1968R1017 — LT — 01.05.2004 — 002.001

Šis dokumentas yra skirtas tik informacijai, ir institucijos nėra teisiškai atsakingos už jo turinį

iš dalies keičiamas:

No

iš dalies keičiamas:

C 241

▼B

TARYBOS REGLAMENTAS (EEB) Nr. 1017/68

1968 m. liepos 19 d.

dėl konkurencijos taisyklių taikymo geležinkelių, kelių ir vidaus vandenų transportui

EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,

atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 75 ir 87 straipsnius,

atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,

atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę ( 1 );

atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę ( 2 );

kadangi Tarybos reglamentas Nr. 141 ( 3 ), nustatantis išimtį transportui, pagal kurią netaikomas Reglamentas Nr. 17, numato, kad transporto sektoriuje minėtas Reglamentas Nr. 17 ( 4 ) netaikomas susitarimams, sprendimams ir suderintiems veiksmams, kuriais nustatomi transporto tarifai ir sąlygos, kuriomis apribojama arba kontroliuojama transporto pasiūla ar pagal kurias pasidalinamos transporto rinkos, ir taip pat netaikomas Sutarties 86 straipsnyje apibrėžtoms dominuojančioms padėtims transporto rinkoje;

kadangi Reglamentas Nr. 1002/67/EEB ( 5 ) numato, kad tokia išimtis geležinkelio, kelių ir vidaus vandenų transportui taikoma tik iki 1968 m. birželio 30 d.;

kadangi konkurencijos taisyklių geležinkelio, kelių ir vidaus vandenų transportui nustatymas yra bendros transporto politikos ir bendros ekonominės politikos dalis;

kadangi nustatant šiems sektoriams konkurencijos taisykles būtina atsižvelgti į skiriamuosius transporto požymius;

kadangi dėl to, kad transporto konkurencijos taisyklės nuo bendrų konkurencijos taisyklių nukrypsta, turi būti sudaryta galimybė įmonėms nustatyti, kokias taisykles taikyti kiekvienu konkrečiu atveju;

kadangi nustačius transporto konkurencijos taisyklių sistemą yra pageidautina, kad šios taisyklės būtų taikomos vienodai ir tam tikroms įmonių grupėms bendrai finansuojant arba įsigyjant transporto įrenginius, kuriais jos ketina kartu teikti paslaugas, ir taip pat tam tikroms su vežimu geležinkelio, kelių ar vidaus vandenų transportu susijusioms veikloms, kuriomis užsiima pagalbinių transporto paslaugų teikėjai;

kadangi norint užtikrinti, kad prekybai tarp valstybių narių nebūtų daroma įtaka ir kad konkurencija bendrojoje rinkoje nebūtų iškraipoma, trijų pirmiau minėtų transporto rūšių įmonėms būtina iš esmės uždrausti sudaryti visus susitarimus tarp įmonių, įmonių asociacijų sprendimus ir suderintus veiksmus tarp įmonių bei visus piktnaudžiavimo dominuojančia padėtimi bendrojoje rinkoje atvejus, kurie galėtų daryti pirmiau minėtą poveikį;

kadangi transporto sektoriuje tam tikriems susitarimų, sprendimų ir suderintų veiksmų tipams, kurių tikslas ir paskirtis yra tik diegti technines naujoves arba užtikrinti techninį bendradarbiavimą, draudimas sudaryti konkurenciją ribojančius susitarimus galėtų būti netaikomas, nes jie didina našumą; atsižvelgdama į šio reglamento taikymo patirtį Taryba, gavusi Komisijos pasiūlymą, tokio tipo susitarimų sąrašą gali iš dalies pakeisti;

