų funkcinių kategorijų apibrėžtis arba kitus su šių kategorijų aprėptimi susijusius jų elementus, ir iš dalies keičiami II, III ir IV priedai, siekiant tuos priedus suderinti su technikos pažanga ir sudaryti palankesnes sąlygas į vidaus rinką patekti ir joje laisvai judėti ES tręšiamiesiems produktams:

a) kurių prekybos mastas vidaus rinkoje gali būti didelis ir

b) dėl kurių esama mokslinių įrodymų, kad jie:

i) nekelia pavojaus žmonių, gyvūnų ar augalų sveikatai, saugai arba aplinkai ir

ii) užtikrina agronominį veiksmingumą.

Priimdama deleguotuosius aktus, kuriais I priede nustatomos naujos teršalų ribinės vertės, Komisija atsižvelgia atitinkamai į Europos maisto saugos tarnybos, Europos cheminių medžiagų agentūros arba Komisijos Jungtinio tyrimų centro mokslines nuomones.

Jeigu Komisija priima deleguotuosius aktus, kuriais pridedamos arba peržiūrimos sudedamųjų medžiagų kategorijos siekiant įtraukti medžiagas, kurios gali būti laikomos panaudotomis atliekomis arba šalutiniais produktais Direktyvos 2008/98/EB prasme, tais deleguotaisiais aktais aiškiai nustatoma, kad tokios medžiagos nepriskiriamos šio reglamento II priedo 1 ir 11 sudedamųjų medžiagų kategorijoms.

Priimdama deleguotuosius aktus pagal šią dalį, Komisija pirmenybę teikia visų pirma šalutiniams gyvūniniams produktams, šalutiniams produktams Direktyvos 2008/98/EB prasme, ir panaudotoms atliekoms, ypač iš žemės ūkio sektoriaus ir žemės ūkio ir maisto pramonės, taip pat medžiagoms ir produktams, kurie jau yra teisėtai pateikti rinkai vienoje ar daugiau valstybių narių.

2. Nepagrįstai nedelsiant po 2019 m. liepos 15 d. Komisija įvertina struvitą, bioanglį ir pelenų produktus. Jeigu atlikus tą vertinimą padaroma išvada, kad tenkinami 1 dalies b punkte nustatyti kriterijai, Komisija priima deleguotuosius aktus pagal 1 dalį siekdama įtraukti tas medžiagas į II priedą.

3. Komisija gali priimti deleguotuosius aktus pagal 1 dalį, kuriais iš dalies keičiamas šio reglamento II priedas, kad į sudedamųjų medžiagų kategorijas įtrauktų medžiagas, kurios po naudojimo operacijos nebelaikomos atliekomis, tik tuo atveju, jeigu tame priede nustatytomis naudojimo taisyklėmis, priimtomis ne vėliau kaip įtraukimo metu, užtikrinama, kad tos medžiagos atitiktų Direktyvos 2008/98/EB 6 straipsnyje nustatytas sąlygas.

4. Komisija gali priimti deleguotuosius aktus pagal 1 dalį, kuriais iš dalies keičiamas II priedas, kad naujais mikroorganizmais arba mikroorganizmų padermėmis, arba papildomais apdorojimo metodais būtų papildyta tokių organizmų sudedamųjų medžiagų kategorija, tik patikrinusi, kurios papildomo mikroorganizmo padermės atitinka 1 dalies b punkte nustatytus kriterijus, atsižvelgdama į šiuos duomenis:

a) mikroorganizmo pavadinimą;

b) mikroorganizmo taksonominę klasifikaciją: gentį, rūšį, padermę ir įsigijimo metodą;

c) mokslinę literatūrą, kurioje pranešama apie mikroorganizmo saugią gamybą, išsaugojimą ir naudojimą;

d) taksonominį ryšį su mikroorganizmų rūšimis, atitinkantį Europos maisto saugos tarnybos nustatytus kvalifikuotos saugos prielaidos reikalavimus;

e) informaciją apie gamybos procesą, įskaitant, kai aktualu, tokius apdorojimo metodus kaip purškiamasis džiovinimas, pseudoverdančiojo sluoksnio džiovinimas, statiškasis džiovinimas, centrifugavimas, deaktyvavimas karščiu, filtravimas ir smulkinimas;

f) informaciją apie sudedamojoje medžiagoje esančių tarpinių medžiagų liekanų, toksinų ar mikrobų metabolitų tapatybę ir jų liekanų koncentraciją ir

g) paplitimą gamtoje, išgyvenimą ir judumą aplinkoje.

5. Komisija gali priimti deleguotuosius aktus pagal 1 dalį, kuriais iš dalies keičiamos šio reglamento II priede išdėstytos sudedamųjų medžiagų kategorijos siekiant įtraukti šalutinių gyvūninių produktų gaminius Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 prasme, tik jeigu pagal to reglamento 5 straipsnio 2 dalį yra nustatytas galutinis gamybos grandinės taškas.

Komisija įvertina tokius šalutinių gyvūninių produktų gaminius, kiek tai susiję su atitinkamais aspektais, į kuriuos neatsižvelgta siekiant nustatyti galutinį gamybos grandinės tašką pagal Reglamentą (EB) Nr. 1069/2009. Jeigu atliekant tą vertinimą padaroma išvada, kad tenkinami šio straipsnio 1 dalies b punkte nustatyti kriterijai, Komisija priima deleguotuosius aktus pagal šio straipsnio 1 dalį siekdama nepagrįstai nedelsiant įtraukti tas medžiagas į šio reglamento II priedo II dalies sudedamųjų medžiagų 10 kategorijos lentelę, kai tik nustatomas toks galutinis taškas.

6. Komisija ne vėliau kaip 2024 m. liepos 16 d. įvertina biologinio skaidymo kriterijus, taikomus II priedo II dalyje sudedamųjų medžiagų 9 kategorijos 2 punkte nurodytiems polimerams, ir bandymų metodus, pagal kuriuos būtų tikrinama atitiktis tiems kriterijams, ir, kai tikslinga, priima deleguotąjį aktą pagal 1 dalį, kuriuo nustatomi tie kriterijai.

Tokiais kriterijais užtikrinama, kad:

a) polimeras galėtų fiziškai ir biologiškai susiskaidyti natūraliomis dirvožemio sąlygomis ir vandens aplinkoje visoje Sąjungoje taip, kad jis galiausiai suskiltų tik į anglies dioksidą, biomasę ir vandenį;

b) pasibaigus deklaruojamam ES tręšiamojo produkto funkcionalumo laikotarpiui, nurodytam ant etiketės, ne mažiau kaip 90 % polimero sudėtyje esančios organinės anglies per ne ilgesnį kaip 48 mėnesių laikotarpį virstų anglies dioksidu, palyginti su atliekant biologinio skaidymo bandymą taikomu atitinkamu standartu, ir

c) dėl polimerų naudojimo aplinkoje nesikauptų plastikai.

7. Ne vėliau kaip 2022 m. liepos 16 d. Komisija pagal 44 straipsnį priima deleguotuosius aktus, kuriais šio reglamento II priede II dalyje išdėstytos sudedamųjų medžiagų 11 kategorijos 3 punktas papildomas nustatant agronominio veiksmingumo ir saugos kriterijus, taikytinus šalutinių produktų Direktyvos 2008/98/EB prasme naudojimui ES tręšiamuosiuose produktuose. Tokiais kriterijais atsižvelgiama į dabartinę produktų gamybos praktiką, technologinę plėtrą ir naujausius mokslinius įrodymus.

