2004X0427 — LT — 05.08.2015 — 001.002

Šis tekstas yra skirtas tik informacijai ir teisinės galios neturi. Europos Sąjungos institucijos nėra teisiškai atsakingos už jo turinį. Autentiškos atitinkamų teisės aktų, įskaitant jų preambules, versijos skelbiamos Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ir pateikiamos svetainėje „EUR-Lex“. Oficialūs tekstai tiesiogiai prieinami naudojantis šiame dokumente pateikiamomis nuorodomis

(OL C 101 2004.4.27, p. 54)

iš dalies keičiamas:

C 256

▼B

KOMISIJOS PRANEŠIMAS

dėl Komisijos ir ES valstybių narių nacionalinių teismų bendradarbiavimo taikant EB sutarties 81 ir 82 straipsnius

2004/C 101/04

(Tekstas svarbus EEE)

I. PRANEŠIMO TAIKYMO SRITIS

II. NACIONALINIŲ TEISMŲ ATLIEKAMAS EB KONKURENCIJOS TAISYKLIŲ TAIKYMAS

A. NACIONALINIŲ TEISMŲ KOMPETENCIJA TAIKYTI EB KONKURENCIJOS TAISYKLES

3. Jei nacionaliniai teismai turi jurisdikciją nagrinėti bylą ( 4 ), jie turi teisę taikyti EB sutarties 81 ir 82 straipsnius ( 5 ). Be to, reikėtų prisiminti, kad EB sutarties 81 ir 82 straipsniai yra viešosios tvarkos klausimas ir yra svarbūs įgyvendinant Bendrijai pavestus uždavinius, ypač siekiant užtikrinti vidaus rinkos veikimą ( 6 ). Teisingumo Teismo teigimu, jei pagal nacionalinę teisę, remdamiesi privalomosiomis nacionalinėmis taisyklėmis, nacionaliniai teismai turi savo iniciatyva kelti teisės klausimus, kurių bylos šalys neiškėlė, tokios pareigos reikia laikytis ir taikant privalomas Bendrijos taisykles, pavyzdžiui, EB konkurencijos taisykles. Tas pats galioja, jei pagal nacionalinę teisę nacionaliniams teismams suteikiama diskrecija savo iniciatyva taikyti privalomas teisės normas: nacionaliniai teismai privalo taikyti EB konkurencijos taisykles, net kai bylos šalis, suinteresuota taikyti šias nuostatas, jomis nesirėmė, jei pagal nacionalinę teisę nacionaliniams teismams toks taikymas leidžiamas. Tačiau pagal Bendrijos teisę nereikalaujama, kad nacionaliniai teismai savo iniciatyva keltų su Bendrijos teisės nuostatų pažeidimu susijusius teisės klausimus, jei dėl tų klausimų nagrinėjimo teismai būtų priversti atsisakyti jiems paskirto pasyvaus vaidmens ir taip peržengtų pačių bylos šalių apibrėžtas ginčo ribas ir remtųsi kitais faktais bei aplinkybėmis negu tais, kuriais tas nuostatas taikyti suinteresuota bylos šalis grindžia savo ieškinį ( 7 ).

6. Reglamentu nacionaliniams teismams ne tik suteikiama teisė taikyti EB konkurencijos teisę. Įmonių susitarimams, įmonių asociacijų sprendimams ar jų suderintiems veiksmams, kurie veikia valstybių narių tarpusavio prekybą, tuo pačiu metu taikant nacionalinę konkurencijos teisę, rezultatas negali būti kitoks, negu taikant EB konkurencijos teisę. Reglamento 3 straipsnio 2 dalyje nustatyta, kad pagal nacionalinę konkurencijos teisę negali būti draudžiami susitarimai, sprendimai ar suderinti veiksmai, kurie nepažeidžia EB sutarties 81 straipsnio 1 dalies arba tenkina EB sutarties 81 straipsnio 3 dalies sąlygas ( 12 ). Kita vertus, Teisingumo Teismas yra nusprendęs, kad EB sutarties 81 straipsnio 1 dalį pažeidžiantys ir 81 straipsnio 3 dalies sąlygų netenkinantys susitarimai, sprendimai arba suderinti veiksmai negali būti leistini pagal nacionalinę teisę ( 13 ). Kalbant apie vienalaikį nacionalinės konkurencijos teisės ir EB sutarties 82 straipsnio taikymą vienašaliam elgesiui, reglamento 3 straipsnyje nenustatyta panaši pareiga derinti teisės aktus. Vis dėlto, kai nuostatos viena kitai prieštarauja, pagal bendrą Bendrijos teisės viršenybės principą reikalaujama, kad nacionaliniai teismai netaikytų tos nacionalinės teisės nuostatos, kuri prieštarauja Bendrijos taisyklei, nepriklausomai nuo to, ar ta nacionalinės teisės nuostata priimta prieš priimant Bendrijos taisyklę, ar po to ( 14 ).

