02021R0947 — LT — 14.06.2021 — 000.002

Šis tekstas yra skirtas tik informacijai ir teisinės galios neturi. Europos Sąjungos institucijos nėra teisiškai atsakingos už jo turinį. Autentiškos atitinkamų teisės aktų, įskaitant jų preambules, versijos skelbiamos Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ir pateikiamos svetainėje „EUR-Lex“. Oficialūs tekstai tiesiogiai prieinami naudojantis šiame dokumente pateikiamomis nuorodomis

►B ►C1 EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES) 2021/947, 2021 m. birželio 9 d. kuriuo nustatoma Kaimynystės, vystomojo ir tarptautinio bendradarbiavimo priemonė „Globali Europa“, iš dalies keičiamas ir panaikinamas Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 466/2014/ES ir panaikinamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2017/1601 ir Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 480/2009 ◄ (Tekstas svarbus EEE) (OL L 209 2021.6.14, p. 1)





Pataisytas:









▼B

▼C1

EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES) 2021/947,

2021 m. birželio 9 d.

kuriuo nustatoma Kaimynystės, vystomojo ir tarptautinio bendradarbiavimo priemonė „Globali Europa“, iš dalies keičiamas ir panaikinamas Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 466/2014/ES ir panaikinamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2017/1601 ir Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 480/2009

▼B

(Tekstas svarbus EEE)







I ANTRAŠTINĖ DALIS

BENDROSIOS NUOSTATOS

1 straipsnis

Dalykas

Šiuo reglamentu nustatoma Kaimynystės, vystomojo ir tarptautinio bendradarbiavimo priemonė „Globali Europa“ (toliau – Priemonė), įskaitant Europos darnaus vystymosi fondą+ (EDVF+) ir išorės veiksmų garantiją 2021–2027 m. DFP laikotarpiui.

Juo nustatomi Priemonės tikslai, 2021–2027 m. biudžetas, Sąjungos finansavimo formos ir tokio finansavimo teikimo taisyklės.

2 straipsnis

Terminų apibrėžtys

Šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys:

1) šalies orientacinė programa – vienoje šalyje vykdoma orientacinė programa;

2) daugiašalė orientacinė programa – keliose šalyse vykdoma orientacinė programa;

3) regioninė orientacinė programa – daugiašalė orientacinė programa, vykdoma keliose trečiosiose valstybėse, esančiose toje pačioje geografinėje teritorijoje, kaip nustatyta 4 straipsnio 2 dalyje;

4) tarpregioninė orientacinė programa – daugiašalė orientacinė programa, vykdoma keliose trečiosiose valstybėse, esančiose skirtingose geografinėse teritorijose, kaip nustatyta 4 straipsnio 2 dalyje;

5) tarpvalstybinis bendradarbiavimas – vienos ar daugiau valstybių narių ir vienos ar daugiau trečiųjų valstybių ir teritorijų bendradarbiavimas prie Sąjungos išorės gretimų sausumos ir jūrų sienų, suprantamas kaip apimantis ir tarptautinį bendradarbiavimą didesnėse tarptautinėse teritorijose ar aplink jūrų baseinus bei tarpregioninį bendradarbiavimą, kaip nustatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamente dėl konkrečių nuostatų, taikomų siekiant Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslo (INTERREG), kuris remiamas Europos regioninės plėtros fondo ir išorės finansavimo priemonių lėšomis (toliau – INTERREG reglamentas);

6) teisės subjektas – fizinis ar juridinis asmuo, įsteigtas ir tokiu pripažįstamas pagal Sąjungos, nacionalinę ar tarptautinę teisę, turintis juridinio asmens statusą ir galintis veikti savo vardu, naudotis teisėmis ir turėti pareigų, arba subjektas, neturintis juridinio asmens statuso, kaip nurodyta Finansinio reglamento 197 straipsnio 2 dalies c punkte;

7) pilietinės visuomenės organizacija – platus ratas subjektų, turinčių daugialypius vaidmenis ir įgaliojimus, galinčius kisti laikui bėgant ir priklausomai nuo institucijos ir šalies, ir apimantis visas nevalstybines, pelno nesiekiančias nepriklausomas ir nesmurtines struktūras, į kurias žmonės buriasi siekdami bendrų tikslų ir idealų, įskaitant politinius, kultūrinius, religinius, aplinkosaugos, socialinius ar ekonominius, ir kurios veikia vietos, nacionaliniu, regioniniu ar tarptautiniu lygmenimis ir apima miesto ir kaimo, formaliąsias ir neformaliąsias organizacijas;