8. Komisijai pagal 44 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais, atsižvelgiant į naujus mokslinius įrodymus, iš dalies keičiamas I priedas, išskyrus kadmio ribines vertes, ir II, III ir IV priedai. Komisija šiais įgaliojimais naudojasi, kai remiantis rizikos vertinimu nustatoma, kad pakeitimas reikalingas siekiant užtikrinti, kad bet kuris šio reglamento reikalavimus atitinkantis ES tręšiamasis produktas įprastomis jo naudojimo sąlygomis nekeltų pavojaus žmonių, gyvūnų ar augalų sveikatai, saugai arba aplinkai.

43 straipsnis

Atskiri deleguotieji aktai dėl atskirų sudedamųjų medžiagų kategorijų

Naudodamasi savo įgaliojimais priimti deleguotuosius aktus pagal 42 straipsnį, Komisija priima atskirą deleguotąjį aktą dėl kiekvienos II priede išdėstytos sudedamųjų medžiagų kategorijos. Tie deleguotieji aktai apima visus I, III ir IV priedų pakeitimus, kurie yra reikalingi iš dalies pakeitus II priedą.

44 straipsnis

Įgaliojimų delegavimas

1. Įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami šiame straipsnyje nustatytomis sąlygomis.

2. 42 straipsnyje nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami penkerių metų laikotarpiui nuo 2019 m. liepos 15 d. Likus ne mažiau kaip devyniems mėnesiams iki penkerių metų laikotarpio pabaigos Komisija parengia naudojimosi deleguotaisiais įgaliojimais ataskaitą. Deleguotieji įgaliojimai savaime pratęsiami tokios pačios trukmės laikotarpiams, išskyrus atvejus, kai Europos Parlamentas arba Taryba pareiškia prieštaravimų dėl tokio pratęsimo likus ne mažiau kaip trims mėnesiams iki kiekvieno laikotarpio pabaigos.

3. Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kada atšaukti 42 straipsnyje nurodytus deleguotuosius įgaliojimus. Sprendimu dėl įgaliojimų atšaukimo nutraukiami tame sprendime nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus. Sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis nedaro poveikio jau galiojančių deleguotųjų aktų galiojimui.

4. Prieš priimdama deleguotąjį aktą Komisija konsultuojasi su kiekvienos valstybės narės paskirtais ekspertais vadovaudamasi 2016 m. balandžio 13 d. Tarpinstituciniame susitarime dėl geresnės teisėkūros nustatytais principais.

5. Apie priimtą deleguotąjį aktą Komisija nedelsdama vienu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.

6. Pagal 42 straipsnį priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik tuo atveju, jeigu per tris mėnesius nuo pranešimo Europos Parlamentui ir Tarybai apie šį aktą dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškia prieštaravimų arba jeigu dar nepasibaigus šiam laikotarpiui ir Europos Parlamentas, ir Taryba praneša Komisijai, kad prieštaravimų nereikš. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva šis laikotarpis pratęsiamas trimis mėnesiais.

45 straipsnis

Komiteto procedūra

1. Komisijai padeda Tręšiamųjų produktų komitetas. Tas komitetas – tai komitetas, kaip nustatyta Reglamente (ES) Nr. 182/2011.

2. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 4 straipsnis.

3. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnis.

4. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 8 straipsnis kartu su jo 5 straipsniu.







VII SKYRIUS

PAKEITIMAI

46 straipsnis

Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 pakeitimai

Reglamentas (EB) Nr. 1069/2009 iš dalies keičiamas taip:

1) 5 straipsnio 2 ir 3 dalys pakeičiamos taip:

„2. Galutinis gamybos grandinės taškas, po kurio atitinkamiems gaminiams nebetaikomi šio reglamento reikalavimai, gali būti nustatytas 32, 35 ir 36 straipsniuose nurodytiems šalutinių gyvūninių produktų gaminiams, kurie nebekelia jokio didelio pavojaus visuomenės arba gyvūnų sveikatai.

Tie šalutinių gyvūninių produktų gaminiai gali vėliau būti tiekiami rinkai netaikant šiame reglamente numatytų apribojimų ir jiems pagal šį reglamentą nebetaikoma oficiali kontrolė.

Komisijai pagal 51a straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais šis reglamentas būtų papildomas nustatant galutinį gamybos grandinės tašką, po kurio šioje dalyje nurodytiems šalutinių gyvūninių produktų gaminiams nebetaikomi šio reglamento reikalavimai.

3. Jei kyla pavojus visuomenės arba gyvūnų sveikatai, Reglamento (EB) Nr. 178/2002 53 ir 54 straipsniai dėl neatidėliotinų sveikatos apsaugos priemonių taikomi mutatis mutandis šio reglamento 32, 33 ir 36 straipsniuose nurodytiems šalutinių gyvūninių produktų gaminiams.

4. Per šešis mėnesius po 2019 m. liepos 15 d. Komisija inicijuoja pirmąjį 32 straipsnyje nurodytų šalutinių gyvūninių produktų gaminių, kurie Sąjungoje jau yra plačiai naudojami kaip organinės trąšos ir dirvožemį gerinančios medžiagos, vertinimą. Šis vertinimas apima bent šiuos produktus: mėsos miltus, kaulų miltus, mėsos ir kaulų miltus, gyvūnų kraują, 3 kategorijos medžiagų hidrolizuotus baltymus, apdorotą mėšlą, kompostą, biodujų skaidymo liekanas, plunksnų miltus, gliceriną ir kitus 2 ar 3 kategorijų medžiagų produktus, gaunamus gaminant biodyzeliną ir degalus iš atsinaujinančiųjų išteklių, taip pat gyvūnų augintinių ėdalą, pašarą ir šunų kramtalus, atmestus dėl komercinių priežasčių ar techninių nesklandumų, ir šalutinių gyvūninių produktų gaminius iš gyvūnų kraujo, kailių ir odų, kanopų ir ragų, šikšnosparnių ir paukščių guano, vilnos ir plaukų, plunksnų bei pūkų ir kiaulių šerių. Jeigu atlikus vertinimą padaroma išvada, kad tie šalutinių gyvūninių produktų gaminiai nebekelia jokio didelio pavojaus visuomenės arba gyvūnų sveikatai, Komisija pagal šio straipsnio 2 dalį nepagrįstai nedelsdama ir bet kuriuo atveju ne vėliau kaip per šešis mėnesius po vertinimo užbaigimo dienos nustato galutinį gamybos grandinės tašką.“;

2) įterpiamas šis straipsnis:

„51a straipsnis

Įgaliojimų delegavimas

1. Įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami šiame straipsnyje nustatytomis sąlygomis.

2. 5 straipsnio 2 dalyje nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami penkerių metų laikotarpiui nuo 2019 m. liepos 15 d. Likus ne mažiau kaip devyniems mėnesiams iki penkerių metų laikotarpio pabaigos Komisija parengia naudojimosi deleguotaisiais įgaliojimais ataskaitą. Deleguotieji įgaliojimai savaime pratęsiami tokios pačios trukmės laikotarpiams, išskyrus atvejus, kai Europos Parlamentas arba Taryba pareiškia prieštaravimų dėl tokio pratęsimo likus ne mažiau kaip trims mėnesiams iki kiekvieno laikotarpio pabaigos.

3. Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kada atšaukti 5 straipsnio 2 dalyje nurodytus deleguotuosius įgaliojimus. Sprendimu dėl įgaliojimų atšaukimo nutraukiami tame sprendime nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus. Sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis nedaro poveikio jau galiojančių deleguotųjų aktų galiojimui.

4. Prieš priimdama deleguotąjį aktą Komisija konsultuojasi su kiekvienos valstybės narės paskirtais ekspertais vadovaudamasi 2016 m. balandžio 13 d. Tarpinstituciniame susitarime dėl geresnės teisėkūros ( *1 ) nustatytais principais.

5. Apie priimtą deleguotąjį aktą Komisija nedelsdama vienu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.

6. Pagal 5 straipsnio 2 dalį priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik tuo atveju, jeigu per du mėnesius nuo pranešimo Europos Parlamentui ir Tarybai apie šį aktą dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškia prieštaravimų arba jeigu dar nepasibaigus šiam laikotarpiui ir Europos Parlamentas, ir Taryba praneša Komisijai, kad prieštaravimų nereikš. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva šis laikotarpis pratęsiamas dviem mėnesiais.

47 straipsnis

Reglamento (EB) Nr. 1107/2009 pakeitimai

Reglamentas (EB) Nr. 1107/2009 iš dalies keičiamas taip:

1) 2 straipsnio 1 dalies b punktas pakeičiamas taip:

„b) daryti įtaką augalų gyvybiniams procesams, pavyzdžiui, naudoti kaip augalų augimą veikiančias medžiagas, o ne kaip maisto medžiagas ar augalų biostimuliatorius;“;

2) 3 straipsnis papildomas šiuo punktu:

„34) „augalų biostimuliatorius“ – produktas, stimuliuojantis augalų mitybos procesus nepriklausomai nuo produkte esančio maisto medžiagų kiekio, kurio vienintelė paskirtis – pagerinti vieną ar daugiau iš šių augalo arba augalo rizosferos savybių:

a) maisto medžiagų įsisavinimo efektyvumą;

b) atsparumą abiotiniam stresui;

c) kokybines savybes;

d) izoliuotų maisto medžiagų prieinamumą dirvožemyje arba rizosferoje.“;

3) 80 straipsnis papildomas šia dalimi:

„8. Produktui, kuris pagal 32 straipsnio 1 dalį autorizuotas remiantis paraiška, pateikta anksčiau nei 2019 m. liepos 15 d., ir kuriam nuo tos dienos taikoma 3 straipsnio 34 punkte pateikta apibrėžtis, šis reglamentas toliau taikomas tokį laikotarpį, kuris nustatytas autorizacijoje.“







VIII SKYRIUS

PEREINAMOJO LAIKOTARPIO IR BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS

48 straipsnis

Sankcijos

Valstybės narės nustato sankcijų, taikomų pažeidus šį reglamentą, taisykles ir imasi visų būtinų priemonių užtikrinti, kad šios sankcijos būtų įgyvendinamos. Numatytos sankcijos turi būti veiksmingos, proporcingos ir atgrasomos. Valstybės narės nedelsdamos praneša apie tas taisykles ir tas priemones Komisijai ir nedelsdamos jai praneša apie visus vėlesnius joms įtakos turinčius pakeitimus.

49 straipsnis

Ataskaita

Ne vėliau kaip 2026 m. liepos 16 d. Komisija pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai šio reglamento taikymo ir jo bendro poveikio siekiant jo tikslų, įskaitant poveikį mažosioms ir vidutinėms įmonėms, vertinimo ataskaitą. Toje ataskaitoje pateikiama:

a) tręšiamųjų produktų vidaus rinkos veikimo vertinimas, įskaitant atitikties vertinimo ir rinkos priežiūros veiksmingumą ir neprivalomo suderinimo poveikio ES tręšiamųjų produktų ir tręšiamųjų produktų, pateiktų rinkai pagal nacionalines taisykles, gamybai, jų užimamai rinkos daliai ir prekybos jais srautams analizę;

b) kadmio kiekio fosforo trąšose ribinių verčių peržiūra, siekiant įvertinti galimybes sumažinti tas ribines vertes iki mažesnio tinkamo lygio remiantis turimomis technologijomis ir moksliniais įrodymais, susijusiais su kadmio poveikiu ir kaupimusi aplinkoje, atsižvelgiant į aplinkos veiksnius, visų pirma dirvožemio ir klimato sąlygų, sveikatos veiksnių ir socioekonominių veiksnių, įskaitant tiekimo saugumo motyvus, kontekste;

c) apribojimų taikymo teršalų kiekiams, kaip nustatyta I priede, ir bet kokios naujos aktualios mokslinės informacijos apie teršalų toksiškumą ir kancerogeniškumą, kai ji gaunama, įskaitant tręšiamųjų produktų užterštumo uranu keliamą pavojų, vertinimas.

Ataskaitoje tinkamai atsižvelgiama į technologijų pažangą ir inovacijas, taip pat standartizacijos procesus, darančius poveikį tręšiamųjų produktų gamybai ir naudojimui. Jei tinkama, kartu su ataskaita pateikiamas pasiūlymas dėl teisėkūros procedūra priimamo akto.

50 straipsnis

Biologinio skaidumo kriterijų peržiūra

Ne vėliau kaip 2024 m. liepos 16 d. Komisija atlieka peržiūrą siekdama įvertinti galimybę nustatyti mulčio plėvelių biologinio skaidumo kriterijus ir galimybę juos įtraukti į II priedo II dalies sudedamųjų medžiagų 9 kategoriją.

51 straipsnis

Reglamento (EB) Nr. 2003/2003 panaikinimas

Reglamentas (EB) Nr. 2003/2003 panaikinamas nuo 2022 m. liepos 16 d.

Nuorodos į panaikintą reglamentą laikomos nuorodomis į šį reglamentą.

52 straipsnis

Pereinamojo laikotarpio nuostatos

Valstybės narės netrukdo tiekti rinkai produktus, kurie buvo pateikti į rinką pagal Reglamentą (EB) Nr. 2003/2003 kaip trąšos, kurioms suteiktas pavadinimas „EB trąšos“, anksčiau nei 2022 m. liepos 16 d. Tačiau tokiems produktams mutatis mutandis taikomas šio reglamento V skyrius.

53 straipsnis

Įsigaliojimas ir taikymas

Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

Jis taikomas nuo 2022 m. liepos 16 d.

Tačiau:

a) 4 straipsnio 3 dalis, 14, 42, 43, 44, 45, 46 ir 47 straipsniai taikomi nuo 2019 m. liepos 15 d., o

b) 20–36 straipsniai taikomi nuo 2020 m. balandžio 16 d.

Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.