kadangi norint paskatinti, kad kelių ir vidaus vandenų sektoriuje kartais pernelyg išsklaidyta pramonės struktūra būtų patobulinta, draudimo sudaryti konkurenciją ribojančius susitarimus taip pat būtų galima netaikyti tiems susitarimams, sprendimams ir suderintiems veiksmams, kuriais šiuose dviejuose transporto sektoriuose numatyta sukurti įmonių grupes ir užtikrinti jų veiklą atliekant transporto operacijas, įskaitant bendram paslaugų teikimui reikalingų transporto įrenginių bendrą finansavimą arba įsigijimą; kadangi pirmiau minėtos išimties galima netaikyti visuotinai tik tuo atveju, jeigu grupės bendrosios vežimo galimybės neviršija nustatytos maksimalios ribos ir jeigu atskirų įmonių, priklausančių grupei, vežimo galimybės neviršija tam tikrų apribojimų, nustatytų, kad nei viena grupės įmonė neįgytų dominuojančios padėties; kadangi Komisija vis dėlto privalo turėti įgaliojimus įsikišti, jeigu konkrečiais atvejais tokių susitarimų padariniai būtų nesuderinami su reikalavimais, pagal kuriuos konkurenciją ribojantį susitarimą būtų galima laikyti teisėtu, ir turėtų paskelbti, kad buvo piktnaudžiaujama išimtimi; kadangi tas faktas, kad įmonių grupės bendrosios vežimo galimybės viršija nustatytą maksimalią ribą arba kad ji dėl grupei priklausančių atskirų įmonių vežimo galimybių negali pretenduoti į visuotinę išimtį, vis dėlto savaime netrukdo tokiai įmonių grupei sudaryti teisėto susitarimo, priimti teisėto sprendimo arba imtis suderintų veiksmų, jei ji atitinka šiame reglamente nustatytus reikalavimus;

kadangi, jei dėl susitarimo, sprendimo arba suderintų veiksmų pagerėja transporto paslaugų kokybė, atsiranda nuoseklumas ir stabilumas patenkinant transporto poreikius rinkoje tais atvejais, kai pasiūla ir paklausa kurį laikinai ima žymiai svyruoti, arba padidėja įmonių našumas ar yra skatinama techninė ir ekonominė pažanga, turi būti sudaryta galimybė tokį draudimą paskelbti netaikytinu, tačiau visada su sąlyga, kad tokiame susitarime, sprendime arba suderintuose veiksmuose būtų deramai atsižvelgta į transporto naudotojų interesus ir kad jais tokioms įmonėms nebūtų nustatyta jokių apribojimų, kurie būtų nebūtini pirmiau minėtiems tikslams pasiekti arba kad jais nebūtų sudarytos sąlygos tokioms įmonėms pašalinti konkurenciją iš didelės atitinkamo transporto rinkos dalies, atsižvelgiant į alternatyvių transporto rūšių konkurenciją;

kadangi iki tol, kol Taryba, laikydamasi bendros transporto politikos, įves atitinkamas priemones stabiliai transporto rinkai užtikrinti, ir jeigu Taryba nustatys, kad susiklostė krizinė padėtis, yra tikslinga leisti dėl aptariamų rinkų sudaryti tokius susitarimus, kurie yra būtini norint sumažinti transporto rinkos struktūros sukeltus sutrikimus;

kadangi reikėtų, kad dėl vežimo geležinkelio, kelių ir vidaus vandenų transportu valstybės narės nesiimtų ir nelaikytų galiojančiomis priemonių, prieštaraujančių šio reglamento reikalavimams, skirtų valstybinėms įmonėms arba įmonėms, kurioms valstybės narės yra suteikusios specialias ar išskirtines teises; kadangi taip pat pageidautina, kad įmonėms, kurioms patikėta teikti bendros ekonominės svarbos paslaugas, turėtų galioti šio reglamento nuostatos, jeigu jų taikymas teisėtai arba faktiškai nekliudys toms įmonėms vykdyti konkrečių joms paskirtų uždavinių, visada su sąlyga, kad jų įtaka verslo plėtrai nebus tokia, kuri prieštarautų Bendrijos interesams; kadangi Komisija privalo turėti įgaliojimus kontroliuoti, kad šie principai būtų taikomi ir valstybėms narėms šiuo tikslu skirti atitinkamas direktyvas ir sprendimus;