8) vietos valdžios institucija – apima viešąsias institucijas, turinčias juridinio asmens statusą, sudarančias žemesnio nei centrinės valdžios lygmens valstybės struktūros dalį, pavyzdžiui, kaimus, savivaldybes, rajonus, apygardas, provincijas ar regionus, kurios yra atskaitingos piliečiams ir paprastai sudarytos iš patariamojo arba politiką formuojančio organo, pvz., tarybos ar asamblėjos, ir vykdomosios institucijos, pvz., mero ar kito vykdomojo pareigūno, kuri yra tiesiogiai ar netiesiogiai renkama ar išrenkama vietos lygmeniu;

9) investicijų linija – tikslinė Išorės veiksmų garantijos paramos pagal EDVF+, kuri teikiama investicijų portfeliams konkrečiuose regionuose, šalyse ar sektoriuose, sritis;

10) papildomumas – principas, remiantis Finansinio reglamento 209 straipsnio 2 dalimi, pagal kurį šio reglamento ir PNPP III reglamento kontekste išorės veiksmų garantijos parama pagal EDVF+ prisidedama prie darnaus vystymosi vykdant operacijas, kurių be šios garantijos nebūtų buvę galima vykdyti arba kurias vykdant pasiekiama gerokai didesnių teigiamų rezultatų, negu būtų buvę pasiekta be šios garantijos. Be to, papildomumo principas reiškia, kad Išorės veiksmų garantija remiamos operacijos pritraukia privačiojo sektoriaus lėšų ir jomis sprendžiamos rinkos nepakankamumo ar neoptimalaus investavimo atvejų problemos, taip pat gerinama investicijų kokybė, tvarumas, poveikis arba mastas. Šiuo principu taip pat užtikrinama, kad išorės veiksmų garantijos operacijomis nebūtų pakeičiama valstybės narės parama, privatusis finansavimas ar kita Sąjungos arba tarptautinė finansinė intervencinė priemonė ir jomis būtų vengiama išstumti kitas viešąsias ar privačiąsias investicijas, išskyrus Priemonės tikslais ir principais tinkamai pagrįstus atvejus. Išorės veiksmų garantija remiami projektai paprastai pasižymi didesniu rizikos profiliu nei reikalavimus atitinkančių garantijos šalių remiamas investicijų portfelis pagal jų įprastą investavimo politiką, nenaudojant išorės veiksmų garantijos;

11) operacija su valstybinio lygmens garantijos šalimis ir nekomercinėmis žemesnio nei valstybinio lygmens garantijos šalimis – operacija, kurios garantijos šalis yra tiesiogiai valstybė arba viešasis subjektas, turintis visapusišką aiškią valstybės garantiją, nes neturi veiksnumo arba finansinio savarankiškumo arba gebėjimo gauti būtiną tiesioginį finansavimą;

12) operacija su komercinėmis žemesnio nei valstybinio lygmens garantijos šalimis – operacija, kurios garantijos šalis yra viešasis subjektas, kuris neturi aiškios valstybės garantijos, kuris finansiškai yra pajėgus skolintis savo rizika ir turi veiksnumą tai padaryti;

13) įnašų mokėtojas – tarptautinė finansų įstaiga, valstybė narė ar valstybės narės viešoji institucija, viešoji įstaiga ar kitas viešasis ar privatus subjektas, kuris prisideda prie bendro atidėjinių fondo;

14) šalis partnerė – šalis ar teritorija, kuri gali gauti Sąjungos paramą pagal Priemonę vadovaujantis 4 straipsniu.

Šio reglamento tikslais, kai daroma nuoroda į žmogaus teises, susitariama, kad tai apima pagrindines laisves.

3 straipsnis

Priemonės tikslai

1. Priemonės bendrieji tikslai yra: a) visame pasaulyje puoselėti ir propaguoti Sąjungos vertybes, principus ir pagrindinius interesus siekiant Sąjungos išorės veiksmų tikslų ir laikantis jų principų, kaip nustatyta ES sutarties 3 straipsnio 5 dalyje ir 8 bei 21 straipsniuose, ir taip prisidėti prie skurdo mažinimo ir, ilgainiui, panaikinimo, demokratijos, teisinės valstybės ir pagarbos žmogaus teisėms, darnaus vystymosi ir kovos su klimato kaita įtvirtinimo, rėmimo ir skatinimo, kovos su neteisėta migracija ir priverstiniu persikėlimu, įskaitant jų pagrindines priežastis; b) skatinti daugiašališkumą, įvykdyti tarptautinius įsipareigojimus ir tikslus, kuriems Sąjunga yra pritarusi, ypač DVT, Darbotvarkę iki 2030 m. bei Paryžiaus susitarimą; c) skatinti stipresnes partnerystes su trečiosiomis valstybėmis, be kita ko, su Europos kaimynystės politikos šalimis, remiantis abipusiais interesais ir atsakomybe siekiant skatinti stabilizavimą, gerą valdymą ir atsparumo stiprinimą.