I PRIEDAS

Produktų funkcinės kategorijos (PFK): ES tręšiamieji produktai

I DALIS

PFK PAVADINIMAI

1. Trąšos

A. Organinės trąšos

I. Biriosios organinės trąšos

II. Skystosios organinės trąšos

B. Organinės-mineralinės trąšos

I. Biriosios organinės-mineralinės trąšos

II. Skystosios organinės-mineralinės trąšos

C. Neorganinės trąšos

I. Neorganinės makroelementų trąšos

a) Biriosios neorganinės makroelementų trąšos

i) Paprastosios biriosios neorganinės makroelementų trąšos

A) Paprastosios biriosios neorganinės makroelementų amonio nitrato trąšos, kuriose yra daug azoto

ii) Sudėtinės biriosios neorganinės makroelementų trąšos

A) Sudėtinės biriosios neorganinės makroelementų amonio nitrato trąšos, kuriose yra daug azoto

b) Skystosios neorganinės makroelementų trąšos

i) Paprastosios skystosios neorganinės makroelementų trąšos

ii) Sudėtinės skystosios neorganinės makroelementų trąšos

II. Neorganinės mikroelementų trąšos

a) Paprastosios neorganinės mikroelementų trąšos

b) Sudėtinės neorganinės mikroelementų trąšos

2. Kalkinimo medžiagos

3. Dirvožemį gerinančios medžiagos

A. Organinės dirvožemį gerinančios medžiagos

B. Neorganinės dirvožemį gerinančios medžiagos

4. Auginimo terpės

5. Inhibitoriai

A. Nitrifikacijos inhibitoriai

B. Denitrifikacijos inhibitoriai

C. Ureazės inhibitoriai

6. Augalų biostimuliatoriai

A. Mikrobiniai augalų biostimuliatoriai

B. Nemikrobiniai augalų biostimuliatoriai

7. Tręšiamųjų produktų mišiniai

II DALIS

SU PFK SUSIJĘ REIKALAVIMAI

1. Šioje dalyje išdėstyti reikalavimai, susiję su PFK, kurioms dėl jų deklaruojamos funkcijos priskiriami ES tręšiamieji produktai.

2. Šiame priede konkrečiai PFK nustatyti reikalavimai taikomi visoms tos PFK pakategorėms priskiriamiems ES tręšiamiesiems produktams.

3. Tvirtinimas, kad ES tręšiamasis produktas atitinka šiame priede apibūdintą tam tikros PFK funkciją, turi būti pagrįstas produkto veikimo būdu, įvairių jo sudedamųjų dalių santykine koncentracija ar bet kuriuo kitu susijusiu parametru.

4. Jeigu dėl ES tręšiamojo produkto pobūdžio arba gamybos proceso tikrai ir neginčijamai aišku, kad produktas atitinka konkretų reikalavimą (pavyzdžiui, jame nėra konkretaus teršalo), vertinant atitiktį galima be patikrinimo (pavyzdžiui, bandymų) gamintojo atsakomybe daryti atitikties reikalavimams prielaidą.

5. Jei ES tręšiamojo produkto sudėtyje yra cheminės medžiagos, kuriai yra nustatytos didžiausios liekanų koncentracijos maiste ir pašaruose ribinės vertės pagal:

a) Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 315/93 ( 1 ),

b) Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 396/2005 ( 2 ),

c) Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 470/2009 ( 3 ) arba

d) Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2002/32/EB ( 4 ),

naudojant ES tręšiamąjį produktą pagal naudojimo instrukcijas tos ribinės vertės maiste arba pašaruose neturi būti viršyta.

6. Fosfonatų į ES tręšiamuosius produktus neturi būti dedama specialiai. Netyčia patekę fosfonatai neturi viršyti 0,5 % masės.

7. Šiame priede tam tikroms maisto medžiagoms taikomi reikalavimai išreiškiami oksiduotąja forma. Kai atitiktis vertinama remiantis esamos atitinkamos maisto medžiagos elementine forma, naudojami šie perskaičiavimo koeficientai:

fosforas (P) = fosforo pentoksidas (P2O5) × 0,436;

kalis (K) = kalio oksidas (K2O) × 0,830;

kalcis (Ca) = kalcio oksidas (CaO) × 0,715;

magnis (Mg) = magnio oksidas (MgO) × 0,603;

natris (Na) = natrio oksidas (Na2O) × 0,742;

siera (S) = sieros trioksidas (SO3) × 0,400.

8. Šiame priede reikalavimai išreiškiami atskaitos tašku naudojant organinę anglį (Corg). Kai atitiktis vertinama remiantis organine medžiaga, taikomas šis perskaičiavimo koeficientas:

Corg = organinė medžiaga × 0,56.

PFK 1. TRĄŠOS

Trąša – ES tręšiamasis produktas, kurio paskirtis – teikti maisto medžiagas augalams arba grybams.

PFK 1(A). ORGANINĖS TRĄŠOS

1. Organinių trąšų sudėtyje turi būti tik biologinės kilmės:

— organinės anglies (Corg) ir

— maisto

medžiagų.

Organinių trąšų sudėtyje gali būti durpių, leonardito ir lignito, tačiau negali būti jokių kitų iškastinių arba geologinėse formacijose esančių medžiagų.

2. Organinėse trąšose teršalai neturi viršyti šių ribinių verčių:

kadmis (Cd) – 1,5 mg/kg sausosios medžiagos,

šešiavalentis chromas (Cr VI) – 2 mg/kg sausosios medžiagos,

gyvsidabris (Hg) – 1 mg/kg sausosios medžiagos,

nikelis (Ni) – 50 mg/kg sausosios medžiagos,

švinas (Pb) – 120 mg/kg sausosios medžiagos ir

neorganinis arsenas (As) – 40 mg/kg sausosios medžiagos.

Organinėse trąšose neturi būti biureto (C2H5N3O2).

3. Vario (Cu) koncentracija organinėse trąšose neturi viršyti 300 mg/kg sausosios medžiagos, o cinko (Zn) koncentracija neturi viršyti 800 mg/kg sausosios medžiagos.

4. Patogenai organinėse trąšose neturi viršyti šioje lentelėje nurodytų ribų:







Tirtini mikroorganizmai Ėminių ėmimo planai Ribinė vertė n c m M Salmonelės (Salmonella spp.) 5 0 0 25 g arba 25 ml: nėra Escherichia coli arba Enterococcaceae 5 5 0 1 g arba 1 ml: 1 000 ,

kai:

n = tirtinų ėminių skaičius,

c = ėminių, kuriuose koloniją sudarančiais vienetais (KSV) išreikštas bakterijų skaičius KSV yra nuo m iki M, skaičius;

m = KSV išreikšto bakterijų skaičiaus, kuris laikomas patenkinamu, ribinė vertė;

M = didžiausia KSV išreikšto bakterijų skaičiaus vertė.

PFK 1(A)(I). BIRIOSIOS ORGANINĖS TRĄŠOS

1. Biriosios organinės trąšos turi būti kieto pavidalo.

2. Biriųjų organinių trąšų sudėtyje turi būti bent vienos iš toliau nurodytų deklaruojamų pagrindinių maisto medžiagų: azoto (N), fosforo pentoksido (P2O5) arba kalio oksido (K2O).

Jeigu biriųjų organinių trąšų sudėtyje yra tik viena deklaruojama pagrindinė maisto medžiaga, mažiausia tos maisto medžiagos koncentracija turi būti kaip nurodyta toliau:

a) suminio azoto (N) – 2,5 % masės;

b) suminio fosforo pentoksido (P2O5) – 2 % masės, arba

c) suminio kalio oksido (K2O) – 2 % masės.

Jeigu biriųjų organinių trąšų sudėtyje yra daugiau nei viena deklaruojama pagrindinė maisto medžiaga, mažiausia tų deklaruojamų maisto medžiagų koncentracija turi būti kaip nurodyta toliau:

a) suminio azoto (N) – 1 % masės;

b) suminio fosforo pentoksido (P2O5) – 1 % masės, arba

c) suminio kalio oksido (K2O) – 1 % masės.