kadangi išsamios pagrindinių šio reglamento principų taikymo taisyklės turi būti parengtos taip, kad kiek galima supaprastindamos administravimą jos ne tik užtikrintų veiksmingą priežiūrą, bet taip pat ir patenkintų įmonių poreikius turėti aiškius įstatymus;

kadangi visų pirma pačios įmonės turi nuspręsti, ar jų susitarimų, sprendimų arba suderintų veiksmų svarbiausi padariniai bus konkurencijos apribojimas, ar priimtina tokį apribojimą pateisinanti ekonominė nauda, ir savo atsakomybe atitinkamai nuspręsti, ar tokie susitarimai, sprendimai arba suderinti veiksmai yra neteisėti arba teisėti;

kadangi dėl to įmonėms turėtų būti leista susitarimus sudaryti arba jų laikytis šių sutarčių nepaskelbiant; kadangi dėl to kyla pavojus, kad tokius susitarimus bus galima paskelbti neturinčiais grįžtamosios galios, jeigu jie būtų nagrinėjami gavus skundą arba Komisijos iniciatyva, tačiau tai neužkirs kelio tuos susitarimus nagrinėjant vėliau, juos atgaline data paskelbti teisėtais;

kadangi įmonės, norėdamos užsitikrinti, kad jų susitarimai, sprendimai arba suderinti veiksmai atitinka taikytinas taisykles, tam tikrais atvejais vis dėlto gali pageidauti kompetentingų institucijų pagalbos; kadangi šiam tikslui įmonėms reikėtų suteikti galimybę pasinaudoti tvarka, pagal kurią paraiškas jos galėtų įteikti Komisijai ir pagal kurią kiekvienos tokios paraiškos santrauka būtų išspausdinta Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje, kad visos suinteresuotos trečiosios šalys turėtų galimybę dėl aptariamo susitarimo pateikti savo pastabas; kadangi jei iš valstybių narių arba iš suinteresuotų trečiųjų šalių nėra gauta jokių skundų ir jei Komisija per nustatytą terminą pareiškėjui nepraneša, kad dėl aptariamo susitarimo teisėtumo iškilo rimtų abejonių, turėtų būti laikoma, jog per jau praėjusį laiką ir per kitus trejus metus tokiam susitarimui galioja išimtis;

kadangi atsižvelgiant į išskirtinį pobūdį susitarimų, būtinų transporto rinkos struktūros sukeliamiems sutrikimams sumažinti, kai tik Taryba nustato, kad yra susiklosčiusi krizinė padėtis, iš įmonių, pageidaujančių gauti leidimą sudaryti tokį susitarimą, turėtų būti reikalaujama, kad jos apie tą susitarimą praneštų Komisijai; kadangi Komisijos leidimas turėtų įsigalioti tik nuo tos dienos, kada ji nusprendė šį leidimą suteikti; kadangi šio leidimo galiojimo terminas nuo tos dienos, kada Taryba nustato, kad yra susiklosčiusi krizinė padėtis, neturėtų būti ilgesnis kaip treji metai; kadangi sprendimo galiojimas turėtų būti pratęstas tik tada, jeigu Taryba nustatytų, kad yra susiklosčiusi krizinė padėtis; kadangi bet kuriuo atveju leidimas turėtų nustoti galiojęs ne vėliau kaip po šešių mėnesių nuo tos dienos, kai Taryba imasi atitinkamų priemonių užtikrinti transporto rinkos, su kuria yra susijęs susitarimas, stabilumą;

kadangi norint užtikrinti vienodą transporto konkurencijos taisyklių taikymą bendrojoje rinkoje reikia parengti taisykles, pagal kurias Komisija, glaudžiai ir nuolatos bendradarbiaudama su valstybių narių kompetentingomis institucijomis, galėtų imtis priemonių, būtinų tokioms konkurencijos taisyklėms taikyti;