2. Konkretūs Priemonės tikslai yra: a) remti ir stiprinti dialogą ir bendradarbiavimą su Kaimynystės, Užsachario Afrikos, Azijos ir Ramiojo vandenyno, Šiaurės ir Pietų Amerikos ir Karibų regionų trečiosiomis valstybėmis ir regionais; b) plėtoti specialias sustiprintas partnerystes ir tvirtesnį politinį bendradarbiavimą su Europos kaimynystės politikos šalimis, kurie grindžiami bendradarbiavimu, taika ir stabilumu bei bendru įsipareigojimu puoselėti visuotines demokratijos, teisinės valstybės ir pagarbos žmogaus teisėms vertybes, ir kuriais siekiama tvirtos ir tvarios demokratijos ir pažangios socioekonominės integracijos, taip pat žmonių tarpusavio ryšių; c) pasauliniu lygmeniu: i) apsaugoti, propaguoti ir remti demokratiją, teisinę valstybę, įskaitant atskaitomybės mechanizmą, ir žmogaus teises, įskaitant lyčių lygybę ir žmogaus teisių gynėjų apsaugą, be kita ko, pačiomis sunkiausiomis aplinkybėmis ir skubos atvejais; ii) remti pilietinės visuomenės organizacijas; iii) užtikrinti didesnį stabilumą ir stiprinti taiką bei užkirsti kelią konfliktams, taip padedant apsaugoti civilius gyventojus; ir iv) reaguoti į kitus pasaulinius iššūkius, tokius kaip klimato kaita, biologinės įvairovės ir aplinkos apsauga, taip pat migracija ir judumas; d) greitai reaguoti: i) krizių, nestabilumo ir konfliktų atvejais, įskaitant atvejus, kurie gali susiklostyti dėl migracijos srautų ir priverstinio persikėlimo bei hibridinių grėsmių; ii) į su atsparumu susijusius iššūkius, be kita ko, į gaivalines arba žmogaus sukeltas nelaimes, ir humanitarinės pagalbos susiejimą su veiksmais vystymosi srityje, taip pat iii) į Sąjungos užsienio politikos poreikius ir prioritetus.

3. Šio straipsnio 1 ir 2 dalyse nurodytų tikslų įgyvendinimas vertinamas pagal 41 straipsnyje nurodytus atitinkamus rodiklius.

4. Ne mažiau kaip 93 % išlaidų pagal Priemonę turi atitikti EBPO Paramos vystymuisi komiteto nustatytus OPV kriterijus, taip padedant įgyvendinti bendrus oficialios paramos vystymuisi įsipareigojimus, įskaitant įsipareigojimus dėl mažiausiai išsivysčiusių šalių. Turi būti atsižvelgiama į išlaidų, susijusių su I priede išvardytomis šalimis partnerėmis ir teritorijomis, ypatumus.

4 straipsnis

Taikymo sritis ir struktūra

1. Sąjungos finansavimas pagal Priemonę įgyvendinamas pasitelkiant: a) geografines programas; b) temines programas; c) greitojo reagavimo veiksmus.

2. Geografinės programos apima šalių ir daugiašalį bendradarbiavimą šiose teritorijose: a) Kaimynystės; b) Užsachario Afrikos; c) Azijos ir Ramiojo vandenyno; d) Šiaurės Amerikos, Pietų Amerikos ir Karibų regionų. Geografinės programos gali būti vykdomos visose trečiosiose valstybėse, išskyrus šalis kandidates ir potencialias kandidates, kaip apibrėžta PNPP III reglamente), ir užjūrio šalis ir teritorijas. Taip pat gali būti nustatomos žemyninės ar tarpregioninės apimties geografinės programos, ypač visos Afrikos programa, apimanti Afrikos valstybes pagal pirmos pastraipos a ir b punktus, ir programa, apimanti Afrikos, Karibų ir Ramiojo vandenyno valstybes pagal pirmos pastraipos b, c ir d punktus. Kaimynystei skirtos geografinės programos gali būti vykdomos bet kurioje iš I priede nurodytų šalių arba teritorijų. Siekiant Priemonės tikslų, geografinės programos grindžiamos II priede nustatytomis bendradarbiavimo sritimis.

3. Teminės programos apima veiksmus, susijusius su DVT siekimu pasauliniu lygmeniu šiose srityse: a) žmogaus teisių ir demokratijos; b) pilietinės visuomenės organizacijų; c) taikos, stabilumo ir konfliktų prevencijos; d) pasaulinių iššūkių. Teminės programos gali būti vykdomos visose trečiosiose valstybėse, taip pat ir užjūrio šalyse bei teritorijose. Siekiant Priemonės tikslų, teminės programos grindžiamos III priede nustatytomis intervencinių priemonių sritimis.