Tų maisto medžiagų koncentracijų suma turi sudaryti bent 4 % masės.

3. Organinė anglis (Corg) biriosiose organinėse trąšose turi sudaryti ne mažiau kaip 15 % masės.

PFK 1(A)(II). SKYSTOSIOS ORGANINĖS TRĄŠOS

1. Skystosios organinės trąšos turi būti skysto pavidalo.

2. Skystųjų organinių trąšų sudėtyje turi būti bent vienos iš toliau nurodytų deklaruojamų pagrindinių maisto medžiagų: azoto (N), fosforo pentoksido (P2O5) arba kalio oksido (K2O).

Jeigu skystųjų organinių trąšų sudėtyje yra tik viena deklaruojama pagrindinė maisto medžiaga, mažiausia tos maisto medžiagos koncentracija turi būti kaip nurodyta toliau:

a) suminio azoto (N) – 2 % masės arba

b) suminio fosforo pentoksido (P2O5) – 1 % masės, arba

c) suminio kalio oksido (K2O) – 2 % masės.

Jeigu skystųjų organinių trąšų sudėtyje yra daugiau nei viena deklaruojama pagrindinė maisto medžiaga, mažiausia tų deklaruojamų maisto medžiagų koncentracija turi būti kaip nurodyta toliau:

a) suminio azoto (N) – 1 % masės;

b) suminio fosforo pentoksido (P2O5) – 1 % masės, arba

c) suminio kalio oksido (K2O) – 1 % masės.

Tų maisto medžiagų koncentracijų suma turi sudaryti bent 3 % masės.

3. Organinė anglis (Corg) skystosiose organinėse trąšose turi sudaryti ne mažiau kaip 5 % masės.

PFK 1(B). ORGANINĖS-MINERALINĖS TRĄŠOS

1. Organinės-mineralinės trąšos –

a) vienos ar daugiau kategorijoje PFK 1(C) nurodytų neorganinių trąšų ir

b) vienos ar daugiau medžiagų, kurių sudėtyje yra tik biologinės kilmės:

— organinės anglies (Corg) ir

— maisto

medžiagų.

Organinių-mineralinių trąšų sudėtyje gali būti durpių, leonardito ir lignito, tačiau negali būti jokių kitų iškastinių arba geologinėse formacijose esančių medžiagų.

2. Jei viena ar daugiau iš gamybos mišinio sudėtyje esančių neorganinių trąšų yra paprastosios arba sudėtinės biriosios neorganinės makroelementų amonio nitrato trąšos, kuriose yra daug azoto, nurodytos kategorijoje PFK 1(C)(I)(a)(i ii)(A), organinių mineralinių trąšų sudėtyje azoto (N) kiekis, apskaičiuotas pagal amonio nitrato (NH4NO3) kiekį, turi nesudaryti 16 % ar daugiau masės.

3. Organinėse mineralinėse trąšose teršalai neturi viršyti šių ribinių verčių:

kadmis (Cd) – i) kai organinėse mineralinėse trąšose suminis fosforo (P) kiekis mažesnis nei 5 % fosforo pentoksido (P2O5) ekvivalento masės – 3 mg/kg sausosios medžiagos arba ii) kai organinėse mineralinėse trąšose suminis fosforo (P) kiekis ne mažesnis kaip 5 % fosforo pentoksido (P2O5) ekvivalento masės (fosforo trąšos) – 60 mg/kg fosforo pentoksido (P2O5),

šešiavalentis chromas (Cr VI) – 2 mg/kg sausosios medžiagos;

gyvsidabris (Hg) – 1 mg/kg sausosios medžiagos;

nikelis (Ni) – 50 mg/kg sausosios medžiagos;

švinas (Pb) – 120 mg/kg sausosios medžiagos;

neorganinis arsenas (As) – 40 mg/kg sausosios medžiagos ir

biuretas (C2H5N3O2) – 12 g/kg sausosios medžiagos.

4. Vario (Cu) koncentracija organinėse mineralinėse trąšose neturi viršyti 600 mg/kg sausosios medžiagos, o cinko (Zn) koncentracija organinėse mineralinėse trąšose neturi viršyti 1 500 mg/kg sausosios medžiagos. Tačiau šios ribinės vertės netaikomos, kai vario (Cu) arba cinko (Zn) į organines mineralines trąšas įdėta specialiai siekiant kompensuoti dirvožemio mikroelementų trūkumą ir kai jis deklaruojamas pagal III priedą.

5. Patogenai organinėse-mineralinėse trąšose neturi viršyti šioje lentelėje nurodytų ribų:







Tirtini mikroorganizmai Ėminių ėmimo planai Ribinė vertė n c m M Salmonelės (Salmonella spp.) 5 0 0 25 g arba 25 ml: nėra Escherichia coli arba Enterococcaceae 5 5 0 1 g arba 1 ml: 1 000 ,

kai:

n = tirtinų ėminių skaičius,

c = ėminių, kuriuose KSV išreikštas bakterijų skaičius yra nuo m iki M, skaičius;

m = KSV išreikšto bakterijų skaičiaus, kuris laikomas patenkinamu, ribinė vertė;

M = didžiausia KSV išreikšto bakterijų skaičiaus vertė.

PFK 1(B)(I). BIRIOSIOS ORGANINĖS-MINERALINĖS TRĄŠOS

1. Biriosios organinės-mineralinės trąšos turi būti kieto pavidalo.

2. Biriųjų organinių-mineralinių trąšų sudėtyje turi būti bent vienos iš toliau nurodytų deklaruojamų pagrindinių maisto medžiagų: azoto (N), fosforo pentoksido (P2O5) arba kalio oksido (K2O).

Jeigu biriųjų organinių-mineralinių trąšų sudėtyje yra tik viena deklaruojama pagrindinė maisto medžiaga, mažiausia tos maisto medžiagos koncentracija turi būti kaip nurodyta toliau:

a) suminio azoto (N) – 2,5 % masės, iš kurių 1 % biriųjų organinių-mineralinių trąšų masės turi būti organinis azotas (Norg),

b) suminio fosforo pentoksido (P2O5) – 2 % masės, arba

c) suminio kalio oksido (K2O) – 2 % masės.

Jeigu biriųjų organinių-mineralinių trąšų sudėtyje yra daugiau nei viena deklaruojama pagrindinė maisto medžiaga, mažiausia tų deklaruojamų maisto medžiagų koncentracija turi būti kaip nurodyta toliau:

a) suminio azoto (N) – 2 % masės, iš kurių 0,5 % biriųjų organinių-mineralinių trąšų masės turi būti organinis azotas (Norg),

b) suminio fosforo pentoksido (P2O5) – 2 % masės, arba

c) suminio kalio oksido (K2O) – 2 % masės.

Tų maisto medžiagų koncentracijų suma turi sudaryti bent 8 % masės.

3. Organinė anglis (Corg) biriosiose organinėse-mineralinėse trąšose turi sudaryti ne mažiau kaip 7,5 % masės.

4. Kiekviename biriųjų organinių-mineralinių trąšų fiziniame vienete turi būti deklaruojamas organinės anglies (Corg) ir visų maisto medžiagų kiekis. Fizinis vienetas reiškia vieną iš produkto sudedamųjų dalių, pavyzdžiui, granules ar peletes.