kadangi dėl to Komisija turi bendradarbiauti su valstybių narių kompetentingomis institucijomis ir jai turi būti suteikti įgaliojimai visoje bendrojoje rinkoje reikalauti tokios informacijos ir atlikti tokius tyrimus, kurie yra būtini norint išaiškinti bet kokį šiuo reglamentu uždraustą susitarimą, sprendimą arba suderintus veiksmus ar bet kokį piktnaudžiavimą dominuojančia padėtimi, kurį draudžia šis reglamentas;

kadangi, jei valstybė narė laikosi nuomonės, kad reglamento nuostatas taikant konkrečiu atveju yra kalbama apie principinį su bendra transporto politika susijusį klausimą, turėtų būti įmanoma, jog tokius principinius klausimus galėtų išnagrinėti Taryba; kadangi turėtų būti įmanoma bet kokius bendrus klausimus, kylančius transporto sektoriuje įgyvendinant konkurencijos politiką, perduoti Tarybai; kadangi turi būti numatyta tvarka, kuri užtikrintų, kad bet kokį sprendimą reglamento nuostatas taikyti konkrečiu atveju Komisija priims tik po to, kai principinius klausimus išnagrinėja Taryba, ir atsižvelgdama į veiklos gaires, kurios suformuluojamos Tarybai užbaigus nagrinėjimą;

kadangi tam, kad Komisija galėtų atlikti savo pareigą užtikrinti, jog yra taikomos šio reglamento nuostatos, jai turi būti suteikti įgaliojimai įmonėms arba įmonių asociacijoms teikti rekomendacijas ir siūlyti sprendimus, kad nebūtų pažeidžiamos šio reglamento nuostatos, draudžiančios tam tikrus susitarimus, sprendimus arba veiklos būdus;

kadangi šiame reglamente nustatytų draudimų laikymasis ir įmonėms bei įmonių asociacijoms pagal šio reglamento nuostatas paskirtų įsipareigojimų vykdymas turi būti įgyvendinami skiriant baudas ir periodiškus delspinigius;

kadangi atitinkamoms įmonėms turi būti suteikta teisė, kad jas išklausytų Komisija, o trečiosioms šalims, kurių interesams gali turėti įtakos priimtas sprendimas turi būti suteikta galimybė iš anksto pateikti savo pastabas, ir turi būti užtikrinta, kad priimti sprendimai būtų plačiai paskelbti;

kadangi dėl sprendimų, kuriais Komisija skiria baudas ir periodiškus delspinigius, yra pageidautina Teisingumo teismui pagal 172 straipsnį suteikti neribotą jurisdikciją;

kadangi susitarimams, sprendimams ir suderintiems veiksmams, galiojantiems tą dieną, kai šis reglamentas paskelbiamas Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje, yra tikslinga šešiems mėnesiams atidėti reglamente nustatyto uždraudimo taikymą, kad įmonėms būtų lengviau savo operacijas suderinti taip, kad jos atitiktų pirmiau minėto reglamento nuostatas;

kadangi po diskusijų su trečiosiomis šalimis, pasirašiusiomis Pataisytą ir papildytą konvenciją dėl laivybos Reinu, ir per atitinkamą laiką nuo tų diskusijų užbaigimo visą šį reglamentą reikėtų iš dalies pakeisti, jei būtina, atsižvelgiant į įsipareigojimus, nustatytus Pataisytoje ir papildytoje konvencijoje dėl laivybos Reinu;

kadangi šį reglamentą, jeigu būtina, reikėtų pakeisti atsižvelgiant į patirtį, sukauptą per trejus metus; kadangi ypač pageidautina apsvarstyti, ar atsižvelgiant į bendros transporto politikos pokyčius per pirmiau minėtą laikotarpį reglamentas turėtų būti taikomas ir susitarimams, sprendimams ir suderintiems veiksmams bei piktnaudžiavimo dominuojančia padėtimi atvejams, kurie prekybai tarp valstybių narių įtakos nedaro,

PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ: