2006R1013 — LT — 25.06.2009 — 004.001

Šis dokumentas yra skirtas tik informacijai, ir institucijos nėra teisiškai atsakingos už jo turinį

►B EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 1013/2006 2006 m. birželio 14 d. dėl atliekų vežimo (OL L 190, 12.7.2006, p.1)

iš dalies keičiamas:





pataisytas:









▼B

EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 1013/2006

2006 m. birželio 14 d.

dėl atliekų vežimo







EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SAJUNGOS TARYBA, atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį ir ypač į jos 175 straipsnio 1 dalį, atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą, atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę ( 1 ), pasikonsultavę su Regionų komitetu, laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos ( 2 ), kadangi: (1) Aplinkos apsauga yra šio reglamento pagrindinis ir svarbiausias tikslas bei sudedamoji dalis; šio reglamento poveikis tarptautinei prekybai yra tik šalutinis. (2) 1993 m. vasario 1 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 259/93 dėl atliekų vežimo Europos bendrijos viduje, į Bendriją ir iš jos priežiūros ir kontrolės ( 3 ) jau buvo iš esmės keletą kartų pakeistas ir turi būti toliau keičiamas. Ypač reikalinga į tą reglamentą įtraukti 1994 m. lapkričio 24 d. Komisijos sprendimo 94/774/EB dėl Tarybos reglamente (EEB) Nr. 259/93 minimo standartinio važtaraščio ( 4 ) turinį ir 1999 m. birželio 3 d. Komisijos sprendimo 1999/412/EB dėl klausimyno, susijusio su valstybių narių atskaitomybės įsipareigojimu, numatytu Tarybos reglamento (EEB) Nr. 259/93 41 straipsnio 2 dalyje ( 5 ), turinį. Todėl siekiant aiškumo reikėtų pakeisti Reglamentą (EEB) Nr. 259/93. (3) Tarybos sprendimas 93/98/EEB ( 6 ) buvo susijęs su 1989 m. kovo 22 d. Bazelio konvencijos dėl pavojingų atliekų tarpvalstybinių pervežimų bei jų tvarkymo kontrolės sudarymu Bendrijos vardu ( 7 ), kurios šalimi Bendrija yra nuo 1994 m. Taryba, priimdama Reglamentą (EEB) Nr. 259/93, nustatė tokių vežimų ribojimo ir kontrolės taisykles, skirtas, inter alia, suderinti esamą Bendrijos sistemą dėl atliekų pervežimų priežiūros ir kontrolės su Bazelio konvencijos reikalavimais. (4) Tarybos sprendimas 97/640/EB ( 8 ) buvo susijęs su Bazelio konvencijos pakeitimo, kaip nustatyta šalių konferencijos sprendime III/1, patvirtinimu Bendrijos vardu. Tuo pakeitimu buvo uždraustas šalinimui skirtų pavojingų atliekų eksportas iš Konvencijos VII priede išvardytų šalių į šalis, neišvardytas tame priede, o nuo 1998 m. sausio 1 d. taip pat buvo uždraustas toks pats Konvencijos 1 straipsnio 1 dalies a punkte nurodytų ir naudojimui skirtų pavojingų atliekų eksportas. Reglamentas (EEB) Nr. 259/93 buvo atitinkamai pakeistas Tarybos reglamentu (EB) Nr. 120/97 ( 9 ). (5) Atsižvelgiant į tai, kad Bendrija patvirtino EBPO Tarybos sprendimą C(2001)107/Galutinis dėl Sprendimo C(92)39/Galutinis dėl naudojimui skirtų atliekų tarpvalstybinio vežimo kontrolės (EBPO sprendimas) peržiūros, siekiant atliekų sąrašus suderinti su Bazelio konvencija ir peržiūrėti tam tikrus kitus reikalavimus, būtina to sprendimo turinį įtraukti į Bendrijos teisės aktus. (6) Bendrija pasirašė 2001 m. gegužės 22 d. Stokholmo konvenciją dėl patvariųjų organinių teršalų. (7) Svarbu organizuoti ir reguliuoti atliekų vežimo priežiūrą ir kontrolę taip, kad būtų atsižvelgiama į būtinybę išsaugoti, apsaugoti ir pagerinti aplinkos kokybę bei žmonių sveikatą, ir taip, kad būtų skatinamas vienodesnis reglamento taikymas Bendrijoje. (8) Svarbu taip pat atsižvelgti į Bazelio konvencijos 4 straipsnio 2 dalies d punkte nustatytą reikalavimą, kad pavojingų atliekų vežimai būtų minimaliai mažinami siekiant aplinkosaugos požiūriu tinkamai ir veiksmingai tvarkyti šias atliekas. (9) Be to, svarbu atsižvelgti į kiekvienos Bazelio konvencijos šalies teisę pagal konvencijos 4 straipsnio 1 dalį uždrausti pavojingų atliekų ar tos konvencijos II priede išvardytų atliekų importą. (10) Ginkluotojų pajėgų ar pagalbos organizacijų atliekų vežimui šis reglamentas neturėtų būti taikomas, kai šios atliekos importuojamos į Bendriją tam tikrose situacijose (įskaitant tranzitą Bendrijoje, kai atliekos įvežamos į Bendriją). Tokio vežimo atveju turėtų būti laikomasi tarptautinės teisės ir tarptautinių susitarimų reikalavimų. Tokiais atvejais apie vežimą ir paskirties vietą turėtų būti iš anksto informuojamos bet kokia tranzito kompetentinga institucija ir Bendrijoje esanti paskirties kompetentinga institucija. (11) Būtina išvengti dubliavimosi su 2002 m. spalio 3 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1774/2002, nustatančiu sveikatos taisykles gyvūninės kilmės šalutiniams produktams, neskirtiems vartoti žmonėms ( 10 ), kuriame jau yra nuostatos, apimančios visą gyvūninės kilmės šalutinių produktų siuntimą, gabenimą ir judėjimą (rinkimą, transportavimą, tvarkymą, apdorojimą, vartojimą, naudojimą ar šalinimą, duomenų kaupimą, pridedamus dokumentus ir atsekamumą) Bendrijos viduje, į Bendriją ir iš jos. (12) Komisija iki šio reglamento įsigaliojimo dienos turėtų pranešti apie tai, kaip esami sektorių teisės aktai dėl gyvūnų ir visuomenės sveikatos yra susiję su šio reglamento nuostatomis, ir iki tos dienos turėtų pateikti visus reikalingus pasiūlymus, kad tokie teisės aktai būtų suderinti su šiuo reglamentu siekiant lygiaverčio kontrolės lygio. (13) Nors už atliekų vežimo valstybės narės viduje priežiūrą ir kontrolę yra atsakinga ta valstybė narė, nustatant atliekų vežimo nacionalines sistemas reikėtų atsižvelgti į jų darnos su Bendrijos sistema poreikį, siekiant užtikrinti aukštą aplinkos ir žmonių sveikatos apsaugos lygį. (14) Vežant šalinimui skirtas atliekas ir III, IIIA ar IIIB prieduose neišvardytas naudojimui skirtas atliekas, reikėtų užtikrinti optimalią priežiūrą ir kontrolę reikalaujant išankstinio raštiško leidimo dėl tokių vežimų. Tokia procedūra apimtų ir išankstinį pranešimą, kad kompetentingos institucijos būtų tinkamai informuotos ir galėtų imtis visų būtinų priemonių žmonėms ir aplinkai apsaugoti. Ji taip pat suteiktų galimybę toms institucijoms pagrįstai prieštarauti tokiam vežimui. (15) Vežant III, IIIA ar IIIB prieduose išvardytas naudojimui skirtas atliekas, reikėtų užtikrinti minimalų priežiūros ir kontrolės lygį reikalaujant, kad tokias atliekas vežant būtų pateikiama tam tikra informacija. (16) Atsižvelgiant į šio reglamento vienodo taikymo ir tinkamo vidaus rinkos funkcionavimo būtinybę, dėl efektyvumo būtina reikalauti, kad pranešimai būtų tvarkomi per siunčiančiąją kompetentingą instituciją. (17) Taip pat svarbu patikslinti finansinių garantijų ar lygiaverčio draudimo sistemą. (18) Atsižvelgiant į atliekų gamintojų atsakomybę už aplinkosaugos požiūriu tinkamą atliekų tvarkymą, atliekų gamintojai, kai įmanoma, turėtų užpildyti atliekų vežimui skirtus pranešimo ir judėjimo dokumentus. (19) Siekiant teisinio tikrumo bei vienodo šio reglamento taikymo ir tinkamo vidaus rinkos funkcionavimo, pranešėjui būtina numatyti procedūrines garantijas. (20) Šalinimui skirtų atliekų vežimo atveju valstybės narės pagal 2006 m. balandžio 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2006/12/EB dėl atliekų ( 11 ) turėtų atsižvelgti į artumo, naudojimo prioriteto ir ekonominio savarankiškumo principus tiek Bendrijos, tiek ir nacionaliniu lygiais imdamosi priemonių pagal Sutartį, kuriomis tokie vežimai būtų visai ar iš dalies uždrausti arba jiems sistemingai prieštaraujama. Taip pat reikėtų atsižvelgti į Direktyvoje 2006/12/EB nustatytą reikalavimą valstybėms narėms sukurti integruotą ir pakankamą atliekų šalinimo įrenginių tinklą, kad Bendrija, kaip visuma, galėtų pasikliauti savo išgalėmis šalinti atliekas, o valstybės narės tokio tikslo siektų individualiai, atsižvelgiant į geografines sąlygas ar tam tikros rūšies atliekoms reikalingus specializuotus įrenginius. Valstybės narės taip pat turėtų galėti užtikrinti, kad atliekų tvarkymo įrenginiuose, kuriems taikoma 1996 m. rugsėjo 24 d. Tarybos direktyva 96/61/EB dėl taršos integruotos prevencijos ir kontrolės ( 12 ), būtų taikomi geriausi prieinami metodai, kaip apibrėžta toje direktyvoje, laikantis įrenginiui suteikto leidimo, ir kad atliekos būtų tvarkomos laikantis Bendrijos teisės aktuose šalinimo operacijoms nustatytų teisiškai privalomų aplinkosaugos standartų. (21) Vežant naudojimui skirtas atliekas, valstybės narės turėtų galėti užtikrinti, kad atliekų tvarkymo įmonėse įrenginiuose, kurioms taikoma Direktyva 96/61/EB, būtų taikomi geriausi prieinami būdai, kaip apibrėžta toje direktyvoje, laikantis įmonei įrenginiui suteikto leidimo. Valstybės narės taip pat turėtų galėti užtikrinti, kad atliekos būtų tvarkomos laikantis Bendrijos teisės aktuose naudojimo operacijoms nustatytų teisiškai privalomų aplinkos apsaugos standartų ir, atsižvelgiant į Direktyvos 2006/12/EB 7 straipsnio 4 dalį, atliekos būtų tvarkomos pagal atliekų tvarkymo planus, sukurtus pagal tą direktyvą, siekiant užtikrinti Bendrijos teisės aktuose nustatytų teisiškai privalomų naudojimo ar perdirbimo įpareigojimų įgyvendinimą. (22) Privalomų reikalavimų atliekų įmonėms įrenginiams bei konkrečioms atliekų medžiagoms nustatymas Bendrijos lygiu, papildomai prie esamų Bendrijos teisės nuostatų, gali prisidėti prie aukšto aplinkos apsaugos lygio Bendrijoje, padėti kurti vienodas veikimo sąlygas, taikomas atliekų perdirbimui, ir užtikrinti, kad nebūtų trukdoma ekonomiškai perspektyvios atliekų perdirbimo vidaus rinkos plėtrai. Todėl, siekiant pagerinti atliekų, įskaitant antrinių medžiagų, perdirbimo kokybę, reikia plėtoti vienodas veikimo sąlygas Bendrijoje tam tikrose srityse atitinkamai taikant bendrus standartus, susijusius su atliekų perdirbimu. Komisija, remdamasi tolesniu atliekų strategijos nagrinėjimu ir atsižvelgdama į esamus Bendrijos ir valstybių narių teisės aktus, turėtų kuo greičiau pateikti atitinkamus pasiūlymus dėl tokių standartų tam tikroms atliekoms ir tam tikriems perdirbimo įrenginiams. Iki tol turėtų būti galima, laikantis tam tikrų sąlygų, prieštarauti planuojamam atliekų vežimui, jei tokių atliekų naudojimas neatitiktų siunčiančiosios šalies nacionalinių įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su atliekų naudojimu. Iki tol Komisija taip pat turėtų peržiūrėti galimą nepageidaujamą atliekų vežimą į naujas valstybes nares padėtį ir prireikus pateikti atitinkamus pasiūlymus ją spręsti. (23) Iš valstybių narių turi būti reikalaujama užtikrinti, kad pagal 1998 m. birželio 25 d. JT EEK Konvenciją dėl teisės gauti informaciją, visuomenės dalyvavimo priimant sprendimus ir teisės kreiptis į teismus aplinkosaugos klausimais (Orhuso konvencija) susijusios kompetentingos valdžios institucijos, pasitelkdamos tinkamas priemones, viešai paskelbtų informaciją apie vežimų pranešimus, jeigu minėta informacija nelaikoma konfidencialia pagal nacionalinius arba Bendrijos teisės aktus. (24) Turėtų būti nustatytas įpareigojimas, kad atliekos, kurių vežimas negali būti užbaigtas taip, kaip ketinta, turi būti grąžinamos siunčiančiajai šaliai arba kitokiu būdu naudotos ar šalintos. (25) Taip pat turėtų būti nustatytas privalomas reikalavimas, kad neteisėto vežimo atveju asmuo, kurio veiksmai sukėlė tokį vežimą, atsiimtų atitinkamas atliekas arba imtųsi kitokių priemonių jas naudoti ar šalinti. Jeigu jis to nepadaro, turėtų įsikišti, atitinkamai, siunčiančios ar paskirties vietos kompetentinga institucija. (26) Būtina, siekiant apsaugoti atitinkamų valstybių aplinką, patikslinti draudimo iš Bendrijos eksportuoti bet kokias atliekas, skirtas šalinimui trečiojoje šalyje, išskyrus ELPA (Europos laisvos prekybos asociacija) šalis, nustatyto vadovaujantis Bazelio konvencija, taikymo sritį. (27) Valstybės, kurios yra Europos ekonominės erdvės sutarties šalys, gali priimti kontrolės procedūras, numatytas vežimui Bendrijoje. (28) Taip pat būtina, siekiant apsaugoti atitinkamų šalių aplinką, patikslinti draudimo eksportuoti pavojingas atliekas, skirtas šalinimui šalyje, kuriai netaikomas EBPO sprendimas, nustatyto vadovaujantis Bazelio konvencija, taikymo sritį. Visų pirma būtina patikslinti atliekų sąrašą, kuriam taikomas toks draudimas, ir užtikrinti, kad į šį sąrašą taip pat būtų įtrauktos Bazelio konvencijos II priede išvardytos atliekos, t. y. buitinės atliekos ir buitinių atliekų deginimo proceso likučiai. (29) Reikėtų išlaikyti specialią tvarką, skirtą nepavojingų atliekų eksportui tų atliekų naudojimo tikslu į šalis, kurioms netaikomas EBPO sprendimas, ir numatyti vėlesnį tos tvarkos modernizavimą. (30) Šalinimui skirtų atliekų importas į Bendriją turėtų būti leidžiamas, kai eksportuojanti šalis yra Bazelio konvencijos šalis. Naudojimui skirtų atliekų importas į Bendriją turėtų būti leidžiamas, kai eksportuojančiai šaliai taikomas EBPO sprendimas arba ji yra Bazelio konvencijos šalis. Tačiau kitais atvejais importas turėtų būti leidžiamas tik tuo atveju, jei eksportuojanti šalis yra įpareigota dvišalės ar daugiašalės sutarties ar susitarimo, atitinkančio Bendrijos teisės aktus ir Bazelio konvencijos 11 straipsnį, išskyrus, kai tai neįmanoma dėl krizės, taikdarystės, taikos palaikymo ar karo padėties. (31) Šis reglamentas turėtų būti taikomas laikantis tarptautinės jūrų teisės. (32) Šiame reglamente turėtų būti atsižvelgiama į 2001 m. lapkričio 27 d. Tarybos sprendime 2001/822/EB dėl užjūrio šalių bei teritorijų ir Europos bendrijos asociacijos (toliau – Užjūrio asociacijos sprendimas) ( 13 ) nustatytas taisykles dėl atliekų eksporto į užjūrio šalis bei teritorijas ir importo iš jų. (33) Reikėtų imtis veiksmų, būtinų užtikrinti, kad, vadovaujantis Direktyva 2006/12/EB ir kitais Bendrijos teisės aktais dėl atliekų, Bendrijoje vežamos atliekos ir į Bendriją importuotos atliekos vežimo metu, taip pat ir jas naudojant ar šalinant paskirties šalyje, yra tvarkomos nesukeliant pavojaus žmonių sveikatai ir nenaudojant galinčių pakenkti aplinkai procesų ar metodų. Eksportuojant iš Bendrijos, kai toks eksportas neuždraustas, turėtų būti siekiama užtikrinti, kad atliekos jų vežimo metu, taip pat ir jas naudojant ar šalinant trečiojoje paskirties šalyje, būtų tvarkomos aplinkosaugai saugiu būdu. Įrenginys, į kurį atvežamos atliekos, turėtų būti eksploatuojamas laikantis žmonių sveikatos ir aplinkos apsaugos standartų, kurie iš esmės turėtų būti lygiaverčiai standartams, nustatytiems Bendrijos teisės aktuose. Reikėtų sukurti neprivalomų rekomendacijų, kuriose būtų galima rasti patarimų sąrašą dėl tvarkymo aplinkai saugiu būdu. (34) Valstybės narės, remdamosi pranešimais Bazelio konvencijos sekretoriatui bei atskiro klausimyno pagrindu, turėtų pateikti Komisijai informaciją apie šio reglamento įgyvendinimą. (35) Kad būtų apsaugota žmonių sveikata ir aplinka, būtina užtikrinti saugų ir aplinkosaugos požiūriu gerą laivų išmontavimo valdymą. Be to, reikia pažymėti, kad laivas gali tapti atliekomis, kaip numatyta Bazelio konvencijos 2 straipsnyje, ir tuo pačiu metu vis dar būti laikomas laivu pagal kitas tarptautines taisykles. Svarbu dar kartą pakartoti, kad vyksta darbas, kuriame bendradarbiaudamos dalyvauja Tarptautinė darbo organizacija (TDO), Tarptautinė jūrų organizacija (TJO) ir Bazelio konvencijos sekretoriatas ir kuriuo siekiama sukurti privalomus pasaulinio masto reikalavimus, užtikrinančius, kad laivų išmontavimo problema būtų išspręsta kvalifikuotai ir veiksmingai. (36) Veiksmingas tarptautinis bendradarbiavimas atliekų vežimo srityje padeda užtikrinti pavojingų atliekų vežimo kontrolę. Siekiant užtikrinti tinkamą atliekų tvarkymą turėtų būti skatinamas Bendrijos ir jos valstybių narių bei trečiųjų šalių pasikeitimas informacija, atsakomybės pasiskirstymas ir pastangos bendradarbiauti. (37) Kai kuriuos šio reglamento priedus turėtų priimti Komisija Direktyvos 2006/12/EB 18 straipsnio 3 dalyje nustatyta tvarka. Tokia tvarka taip pat turėtų būti taikoma iš dalies keičiant priedus siekiant atsižvelgti į mokslo ir technikos pažangą, atitinkamų Bendrijos teisės aktų pakeitimus arba įvykius, susijusius su EBPO sprendimu ar Bazelio konvencija ir kitomis atitinkamomis konvencijomis ir susitarimais. (38) Rengdama instrukcijas dėl IC priede numatytų pranešimų ir judėjimo dokumentų užpildymo Komisija turėtų nustatyti, atsižvelgdama į EBPO sprendimą ir Bazelio konvenciją, inter alia, kad pranešimo ir judėjimo dokumentai būtų, kai įmanoma, dvejų puslapių bei kada konkretūs pranešimo ir judėjimo dokumentai, nustatyti IA ir IB prieduose, turėtų būti užpildyti, atsižvelgiant į II priedą. Be to, tuo atveju, kai skiriasi EBPO sprendimo ar Bazelio konvencijos ir šio reglamento terminologija ir reikalavimai, konkretūs reikalavimai turėtų būti patikslinti. (39) Nagrinėjant mišrias atliekas, kurios turi būti papildomai įrašytos į IIIA priedą, inter alia, turėtų būti svarstoma ir ši informacija: atliekų ypatybės, pavyzdžiui, jų galimos pavojingos savybės, taršos galimybė ir jų fizinė būklė; tvarkymo aspektai, pavyzdžiui, technologinės galimybės panaudoti atliekas ir dėl naudojimo operacijų atsirandanti nauda aplinkai, įskaitant tai, ar gali būti pakenkta atliekų tvarkymui aplinkai saugiu būdu. Komisija turėtų siekti užbaigti šį priedą, kiek tai įmanoma, iki šio reglamento įsigaliojimo dienos, bet ne vėliau kaip per šešis mėnesius nuo tos dienos. (40) Papildomas priemones, susijusias su šio reglamento įgyvendinimu, taip pat turėtų priimti Komisija Direktyvos 2006/12/EB 18 straipsnio 3 dalyje nustatyta tvarka. Jos turėtų apimti finansinės garantijos ar jai lygiaverčio draudimo apskaičiavimo metodą, kurį turėtų sukurti Komisija, jei įmanoma, iki šio reglamento taikymo dienos. (41) Šiam reglamentui įgyvendinti būtinos priemonės turi būti patvirtintos pagal 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimą 1999/468/EB, nustatantį Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką ( 14 ). (42) Kadangi šio reglamento tikslų, t. y. aplinkos apsaugos vežant atliekas, valstybės narės negali deramai pasiekti ir kadangi dėl jų masto ir poveikio juos būtų geriau siekti Bendrijos lygmeniu, laikydamasi Sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Bendrija gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina nurodytiems tikslams pasiekti, kadangi: PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:







I DALIS

TAIKYMO SRITIS IR SĄVOKOS

1 straipsnis

Taikymo sritis

1. Šis reglamentas nustato atliekų vežimo procedūrų ir kontrolės režimą, priklausantį nuo atliekų kilmės, paskirties vietos ir vežimo maršruto, vežamų atliekų tipo ir jų tvarkymo būdo paskirties vietoje.

2. Šis reglamentas taikomas atliekoms vežti:

a) tarp valstybių narių, Bendrijoje ar tranzitu per trečiąsias šalis;

c) kai jos iš Bendrijos eksportuojamos į trečiąsias šalis;

b) kai jos į Bendriją importuojamos iš trečiųjų šalių;

d) tranzitu per Bendriją vežant iš vienų trečiųjų šalių į kitas.

3. Šis reglamentas netaikomas:

a) iškraunant į krantą laivų ir atviroje jūroje esančių platformų įprasto darbo metu susidariusias atliekas, įskaitant nuotekas ir liekanas, jeigu šioms atliekoms taikomi 1973 m. Tarptautinės konvencijos dėl teršimo iš laivų prevencijos su pakeitimais, padarytais šios konvencijos 1978 m. protokolu (Marpolas 73/78), reikalavimai ar kiti privalomi tarptautiniai dokumentai;

b) automobiliuose, traukiniuose, lėktuvuose ir laivuose susidariusioms atliekoms, kol jos iškraunamos tam, kad būtų panaudotos arba pašalintos;

c) vežant radioaktyvias atliekas, apibrėžtas 1992 m. vasario 3 d. Tarybos direktyvos 92/3/Euratomas dėl radioaktyviųjų atliekų vežimo iš vienos valstybės narės į kitą bei įvežimo ir išvežimo iš Bendrijos priežiūros ir kontrolės 2 straipsnyje ( 15 );

d) vežimams, kuriems taikomi Reglamento (EB) Nr. 1774/2002 patvirtinimo reikalavimai;

e) atliekų, nurodytų Direktyvos 2006/12/EB 2 straipsnio 1 dalies b punkto ii, iv ir v papunkčiuose, vežimams, kai tokiems vežimams jau taikomi kiti panašias nuostatas turintys Bendrijos teisės aktai;

f) vežant atliekas iš Antarkties į Bendriją pagal Antarkties sutarties (1991) Aplinkos apsaugos protokolo reikalavimus;

g) į Bendriją įvežant atliekas, susidariusias ginkluotosioms pajėgoms ar paramos organizacijoms vykdant taikos atgavimo ar palaikymo operacijas bei krizinės padėties metu, kai šias atliekas susijusios ginkluotosios pajėgos ar paramos organizacijos arba kas nors jų vardu tiesiogiai ar netiesiogiai siunčia į paskirties šalį. Tokiais atvejais apie vežimą ir paskirties vietą turėtų būti iš anksto informuojamos bet kokia tranzito kompetentinga institucija ir Bendrijoje esanti paskirties kompetentinga institucija;

▼M5

h) geologiniam saugojimui skirto CO2 vežimui pagal 2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2009/31/EB dėl anglies dioksido geologinio saugojimo ( 16 ).

▼B

4. Iš Antarkties į ne Bendrijoje esančias šalis vežamoms atliekoms, kurios vežamos per Bendriją, taikomos 36 ir 49 straipsnių nuostatos.

5. Valstybėje narėje vežamoms atliekoms taikomos tik 33 straipsnio nuostatos.

2 straipsnis

Sąvokos

Šiame reglamente:

1) atliekos – kaip apibrėžta Direktyvos 2006/12/EB 1 straipsnio 1 dalies a punkte;

2) pavojingos atliekos – kaip apibrėžta 1991 m. gruodžio 12 d. Tarybos direktyvos 91/689/EEB dėl pavojingų atliekų ( 17 ) 1 straipsnio 4 dalyje;

3) mišrios atliekos – atliekos, susidariusios apgalvotai ar netyčia sumaišius dviejų ar daugiau rūšių atliekas, kurios neklasifikuojamos vienu atskiru įrašu III, IIIB, IV ir IVA prieduose. Atliekos, pervežamos vienu atskiru atliekų, sudarytų iš dviejų ar daugiau atliekų rūšių, kurių kiekviena yra atskirta, pervežimu, nėra mišrios atliekos;

4) šalinimas – kaip apibrėžta Direktyvos 2006/12/EB 1 straipsnio 1 dalies e punkte;

5) tarpinis šalinimas – tai Direktyvos 2006/12/EB IIA priede apibrėžtos šalinimo operacijos nuo D 13 iki D 15;

6) naudojimas – kaip apibrėžta Direktyvos 2006/12/EB 1 straipsnio 1 dalies f punkte;

7) tarpinis naudojimas – Direktyvos 2006/12/EB IIB priede apibrėžtos naudojimo operacijos R 12 ir R 13;

8) tvarkymas aplinkai saugiu būdu – visų tinkamų veiksmų, užtikrinančių, kad atliekos tvarkomos tokiu būdu, kuris apsaugos žmonių sveikatą ir aplinką nuo galimo neigiamo šių atliekų poveikio, ėmimasis;

9) gamintojas – tai bet kuris asmuo, dėl kurio veiklos susidaro atliekos (pirminis gamintojas) ir (arba) bet kuris asmuo, kuris atlieka pirminį tvarkymą, maišymą ar kitas operacijas, pakeičiančias šių atliekų pobūdį ar sudėtį (antrinis gamintojas), kuris apibrėžtas Direktyvos 2006/12/EB 1 straipsnio 1 dalies b punkte;

10) turėtojas – tai atliekų gamintojas arba fizinis ar juridinis asmuo, kuris valdo atliekas, ir kuris apibrėžtas Direktyvos 2006/12/EB 1 straipsnio 1 dalies c punkte;

11) surinkėjas – tai asmuo, atliekantis atliekų surinkimą, apibrėžtą Direktyvos 2006/12/EB 1 straipsnio 1 dalies g punkte;

12) prekiautojas – tai bet kuris asmuo, atliekantis pagrindinį vaidmenį perkant ir paskui parduodant atliekas, įskaitant tuos prekiautojus, kurie nepradeda atliekų fiziškai valdyti, ir kaip nurodyta Direktyvos 2006/12/EB 12 straipsnyje;

13) tarpininkas – tai bet kuris asmuo, organizuojantis atliekų naudojimą ar šalinimą kitų vardu, įskaitant tuos tarpininkus, kurie nepradeda atliekų fiziškai valdyti, ir kaip nurodyta Direktyvos 2006/12/EB 12 straipsnyje;

14) gavėjas – tai paskirties šalies jurisdikcijai priklausantis asmuo ar įmonė, kuriam atliekos siunčiamos naudojimui ar šalinimui;

15) pranešėjas – tai: a) kai krovinio kilmės šalis yra valstybė narė – bet kuris tos valstybės narės jurisdikcijoje esantis fizinis ar juridinis asmuo, kuris ketina vežti atliekas arba ketina užsakyti atliekų vežimą, ir kuriam numatyta pareiga pranešti. Pranešėju laikomas vienas iš toliau išvardytų asmenų ar įstaigų, laikantis šiame sąraše nustatytos hierarchijos: i) pirminis gamintojas; arba ii) antrinis gamintojas, turintis licenciją ir kuris atlieka operacijas iki išvežimo; arba iii) licenciją turintis surinkėjas, kuris iš įvairių mažo kiekio tos pačios rūšies atliekų, surinktų iš įvairių šaltinių, sukaupė siuntą, kurią turi išvežti iš vienos registruotos vietos; arba iv) registruotas prekiautojas, i, ii ir iii punktuose nurodyto pirminio ar antrinio gamintojo arba licenciją turinčio surinkėjo raštu įgaliotas veikti jo vardu, kaip pranešėjas; v) registruotas tarpininkas, i, ii ir iii punktuose nurodyto pirminio ar antrinio gamintojo arba licenciją turinčio surinkėjo raštu įgaliotas pranešti jų vardu; vi) kai taikytina, kai visi i, ii, iii, iv ir v punktuose nurodyti asmenys yra nežinomi arba nemokūs, – turėtojas. Jei iv ir v punktuose nurodytas pranešėjas neįvykdo bet kurio iš šio reglamento 22–25 straipsniuose nustatytų grąžinimo įsipareigojimų, i, ii ir iii punktuose atitinkamai nurodyti pirminis gamintojas, antrinis gamintojas arba licenciją turintis surinkėjas, paskyrę minėtą prekiautoją ar tarpininką veikti jų vardu, dėl minėtų grąžinimo įsipareigojimų laikomi pranešėjais. Neteisėto vežimo atveju, apie kurį praneša iv ir v punktuose nurodyti prekiautojas ar tarpininkas, pranešėjais šiame reglamente laikomi i, ii, ir iii punktuose nurodyti asmenys, įgalioję minėtą prekiautoją ar tarpininką veikti jų vardu; b) kai į Bendriją įvežamų ar per ją tranzitu vežamų atliekų kilmės šalis nėra valstybė narė, – bet kuris tos išsiuntimo šalies jurisdikcijoje esantis fizinis ar juridinis asmuo, kuris ketina vežti atliekas arba ketina užsakyti ar buvo užsakęs atliekų vežimą: i) išsiuntimo šalies įstatymuose nurodytas asmuo; arba, nesant tokio nurodymo; ii) asmuo, kuris eksporto vykdymo metu buvo turėtojas;