PFK 1(B)(II). SKYSTOSIOS ORGANINĖS-MINERALINĖS TRĄŠOS

1. Skystosios organinės-mineralinės trąšos turi būti skysto pavidalo.

2. Skystosiose organinėse-mineralinėse trąšose sudėtyje turi būti bent vienos iš toliau nurodytų deklaruojamų pagrindinių maisto medžiagų: azoto (N), fosforo pentoksido (P2O5) arba kalio oksido (K2O).

Jeigu skystųjų organinių-mineralinių trąšų sudėtyje yra tik viena deklaruojama pagrindinė maisto medžiaga, mažiausia tos maisto medžiagos koncentracija turi būti kaip nurodyta toliau:

a) suminio azoto (N) – 2 % masės, iš kurių 0,5 % skystųjų organinių-mineralinių trąšų masės turi būti organinis azotas (Norg),

b) suminio fosforo pentoksido (P2O5) – 2 % masės, arba

c) suminio kalio oksido (K2O) – 2 % masės.

Jeigu skystųjų organinių-mineralinių trąšų sudėtyje yra daugiau nei viena deklaruojama pagrindinė maisto medžiaga, mažiausia tų deklaruojamų maisto medžiagų koncentracija turi būti kaip nurodyta toliau:

a) suminio azoto (N) – 2 % masės, iš kurių 0,5 % skystųjų organinių-mineralinių trąšų masės turi būti organinis azotas (Norg),

b) suminio fosforo pentoksido (P2O5) – 2 % masės, arba

c) suminio kalio oksido (K2O) – 2 % masės.

Tų maisto medžiagų koncentracijų suma turi sudaryti bent 6 % masės.

3. Organinė anglis (Corg) skystosiose organinėse-mineralinėse trąšose turi sudaryti ne mažiau kaip 3 % masės.

PFK 1(C). NEORGANINĖS TRĄŠOS

1. Neorganinės trąšos – trąšos, kurių sudėtyje yra mineralų pavidalo maisto medžiagų arba kurios tokias medžiagas išskiria, išskyrus organines arba organines-mineralines trąšas.

2. Be toliau PFK 1(C)(I) arba PFK 1(C)(II) kategorijose nurodytų reikalavimų, neorganinės trąšos, kurių sudėtyje yra daugiau nei 1 % masės organinės anglies (Corg), kuri nėra organinė anglis (Corg) iš:

— kompleksonų arba kompleksodarių, nurodytų II priedo II dalies sudedamųjų medžiagų kategorijoje (SMK) 1 kategorijos 3 punkte,

— nitrifikacijos inhibitorių, denitrifikacijos inhibitorių arba ureazės inhibitorių, nurodytų II priedo II dalies SMK 1 kategorijos 4 punkte,

— dangos medžiagų, nurodytų II priedo II dalies SMK 9 kategorijos 1 punkto a papunktyje,

— karbamido (CH4N2O) arba

— kalcio cianamido (CaCN2)

turi atitikti reikalavimą, kad patogenų koncentracija neorganinėse trąšose neviršytų šioje lentelėje nustatytų ribų:







Tirtini mikroorganizmai Ėminių ėmimo planai Ribinė vertė n c M M Salmonelės (Salmonella spp.) 5 0 0 25 g arba 25 ml: nėra Escherichia coli arba Enterococcaceae 5 5 0 1 g arba 1 ml: 1 000 ,

kai:

n = tirtinų ėminių skaičius,

c = ėminių, kuriuose KSV išreikštas bakterijų skaičius yra nuo m iki M, skaičius;

m = KSV išreikšto bakterijų skaičiaus, kuris laikomas patenkinamu, ribinė vertė;

M = didžiausia KSV išreikšto bakterijų skaičiaus vertė.

PFK 1(C)(I). NEORGANINĖS MAKROELEMENTŲ TRĄŠOS

1. Neorganinės makroelementų trąšos – trąšos, kurių paskirtis teikti augalams ar grybams vieną ar daugiau iš šių makroelementų:

a) pagrindinius makroelementus: azotą (N), fosforą (P) arba kalį (K),

b) antrinius makroelementus: kalcį (Ca), magnį (Mg), natrį (Na) arba sierą (S).

2. Neorganinėse makroelementų trąšose teršalai neturi viršyti šių ribinių verčių:

kadmis (Cd): i) kai neorganinėse makroelementų trąšose suminis fosforo (P) kiekis mažesnis nei 5 % fosforo pentoksido (P2O5) ekvivalento masės – 3 mg/kg sausosios medžiagos arba, ii) kai neorganinėse makroelementų trąšose suminis fosforo (P) kiekis ne mažesnis kaip 5 % fosforo pentoksido (P2O5) ekvivalento masės (fosforo trąšos – 60 mg/kg fosforo pentoksido (P2O5),

šešiavalentis chromas (Cr VI) – 2 mg/kg sausosios medžiagos,

gyvsidabris (Hg) – 1 mg/kg sausųjų medžiagų,

nikelis (Ni) – 100 mg/kg sausosios medžiagos,

švinas (Pb) – 120 mg/kg sausosios medžiagos,

arsenas (As) – 40 mg/kg sausosios medžiagos,

biuretas (C2H5N3O2) – 12 g/kg sausosios medžiagos,

perchloratas (ClO4-) – 50 mg/kg sausosios medžiagos.

3. Vario (Cu) koncentracija neorganinėse makroelementų trąšose neturi viršyti 600 mg/kg sausosios medžiagos, o cinko (Zn)koncentracija neorganinėse makroelementų trąšose neturi viršyti 1 500 mg/kg sausosios medžiagos. Tačiau šios ribinės vertės netaikomos, kai vario (Cu) arba cinko (Zn) į neorganines makroelementų trąšas įdėta specialiai siekiant kompensuoti dirvožemio mikroelementų trūkumą ir kai jis deklaruojamas pagal III priedą.

PFK 1(C)(I)(a). BIRIOSIOS NEORGANINĖS MAKROELEMENTŲ TRĄŠOS

Biriosios neorganinės makroelementų trąšos turi būti kieto pavidalo.

PFK 1(C)(I)(a)(i). PAPRASTOSIOS BIRIOSIOS NEORGANINĖS MAKROELEMENTŲ TRĄŠOS

1. Paprastosiose biriosiose neorganinėse makroelementų trąšose turi būti

a) tik vieno makroelemento (azoto (N), fosforo (P), kalio (K), kalcio (Ca), magnio (Mg), natrio (Na),sieros (S)) deklaruojamas kiekis arba

b) tik vieno pagrindinio makroelemento (azoto (N), fosforo (P), kalio (K)) ir vieno ar daugiau antrinių makroelementų (kalcio (Ca), magnio (Mg), natrio (Na), sieros (S)) deklaruojamas kiekis.

2. Jeigu paprastųjų biriųjų neorganinių makroelementų trąšų sudėtyje yra tik vienas deklaruojamas makroelementas (azotas (N), fosforas (P), kalis (K), kalcis (Ca), magnis (Mg), natris (Na) arba siera (S)), to jo sudėtyje esančio makroelemento mažiausia koncentracija turi būti:

a) suminio azoto (N) – 10 % masės,

b) suminio fosforo pentoksido (P2O5) – 12 % masės,

c) suminio kalio oksido (K2O) – 6 % masės,

d) suminio magnio oksido (MgO) – 5 % masės,

e) suminio kalcio oksido (CaO) – 12 % masės,

f) suminio sieros trioksido (SO3) – 10 % masės, arba

g) suminio natrio oksido (Na2O) – 1 % masės.