7. Be EB sutarties 81 ir 82 straipsnių, nacionaliniai teismai taip pat kompetentingi taikyti teisės aktus, kuriuos ES institucijos priėmė pagal EB sutartį arba pagal priemones, priimtas siekiant įgyvendinti Sutartį, jei tų aktų poveikis yra tiesioginis. Todėl nacionaliniams teismams gali tekti užtikrinti Komisijos sprendimų ( 15 ) arba reglamentų vykdymą, taikant EB sutarties 81 straipsnio 3 dalį tam tikrų rūšių susitarimams, sprendimams arba suderintiems veiksmams. Taikydami šias EB konkurencijos taisykles nacionaliniai teismai veikia pagal Bendrijos teisę, todėl privalo laikytis bendrų Bendrijos teisės principų ( 16 ).

8. Kaip nacionaliniams teismams taikyti EB sutarties 81 ir 82 straipsnius, dažnai priklauso nuo sudėtingo ekonominio ir teisinio vertinimo ( 17 ). Taikydami EB konkurencijos taisykles nacionaliniai teismai yra saistomi Bendrijos teismų praktikos ir Komisijos reglamentų, kuriais EB sutarties 81 straipsnio 3 dalis taikoma tam tikrų rūšių susitarimams, sprendimams arba suderintiems veiksmams ( 18 ). Be to, nacionalinius teismus saisto Komisijos praktika taikant EB sutarties 81 ir 82 straipsnius tam tikroje byloje, kai toje pačioje byloje EB konkurencijos taisykles jie taiko tuo pačiu metu kaip Komisija arba vėliau nei ji ( 19 ). Galiausiai, nepažeisdami Teisingumo Teismui teisės pateikti galutinį EB sutarties išaiškinimą, nacionaliniai teismai gali remtis Komisijos reglamentais ir sprendimais, kuriuose yra nacionalinių teismų nagrinėjamoms byloms analogiškų nuostatų, taip pat Komisijos pranešimais ir gairėmis, susijusiais su EB sutarties 81 ir 82 straipsnių taikymu ( 20 ), ir metine konkurencijos politikos ataskaita ( 21 ).

B. PROCEDŪRINIAI NACIONALINIŲ TEISMŲ ATLIEKAMO EB KONKURENCIJOS TAISYKLIŲ TAIKYMO ASPEKTAI

9. Procedūrines sąlygas, kuriomis nacionaliniai teismai turi užtikrinti EB konkurencijos taisyklių įgyvendinimą, ir sankcijas, kurias jie gali skirti už šių taisyklių pažeidimą, daugiausia reglamentuoja nacionalinė teisė. Vis dėlto tam tikru mastu sąlygos, kuriomis užtikrinamas EB konkurencijos taisyklių įgyvendinimas, nustatomos ir pagal Bendrijos teisę. Tokiose Bendrijos teisės nuostatose nacionaliniams teismams gali būti numatyta galimybė naudotis tam tikromis priemonėmis, pavyzdžiui, prašyti Komisijos pateikti nuomonę EB konkurencijos taisyklių taikymo klausimais ( 22 ), arba jose gali būti sukurtos taisyklės, kurių privaloma laikytis per teismo procesą, pavyzdžiui, leisti Komisijai ir nacionalinėms konkurencijos institucijoms teikti rašytines pastabas ( 23 ). Tokios Bendrijos teisės nuostatos yra viršesnės už nacionalines taisykles. Todėl nacionaliniai teismai privalo netaikyti nacionalinių taisyklių, kurios, jei būtų taikomos, prieštarautų Bendrijos teisės nuostatoms. Jei tokios Bendrijos teisės nuostatos taikytinos tiesiogiai, jos yra tiesioginis teisių ir prievolių šaltinis visiems susijusiems asmenims ir jas privaloma visapusiškai ir vienodai taikyti visose valstybėse narėse nuo jų įsigaliojimo dienos ( 24 ).