16) Bazelio konvencija – tai 1989 m. kovo 22 d. Bazelio konvencija dėl pavojingų atliekų tarpvalstybinio pervežimo bei jų tvarkymo kontrolės;

17) EBPO sprendimas – tai EBPO Tarybos sprendimas C(2001)107/Galutinis dėl Sprendimo C(92)39/Galutinis dėl naudojimui skirtų atliekų tarpvalstybinio vežimo kontrolės peržiūros;

18) kompetentinga institucija – tai: a) valstybėse narėse: susijusios valstybės narės įstaiga, paskirta pagal 53 straipsnį; arba b) kai valstybė ne narė yra Bazelio konvencijos šalis: įstaiga, kurią ši valstybė pagal minėtos Konvencijos 5 straipsnį paskyrė kompetentinga institucija jos nuostatoms įgyvendinti; arba c) kai šalis nepriklauso nurodytam a arba b punkto atvejui: įstaiga, kurią atitinkama šalis ar regionas paskyrė kompetentinga institucija, arba, nesant šio paskyrimo, atitinkama šalies ar regiono reguliavimo institucija, kurios jurisdikcijai priklauso vežti atliekas naudojimui ar šalinimui arba tranzitu, priklausomai nuo aplinkybių;

19) išsiuntimo kompetentinga institucija – tai kompetentinga institucija esanti teritorijoje, iš kurios planuojama pradėti arba jau pradėta vežti;

20) paskirties kompetentinga institucija – tai kompetentinga institucija teritorijoje, į kurią planuojama vežti ar vežama, arba kurioje atliekos yra perkraunamos prieš naudojimą ar šalinimą, jeigu ši teritorija nepatenka į nė vienos šalies nacionalinę jurisdikciją;

21) tranzito kompetentinga institucija – tai kita nei išsiuntimo ar paskirties kompetentinga institucija šalyje, per kurią planuojama vežti arba vežamos atliekos;

22) išsiuntimo šalis – tai bet kuri šalis, iš kurios planuojama pradėti vežti atliekas arba jos jau vežamos;

23) paskirties šalis – tai bet kuri šalis, į kurią planuojama pradėti vežti, arba jau vežamos, atliekos naudojimui ar šalinimui jos teritorijoje, arba nė vienos šalies nacionalinei jurisdikcijai nepriklausanti teritorija, kurioje atliekos yra perkraunamos prieš naudojimą ar šalinimą;

24) tranzito šalis – tai bet kuri kita nei išvežimo ar paskirties šalis, per kurią planuojama vežti arba vežamos atliekos;

25) šalies nacionalinei jurisdikcijai priklausanti teritorija – tai bet kuri sausumos ar jūros dalis, kurioje valstybė vykdo administracinius ar reguliuojamuosius įsipareigojimus pagal su žmonių sveikatos ir aplinkos apsauga susijusius tarptautinius teisės aktus;

26) užjūrio šalys ir teritorijos – tai užjūrio šalys ir teritorijos, išvardytos Sprendimo 2001/822/EB 1A priede;

27) eksporto iš Bendrijos muitinės įstaiga – tai 1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, 161 straipsnio 5 dalyje apibrėžta muitinės įstaiga ( 18 );

28) išvežimo iš Bendrijos muitinės įstaiga – tai 1993 m. liepos 2 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2454/93, nustatančio Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, įgyvendinančias nuostatas ( 19 ), 793 straipsnio 2 dalyje;

29) įvežimo į Bendriją muitinės įstaiga – tai muitinės įstaiga, į kurią pagal Reglamento (EEB) Nr. 2913/92 38 straipsnio 1 dalį gabenamos į Bendrijos muitų teritoriją įvežtos atliekos;

30) importas – tai bet koks atliekų įvežimas į Bendriją, išskyrus jų tranzitą per Bendrijos teritoriją;

31) eksportas – tai atliekų išvežimas iš Bendrijos, išskyrus tranzitą per Bendrijos teritoriją;

32) tranzitas – tai vykdomas arba planuojamas atliekų vežimas per vieną ar daugiau kitų, nei išsiuntimo ar paskirties šalių;

33) transportavimas – tai atliekų vežimas keliais, geležinkeliu, oru, jūrų ar vidaus vandens keliais;

34) vežimas – tai naudojimui ar šalinimui skirtų atliekų transportavimas, kuris planuojamas ar vykdomas: a) tarp vienos šalies ir kitos; arba b) tarp šalies ir užjūrio šalių bei teritorijų arba kitų tų šalių teritorijų saugomų zonų; arba c) tarp šalies ir bet kurios sausumos dalies, kuri pagal tarptautinę teisę nėra jokios šalies dalis; arba d) tarp šalies ir Antarkties; arba e) iš vienos šalies per bet kurią iš pirmiau nurodytų teritorijų; arba f) šalyje, per kurią nors pirmiau nurodytų teritorijų dalį ir, kai vežimas prasideda ir baigiasi toje pačiose šalyje; arba g) į šalį iš geografinės teritorijos, nepriklausiančios jokios šalies jurisdikcijai;

35) neteisėtas vežimas – tai bet koks atliekų vežimas: a) atliekamas pagal šį reglamentą nepranešus visoms susijusioms kompetentingoms institucijoms; arba b) atliekamas neturint susijusių kompetentingų institucijų leidimo pagal šį reglamentą; arba c) atliekamas turint leidimą, iš susijusių kompetentingų institucijų įgytą klastojant, pateikiant klaidingus duomenis ar sukčiaujant; arba d) atliekamas tokiu būdu, kuris iš esmės nenurodytas pranešime ar judėjimo dokumentuose; arba e) atliekamas tokiu būdu, dėl kurio atliekos panaudojamos ar šalinamos pažeidžiant Bendrijos ar tarptautines taisykles; arba f) atliekamas pažeidžiant 34, 36, 39, 40, 41 ir 43 straipsnių nuostatas; arba g) kuris, atsižvelgiant į 3 straipsnio 2 ir 4 dalyse numatytą atliekų vežimą, yra atliekamas: i) nustačius, kad atliekos neišvardytos III, IIIA ar IIIB prieduose; ii) nesilaikant 3 straipsnio 4 dalies nuostatų; iii) tokiu būdu, kuris iš esmės nenurodytas VII priedo dokumente.







II SKYRIUS

ATLIEKŲ VEŽIMAS BENDRIJOJE TRANZITU, ARBA BE TRANZITO PER TREČIĄSIAS ŠALIS

3 straipsnis

Bendroji procedūrų sistema

1. Vežant toliau nurodytas atliekas taikoma išankstinio rašytinio pranešimo ir leidimo procedūra pagal šio skyriaus nuostatas:

a) jei skirtos šalinimo operacijoms: visos atliekos;

b) jei skirtos naudojimo operacijoms: i) IV priede išvardytos atliekos, į kurias inter alia įeina Bazelio konvencijos II ir VIII prieduose išvardytos atliekos; ii) IVA priede išvardytos atliekos; iii) atliekos, kurios III, IIIB, IV ar IVA prieduose neklasifikuojamos vienu atskiru įrašu; iv) mišrios atliekos, kurios III, IIIB, IV ar IVA prieduose neklasifikuojamos vienu atskiru įrašu, jei nėra išvardytos IIIA priede.

2. Jei vežama daugiau kaip 20 kg atliekų, toliau nurodytam naudojimui skirtų atliekų vežimui taikomi bendri 18 straipsnyje nustatyti informacijos reikalavimai:

a) III ar IIIB prieduose nurodytoms atliekoms;

b) III priede vienu atskiru įrašu neklasifikuojamiems mišiniams, sudarytiems iš dviejų ar daugiau III priede išvardytų atliekų, jeigu dėl šių mišinių sudėties nesumažėja jų nekenksmingas aplinkai naudojimas, ir su sąlyga, kad šie mišiniai pagal 58 straipsnio nuostatas yra nurodyti IIIA priede.

3. Jei paaiškėja, kad III priede išvardytos atliekos turi Direktyvos 91/689/EEB III priede išvardytų pavojingų savybių, išskirtiniais atvejais joms taikomos tos atitinkamos nuostatos, kurios taikomos IV priede išvardytoms atliekamos. Tokiais atvejais laikomasi 58 straipsnio nuostatų.

4. Atliekų vežimui, aiškiai skirtam laboratoriniams tyrimams siekiant įvertinti jų fizines ir chemines savybes arba nustatyti jų tinkamumą naudojimo ar šalinimo operacijoms, netaikoma 1 dalyje numatyta išankstinio rašytinio pranešimo ir leidimo procedūra. Vietoje jos taikomi 18 straipsnio procedūriniai reikalavimai. Šių išskirtų atliekų, kai jos aiškiai skirtos laboratoriniams tyrimams, kiekis nustatomas pagal minimalų pagrįstą kiekį, būtiną tinkamai atlikti tyrimus kiekvienu konkrečiu atveju, ir negali viršyti 25 kg.

5. Iš privačių namų ūkių, įskaitant kitus tokių atliekų gamintojus, surinktoms mišrioms komunalinėms atliekoms (20 03 01 atliekų įrašas), vežamoms į naudojimo ar šalinimo įrenginius, pagal šį reglamentą taikomos tos pačios nuostatos, kaip ir šalinimui skirtų atliekų vežimui.







1 SKYRIUS

Išankstinis raštiškas pranešimas ir leidimas

4 straipsnis

Pranešimas

Kai pranešėjas ketina vežti 3 straipsnio 1 dalies a arba b punktuose nurodytas atliekas, jis išsiuntimo kompetentingai institucijai pateikia ir per ją pateikia išankstinį pranešimą raštu, o jei pateikia bendrą pranešimą – laikosi 13 straipsnio.

Pateikiant pranešimą turi būti įvykdyti šie reikalavimai:

1. Pranešimo ir judėjimo dokumentai: pranešama užpildant šiuos dokumentus: a) IA priede pateiktą pranešimo dokumentą; ir b) IB priede pateiktą judėjimo dokumentą. Pateikdamas pranešimą, pranešėjas užpildo pranešimo dokumentą ir, jei reikia, judėjimo dokumentą. Kai pranešėjas pagal 2 straipsnio 15 punkto a papunkčio i dalį nėra pirminis gamintojas, jis užtikrina, kad šis gamintojas arba vienas iš 15 punkto a papunkčio ii ar iii dalyse nurodytų asmenų, jei taikoma, taip pat pasirašytų IA priede numatytą dokumentą. Pranešimo ir judėjimo dokumentus pranešėjui išduoda kompetentinga išsiuntimo institucija.

2. Pranešimo ir judėjimo dokumentuose pateikiama informacija ir dokumentacija: Pranešimo dokumente arba priede prie jo, pranešėjas pateikia II priedo 1 dalyje nurodytą informaciją ir dokumentaciją. Judėjimo dokumente arba priede prie jo arba pranešėjas pateikia II priedo 2 dalyje nurodytos informacijos ir dokumentacijos tiek, kiek įmanoma pranešimo pateikimo metu. Laikoma, kad pranešimas tinkamai užpildytas, kai išsiuntimo kompetentinga institucija įsitikina, kad pranešimo ir judėjimo dokumentai buvo užpildyti pagal pirmą pastraipą.

3. Papildoma informacija ir dokumentacija: Susijusios kompetentingos institucijos prašymu pranešėjas pateikia papildomą informaciją ir dokumentaciją. Papildomos informacijos ir dokumentacijos, kurios gali būti reikalaujama, sąrašas pateikiamas II priedo 3 dalyje. Laikoma, kad pranešimas tinkamai užpildytas, kai paskirties kompetentinga institucija įsitikina, kad pranešimo ir judėjimo dokumentai yra užpildyti, ir kad pranešėjas pateikė II priedo 1 ir 2 dalyse išvardytą informaciją, taip pat visą pagal šią dalį paprašytą ir II priedo 3 dalyje išvardytą papildomą informaciją ir dokumentaciją.

4. Pranešėjo ir gavėjo sutarties sudarymas: Pranešėjas ir gavėjas sudaro 5 straipsnyje apibrėžtą sutartį dėl pranešime nurodytų atliekų naudojimo ar šalinimo. Šios sutarties įrodymas arba jos buvimą patvirtinanti deklaracija pagal IA priedą susijusioms kompetentingoms institucijoms pateikiami pranešimo pateikimo metu. Atitinkamai kompetentingai institucijai paprašius, pranešėjas ar gavėjas pateikia sutarties kopiją arba šią instituciją įtikinantį įrodymą.

5. Finansinės garantijos arba lygiaverčio draudimo įgijimas: Finansinė garantija arba lygiavertis draudimas įgyjami vadovaujantis 6 straipsnio nuostatomis. Šiuo tikslu pranešėjas parengia deklaraciją, užpildydamas atitinkamą IA priede pateikto pranešimo dalį. Finansinė garantija arba lygiavertis draudimas kaip pranešimo dokumento dalis (arba, jei kompetentinga institucija leidžia, šios garantijos arba draudimo įrodymas, arba jo buvimą patvirtinanti deklaracija) pateikiami pranešimo pateikimo metu arba, jei remdamasi nacionaliniais įstatymais kompetentinga institucija leidžia, iki išvežimo pradžios.

6. Pranešimo apimtis: Pranešimas apima atliekų išsiuntimą iš pirminės jų išsiuntimo vietos, įskaitant jų tarpinį ir ne tarpinį naudojimą ar šalinimą. Jei tolimesnės tarpinės ar ne tarpinės operacijos vykdomos kitoje šalyje nei pirma paskirties šalis, ne tarpinė operacija ir jos paskirties vieta nurodomos pranešime bei taikomas 15 straipsnio f punktas. Vienu pranešimu apimamas tik vienas atliekų identifikavimo kodas, išskyrus: a) atliekas, kurios III, IIIB, IV ar IVA prieduose neklasifikuojamos vienu atskiru įrašu. Šiuo atveju nurodomas tik vienas atliekų tipas; b) mišrias atliekas, kurios III, IIIB, IV ar IVA prieduose neklasifikuojamos vienu atskiru įrašu, jei jos nenurodytos IIIA priede. Šiuo atveju kiekvienos atliekų frakcijos kodas nurodomas pagal svarbumą.

5 straipsnis

Sutartis

1. Vežant atliekas, apie kurias būtina pranešti, pranešėjas ir gavėjas privalo sudaryti sutartį dėl pranešime nurodytų atliekų naudojimo ar šalinimo.

2. Sutartis turi būti sudaryta ir galioti pranešimo pateikimo metu ir visą vežimo laikotarpį, kol išduodamas pažymėjimas pagal 15 straipsnio e punktą, 16 straipsnio e punktą arba prireikus pagal 15 straipsnio d punktą.

3. Į sutartį įtraukiami šie įsipareigojimai:

a) pranešėjo įsipareigojimas pagal 22 straipsnį ar 24 straipsnio 2 dalį atsiimti atliekas, jei vežimas, naudojimas ar šalinimas nebuvo baigti taip, kaip buvo numatyta, arba jei buvo vežama neteisėtai;

b) gavėjo įsipareigojimas pagal 24 straipsnio 3 dalį naudoti ar pašalinti atliekas, jei jos buvo vežamos neteisėtai;

c) įmonės įrenginio įsipareigojimas pagal 16 straipsnio e punktą pateikti pažymėjimą, kad atliekos buvo panaudotos ar pašalintos pagal pranešimą ir jame nustatytas sąlygas bei šio reglamento reikalavimus.

4. Jei vežamos atliekos yra skirtos tarpinėms naudojimo ar šalinimo operacijoms, į sutartį įtraukiami tokie papildomi įsipareigojimai:

a) paskirties įmonės įrenginio įsipareigojimas pagal 15 straipsnio d punktą ir, jei taikoma, pagal 15 straipsnio e punktą pateikti pagal pranešimą ir jame nustatytas sąlygas bei šio reglamento reikalavimus atlikto atliekų naudojimo ar šalinimo pažymėjimus; ir

b) kai taikytina, gavėjo įsipareigojimas pagal 15 straipsnio f punkto ii papunktį pateikti pirminio išsiuntimo šalies pirminei išsiuntimo kompetentingai institucijai pranešimą.

5. Jei atliekos vežamos iš vienos įmonės į kitą, kurios priklauso to paties juridinio asmens kontrolei, ši sutartis gali būti pakeičiama įmonės, įsipareigojančios naudoti ar šalinti pranešime nurodytas atliekas, pareiškimu.

6 straipsnis

Finansinė garantija

1. Visiems atliekų vežimams, apie kuriuos būtina pranešti, reikalaujama įgyti finansinę garantiją arba lygiavertį draudimą, apimančius:

a) transportavimo kaštus;

b) naudojimo ar šalinimo kaštus, įskaitant visų būtinų tarpinių operacijų; ir

c) 90 dienų trunkančio saugojimo kaštus.

2. Tokia finansinė garantija ar lygiavertis draudimas turi būti skirtas padengti kaštus, susidarančius:

a) tais atvejais, kai vežimas, naudojimas ar šalinimas negali būti užbaigti taip, kaip buvo numatyta, kaip nurodyta 22 straipsnyje; ir

b) tais atvejais, kai vežimas, naudojimas ar šalinimas yra neteisėti, kaip nurodyta 24 straipsnyje.

3. Finansinę garantiją arba lygiavertį draudimą įgyja pranešėjas arba jo vardu kitas fizinis ar juridinis asmuo; minėta garantija ar draudimas turi galioti pranešimo pateikimo metu arba, jei taip leidžia finansinę garantiją ar lygiavertį draudimą patvirtinanti kompetentinga institucija, ne vėliau kaip iki išvežimo pradžios, ir turi būti galiojantys pranešime nurodytam vežimui ne vėliau kaip iki išvežimo pradžios.

4. Finansinę garantiją arba lygiavertį draudimą, įskaitant formą, formuluotę ir dengiamą sumą, patvirtina išsiuntimo kompetentinga institucija.

4. Tačiau importo į Bendriją atvejais Bendrijos paskirties kompetentinga institucija peržiūri dengiamą sumą ir, jei būtina, patvirtina papildomą finansinę garantiją arba lygiavertį draudimą.

5. Finansinė garantija arba lygiavertis draudimas turi galioti ir apimti pranešime nurodytą vežimą bei pranešime nurodytą atliekų naudojimo ar šalinimo užbaigimą.

5. Finansinė garantija arba lygiavertis draudimas grąžinami, kai atitinkama kompetentinga institucija gauna 16 straipsnio e punkte nurodytą pažymėjimą arba, kai tinkama, 15 straipsnio e punkte nurodytą pažymėjimą dėl tarpinių naudojimo ar šalinimo operacijų.

6. Nukrypstant nuo 5 dalies nuostatų, jei atliekų vežimas yra skirtas tarpinėms naudojimo ar šalinimo operacijoms, o tolesnės jų naudojimo ar šalinimo operacijos yra atliekamos paskirties šalyje, finansinė garantija arba lygiavertis draudimas gali būti grąžinamas, kai atliekos išvežamos iš tarpinio įrenginio, o atitinkama kompetentinga institucija gauna 15 straipsnio d punkte nurodytą pažymėjimą. Šiuo atveju bet kokiam tolesniam atliekų vežimui į naudojimo ar šalinimo įrenginį reikalinga nauja finansinė garantija arba lygiavertis draudimas, nebent paskirties kompetentinga institucija sutinka, kad ši finansinė garantija ar lygiavertis draudimas yra nebūtini. Tokiu atveju paskirties kompetentinga institucija atsako už prievoles, atsirandančias neteisėto vežimo atveju, arba už atliekų grąžinimą, kai numatytas vežimas, tolesnis naudojimas ar šalinimas negali būti užbaigti taip, kaip numatyta.

7. Finansinę garantiją ar lygiavertį draudimą patvirtinusi Bendrijos kompetentinga institucija turi turėti galimybę pasinaudoti ja ir ja garantuojamomis lėšomis, įskaitant mokėjimų kitoms atitinkamoms institucijoms atlikimui, kad būtų įvykdyti pagal 23 ir 25 straipsnių nuostatas kylantys įsipareigojimai.

8. Pateikiant bendrą pranešimą pagal 13 straipsnio nuostatas, vietoje vienos visam bendram pranešimui taikomos finansinės garantijos ar lygiaverčio draudimo galima įsigyti bendro pranešimo dalims taikomą finansinę garantiją ar lygiavertį draudimą. Tokiais atvejais finansinė garantija arba lygiavertis draudimas turi būti pradėtas taikyti ne vėliau kaip iki vežimo, apie kurį pranešta ir kuriam jis skirtas, pradžios.

8. Finansinė garantija arba lygiavertis draudimas grąžinami, kai atitinkama kompetentinga institucija gauna 16 straipsnio e punkte nurodytą pažymėjimą arba, jei tinkama, 15 straipsnio e punkte nurodytą pažymėjimą dėl atitinkamų atliekų tarpinio naudojimo ar šalinimo operacijų. 6 dalis taikoma mutatis mutandis.

9. Valstybės narės informuoja Komisiją apie pagal šį straipsnį priimtas nacionalinių teisės aktų nuostatas.

7 straipsnis

Išsiuntimo kompetentingos institucijos siunčiamas pranešimas

1. Gavusi tinkamai užpildytą pranešimą, kaip apibūdinta 4 straipsnio 2 punkto antroje pastraipoje, išsiuntimo kompetentinga institucija pasilieka pranešimo kopiją, o pranešimą perduoda paskirties kompetentingai institucijai, jo kopijas – visoms tranzito kompetentingoms institucijoms, bei informuoja pranešėją apie minėto dokumento išsiuntimą. Pranešimas išsiunčiamas per tris darbo dienas nuo jo gavimo.

2. Jei pranešimas nebuvo tinkamai užpildytas, išsiuntimo kompetentinga institucija pagal 4 straipsnio 2 dalies antrąją pastraipą paprašo pranešėjo informacijos ir dokumentacijos.

2. Tai atliekama per tris darbo dienas nuo pranešimo gavimo.

2. Tokiais atvejais išsiuntimo kompetentinga institucija 1 dalies nuostatas turi įvykdyti per tris darbo dienas nuo prašytos informacijos ir (arba) dokumentacijos gavimo.

3. Gavusi pagal 4 straipsnio 2 punkto antrąją pastraipą tinkamai užpildytą pranešimą, išsiuntimo kompetentinga institucija per tris darbo dienas gali nuspręsti toliau pranešimo nesiųsti, jeigu ji turi prieštaravimų dėl vežimo, pagal 11 ir 12 straipsnių nuostatas.

3. Apie savo sprendimą ir šiuos prieštaravimus ji nedelsdama informuoja pranešėją.

4. Jeigu per 30 dienų nuo pranešimo gavimo išsiuntimo kompetentinga institucija neišsiuntė jo pagal 1 dalies reikalavimus, pranešėjui paprašius, ji pateikia jam pagrįstą paaiškinimą dėl savo neveikimo. Tai netaikoma, kai pagal 2 dalies nuostatas tinkamai nepaprašoma informacijos.

8 straipsnis

Atitinkamų kompetentingų institucijų prašymas pateikti informaciją ir dokumentaciją, ir paskirties kompetentingos institucijos patvirtinimas

1. Gavusios išsiuntimo kompetentingos institucijos siųstą pranešimą, jei kuri nors iš atitinkamų kompetentingų institucijų nusprendžia, kad reikia papildomos informacijos ir dokumentacijos, kaip nurodyta 4 straipsnio 3 punkto antroje pastraipoje, jos paprašo šios informacijos ir dokumentacijos iš pranešėjo bei apie šį prašymą informuoja kitas kompetentingas institucijas. Tai atliekama per tris darbo dienas nuo pranešimo gavimo. Tokiais atvejais atitinkamos kompetentingos institucijos paskirties kompetentingą instituciją turi informuoti per tris darbo dienas nuo prašytos informacijos ir (arba) dokumentacijos gavimo.

2. Kai paskirties kompetentinga institucija mano, kad pranešimas tinkamai užpildytas, kaip nurodyta 4 straipsnio 3 punkto antroje pastraipoje, ji pranešėjui siunčia patvirtinimą, o kitoms atitinkamoms kompetentingoms institucijoms – šio patvirtinimo kopijas. Tai atliekama per tris darbo dienas nuo tinkamai užpildyto pranešimo gavimo.

3. Jeigu per 30 dienų nuo pranešimo gavimo paskirties kompetentinga institucija nepatvirtino pranešimo, kaip to reikalaujama pagal 2 dalies nuostatas, pranešėjui paprašius, pateikia jam pagrįstą paaiškinimą.

9 straipsnis

Paskirties, išsiuntimo ir tranzito kompetentingų institucijų leidimai bei vežimo, naudojimo ir šalinimo laikotarpiai

1. Paskirties, išsiuntimo ir tranzito kompetentingos institucijos per 30 dienų nuo paskirties kompetentingos institucijos patvirtinimo apie pranešimo gavimą pagal 8 straipsnį raštu priima vieną iš toliau nurodytų tinkamai pagrįstų sprendimų dėl pranešto vežimo:

a) leidžia, nenustatydamos sąlygų;

b) leidžia, nustatydamos sąlygas pagal 10 straipsnio nuostatas; arba

c) pareiškia prieštaravimą pagal 11 ir 12 straipsnius.

1. Manoma, kad tranzito kompetentinga institucija duoda tylų sutikimą, jei ji per minėtą 30 dienų laikotarpį nepateikia prieštaravimo.

2. Paskirties, išsiuntimo ir prireikus tranzito kompetentingos institucijos per 1 dalyje nurodytą 30 dienų laikotarpį pranešėjui raštu pateikia savo sprendimą ir jo priežastis, o kitoms atitinkamoms kompetentingoms institucijoms – šio sprendimo kopijas.

3. Paskirties, išsiuntimo ir prireikus tranzito kompetentingos institucijos savo raštišką leidimą pranešimo dokumente ar turimose jo kopijose pažymi atitinkamai pasirašydamos, juos antspauduodamos ir įrašydamos datą.

4. Planuotam vežimui raštiškas leidimas galioja vienerius kalendorinius metus nuo jo išdavimo arba iki vėlesnės dienos, kuri nurodyta pranešimo dokumente. Tačiau tai netaikoma, jeigu atitinkamos kompetentingos institucijos nustatė trumpesnį laikotarpį.

5. ylus sutikimas planuojamam vežimui baigia galioti praėjus vieneriems kalendoriniams metams po to, kai baigiasi 1 dalyje nurodytas 30 dienų laikotarpis.

6. Planuojamą vežimą galima vykdyti tik išpildžius 16 straipsnio a ir b punktų reikalavimus bei visų kompetentingų institucijų išduoto raštiško leidimo ar tylaus sutikimo galiojimo laikotarpiu.

7. Jei atitinkamos kompetentingos institucijos nenumato trumpesnio laikotarpio, planuoto vežimo atliekų naudojimas ar šalinimas užbaigiamas ne vėliau kaip praėjus vieneriems kalendoriniams metams po to, kai šios atliekos buvo gautos įmonėje įrenginyje.

8. Atitinkamos kompetentingos institucijos panaikina savo leidimą, kai sužino, kad:

a) atliekų sudėtis yra ne tokia, kaip nurodyta pranešime; arba

b) nesilaikoma nustatytų vežimo sąlygų; arba

c) atliekų naudojimas ar šalinimas neatitinka minėtas operacijas atliekančiam įmonei įrenginiui suteikto leidimo;

d) atliekos yra ar buvo vežamos, naudojamos ar šalinamos tokiu būdu, kuris neatitinka pranešimo ir judėjimo dokumentuose ar jų prieduose pateiktos informacijos.

9. Apie bet kokį panaikinimą pranešėjas informuojamas oficialiu pranešimu, kurio kopijos siunčiamos atitinkamoms kompetentingoms institucijoms ir gavėjui.

10 straipsnis

Vežimo sąlygos

1. Per 30 dienų nuo paskirties kompetentingos institucijos patvirtinimo išsiuntimo pagal 8 straipsnį išsiuntimo, paskirties ir tranzito kompetentingos institucijos gali nustatyti savo leidimo sąlygas pranešime nurodytam vežimui. Šios sąlygos gali būti grindžiamos viena ar daugiau priežasčių, atitinkamai nurodytų 11 ar 12 straipsniuose.

2. Išsiuntimo, paskirties ir tranzito kompetentingos institucijos taip pat gali per 1 dalyje nurodytą 30 dienų laikotarpį nustatyti atliekų transportavimo savo jurisdikcijoje sąlygas. Šios transportavimo sąlygos negali būti griežtesnės už tas, kurios keliamos panašiam vežimui, vykdomam vien tik jų jurisdikcijoje, ir turi būti atsižvelgta į esamus susitarimus, ypač į susijusius tarptautinius susitarimus.

3. Išsiuntimo, paskirties ir tranzito kompetentingos institucijos taip pat gali per 1 dalyje nurodytą 30 dienų laikotarpį nustatyti sąlygą, kad jų leidimas laikomas panaikintu, jei finansinė garantija arba lygiavertis draudimas yra negaliojantys vėliausiai iki pranešime nurodyto vežimo pradžios, kaip reikalaujama 6 straipsnio 3 dalyje.

4. Sąlygas nustačiusi kompetentinga institucija pranešėjui šias sąlygas siunčia raštu, o susijusioms kompetentingoms institucijoms – jų kopijas.

4. Susijusi kompetentinga institucija sąlygas nurodo pranešimo dokumente arba jo priede.

5. Paskirties šalies kompetentingas institucija taip pat gali per 1 dalyje nurodytą 30 dienų laikotarpį nustatyti sąlygą, kad atliekas priimanti įmonė įrenginys vestų reguliarius priimamų, išvežamų atliekų ir (arba) jų balanso bei pranešime numatytų atliekų naudojimo ir šalinimo operacijų įrašus visą pranešimo galiojimo laikotarpį. Minėtus įrašus turi pasirašyti asmuo, teisiškai atsakingas už įrenginio darbą, ir jie turi būti nusiųsti paskirties šalies kompetentingai institucijai per vieną mėnesį po naudojimo ir šalinimo operacijų pabaigos.

11 straipsnis

Prieštaravimas dėl šalinimui skirtų atliekų vežimo

1. Kai dėl planuojamo atliekų skirtų šalinimui vežimo pateikiamas pranešimas, paskirties ir išsiuntimo kompetentingos institucijos per 30 dienų nuo paskirties kompetentingos institucijos patvirtinimo pagal 8 straipsnį išsiuntimo gali pareikšti pagrįstą prieštaravimą, remdamosi viena ar daugiau iš toliau nurodytų priežasčių ir pagal Sutartį, jei:

a) planuojamas atliekų vežimas ar šalinimas neatitiktų priemonių, kurių imamasi artimumo, naudojimo prioriteto ir pakankamumo principams įgyvendinti Bendrijos ir nacionaliniu lygiu pagal Direktyvos 2006/12/EB nuostatas, bendrai ar iš dalies uždrausti arba sistemingai prieštarauti atliekų vežimui; arba

b) dėl vežimo prieštaraujančioje šalyje vykdomos veiklos planuojamas atliekų vežimas ar šalinimas prieštarautų nacionaliniams teisės aktams, susijusiems su aplinkos apsauga, viešąja tvarka, visuomenės saugumu ar sveikatos apsauga; arba

c) pranešėjas ar gavėjas anksčiau buvo pripažinti kaltais dėl neteisėto vežimo ar kokios nors kitos su aplinkos apsauga susijusios neteisėtos veiklos. Šiuo atveju išsiuntimo ir paskirties kompetentingos institucijos pagal šalyje galiojančius įstatymus gali neduoti sutikimo visiems vežimams, kuriuose dalyvauja svarstomas asmuo; arba

d) pranešėjas ar įmonė įrenginys, anksčiau veždami atliekas, pakartotinai nesilaikė 15 ir 16 straipsnių nuostatų; arba

e) valstybė narė pagal Bazelio konvencijos 4 straipsnio 1 dalį nori pasinaudoti savo teise uždrausti pavojingų arba minėtos Konvencijos II priede išvardytų atliekų importą; arba

f) planuojamas vežimas ar šalinimas prieštarauja įsipareigojimams pagal atitinkamos valstybės (-ių) narės (-ių) ar Bendrijos sudarytas tarptautines konvencijas; arba

g) planuojamas vežimas ar šalinimas, atsižvelgiant į geografines sąlygas ar būtinybę tam tikroms atliekų rūšims naudoti specializuotus įrenginius, neatitinka Direktyvos 2006/12/EB, ypač jos 5 ir 7 straipsnių nuostatų: i) kad būtų įgyvendintas pakankamumo principas Bendrijoje ir nacionaliniu lygiu; arba ii) kai specialūs įrenginiai turi šalinti atliekas iš artimesnio šaltinio, ir kompetentinga institucija šioms atliekoms teikia pirmenybę; arba iii) siekiant užtikrinti, kad atliekų vežimas atitiktų atliekų tvarkymo planus; arba

h) atliekos bus tvarkomos įrenginyje, kuriam taikoma Direktyva 96/61/EB, tačiau jis netaiko geriausių prieinamų gamybos būdų, apibrėžtų minėtos direktyvos 9 straipsnio 4 dalyje, taip, kad būtų laikomasi leidimo įrenginiui; arba

i) atliekos yra mišrios komunalinės atliekos, surinktos iš privačių namų ūkių (atliekų įrašas 20 03 01); arba

j) atitinkamos atliekos nebus tvarkomos laikantis teisiškai privalomų Bendrijos teisės aktuose nustatytų šalinimo operacijų aplinkos apsaugos standartų (taip pat ir tais atvejais, kai leidžiama naudotis laikinomis nukrypti leidžiančiomis nuostatomis).

2. Tranzito kompetentinga institucija (-os) per 1 dalyje nurodytą 30 dienų laikotarpį pagrįstus prieštaravimus gali pareikšti tik vadovaudamasi (-osi) 1 straipsnio b, c, d ir f punktais.

3. Kai išsiuntimo valstybėje narėje per metus susidaro toks mažas pavojingų atliekų kiekis, kad toje valstybėje narėje statyti naujus specializuotus atliekų šalinimo įrenginius būtų neekonomiška, 1 dalies a punktas netaikomas.

Paskirties kompetentinga institucija bendradarbiauja su išsiuntimo kompetentinga institucija, kuri mano, kad turėtų būti taikoma ši dalia, o ne 1 dalies a punktas, kad šis klausimas būtų sprendžiamas abipusiai.

▼M3

Jei nepriimamas valstybes nares tenkinantis sprendimas, bet kuri valstybė narė gali perduoti klausimą spręsti Komisijai. Komisija sprendžia klausimą laikydamasi 59a straipsnio 2 dalyje nurodytos reguliavimo procedūros.

▼B

4. Jeigu per 1 dalyje nurodytą 30 dienų laikotarpį kompetentingos institucijos mano, kad prieštaravimą sukėlusios problemos buvo išspręstos, jos apie tai nedelsdamos raštu informuoja pranešėją, o šio rašto kopijas siunčia gavėjui ir kitoms atitinkamoms kompetentingoms institucijoms.

5. Jeigu per 1 dalyje nurodytą 30 dienų laikotarpį prieštaravimą sukėlusios priežastys nepašalinamos, pranešimas laikomas negaliojančiu. Tais atvejais, kai pranešėjas vis dar ketina vežti, parengiamas naujas pranešimas, jei visos atitinkamos kompetentingos institucijos ir pranešėjas nesusitaria kitaip.

6. Apie pagal 1 dalies a punktą, arba 1 dalies e punktą valstybių narių priimtas priemones, kuriomis bendrai ar iš dalies uždraudžiama arba sistemingai prieštaraujama šalinti skirtų atliekų vežimui nedelsiant pranešama Komisijai, kuri informuoja kitas valstybes nares.

12 straipsnis

Prieštaravimas dėl naudojimui skirtų atliekų vežimo

1. Kai dėl planuojamo naudojimui skirtų atliekų vežimo pateikiamas pranešimas, paskirties ir išsiuntimo kompetentingos institucijos per 30 dienų nuo paskirties kompetentingos institucijos patvirtinimo pagal 8 straipsnį išsiuntimo gali pareikšti pagrįstą prieštaravimą, remdamosi viena ar daugiau iš toliau nurodytų priežasčių ir pagal Sutartį, jei:

a) planuojamas vežimas ir naudojimas neatitiktų Direktyvos 2006/12/EB, ypač jos 3, 4, 7 ir 10 straipsnių nuostatų; arba

b) dėl vežimo prieštaraujančioje šalyje vykdomos veiklos planuojamas atliekų vežimas ar naudojimas prieštarautų šalies nacionaliniams teisės aktams, susijusiems su aplinkos apsauga, viešąja tvarka, visuomenės saugumu ar sveikatos apsauga; arba

c) planuojamas atliekų vežimas ar naudojimas išsiuntimo šalyje prieštarautų nacionaliniams teisės aktams dėl atliekų naudojimo, įskaitant kai planuojamas atliekų vežimas būtų susijęs su atliekomis, skirtomis naudoti įrenginyje, kuriam taikomi žemesni tam tikro atliekų srauto apdorojimo reikalavimai, nei taikomi išsiuntimo šalyje, atsižvelgiant į būtinybę užtikrinti tinkamą vidaus rinkos funkcionavimą. Šis punktas netaikomas, jeigu: i) yra atitinkami Bendrijos teisės aktai, ypač susiję su atliekomis, ir jei reikalavimai, kurie yra tokio pat griežtumo kaip ir nustatyti Bendrijos teisės aktuose, buvo įdiegti nacionalinėje teisėje perkeliant šiuos Bendrijos teisės aktus; ii) naudojimo operacijos paskirties šalyje bus atliekamos tokiomis sąlygomis, kurios yra maždaug tokios pačios, kaip nustatytos išsiuntimo šalies įstatymais; iii) apie kitus, nei nurodyti i punkte, išsiuntimo šalies įstatymus nebuvo pranešta pagal 1998 m. birželio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 98/34/EB, nustatančios informacijos apie techninius standartus ir reglamentus teikimo tvarką ir su informacine visuomene susijusių paslaugų teikimo taisykles ( 20 ) nuostatas, kai tai buvo būtina pagal šią direktyvą; arba

d) pranešėjas ar gavėjas anksčiau buvo pripažinti kaltais dėl neteisėto vežimo ar kokios nors kitos su aplinkos apsauga susijusios neteisėtos veiklos. Šiuo atveju išsiuntimo ir paskirties kompetentingos institucijos pagal nacionalinės teisės aktus gali neduoti sutikimo visiems vežimams, kuriuose dalyvauja svarstomas asmuo; arba

e) pranešėjas ar įmonė įrenginys, anksčiau veždami atliekas, nuolat nesilaikė 15 ir 16 straipsnių nuostatų; arba

f) planuojamas vežimas ar naudojimas prieštarauja įsipareigojimams pagal atitinkamų valstybių narių ar Bendrijos sudarytas tarptautines konvencijas; arba

g) naudojamų ir nenaudojamų atliekų santykis, apskaičiuota medžiagų, kurios bus galutinai panaudotos, vertė arba naudojimo kaštai ir nepanaudojamos frakcijos šalinimo kaštai nepateisina naudojimo atsižvelgiant į ekonominius ir (arba) aplinkosaugos sumetimus;

h) vežamos atliekos, skirtos šalinimui, o ne naudojimui; arba

i) atliekos bus tvarkomos įmonėje įrenginyje, kuriai taikoma Direktyva 96/61/EB, tačiau kuri netaiko geriausių prieinamų gamybos būdų, apibrėžtų minėtos direktyvos 9 straipsnio 4 dalyje, taip, kad būtų laikomasi leidimo įrenginiui reikalavimų; arba

j) atitinkamos atliekos nebus tvarkomos laikantis teisiškai privalomų Bendrijos teisės aktuose nustatytų naudojimo operacijų aplinkos apsaugos standartų ar naudojimo ar perdirbimo įsipareigojimų (taip pat ir tais atvejais, kai leidžiama naudotis laikinomis nukrypti leidžiančiomis nuostatomis); arba

k) atitinkamos atliekos nebus tvarkomos laikantis atliekų tvarkymo planų, sudarytų pagal Direktyvos 2006/12/EB 7 straipsnį, tam kad būtų vykdomi Bendrijos teisės aktais nustatytos teisiškai privalomos naudojimo ar perdirbimo įsipareigojimai.

2. Tranzito kompetentinga institucija (-os) per 1 dalyje nurodytą 30 dienų laikotarpį pagrįstus prieštaravimus dėl planuojamo vežimo gali pareikšti tik vadovaudamasi (-osi) 1 straipsnio b, d, e ir f punktais.

3. Jeigu per 1 dalyje nurodytą 30 dienų laikotarpį kompetentingos institucijos mano, kad prieštaravimus sukėlusios problemos buvo išspręstos, jos apie tai nedelsdamos raštu informuoja pranešėją, o šio rašto kopijas siunčia gavėjui ir kitoms atitinkamoms kompetentingoms institucijoms.

4. Jeigu per 1 dalyje nurodytą 30 dienų laikotarpį prieštaravimus sukėlusios priežastys nepašalinamos, pranešimo galiojimas baigiasi. Kai pranešėjas vis dar ketina vežti, pateikiamas naujas pranešimas, jei visos atitinkamos kompetentingos institucijos ir pranešėjas nesusitaria kitaip.

5. Valstybės narės pagal 51 straipsnio nuostatas Komisijai praneša apie kompetentingų institucijų pareikštus prieštaravimus pagal 1 dalies c punktą.

6. Išsiuntimo valstybė narė Komisijai ir kitoms valstybėms narėms praneša apie nacionalinius teisės aktus, kuriais gali būti grindžiamas kompetentingų institucijų prieštaravimas pagal 1 dalies c punktą, ir prieš naudodamos šiuos teisės aktus pagrįstiems prieštaravimams pareikšti nurodo, kurioms atliekoms bei naudojimo operacijoms šie prieštaravimai taikomi.

13 straipsnis

Bendras pranešimas

1. Pranešėjas gali pateikti bendrą pranešimą, apimantį kelis vežimus, jeigu, kiekvieno vežimo atveju:

a) atliekų cheminės ir fizinės savybės iš esmės yra tokios pačios; ir

b) atliekos vežamos tam pačiam gavėjui ir į tą patį įrenginį; ir

c) pranešimo dokumente nurodytas tas pats vežimo maršrutas.

2. Jeigu dėl nenumatytų aplinkybių negalima laikytis to paties maršruto, pranešėjas, jeigu jau žino apie būtinus pakeitimus ir, kai įmanoma, prieš pradėdamas vežti, nedelsdamas apie tai informuoja atitinkamas kompetentingas institucijas.

2. Kai apie maršruto pakeitimus sužinoma prieš pradedant vežti, ir šie pakeitimai susiję su kitomis, nei bendrame pranešime nurodytos, kompetentingomis institucijomis, bendro pranešimo naudoti nebegalima ir reikia pateikti naują pranešimą.

3. Atitinkamos kompetentingos institucijos gali nustatyti, kad bendru pranešimu naudojamasi tik tuomet, jei pagal 4 straipsnio 2 ir 3 punktų antrąsias pastraipas pateikiama papildoma informacija ir dokumentai.

14 straipsnis

Išankstiniai leidimai naudojimo įrenginiams

1. Paskirties kompetentingos institucijos, kurių jurisdikcijai priklauso specifiniai atliekų naudojimo įrenginiai, gali nuspręsti suteikti šiems įrenginiams išankstinius leidimus.

1. Šie sprendimai galioja apibrėžtą laikotarpį ir bet kuriuo metu gali būti panaikinami.

2. Kai pateikiamas bendras pranešimas pagal 13 straipsnį, paskirties kompetentinga institucija, kitoms suinteresuotoms kompetentingoms institucijoms sutikus, 9 straipsnio 4 ir 5 dalyse nurodytą leidimo galiojimo laikotarpį gali pratęsti iki trejų metų.

3. Nutarusios įrenginiui išduoti išankstinį leidimą pagal 1 ir 2 dalį, kompetentingos institucijos informuoja Komisiją ir, jei reikia, EBPO sekretoriatą, apie:

a) atliekų naudojimo įrenginio pavadinimą, registracijos numerį ir adresą;

b) taikomų technologijų aprašymą, įskaitant R- kodą (-us);

c) IV ir IVA prieduose išvardytas atliekas ar atliekas, kurioms taikomas sprendimas;

d) bendrą kiekį, kuriam iš anksto suteiktas leidimas;

e) galiojimo laikotarpį;

f) bet kokį išankstinio leidimo pakeitimą;

g) bet kokius pateiktos informacijos pakeitimus; ir

h) bet kokį išankstinio leidimo panaikinimą.

3. Šiam tikslui naudojama VI priede pateikiama forma.

4. Nukrypstant nuo 9, 10 ir 12 straipsnių nuostatų, leidimui pagal 9 straipsnį suteikti, sąlygoms pagal 10 straipsnį nustatyti ar prieštaravimui pagal 12 straipsnį pareikšti kompetentingos institucijos turi septynių darbo dienų laikotarpį nuo paskirties kompetentingos institucijos patvirtinimo pagal 8 straipsnį išsiuntimo dienos.

5. Neatsižvelgiant į 4 dalį, išsiuntimo kompetentinga institucija gali nuspręsti, kad reikia daugiau laiko tolesnei informacijai ar dokumentacijai iš pranešėjo gauti.

5. Tokiu atveju kompetentinga institucija per septynias darbo dienas pranešėjui siunčia raštišką pranešimą, o šio pranešimo kopijas – kitoms suinteresuotoms kompetentingoms institucijoms.

5. Visas būtinas laikotarpis yra ne ilgesnis kaip 30 dienų nuo paskirties kompetentingos institucijos patvirtinimo pagal 8 straipsnį išsiuntimo dienos.

15 straipsnis

Tarpinio naudojimo ir šalinimo operacijoms taikomos papildomos nuostatos

Atliekų, skietų tarpinio naudojimo ar šalinimo operacijoms, vežimui taikomos šios papildomos nuostatos:

a) Kai atliekų vežimas yra skirtas tarpinei naudojimo ar šalinimo operacijai, be pradinės tarpinės naudojimo ar šalinimo operacijos pranešimo dokumente taip pat nurodomi visi įrenginiai, kuriuose numatytos tolesnės tarpinio, taip pat ne tarpinio naudojimo ir šalinimo operacijos.

b) Išsiuntimo ir paskirties kompetentingos institucijos gali duoti leidimą atliekų, skirtų tarpinei naudojimo ar šalinimo operacijai, vežimui tik tada, jei nėra pagrindo pagal 11 ar 12 straipsnius prieštarauti atliekų vežimui (-ams) į įmones įrenginius, atliekančias bet kokias tolesnes tarpines, arba ne tarpines, naudojimo ar šalinimo operacijas.

c) Gavęs atliekas, tarpinę naudojimo ar šalinimo operaciją atliekantiįmonė įrenginys per tris dienas nuo atliekų gavimo pateikia patvirtinimą raštu, kad atliekas gavo. Šis patvirtinimas nurodomas judėjimo dokumente arba pridedamas prie jo. Minėta įmonė įrenginys šį patvirtinimą turinčias pasirašytas judėjimo dokumento kopijas siunčia pranešėjui ir susijusioms kompetentingoms institucijoms.

d) Kaip galima greičiau, bet ne vėliau kaip per 30 dienų po tarpinės naudojimo ar šalinimo operacijos užbaigimo, ir ne vėliau kaip per vienerius metus ar trumpesnį laikotarpį pagal 9 straipsnio 7 dalį nuo atliekų gavimo šią operaciją atliekanti įmonė įrenginys savo atsakomybe pažymi, kad tarpinis naudojimas ar šalinimas yra užbaigtas. Šis pažymėjimas nurodomas judėjimo dokumente arba pridedamas prie jo. Minėta įmonė įrenginys šį pažymėjimą turinčias pasirašytas judėjimo dokumento kopijas siunčia pranešėjui ir suinteresuotoms kompetentingoms institucijoms.

e) Kai tarpinę naudojimo ar šalinimo operaciją atliekanti naudojimo ar šalinimo įmonė įrenginys pristato atliekas į paskirties šalyje esančią įmonę įrenginį tolesnei tarpinei ar ne tarpinei naudojimo ar šalinimo operacijai, kaip galima greičiau, bet ne vėliau kaip per vienerius kalendorinius metus nuo atliekų pristatymo, arba trumpesnį laikotarpį pagal 9 straipsnio 7 dalį, iš šios įmonės įrenginio gauna pažymėjimą, kad tolesnė ne tarpinė naudojimo ar šalinimo operacija yra užbaigta. Minėta įmonė įrenginys, atliekanti tarpinio naudojimo ar šalinimo operaciją, pranešėjui ir atitinkamoms kompetentingoms institucijoms nedelsdama siunčia atitinkamą (-us) pažymėjimą (-us), nurodydama vežimą (-us), kuriam (-iems) jis (jie) priklauso.

f) Kai pagal e punkte pateiktą apibūdinimą atliekos pristatomos į įmonę įrenginį, įsikūrusią: i) pirminio išsiuntimo šalyje ar kitoje valstybėje narėje, būtinas naujas pranešimas pagal I dalies nuostatas; arba ii) trečiojoje šalyje, būtinas naujas pranešimas pagal šio reglamento nuostatas, pirminio išsiuntimo kompetentingai institucijai taip pat taikant nuostatas dėl atitinkamų kompetentingų institucijų.

16 straipsnis

Reikalavimai gavus leidimą atliekoms vežti

Susijusioms kompetentingoms institucijoms davus leidimą pranešime nurodytam vežimui, visos dalyvaujančios įmonės užpildo judėjimo dokumentą, o bendro pranešimo atveju – judėjimo dokumentus nurodytais punktais, jį ar juos pasirašo, o jų kopijas– saugo. Vykdomi šie reikalavimai:

a) Pranešėjo užpildomas judėjimo dokumentas: gavęs išsiuntimo, paskirties ir tranzito kompetentingų institucijų leidimą, arba tranzito kompetentingos institucijos tylų sutikimą, jis, įrašydamas konkrečią vežimo datą ir kitaip užpildydamas judėjimo dokumentą, tiek, kiek yra įmanoma, jį užbaigia.

b) Išankstinė informacija dėl konkrečios vežimo pradžios: pranešėjas užpildyto judėjimo dokumento, kaip apibūdinta a punkte, kopiją išsiunčia atitinkamoms kompetentingoms institucijoms ir gavėjui ne vėliau kaip prieš tris darbo dienas iki vežimo pradžios.

c) Kiekvieną transportavimą lydintys dokumentai: pranešėjas saugo judėjimo dokumento kopiją. Kiekvieną transportavimą turi lydėti judėjimo dokumentas ir pranešimo dokumento, kuriame yra atitinkamų kompetentingų institucijų raštiški leidimai ir sąlygos, kopijos. Judėjimo dokumentą saugo atliekas gaunantis įmonė įrenginys.

d) Įmonės įrenginio išduodamas raštiškas patvirtinimas apie atliekų gavimą: per tris dienas nuo atliekų gavimo įmonė įrenginys pateikia raštišką patvirtinimą, kad gavo atliekas. Šis patvirtinimas nurodomas judėjimo dokumente arba pridedamas prie jo. Šį patvirtinimą turinčias pasirašytas judėjimo dokumento kopijas įmonė įrenginys siunčia pranešėjui ir susijusioms kompetentingoms institucijoms.

e) Įmonės įrenginio išduodamas pažymėjimas apie ne tarpinį naudojimą ar šalinimą: kaip galima greičiau, bet ne vėliau kaip per 30 dienų po ne tarpinės naudojimo ar šalinimo operacijos užbaigimo ir ne vėliau kaip per vienerius metus ar trumpesnį laikotarpį pagal 9 straipsnio 7 dalį nuo atliekų gavimo gavėjas arba šią operaciją atliekanti įmonė įrenginys savo atsakomybe pažymi, kad ne tarpinis naudojimas ar šalinimas yra užbaigtas. Šis pažymėjimas nurodomas judėjimo dokumente arba pridedamas prie jo. Šį pažymėjimą turinčias pasirašytas judėjimo dokumento kopijas įmonė įrenginys siunčia pranešėjui ir susijusioms kompetentingoms institucijoms.

17 straipsnis

Pakeitimai gavus leidimą atliekų vežimui

1. Jeigu atliekami esminiai vežimo, dėl kurio gautas leidimas, elementų ir (arba) sąlygų pakeitimai, įskaitant numatyto kiekio, maršruto, maršruto parinkimo, vežimo datos ar vežėjo pakeitimą, pranešėjas nedelsdamas ir, jei įmanoma, iki išvežimo pradžios, informuoja atitinkamas kompetentingas institucijas ir gavėją.

2. Šiais atvejais pateikiamas naujas pranešimas, nebent atitinkamos kompetentingos institucijos mano, kad dėl pasiūlytų pakeitimų naujo pranešimo rengti nebūtina.

3. Jei su šiais pakeitimais susijusios kitos, nei pirminiame pranešime nurodytos, kompetentingos institucijos, pateikiamas naujas pranešimas.







2 SKYRIUS

Bendri informacijos reikalavimai

18 straipsnis

Tam tikra informacija, lydinti vežamas atliekas

1. 3 straipsnio 2 ir 4 dalyse nurodytoms atliekoms, kurias numatyta vežti, taikomi šie procedūriniai reikalavimai:

a) Siekiant padėti stebėti šių atliekų vežimą, vežimą organizuojantis išsiuntimo šalies jurisdikcijai priklausantis asmuo užtikrina, kad vežamas atliekas lydėtų VII priede nurodytas dokumentas.

b) VII priede nurodytą dokumentą iki vežimo pradžios pasirašo vežimą organizuojantis asmuo, o naudojimo įmonė įrenginys ar laboratorija bei gavėjas – kai šios atliekos gaunamos.

2. VII priede nurodyta vežimą organizuojančio asmens ir naudojimui skirtų atliekų gavėjo sutartis turi galioti nuo vežimo pradžios ir joje turi būti vežimą organizuojančio asmens įsipareigojimas, kai atliekų vežimo ar naudojimo negalima užbaigti, kaip buvo numatyta, arba šis vežimas buvo neteisėtas, arba gavėjo įsipareigojimas, kai vežimą organizuojantis asmuo neturi galimybių užbaigti atliekų vežimo ar jų naudojimo (pavyzdžiui, yra nemokus):

a) atliekas atsiimti arba užtikrinti alternatyvų jų naudojimo būdą; ir

b) jei būtina, tuo laiku jas saugoti.

2. Atitinkamai institucijai paprašius, vežimą organizuojantis asmuo arba gavėjas pateikia sutarties kopiją.

3. Tikrinimo, vykdymo, planavimo ir statistiniams tikslams valstybės narės pagal šalies įstatymus gali paprašyti 1 dalyje nurodytos informacijos apie atliekų vežimą, kuriam taikomas šis straipsnis.

4. 1 dalyje nurodyta informacija laikoma konfidencialia, kai to reikalaujama Bendrijos ir nacionaliniuose teisės aktuose.







3 SKYRIUS

Bendrieji reikalavimai

19 straipsnis

Draudimas maišyti atliekas vežimo metu

Nuo vežimo pradžios iki gavimo naudojimo ar šalinimo įmonėje įrenginyje pranešimo dokumente arba, kaip nurodyta 18 straipsnyje, atliekos su kitomis atliekomis nemaišomos.

20 straipsnis

Dokumentų ir informacijos saugojimas

1. Bendrijoje kompetentingos institucijos, pranešėjas, gavėjas ir atliekas gaunanti įmonė įrenginys mažiausiai trejus metus nuo vežimo pradžios saugo visus kompetentingoms institucijoms siųstus ar iš jų gautus dokumentus, susijusius su vežimu, apie kurį pranešta.

2. Bendrijoje atliekų vežimą organizuojantis asmuo, gavėjas ir atliekas gaunanti įmonė įrenginys mažiausiai trejus metus nuo vežimo pradžios saugo informaciją, pateiktą pagal 18 straipsnio 1 dalį.

21 straipsnis

Viešas pranešimų prieinamumas

Jei tokia informacija pagal Bendrijos arba nacionalinius teisės aktus nėra konfidenciali, išsiuntimo arba paskirties kompetentingos institucijos gali, pasinaudodamos atitinkamomis priemonėmis, pvz., internetu, pranešimus apie atliekų vežimą, kuriam jos pritarė, padaryti viešai prieinamais.







4 SKYRIUS

Atsiėmimo įsipareigojimai

22 straipsnis

Atsiėmimas, kai atliekų vežimas negali būti užbaigtas taip, kaip numatyta

1. Kai bet kuri iš atitinkamų kompetentingų institucijų sužino, kad atliekų vežimas, įskaitant jų naudojimą ar šalinimą, negali būti užbaigtas taip, kaip numatyta pagal pranešimo bei judėjimo dokumentų ir (arba) 4 straipsnio 4 punkto antroje pastraipoje ir 5 straipsnyje nurodytos sutarties sąlygas, jos nedelsdamos apie tai praneša išsiuntimo kompetentingai institucijai. Kai naudojimo ar šalinimo įmonė įrenginys atsisako gautų atliekų, jis nedelsdama apie tai praneša paskirties kompetentingai institucijai.

2. Išsiuntimo kompetentinga institucija užtikrina, kad, išskyrus 3 dalyje numatytais atvejais, pranešėjas, nustatytas laikantis 2 straipsnio 15 punkte nurodytos hierarchijos, arba, jei tai neįvykdoma, ši kompetentinga institucija pati arba jos vardu veikiantis fizinis ar juridinis asmuo grąžintų šias atliekas į jos jurisdikcijai priklausančią teritoriją ar kokią kitą vietą išsiuntimo šalyje.

2. Tai atliekama per 90 dienų arba per kitą laikotarpį, dėl kurio atitinkamos kompetentingos institucijos gali sutarti, po to, kai išsiuntimo kompetentinga institucija sužino, arba paskirties ar tranzito kompetentinga institucija jai raštu praneša, kad atliekų, kurioms duotas leidimas, vežimas arba naudojimas ar šalinimas negali būti užbaigtas, ir informuoja apie šio neužbaigimo priežastį (-is). Šio pranešimo priežastis gali būti, inter alia, kitų kompetentingų institucijų paskirties ar tranzito kompetentingai institucijai suteikta informacija.

3. 2 dalies atsiėmimo įsipareigojimas netaikomas, jei pranešėjas arba, jei tai neįvykdoma, išsiuntimo kompetentinga institucija arba jos vardu fizinis ar juridinis asmuo įtikina atliekų naudojime ar šalinime dalyvaujančias išsiuntimo, tranzito ir paskirties kompetentingas institucijas, kad atliekas galima naudoti ar pašalinti alternatyviu būdu paskirties šalyje ar kur nors kitur.

3. 2 dalies atsiėmimo įsipareigojimas netaikomas, jeigu atvežtos atliekos atitinkamoje įmonėje įrenginyje operacijos metu buvo negrįžtamai sumaišytos su kitų rūšių atliekomis dar prieš tai, kai atitinkama kompetentinga institucija sužinojo, kad pranešime nurodytas atliekų vežimas negali būti užbaigtas, kaip tai apibūdinta l dalyje. Šis mišinys naudojamas ar šalinamas alternatyviu būdu pagal pirmą pastraipą.

4. Tuo atveju, kai atsiimama pagal 2 dalį, pateikiamas naujas pranešimas, jei atitinkamos kompetentingos institucijos nesusitaria, kad pakanka pirminės išsiuntimo kompetentingos institucijos tinkamai pagrįsto prašymo.

4. Pirminis pranešėjas arba, jei tai neįvykdoma, bet kuris kitas fizinis ar juridinis asmuo, nustatytas pagal 2 straipsnio 15 punktą, arba, jei tai neįvykdoma, pirminė išsiuntimo kompetentinga institucija arba fizinis ar juridinis asmuo jos vardu atitinkamai pateikia naują pranešimą.

4. Nė viena kompetentinga institucija neturi neprieštarauti atliekų vežimui, kuris negali būti užbaigtas, grąžinimui ar atitinkamai naudojimo ar šalinimo operacijai.

5. Tais atvejais, kai susitariama dėl alternatyvių darbų už pirminės paskirties šalies ribų pagal 3 dalį, pirminis pranešėjas arba, jei tai neįvykdoma, bet kuris kitas fizinis ar juridinis asmuo, nustatytas pagal 2 straipsnio 15 punktą, arba, jei tai neįvykdoma, pirminė išsiuntimo kompetentinga institucija arba fizinis ar juridinis asmuo jos vardu, jei reikalinga, pateikia naują pranešimą.

5. Kai pranešėjas pateikia šį pranešimą, jis taip pat pateikiamas pirminės išsiuntimo šalies kompetentingai institucijai.

6. Tais atvejais, kai atliekos tvarkomos alternatyviu būdu pirminėje paskirties šalyje pagal 3 dalį, naujo pranešimo nereikia ir pakanka tik tinkamai pagrįsto prašymo. Šį tinkamai pagrįstą prašymą, leidimui dėl alternatyvių darbų atlikimo gauti, pirminis pranešėjas siunčia paskirties ir išsiuntimo kompetentingoms institucijoms arba, jei tai neįvykdoma, pirminė išsiuntimo kompetentinga institucija siunčia jį paskirties kompetentingai institucijai.

7. Jeigu, vadovaujantis 4 ar 6 dalies nuostatomis, naujo pranešimo pateikti nereikia, pirminis pranešėjas arba, jei tai neįvykdoma, bet kuris kitas fizinis ar juridinis, nustatytas pagal 2 straipsnio 15 punktą, arba, jei tai neįvykdoma, pirminė išsiuntimo kompetentinga institucija arba fizinis ar juridinis asmuo jos vardu užpildo naują judėjimo dokumentą pagal 15 straipsnį ar 16 straipsnį.

7. Jeigu naują pranešimo dokumentą pagal 4 ar 5 dalis pateikia pirminė išsiuntimo kompetentinga institucija, naujos finansinės garantijos ar lygiaverčio draudimo nereikia.

8. Pranešėjo įsipareigojimas ir papildomas išsiuntimo šalies įsipareigojimas atsiimti atliekas arba organizuoti alternatyvųjį jų naudojimą ar šalinimą baigiasi, kai įmonė įrenginys išduoda 16 straipsnio e punkte arba, jei taikytina, 15 straipsnio e punkte nurodytą ne tarpinio naudojimo ar šalinimo pažymėjimą. 6 straipsnio 6 dalyje nurodyto tarpinio naudojimo ar šalinimo atvejais papildomas išsiuntimo šalies įsipareigojimas baigiasi, kai įmonė įrenginys išduoda 15 straipsnio d punkte nurodytą pažymėjimą.

8. Jei įmonė įrenginys naudojimo ar šalinimo pažymėjimą išduoda taip, kad vežimas tampa neteisėtu ir to pasekmė – finansinės garantijos sugrąžinimas, taikomos 24 straipsnio 3 dalies ir 25 straipsnio 2 dalies nuostatos.

9. Kai paaiškėja, kad vežamos atliekos, kurių vežimo negalima užbaigti, įskaitant jų naudojimą ar šalinimą, yra valstybės narės teritorijoje, kompetentinga institucija, kurios jurisdikcijai priklauso dalis, kurioje aptiktos atliekos, atsako už tai, kad būtų sudaryti susitarimai dėl atliekų saugojimo iki jų grąžinimo ar ne tarpinio naudojimo ar šalinimo alternatyviu būdu.

23 straipsnis

Atsiėmimo kaštai, kai atliekų vežimas negali būti užbaigiamas

1. Kaštus, atsiradusius dėl atliekų, kurių vežimo negalima užbaigti, atsiėmimo, įskaitant transportavimo, naudojimo ar šalinimo kaštus, kaip apibrėžta 22 straipsnio 2 ar 3 dalyse, ir nuo tos dienos, kai išsiuntimo kompetentinga institucija sužinojo, kad atliekų vežimo, jų naudojimo ar šalinimo negalima užbaigti, saugojimo kaštus, kaip apibrėžta 22 straipsnio 9 dalyje, privalo padengti:

a) pranešėjas, nustatytas pagal 2 straipsnio 15 punkte nurodytą hierarchiją; arba, jei tai neįvykdoma;

b) kitas atitinkamas fizinis ar juridinis asmuo; arba, jei tai neįvykdoma;

c) išsiuntimo kompetentinga institucija; arba, jei tai neįvykdoma;

d) taip, kaip sutarė atitinkamos kompetentingos institucijos.

2. Šis straipsnis nepažeidžia atsakomybę reglamentuojančių Bendrijos ir nacionalinių nuostatų.

24 straipsnis

Neteisėtai vežamų atliekų atsiėmimas

1. Kai kompetentinga institucija nustato, kad atliekos vežamos neteisėtai, ji nedelsdama apie tai praneša kitoms atitinkamoms kompetentingoms institucijoms.

2. Jei už neteisėtą vežimą atsako pranešėjas, išsiuntimo kompetentinga institucija užtikrina, kad šias atliekas:

a) atsiimtų pranešėjas de facto; arba, jei nebuvo pateikta jokio pranešimo;

b) atsiimtų pranešėjas de jure; arba, jei tai neįvykdoma;

c) atsiimtų išsiuntimo kompetentinga institucija arba jos vardu fizinis ar juridinis asmuo; arba, jei tai neįvykdoma;

d) išsiuntimo kompetentinga institucija pati arba fizinis ar juridinis asmuo jos vardu alternatyviu būdu naudotų ar pašalintų paskirties arba išsiuntimo šalyje; arba, jei tai neįvykdoma;

e) išsiuntimo kompetentinga institucija pati arba fizinis ar juridinis asmuo jos vardu alternatyviu būdu naudotų arba pašalintų kitoje šalyje, jeigu visos atitinkamos kompetentingos institucijos tam pritaria.

2. Šis atsiėmimas, naudojimas ar šalinimas įvykdomas per 30 dienų arba per tokį kitą laikotarpį, dėl kurio atitinkamos kompetentingos institucijos gali tarpusavyje sutarti, po to, kai išsiuntimo kompetentinga institucija sužino, arba paskirties ar tranzito kompetentinga institucija jai raštu praneša, apie neteisėtą vežimą ir informuoja apie jo priežastį (-is). Šio pranešimo priežastis gali būti, inter alia, kitų kompetentingų institucijų paskirties ar tranzito kompetentingai institucijai suteikta informacija.

2. a, b, c punktuose nurodytais atsiėmimo atvejais pateikiamas naujas pranešimas, jeigu atitinkamos kompetentingos institucijos nesusitaria, kad pakanka pirminės išsiuntimo kompetentingos institucijos tinkamai pagrįsto prašymo.

2. Naują pranešimą pateikia a, b ar c punktuose išvardyti asmenys ar institucija, laikydamiesi šiuose punktuose nurodytos sekos.

2. Nė viena kompetentinga institucija neprieštarauja neteisėtai vežamų atliekų grąžinimui. Kai išsiuntimo kompetentingos institucijos atliekas tvarko alternatyviu būdu, kaip nurodyta d ir e punktuose, pirminė išsiuntimo kompetentinga institucija arba fizinis ar juridinis asmuo jos vardu pateikia naują pranešimą, jei atitinkamos kompetentingos institucijos nesusitaria, kad pakanka šios kompetentingos institucijos tinkamai pagrįsto prašymo.

3. Jei už neteisėtą vežimą atsako gavėjas, paskirties kompetentinga institucija užtikrina, kad šias atliekas naudotų ar šalintų aplinkai saugiu būdu:

a) gavėjas; arba, jei tai neįvykdoma;

b) pati kompetentinga institucija arba jos vardu fizinis ar juridinis asmuo.

3. Naudojimas ar šalinimas įvykdomas per 30 dienų, arba per tokį kitą laikotarpį, dėl kurio atitinkamos kompetentingos institucijos gali sutarti, po to, kai paskirties kompetentinga institucija sužino, arba išsiuntimo ar tranzito kompetentinga institucija jai raštu praneša, apie neteisėtą vežimą ir informuoja apie jo priežastį (-is). Šio pranešimo priežastis gali būti, inter alia, kitų kompetentingų institucijų paskirties ar tranzito kompetentingai institucijai suteikta informacija.

3. Tuo tikslu, kiek būtina, susijusios kompetentingos institucijos bendradarbiauja naudojant ar šalinant atliekas.

4. Jei naujo pranešimo pateikti nereikia, už grąžinimą atsakingas asmuo arba, jei tai neįvykdoma, pirminė išsiuntimo kompetentinga institucija, užpildo naują judėjimo dokumentą pagal 15 ar 16 straipsnį.

4. Jei naują pranešimą pateikia pirminė išsiuntimo kompetentinga institucija, naujos finansinės garantijos ar lygiaverčio draudimo nereikalaujama.

5. Ypač atvejais, kai atsakomybės už neteisėtą vežimą negalima priskirti nei pranešėjui, nei gavėjui, susijusios kompetentingos institucijos bendradarbiauja, kad užtikrintų šių atliekų naudojimą ar šalinimą.

6. 6 straipsnio 6 dalyje nurodyto tarpinio naudojimo ar šalinimo atvejais, kai po tarpinės naudojimo ar šalinimo operacijos užbaigimo nustatoma, kad atliekų vežimas buvo neteisėtas, papildomas išsiuntimo šalies įsipareigojimas atsiimti atliekas arba organizuoti jų alternatyvų naudojimą ar šalinimą baigiasi, kai įmonė įrenginys išduoda 15 straipsnio d punkte nurodytą pažymėjimą.

6. Jei įmonė įrenginys išduoda tokį naudojimo ar šalinimo pažymėjimą, dėl kurio vežimas tampa neteisėtu ir to pasekmė – finansinės garantijos grąžinimas, taikoma 3 dalis ir 25 straipsnio 2 dalis.

7. Kai paaiškėja, kad neteisėtas vežimas vykdomas valstybės narės teritorijoje, kompetentinga institucija, kurios jurisdikcijai priklauso dalis, kurioje aptiktos atliekos, atsako už tai, kad būtų sutarta dėl atliekų saugojimo iki jų grąžinimo ar ne tarpinio naudojimo ar šalinimo alternatyviu būdu.

8. 34 ir 36 straipsniai netaikomi tais atvejais, kai neteisėtai vežamos atliekos grąžinamos į išsiuntimo šalį, kurioje taikomi šiuose straipsniuose nustatyti draudimai.

9. 2 straipsnio 35 dalies g punkte apibrėžto neteisėto vežimo atveju, šį vežimą organizuojančiam asmeniui priskiriami tie patys šiame straipsnyje nustatyti įpareigojimai, kaip ir pranešėjui.

10. Šis straipsnis nepažeidžia atsakomybę reglamentuojančių Bendrijos ir nacionalinių nuostatų.

25 straipsnis

Atsiėmimo kaštai neteisėto vežimo atveju

1. Kaštus, atsiradusius dėl neteisėtai vežamų atliekų atsiėmimo, įskaitant transportavimo, naudojimo ar šalinimo kaštus, kaip apibrėžta 24 straipsnio 2 dalyje, ir nuo tos dienos, kai išsiuntimo kompetentinga institucija sužinojo, kad vežimas yra neteisėtas, saugojimo kaštus, kaip apibrėžta 24 straipsnio 7 dalyje, privalo padengti:

a) de facto pranešėjas, nustatytas pagal 2 straipsnio 15 punkte nurodytą hierarchiją; arba jei nebuvo pateikta jokio pranešimo;

b) de iure pranešėjas arba atitinkamai kitas fizinis ar juridinis asmuo; arba, jei tai neįvykdoma;

c) išsiuntimo kompetentinga institucija.

2. Kaštus, atsiradusius dėl neteisėtai vežamų atliekų naudojimo ar šalinimo pagal 24 straipsnio 3 dalį, įskaitant galimus transportavimo ir saugojimo kaštus pagal 24 straipsnio 7 dalį, privalo padengti:

a) gavėjas; arba, jei tai neįvykdoma;

b) paskirties kompetentinga institucija.

3. Kaštus, atsiradusius dėl neteisėtai vežamų atliekų naudojimo ar šalinimo pagal 24 straipsnio 5 dalį, įskaitant galimus transportavimo ir saugojimo kaštus pagal 24 straipsnio 7 dalį, privalo padengti:

a) pranešėjas, nustatytas pagal 2 straipsnio 15 punkte nurodytą hierarchiją, ir (arba) gavėjas priklausomai nuo susijusių kompetentingų institucijų sprendimo; arba, jei tai neįvykdoma;

b) atitinkamai kitas fizinis ar juridinis asmuo; arba, jei tai neįvykdoma;

c) išsiuntimo ir paskirties kompetentingos institucijos.

4. 2 straipsnio 35 punkto g papunktyje apibrėžto neteisėto vežimo atveju šį vežimą organizuojančiam asmeniui priskiriami tie patys šiame straipsnyje nustatyti įpareigojimai, kaip ir pranešėjui.

5. Šis straipsnis nepažeidžia atsakomybę reglamentuojančių Bendrijos ir nacionalinių nuostatų.







5 SKYRIUS

Bendrosios administracinės nuostatos

26 straipsnis

Informacijos perdavimo būdai

1. Toliau išvardinta informacija ir dokumentai gali būti atsiųsti paštu:

a) 4 ir 13 straipsniuose nurodytas pranešimas apie planuojamą atliekų vežimą;

b) informacijos ir dokumentacijos prašymas pagal 4, 7 ir 8 straipsnius;

c) informacijos ir dokumentacijos pateikimas pagal 4, 7 ir 8 straipsnius;

d) 9 straipsnyje nurodytas raštiškas leidimas pranešime nurodytam vežimui;

e) vežimo sąlygos pagal 10 straipsnį;

f) 11 ir 12 straipsniuose nurodytas prieštaravimas vežimui;

g) informacija apie sprendimą suteikti išankstinį leidimą įmonėms, turinčioms specializuotus naudojimo įrenginius pagal 14 straipsnio 3 dalį;

h) atliekų gavimo patvirtinimas raštu pagal 15 ir 16 straipsnius;

i) atliekų panaudojimo ar šalinimo pažymėjimas pagal 15 ir 16 straipsnius;

j) išankstinė informacija dėl konkrečios išvežimo datos pagal 16 straipsnį;

k) 17 straipsnyje nurodyta informacija apie atliekų vežimo pakeitimus po leidimo gavimo; ir

l) raštiški leidimai ir judėjimo dokumentai, siunčiami pagal IV, V ir VI dalis.

2. Be to, priklausomai nuo atitinkamų kompetentingų institucijų ir pranešėjo susitarimo, dokumentai, nurodyti 1 dalyje, gali būti alternatyviai pateikiami bet kuria iš šių ryšių priemonių:

a) faksu; ar

b) faksu, o po to paštu; ar

c) elektroniniu paštu, naudojant skaitmeninį parašą. Šiuo atveju visus būtinus antspaudus ar parašus pakeičia skaitmeninis parašas; ar

d) elektroniniu paštu be skaitmeninio parašo, o po to paštu.

3. Kiekvieną transportavimą pagal 16 straipsnio c punktą ir 18 straipsnį lydintys dokumentai gali būti pateikiami elektronine forma su skaitmeniniais parašais, jeigu vykstant transportavimui juos galima perskaityti bet kuriuo metu ir jei tai yra priimtina atitinkamoms kompetentingoms institucijoms.

4. Priklausomai nuo atitinkamų kompetentingų institucijų ir pranešėjo susitarimo, 1 dalyje nurodytą informaciją ir dokumentus galima pateikti ir jais apsikeisti keičiantis elektroniniais duomenimis su elektroniniu parašu arba elektroniniu autentiškumo patvirtinimu pagal 1999 m. gruodžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 1999/93/EB dėl Bendrijos elektroninių parašų reguliavimo sistemos ( 21 ) arba naudojant panašią elektroninę autentiškumo patvirtinimo sistemą, užtikrinančią tą patį apsaugos lygį. Tokiais atvejais gali būti sudaryti organizaciniai susitarimai dėl keitimosi elektroniniais duomenimis srauto.

27 straipsnis

Kalba

1. Visi pagal II dalies nuostatas siunčiami pranešimai, informacija, dokumentacija ir kiti pranešimai pateikiami atitinkamoms kompetentingoms institucijoms priimtina kalba.

2. Jei atitinkamos kompetentingos institucijos paprašo, pranešėjas pateikia autentišką (-us) vertimą (-us) į šioms institucijoms priimtiną kalbą.

28 straipsnis

Nesutarimai klasifikavimo klausimais

1. Jei išsiuntimo ir paskirties kompetentingos institucijos negali sutarti dėl klasifikavimo, kai reikia nustatyti, ar medžiaga yra atliekos, ar ne, nagrinėjama medžiaga laikoma atliekomis. Tai nepažeidžia paskirties šalies teisės su atvežta medžiaga elgtis pagal savo šalies įstatymus, ir kai šie įstatymai neprieštarauja Bendrijos ar tarptautinei teisei.

2. Jei išsiuntimo ir paskirties kompetentingos institucijos negali sutarti dėl III, IIIA, IIIB ar IV prieduose išvardytų atliekų, apie kurias pranešta, klasifikavimo, laikoma, kad šios atliekos išvardytos IV priede.

3. Jei išsiuntimo ir paskirties kompetentingos institucijos negali sutarti dėl atliekų tvarkymo operacijos, kuri pranešime įvardijama kaip naudojimo ar šalinimo, klasifikavimo, taikomos šalinimą reglamentuojančios nuostatos.

4. 1–3 dalys taikomos tik taikant šį reglamentą, ir nepažeidžia suinteresuotų šalių teisės bet kokį su šiuo klausimu susijusį ginčą išspręsti teisme.

29 straipsnis

Administraciniai kaštai

Atitinkami ir proporcingi administracinės pranešimo ir kontrolės procedūrų įgyvendinimo kaštai ir įprasti atitinkamų tyrimų ir patikrų kaštai gali būti pateikti apmokėti pranešėjui.

30 straipsnis

Susitarimai dėl pasienio teritorijų

1. Išimtiniais atvejais, ir jeigu to reikia dėl specifinės geografinės ir demografinės padėties, valstybės narės gali sudaryti dvišalius susitarimus, sušvelninančius pranešimo procedūrą specifinių atliekų srautų vežimams, kai jos per sieną vežamos į artimiausią tinkamą įmonę įrenginį, įsikūrusią pasienio zonoje tarp dviejų atitinkamų valstybių narių.

2. Tokie dvišaliai susitarimai taip pat gali būti sudaromi, kai atliekos vežamos iš ir tvarkomos išsiuntimo šalyje, tačiau tranzitu vežamos per kitą valstybę narę.

3. Valstybės narės taip pat gali tokius susitarimus sudaryti su šalimis, kurios pasirašė Europos ekonominės erdvės susitarimą.

4. Apie šiuos susitarimus Komisijai pranešama iki jų įsigaliojimo.







6 SKYRIUS

Vežimas Bendrijoje tranzitu per trečiąsias šalis

31 straipsnis

Šalinimui skirtų atliekų vežimas

Kai atliekos vežamos Bendrijoje tranzitu per vieną ar daugiau trečiųjų šalių ir šios atliekos yra skirtos šalinimui, išsiuntimo kompetentinga institucija, papildomai prie šio skyriaus nuostatų, trečiosios šalies kompetentingos institucijos pasiteirauja, ar ji pageidauja išsiųsti savo raštišką sutikimą planuojamam vežimui:

a) kai šalys yra pasirašiusios Bazelio konvenciją: per 60 dienų, jei jos neatsisakė šios teisės pagal šios Konvencijos sąlygas; arba

b) kai šalys nėra pasirašiusios Bazelio konvencijos: per kompetentingų institucijų sutartą laikotarpį.

32 straipsnis

Naudojimui skirtų atliekų vežimas

1. Kai atliekos vežamos Bendrijoje tranzitu per vieną ar daugiau trečiųjų šalių, kurioms netaikomas EBPO sprendimas, ir šios atliekos yra skirtos naudojimui, taikomas 31 straipsnis.

2. Kai atliekos Bendrijoje, įskaitant vežimą tarp dviejų tos pačios valstybės narės vietovių, vežamos tranzitu per vieną ar daugiau trečiųjų šalių, kurioms taikomas EBPO sprendimas, ir yra skirtos naudojimui, 9 straipsnyje nurodytas sutikimas gali būti tylus ir, jei nebuvo pareikšta prieštaravimų ar nustatyta sąlygų, vežimas gali būti pradėtas po 30 dienų tos dienos, kurią paskirties kompetentinga institucija išsiunčia patvirtinimą pagal 8 straipsnį.







III DALIS

ATLIEKŲ VEŽIMAS VALSTYBĖSE NARĖSE

33 straipsnis

Šio reglamento taikymas, kai vežama tik valstybių narių viduje

1. Valstybės narės sukuria atitinkamą tik jų jurisdikcijai priklausančio atliekų vežimo priežiūros ir kontrolės sistemą. Šioje sistemoje turi būti atsižvelgiama į būtiną sąsają su II ir VII dalyse sukurta Bendrijos sistema.

2. Valstybės narės Komisijai praneša apie savo atliekų vežimo priežiūros ir kontrolės sistemą. Komisija apie tai informuoja kitas valstybes nares.

3. II ir VII dalyse numatytą sistemą valstybės narės gali taikyti savo jurisdikcijai.







IV DALIS

EKSPORTAS IŠ BENDRIJOS Į TREČIĄSIAS ŠALIS







1 SKYRIUS

Šalinimui skirtų atliekų eksportas

34 straipsnis

Eksporto uždraudimas, išskyrus ELPA šalis

1. Visas šalinimui skirtų atliekų eksportas iš Bendrijos yra draudžiamas.

2. 1 dalies draudimas netaikomas, kai eksportuojamos atliekos, skirtos šalinimui ELPA šalyse, kurios taip pat yra pasirašiusios Bazelio konvenciją.

3. Tačiau šalinimui skirtų atliekų eksportas į ELPA šalį, pasirašiusią Bazelio konvenciją, taip pat draudžiamas:

a) kai ELPA šalis draudžia tokių atliekų importą; arba,

b) jei išsiuntimo kompetentinga institucija turi priežasčių manyti, kad atliekos atitinkamoje paskirties šalyje nebus tvarkomos aplinkai saugiu būdu, kaip nurodyta 49 straipsnyje.

4. Ši nuostata neprieštarauja grąžinimo įsipareigojimams, kaip numatyta 22 ir 24 straipsniuose.

35 straipsnis

Eksporto į ELPA šalis procedūros

1. Kai atliekos eksportuojamos iš Bendrijos ir yra skirtos šalinimui ELPA šalyse, pasirašiusiose Bazelio konvenciją, II dalies nuostatos taikomos mutatis mutandis su 2 ir 3 dalyje išvardytomis adaptacijomis ir papildymais.

2. Taikomos šios adaptacijos:

a) už Bendrijos ribų esanti tranzito kompetentinga institucija per 60 dienų nuo savo patvirtinimo apie gautą pranešimą išsiuntimo, kuriame gali paprašyti papildomos informacijos apie pranešime nurodytą atliekų vežimą, turi duoti, jei atitinkama šalis nusprendė neprašyti išankstinio raštiško sutikimo ir apie tai pranešė kitoms šalims pagal Bazelio konvencijos 6 straipsnio 4 dalį, tylų sutikimą arba pateikia raštišką leidimą su sąlygomis ar be jų; ir

b) Bendrijoje esanti išsiuntimo kompetentinga institucija priima 9 straipsnyje minėtą sprendimą leisti vežti atliekas tik po to, kai gauna paskirties kompetentingos institucijos raštišką leidimą ir prireikus tylų arba raštišką už Bendrijos ribų esančios tranzito kompetentingos institucijos leidimą, ir ne anksčiau kaip po 61 dienos nuo tranzito kompetentingos institucijos patvirtinimo išsiuntimo. Jei išsiuntimo kompetentinga institucija turi raštišką kitų atitinkamų kompetentingų institucijų leidimą, ji gali priimti sprendimą anksčiau, nei baigiasi 61 dienos laikotarpis.

3. Taikomos šios papildomos nuostatos:

a) Bendrijoje esanti tranzito kompetentinga institucija pranešėjui turi patvirtinti, kad gavo pranešimą;

b) Bendrijoje esančios išsiuntimo ir prireikus tranzito kompetentingos institucijos savo sprendimo leisti vežti antspauduotą kopiją siunčia eksporto ir išvežimo iš Bendrijos muitinės įstaigoms;

c) vežėjas eksporto ir išvežimo iš Bendrijos muitinės įstaigoms pristato judėjimo dokumentą;

d) kai tik atliekos išvežamos iš Bendrijos, išvežimo iš Bendrijos muitinės įstaiga Bendrijoje esančiai išsiuntimo kompetentingai institucijai siunčia antspauduotą judėjimo dokumento kopiją, taip patvirtindama, kad atliekos išvežtos iš Bendrijos;

e) jei po 42 dienų, kai atliekos buvo išvežtos iš Bendrijos, Bendrijoje esanti išsiuntimo kompetentinga institucija iš įmonės įrenginio negavo jokio pranešimo apie atliekų gavimą, ji nedelsiant apie tai praneša paskirties kompetentingai institucijai; ir

f) 4 straipsnio 4 punkto antroje pastraipoje ir 5 straipsnyje minimoje sutartyje turi būti tokios nuostatos: i) jei įmonė įrenginys išduoda netinkamą šalinimo pažymėjimą, kurio pasekmė – atleidimas nuo finansinės garantijos, gavėjas padengia kaštus, susidarančius dėl prievolės grąžinti atliekas į išsiuntimo kompetentingos institucijos jurisdikcijai priklausančią teritoriją bei naudojant ar šalinant atliekas alternatyviu ir aplinkai saugiu būdu; ii) per tris dienas nuo šalinti skirtų atliekų gavimo įmonė įrenginys pranešėjui ir atitinkamoms kompetentingoms institucijoms siunčia pasirašytas užpildyto judėjimo dokumento kopijas, išskyrus iii papunktyje nurodytą šalinimo pažymėjimą; ir iii) kaip galima greičiau, bet ne vėliau kaip per 30 dienų nuo šalinimo užbaigimo ir ne vėliau kaip per vienerius kalendorinius metus nuo atliekų gavimo įmonė įrenginys savo atsakomybe pažymi, kad šalinimas buvo užbaigtas, ir pranešėjui bei atitinkamoms kompetentingoms institucijoms siunčia pasirašytas šį pažymėjimą turinčio judėjimo dokumento kopijas.

4. Vežti galima pradėti tik tada, jei:

a) pranešėjas gavo išsiuntimo ir paskirties kompetentingų institucijų ir prireikus už Bendrijos ribų esančios tranzito kompetentingos institucijos raštišką leidimą, ir jei yra laikomasi nustatytų sąlygų;

b) sutartis tarp pranešėjo ir gavėjo buvo sudaryta ir galioja, kaip to reikalaujama 4 straipsnio 4 punkto antroje pastraipoje ir 5 straipsnyje;

c) finansinė garantija arba lygiavertis draudimas buvo įgytas ir galioja, kaip to reikalaujama 4 straipsnio 5 punkto antroje pastraipoje ir 6 straipsnyje; ir

d) yra užtikrinamas 49 straipsnyje numatytas aplinkos tvarkymas saugiu būdu.

5. Kai atliekos eksportuojamos, šalinimo operacijai jos turi būti vežamos į įmonę įrenginį, kuri pagal taikytiną nacionalinę teisę veikia arba jai leidžiama veikti paskirties šalyje.

6. Jei eksporto ar išvežimo iš Bendrijos muitinės įstaiga nustato, kad vežimas yra neteisėtas, ji nedelsiant praneša muitinės įstaigos šalies kompetentingai institucijai, kuri:

a) nedelsiant informuoja Bendrijoje esančią išsiuntimo kompetentingą instituciją; ir

b) užtikrina atliekų sulaikymą tol, kol išsiuntimo kompetentinga institucija nuspręs kitaip ir perduos šį sprendimą raštu tos šalies, kurioje yra atliekas sulaikiusi muitinės įstaiga, kompetentingai institucijai.







2 SKYRIUS

Naudojimui skirtų atliekų eksportas







I skirsnis

Eksportas į šalis, kurioms netaikomas EBPO sprendimas

36 straipsnis

Eksporto draudimas

1. Toliau nurodytų atliekų, skirtų naudojimui šalyse, kurioms netaikomas EBPO sprendimas, eksportas iš Bendrijos yra draudžiamas:

a) V priede išvardytų pavojingų atliekų;

b) V priedo 3 dalyje išvardytų atliekų;

c) pavojingų atliekų, kurios V priede neklasifikuojamos vienu atskiru įrašu;

d) pavojingų mišrių atliekų ir pavojingų bei nepavojingų mišrių atliekų, kurios V priede neklasifikuojamos vienu atskiru įrašu;

e) atliekų, kurias paskirties šalis pagal Bazelio konvencijos 3 straipsnį paskelbė pavojingomis;

f) atliekų, kurių importą paskirties šalis uždraudė; arba,

g) atliekų, kurios suteikia išsiuntimo kompetentingai institucijai pagrindo manyti, kad atitinkamoje paskirties šalyje jos nebus tvarkomos aplinkai saugiu būdu, kaip tai apibrėžta 49 straipsnyje.

2. Ši nuostata nepažeidžia grąžinimo įsipareigojimų, apibrėžtų 22 ir 24 straipsniuose.

3. Išimtiniais atvejais valstybės narės, remdamosi pranešėjo pateiktais atitinkamais dokumentiniais įrodymais, gali priimti nuostatas, leidžiančias nuspręsti, kad konkrečioms V priede išvardytoms pavojingoms atliekoms eksporto draudimas netaikomas, jei jos neturi Direktyvos 91/689/EEB III priede išvardytų savybių, atkreipiant dėmesį į minėtame priede atliekų pavojingumą lemiančias savybes H3–H8, H10 ir H11, 2000 m. gegužės 3 d. Komisijos sprendime 2000/532/EB, pakeičiančiame Sprendimą 94/3/EB, nustatantį atliekų sąrašą pagal Tarybos direktyvos 75/442/EEB dėl atliekų 1 straipsnio a dalį, ir Tarybos sprendimą 94/904/EB, nustatantį pavojingų atliekų sąrašą pagal Tarybos direktyvos 91/689/EEB dėl pavojingų medžiagų 1 straipsnio 4 dalį ( 22 ) nustatytus ribinius dydžius.

4. Išskirtiniais atvejais tai, kad atliekos nėra įtrauktos į V priedą kaip pavojingos arba kad jos įtrauktos į V priedo 1 dalies B sąrašą, netrukdo apibūdinti jų kaip pavojingų ir todėl taikyti eksporto draudimą, jei šios atliekos turi Direktyvos 91/689/EEB III priede išvardytų savybių, atkreipiant dėmesį į minėtame priede atliekų pavojingumą lemiančias savybes H3–H8, H10 ir H11, Komisijos sprendime 2000/532/EB nustatytus ribinius dydžius, kaip numatyta Direktyvos 91/689/EEB 1 straipsnio 4 dalies antroje įtraukoje ir šio reglamento III priedo įvadinėje dalyje.

5. 3 ir 4 dalyse nurodytais atvejais, prieš priimdamos sprendimą, suinteresuotos valstybės narės informuoja numatytą paskirties šalį. Apie šiuos atvejus valstybės narės Komisijai praneša iki kiekvienų kalendorinių metų pabaigos. Komisija perduoda informaciją visoms valstybėms narėms ir Bazelio konvencijos sekretoriatui. Remdamasi pateikta informacija, komisija gali pareikšti savo pastabas ir, jei reikia, pataisyti V priedą pagal 58 straipsnį.

37 straipsnis

III ar IIIA prieduose išvardytų atliekų eksportas

1. Dėl III ar IIIA prieduose išvardytų atliekų, kurių eksportas neuždraustas pagal 36 straipsnį Komisija per 20 dienų nuo šio reglamento įsigaliojimo į kiekvieną šalį, kurioje netaikomas EBPO sprendimas, siunčia prašymą raštu siekdama:

i) rašt