Tačiau suminio natrio oksido (Na2O) koncentracija neturi viršyti 40 % masės.

Jeigu paprastųjų biriųjų neorganinių makroelementų trąšų sudėtyje yra tik vienas deklaruojamas pagrindinis makroelementas (azotas (N), fosforas (P), kalis (K)) ir vienas ar daugiau deklaruojamų antrinių makroelementų (kalcis (Ca), magnis (Mg), natris (Na), siera (S)), jo sudėtyje turi būti:

a) tokia to pagrindinio makroelemento mažiausia koncentracija:

i) suminio azoto (N) – 3 % masės,

ii) suminio fosforo pentoksido (P2O5) – 3 % masės, arba

iii) suminio kalio oksido (K2O) – 3 % masės;

b) tokia to ar tų antrinio (-ių) makroelemento (-ų) mažiausia koncentracija:

i) suminio magnio oksido (MgO) – 1,5 % masės,

ii) suminio kalcio oksido (CaO) – 1,5 % masės,

iii) suminio sieros trioksido (SO3) – 1,5 % masės,

iv) suminio natrio oksido (Na2O) – 1 % masės.

Tačiau suminio natrio oksido (Na2O) koncentracija neturi viršyti 40 % masės.

Visų deklaruojamų pagrindinių ir antrinių makrolementų koncentracijų suma turi sudaryti ne mažiau kaip 18 % masės.

PFK 1(C)(I)(a)(ii). SUDĖTINĖS BIRIOSIOS NEORGANINĖS MAKROELEMENTŲ TRĄŠOS

1. Sudėtinėse biriosiose neorganinėse makroelementų trąšose turi būti:

a) daugiau kaip vieno pirminio makrolemento (azoto (N), fosforo (P), kalio (K)) deklaruojamas kiekis arba

b) daugiau kaip vieno antrinio makroelemento (kalcio (Ca), magnio (Mg), natrio (Na), sieros (S)) ir jokio pirminio makrolemento (azoto (N), fosforo (P) arba kalio (K)) deklaruojamas kiekis.

2. Sudėtinių biriųjų neorganinių makroelementų trąšų sudėtyje turi būti daugiau nei vienos iš toliau nurodytų deklaruojamų makroelementų ši mažiausia koncentracija:

a) suminio azoto (N) – 3 % masės,

b) suminio fosforo pentoksido (P2O5) – 3 % masės,

c) suminio kalio oksido (K2O) – 3 % masės,

d) suminio magnio oksido (MgO) – 1,5 % masės,

e) suminio kalcio oksido (CaO) – 1,5 % masės,

f) suminio sieros trioksido (SO3) – 1,5 % masės, arba

g) suminio natrio oksido (Na2O) – 1 % masės.

Tačiau suminio natrio oksido (Na2O) koncentracija neturi viršyti 40 % masės.

Deklaruojamų makroelementų koncentracijų suma turi sudaryti ne mažiau kaip 18 % masės.

PFK 1(C)(I)(a)(i–ii)(A). PAPRASTOSIOS ARBA SUDĖTINĖS BIRIOSIOS NEORGANINĖS MAKROELEMENTŲ AMONIO NITRATO TRĄŠOS, KURIOSE YRA DAUG AZOTO

1. Paprastosios arba sudėtinės biriosios neorganinės makroelementų amonio nitrato trąšos, kuriose yra daug azoto, turi būti trąšos amonio nitrato (NH4NO3) pagrindu, kuriose azoto (N) kiekis, apskaičiuotas pagal amonio nitrato (NH4NO3) kiekį, sudaro ne mažiau kaip 28 % masės.

2. Visos kitos medžiagos, išskyrus amonio nitratą (NH4NO3), turi nereaguoti su amonio nitratu (NH4NO3).

3. Paprastosios arba sudėtinės biriosios neorganinės makroelementų amonio nitrato trąšos, kuriose yra daug azoto, galutiniam vartotojui pateikiamos tik supakuotos. Paketas turi būti uždarytas taip arba tokiu įtaisu, kad jį atidarius uždarymo priemonė, uždarymo plomba arba pats paketas būtų nepataisomai pažeistos. Galima naudoti vožtuvinius maišus.

4. Paprastųjų arba sudėtinių biriųjų neorganinių makroelementų amonio nitrato trąšų, kuriose yra daug azoto, alyvos išlaikymas po dviejų šiluminių ciklų, kaip aprašyta IV priedo II dalyje A1 modulio 4.1 punkte, neturi viršyti 4 % masės.

5. ES tręšiamojo produkto atsparumas detonacijai turi būti toks, kad

— po penkių šiluminių ciklų, kaip aprašyta IV priedo II dalyje A1 modulio 4.3 punkte,

— darant du atsparumo detonacijai bandymus, kaip aprašyta IV priedo II dalyje A1 modulio 4.4 punkte,

vienas arba daugiau laikančiųjų švino cilindrų būtų suspaudžiami mažiau kaip 5 %.

6. Degiųjų medžiagų, matuojamų anglies (C) kiekiu, masės procentinė dalis neturi viršyti

— 0,2 % masės, jei azoto (N) kiekis paprastosiose arba sudėtinėse biriosiose neorganinėse makroelementų amonio nitrato trąšose, kuriose yra daug azoto, sudaro ne mažiau kaip 31,5 % masės, ir

— 0,4 % masės, jei azoto (N) kiekis paprastosiose arba sudėtinėse biriosiose neorganinėse makroelementų amonio nitrato trąšose, kuriose yra daug azoto, sudaro ne mažiau kaip 28 %, bet mažiau kaip 31,5 % masės.

7. Paprastųjų arba sudėtinių biriųjų neorganinių makroelementų amonio nitrato trąšų, kuriose yra daug azoto, tirpalo (10 g tręšiamojo produkto ištirpinta 100 ml vandens) pH vertė turi būti ne mažesnė kaip 4,5.

8. Per sietą, kurio akučių dydis 1 mm, turi išbyrėti ne daugiau kaip 5 % masės, o per sietą, kurio akučių dydis 0,5 mm, – ne daugiau kaip 3 % masės.

9. Vario (Cu) kiekis turi būti ne didesnis kaip 10 mg/kg, o chloro (Cl) kiekis – ne didesnis kaip 200 mg/kg.

PFK 1(C)(I)(b). SKYSTOSIOS NEORGANINĖS MAKROELEMENTŲ TRĄŠOS

Skystosios neorganinės makroelementų trąšos turi būti skysto pavidalo.

PFK 1(C)(I)(b)(i). PAPRASTOSIOS SKYSTOSIOS NEORGANINĖS MAKROELEMENTŲ TRĄŠOS

1. Paprastosiose skystosiose neorganinėse makroelementų trąšose turi būti

a) tik vieno makroelemento (azoto (N), fosforo (P), kalio (K), (kalcio (Ca), magnio (Mg), natrio (Na,) sieros (S)) deklaruojamas kiekis arba

b) tik vieno pagrindinio makroelemento (azoto (N), fosforo (P), kalio (K)) ir vieno ar daugiau antrinių makroelementų (kalcio (Ca), magnio (Mg), natrio (Na,) sieros (S)) deklaruojamas kiekis.

2. Jeigu paprastųjų skystųjų neorganinių makroelementų trąšų sudėtyje yra tik vienas deklaruojamas makroelementas (azotas (N), fosforas (P), kalis (K), kalcis (Ca), magnis (Mg), natris (Na), siera (S)), to jo sudėtyje esančio makroelemento mažiausias kiekis turi būti

a) suminio azoto (N) – 5 % masės,

b) suminio fosforo pentoksido (P2O5) – 5 % masės,

c) suminio kalio oksido (K2O) – 3 % masės,

d) suminio magnio oksido (MgO) – 2 % masės,

e) suminio kalcio oksido (CaO) – 6 % masės,

f) suminio sieros trioksido (SO3) – 5 % masės, arba

g) suminio natrio oksido (Na2O) – 1 % masės.

Tačiau suminio natrio oksido (Na2O) koncentracija neturi viršyti 40 % masės.

Jeigu paprastųjų skystųjų neorganinių makroelementų trąšų sudėtyje yra tik vienas deklaruojamas pagrindinis makroelementas (azotas (N), fosforas (P), kalis (K)) ir vienas ar daugiau deklaruojamų antrinių makroelementų (kalcis (Ca), magnis (Mg), natris (Na), siera (S)), jo sudėtyje turi būti:

a) tokia to pagrindinio makroelemento mažiausia koncentracija:

i) suminio azoto (N) – 1,5 % masės,

ii) suminio fosforo pentoksido (P2O5) – 1,5 % masės, arba

iii) suminio kalio oksido (K2O) – 1,5 % masės ir

b) tokia to ar tų antrinio (-ių) makroelemento (-ų) mažiausia koncentracija:

i) suminio magnio oksido (MgO) – 0,75 % masės,

ii) suminio kalcio oksido (CaO) – 0,75 % masės,

iii) suminio sieros trioksido (SO3) – 0,75 % masės,

iv) suminio natrio oksido (Na2O) – 0,5 % masės.

Tačiau suminio natrio oksido (Na2O) koncentracija neturi viršyti 20 % masės.

Visų deklaruojamų pagrindinių ir antrinių makrolementų koncentracijų suma turi sudaryti ne mažiau kaip 7 % masės.

PFK 1(C)(I)(b)(ii). SUDĖTINĖS SKYSTOSIOS NEORGANINĖS MAKROELEMENTŲ TRĄŠOS

1. Sudėtinėse skystosiose neorganinėse makroelementų trąšose turi būti:

a) daugiau kaip vieno pirminio makrolemento (azoto (N), fosforo (P), kalio (K)) deklaruojamas kiekis arba

b) daugiau kaip vieno antrinio makroelemento (kalcio (Ca), magnio (Mg), natrio (Na), sieros (S)) ir jokio pirminio makrolemento (azoto (N), fosforo (P), kalio (K)) deklaruojamas kiekis.

2. Sudėtinių skystųjų neorganinių makroelementų trąšų sudėtyje turi būti daugiau nei vienos iš toliau nurodytų deklaruojamų maisto medžiagų ši mažiausia koncentracija:

a) suminio azoto (N) – 1,5 % masės;

b) suminio fosforo pentoksido (P2O5) – 1,5 % masės;

c) suminio kalio oksido (K2O) – 1,5 % masės;

d) suminio magnio oksido (MgO) – 0,75 % masės;

e) suminio kalcio oksido (CaO) – 0,75 % masės;

f) suminio sieros trioksido (SO3) – 0,75 % masės, arba

g) suminio natrio oksido (Na2O) – 0,5 % masės.

Tačiau suminio natrio oksido (Na2O) koncentracija neturi viršyti 20 % masės.

Visų deklaruojamų maisto medžiagų koncentracijų suma turi sudaryti ne mažiau kaip 7 % masės.

PFK 1(C)(II). NEORGANINĖS MIKROELEMENTŲ TRĄŠOS

1. Neorganinės mikroelementų trąšos – neorganinės trąšos (išskyrus neorganines makroelementų trąšas), kurių paskirtis – teikti augalams ar grybams vieną ar daugiau iš šių mikroelementų: borą (B), kobaltą (Co), varį (Cu), geležį (Fe), manganą (Mn), molibdeną (Mo) arba cinką (Zn).

2. Neorganinės mikroelementų trąšos galutiniam vartotojui pateikiamos tik supakuotos.

3. Neorganinėse mikroelementų trąšose teršalai neturi viršyti šių ribinių verčių:







Teršalas Teršalų ribinės vertės, išreikštos mg, suminio mikroelementų kiekio, išreikšto kg, atžvilgiu (mg viename kg suminio mikroelementų, t. y. boro (B), kobalto (Co), vario (Cu), geležies (Fe), mangano (Mn), molibdeno (Mo) ir cinko (Zn), kiekio) Arsenas (As) 1 000 Kadmis (Cd) 200 Švinas (Pb) 600 Gyvsidabris (Hg) 100 Nikelis (Ni) 2 000

PFK 1(C)(II)(a). PAPRASTOSIOS NEORGANINĖS MIKROELEMENTŲ TRĄŠOS

1. Paprastosiose neorganinėse mikroelementų trąšose turi būti ne daugiau kaip vieno mikroelemento deklaruojamas kiekis.

2. Paprastųjų neorganinių mikroelementų trąšos turi priklausyti vienai iš šioje lentelėje pateiktų tipologijų ir turi atitikti atitinkamus aprašymus ir mažiausios mikroelementų koncentracijos reikalavimus:







Tipologija Aprašymas Mažiausia mikroelementų koncentracija Mikroelementų druskų trąšos Chemiškai gautos paprastosios biriosios neorganinės mikroelementų trąšos, kurių pagrindinė sudedamoji dalis yra mineralinė jonizuota druska Vandenyje tirpus mikroelementas turi sudaryti 10 % mikroelementų druskų trąšų masės Mikroelementų oksidų arba hidroksidų trąšos Chemiškai gautos paprastosios biriosios neorganinės mikroelementų trąšos, kurių pagrindinė sudedamoji dalis yra oksidas arba hidroksidas Mikroelementas turi sudaryti 10 % oksido ar hidroksido mikroelementų trąšų masės Trąšos mikroelementų pagrindu Paprastosios neorganinės mikroelementų trąšos, kuriose yra vieno mikroelemento druskų trąša kartu su viena arba daugiau kitų mikroelementų druskų trąšų ir (arba) vienas mikroelemento chelatas Mikroelementas turi sudaryti 5 % mikroelementų pagrindo trąšų masės Mikroelementų trąšų tirpalas Vandeninis įvairių pavidalų paprastųjų neorganinių mikroelementų trąšų tirpalas Vandenyje tirpus mikroelementas turi sudaryti 2 % mikroelementų tirpalo trąšų masės Suspensinės mikroelementų trąšos Paprastųjų neorganinių įvairių pavidalų mikroelementų trąšų suspensija Mikroelementas turi sudaryti 2 % mikroelementų suspensijos trąšų masės Chelatinės mikroelementų trąšos Vandenyje tirpios paprastosios neorganinės mikroelementų trąšos, kuriose deklaruojamas mikroelementas cheminiu būdu sujungtas su kompleksonu (-ais), atitinkančiu (-iais) II priedo II dalies SMK 1 kategorijos reikalavimus — Vandenyje tirpus mikroelementas turi sudaryti 5 % mikroelementų chelatintų trąšų masės ir — ne mažiau kaip 80 % vandenyje tirpaus mikroelemento turi būti chelatinta su kompleksonu, atitinkančiu II priedo II dalies SMK 1 kategorijos reikalavimus UVCB (1) geležies chelatai Vandenyje tirp