— per daug apsunkinti įgyvendinimo užtikrinimo arba padaryti jį beveik neįmanomą (veiksmingumo principas) ( 27 ),

c) taisyklės dėl procedūrų ir sankcijų, kurias nacionaliniai teismai taiko, kad užtikrintų Bendrijos teisės įgyvendinimą, neturi:

C. NACIONALINIŲ TEISMŲ ATLIEKAMAS EB KONKURENCIJOS TAISYKLIŲ TAIKYMAS TUO PAČIU METU KAIP KOMISIJA ARBA VĖLIAU NEI JI

III. KOMISIJOS IR NACIONALINIŲ TEISMŲ BENDRADARBIAVIMAS

A. KOMISIJA KAIP AMICUS CURIAE

Directorate General for Competition

19. Reikėtų prisiminti, kad Komisija gerbs nacionalinių teismų nepriklausomumą, kad ir kokiu būdu su jais bendradarbiaus. Todėl Komisijos siūloma pagalba nacionaliniams teismams nėra privaloma. Komisija taip pat privalo atlikti pareigą išlaikyti tarnybinę paslaptį ir užtikrinti savo pačios funkcionavimą bei nepriklausomumą ( 40 ). Atlikdama EB sutarties 10 straipsnyje nustatytą pareigą padėti nacionaliniams teismams taikyti EB konkurencijos taisykles, Komisija turi likti neutrali ir objektyvi. Teikti pagalbą nacionaliniams teismams Komisija privalo, nes jos pareiga – ginti viešąjį interesą. Todėl ji neketina tarnauti privatiems nacionalinio teismo nagrinėjamoje byloje dalyvaujančių šalių interesams. Dėl šios priežasties Komisija neišklausys nė vienos iš bylos šalių dėl jos teikiamos pagalbos nacionaliniam teismui. Jeigu į Komisiją kreipsis kuri nors šalis, dalyvaujanti nacionalinio teismo nagrinėjamoje byloje, kurioje svarstomi jam iškelti klausimai, apie tai ji praneš nacionaliniam teismui, nepriklausomai nuo to, ar šalys kreipėsi prieš tai, kai nacionalinis teismas paprašė bendradarbiauti, ar po to.

1. Komisijos pareiga perduoti informaciją nacionaliniams teismams

21. Komisijos pareigą padėti nacionaliniams teismams taikyti EB konkurencijos teisę iš esmės atspindi jos pareiga perduoti jiems turimą informaciją. Nacionalinis teismas gali, pavyzdžiui, Komisijos prašyti pateikti turimus dokumentus arba procedūrinio pobūdžio informaciją, kad jis galėtų išsiaiškinti, ar Komisija atlieka su tam tikra byla susijusį tyrimą, ar ji pradėjo procedūrą arba ar jau užėmė poziciją. Be to, nacionalinis teismas gali Komisijos klausti, kada galima tikėtis jos sprendimo, kad galėtų nustatyti, kokiomis aplinkybėmis priimti sprendimą sustabdyti procesą arba ar reikia skirti laikinąsias apsaugos priemones ( 41 ).

22. Siekdama užtikrinti bendradarbiavimo su nacionaliniais teismais veiksmingumą, Komisija stengiasi reikiamą informaciją nacionaliniam teismui pateikti per vieną mėnesį nuo prašymo gavimo dienos. Kai Komisija turi prašyti nacionalinio teismo papildomai patikslinti prašymą arba kai Komisija turi konsultuotis su asmenimis, kuriems informacijos perdavimas daro tiesioginį poveikį, tas laikotarpis prasideda nuo reikiamos informacijos gavimo momento.

25. Todėl, prieš nacionaliniam teismui perduodama kaip tarnybinę paslaptį saugomą informaciją, Komisija jam primins, kad pagal Bendrijos teisę ji privalo užtikrinti EB sutarties 287 straipsniu fiziniams ir juridiniams asmenims suteikiamas teises, ir klaus teismo, ar jis gali garantuoti ir ar garantuos konfidencialios informacijos ir verslo paslapčių apsaugą. Jeigu nacionalinis teismas to garantuoti negali, Komisija jam neperduos informacijos, kuri saugoma kaip tarnybinė paslaptis ( 44 ). Tik jei nacionalinis teismas garantuos, kad apsaugos konfidencialią informaciją ir verslo paslaptis, Komisija perduos prašomą informaciją, nurodydama, kurios dalys yra kaip tarnybinė paslaptis saugoma informacija, o kurios nėra tokia informacija ir todėl gali būti atskleistos.

▼M1

▼M1

▼B

2. Prašymas pateikti nuomonę EB konkurencijos taisyklių taikymo klausimais

28. Kad Komisija galėtų nacionaliniam teismui pateikti naudingą nuomonę, ji gali prašyti nacionalinio teismo pateikti daugiau informacijos ( 50 ). Siekdama užtikrinti bendradarbiavimo su nacionaliniais teismais veiksmingumą, Komisija stengsis prašomą nuomonę nacionaliniam teismui pateikti per keturis mėnesius nuo prašymo gavimo dienos. Jei, siekdama parengti nuomonę, Komisija prašo nacionalinio teismo pateikti daugiau informacijos, tas laikotarpis prasideda nuo papildomos informacijos gavimo momento.

29. Nuomonėje nacionaliniam teismui Komisija pateiks tik prašytą faktinę informaciją arba ekonominį arba teisinį paaiškinimą, nenagrinėdama nacionalinio teismo svarstomos bylos iš esmės. Be to, skirtingai nei Bendrijos teismų atliekamas autoritetingas Bendrijos teisės aiškinimas, Komisijos nuomonė nacionaliniam teismui nėra teisiškai privaloma.

3. Komisijos pastabų teikimas nacionaliniam teismui

32. Reglamente nurodoma, kad Komisija pastabas teiks tik jei to reikia siekiant nuosekliai taikyti EB sutarties 81 arba 82 straipsnį. Kadangi toks yra pastabų teikimo tikslas, Komisija jose apsiribos ekonomine ir teisine nacionalinio teismo nagrinėjamos bylos aplinkybių analize.

c) negali veikti taip, kad pastabas teikti būtų sunkiau, negu jas teikti per teismo procesą, taikant lygiavertę nacionalinę teisę (lygiavertiškumo principas).

b) negali veikti taip, kad tokias pastabas teikti būtų per daug sunku arba praktiškai neįmanoma (veiksmingumo principas) ( 53 ), ir

35. Procedūrinė sistema turėtų atitikti šio pranešimo 10 punkte nustatytus principus. Tai, be kita ko, reiškia, kad procedūrinė pastabų dėl EB sutarties 81 arba 82 straipsnio taikymo klausimų teikimo sistema:

B. NACIONALINIŲ TEISMŲ PAGALBA KOMISIJAI UŽTIKRINANT EB KONKURENCIJOS TAISYKLIŲ ĮGYVENDINIMĄ

1. Nacionalinių teismų sprendimų dėl EB sutarties 81 arba 82 straipsnio taikymo perdavimas

2. Nacionalinių teismų vaidmuo Komisijai atliekant patikrinimą

38. Galiausiai nacionaliniai teismai gali atlikti tam tikrą vaidmenį Komisijai atliekant įmonių ir jų asociacijų patikrinimą. Nacionalinių teismų vaidmuo priklauso nuo to, ar patikrinimas atliekamas verslo ar ne verslo patalpose.

39. Patikrinimą atliekant verslo patalpose, pagal nacionalinę teisę nacionalinio teismo gali būti reikalaujama išduoti leidimą nacionalinei teisės vykdymą užtikrinančiai tarnybai padėti Komisijai, jei atitinkama įmonė tam prieštarauja. Tokio leidimo taip pat gali būti reikalaujama kaip atsargumo priemonės. Nagrinėdamas prašymą nacionalinis teismas turi teisę patikrinti, ar Komisijos sprendimas dėl patikrinimo yra autentiškas ir ar numatytos prievartos priemonės nėra savavališkos arba perdėtos atsižvelgiant į patikrinimo objektą. Tikrindamas, ar prievartos priemonės proporcingos, nacionalinis teismas gali tiesiogiai arba per nacionalinę konkurencijos instituciją prašyti Komisijos pateikti išsamų paaiškinimą, ypač dėl to, kuo remdamasi Komisija įtaria esant EB sutarties 81 ir 82 straipsnių pažeidimą, koks yra įtariamo pažeidimo sunkumas ir koks yra atitinkamos įmonės dalyvavimo darant pažeidimą pobūdis ( 55 ).

40. Siekiant atlikti patikrinimą ne verslo patalpose, pagal reglamentą reikalaujama gauti nacionalinio teismo leidimą prieš įgyvendinant Komisijos sprendimą atlikti tokį patikrinimą. Tokiu atveju nacionalinis teismas gali patikrinti, ar Komisijos sprendimas dėl patikrinimo yra autentiškas ir ar numatytos prievartos priemonės nėra savavališkos arba perdėtos, atsižvelgiant visų pirma į įtariamo pažeidimo sunkumą, siekiamų gauti įrodymų svarbą, įmonės dalyvavimą darant pažeidimą ir pagrįstą tikimybę, kad veiklos knygos ir dokumentai, susiję su patikrinimo objektu, yra laikomos patalpose, dėl kurių prašoma leidimo. Nacionalinis teismas gali tiesiogiai arba per nacionalinę konkurencijos instituciją prašyti Komisijos išsamiai paaiškinti tuos aspektus, būtinus numatytų prievartos priemonių proporcingumui patikrinti ( 56 ).

41. Abiem 39 ir 40 punktuose nurodytais atvejais nacionalinis teismas negali nei abejoti Komisijos sprendimo teisėtumu arba būtinybe atlikti patikrinimą, nei reikalauti, kad jam būtų pateikta Komisijos byloje saugoma informacija ( 57 ). Be to, atlikdamas lojalaus bendradarbiavimo pareigą, nacionalinis teismas turi priimti sprendimą per tinkamą laikotarpį, kad Komisija galėtų veiksmingai atlikti patikrinimą ( 58 ).