4. Vykdant greitojo reagavimo veiksmus sudaroma galimybė imtis išankstinių veiksmų siekiant: a) prisidėti prie taikos, stabilumo ir konfliktų prevencijos skubos, kylančių krizių, krizių ir pokriziniais atvejais, įskaitant atvejus, kurie gali susiklostyti dėl migracijos srautų ir priverstinio persikėlimo; b) padėti stiprinti valstybių, visuomenių, bendruomenių bei asmenų atsparumą ir humanitarinę pagalbą susieti su veiksmais vystymosi srityje ir, kai aktualu – su taikos kūrimu; c) reaguoti į Sąjungos užsienio politikos poreikius ir prioritetus. Greitojo reagavimo veiksmai gali būti vykdomi visose trečiosiose valstybėse, taip pat ir užjūrio šalyse bei teritorijose. Siekiant Priemonės tikslų, greitojo reagavimo veiksmai grindžiami IV priede nustatytomis intervencinių priemonių sritimis.

5. Veiksmai pagal Priemonę įgyvendinami visų pirma vykdant geografines programas. Pagal temines programas įgyvendinami veiksmai papildo pagal geografines programas finansuojamus veiksmus, ir jais remiamos pasaulinės ir tarpregioninės iniciatyvos, kuriomis siekiama tarptautiniu mastu sutartų tikslų, visų pirma DVT ir Paryžiaus susitarimo tikslų, taip pat apsaugoti visuotines viešąsias gėrybes arba įveikti pasaulinius iššūkius. Pagal temines programas įgyvendinami veiksmai taip pat gali būti vykdomi tais atvejais, jei: a) nėra jokios geografinės programos; b) geografinė programa yra sustabdyta; c) dėl veiksmo nesusitariama su atitinkama šalimi partnere; arba d) veiksmo negalima tinkamai įgyvendinti vykdant geografines programas. Greitojo reagavimo veiksmai papildo geografines ir temines programas. Greitojo reagavimo veiksmai rengiami ir įgyvendinami tam, kad būtų užtikrintas, kai aktualu, jų tęstinumas pagal geografines arba temines programas.

6. Komisijai pagal 44 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais iš dalies keičiami II, III ir IV priedai.

7. Komisijai pagal 44 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotąjį aktą ne vėliau kaip 2021 m. gruodžio 31 d., kad šis reglamentas būtų papildytas nuostatomis, kuriomis būtų nustatyti: a) konkretūs tikslai ir prioritetinės bendradarbiavimo sritys, pagrįstos II priede nurodytomis bendradarbiavimo pagal geografines programas sritimis, įskaitant prioritetus, skirti šiems subregionams: Pietinės kaimynystės šalys, Rytinės kaimynystės šalys, Vakarų Afrika, Rytų ir Centrinė Afrika, Pietų Afrika ir Indijos vandenyno regionas, Artimieji Rytai, Vidurinė Azija, Pietų Azija, Šiaurės ir Pietryčių Azija, Ramusis vandenynas, Šiaurės ir Pietų Amerika ir Karibai; b) geografinio ramsčio orientaciniai teminiai tikslai ir c) orientaciniai finansiniai asignavimai Vakarų Afrikos, Rytų ir Centrinės Afrikos, Pietų Afrikos ir Indijos vandenyno subregionams. Šios dalies pirmoje pastraipoje nurodytas deleguotasis aktas peržiūrimas atliekant 42 straipsnio 2 dalyje nurodytą laikotarpio vidurio vertinimą.

5 straipsnis

Nuoseklumas, suderinamumas, sinergija ir papildomumas

1. Įgyvendinant Priemonę užtikrinamas nuoseklumas, suderinamumas, sinergija ir papildomumas su visomis Sąjungos išorės veiksmų sritimis, įskaitant kitas išorės finansavimo priemones, ir su kitų atitinkamų sričių Sąjungos politika bei programomis, taip pat užtikrinamas politikos suderinamumas vystymosi labui.

Tuo tikslu Sąjunga atsižvelgia į visų sričių vidaus ir išorės politikos poveikį darniam vystymuisi ir siekia skatinti didesnę sinergiją ir papildomumą visų pirma su prekybos politika, ekonominiu bendradarbiavimu ir bendradarbiavimu kituose sektoriuose.

2. Veiksmai, kuriems taikomas Reglamentas (EB) Nr. 1257/96, pagal Priemonę nefinansuojami.

3. Kai tikslinga, veiksmas, kuris gavo įnašą pagal Priemonę, gali taip pat gauti įnašą iš kitos Sąjungos programos, jei tais įnašais nedengiamos tos pačios išlaidos. Pagal Priemonę taip pat gali būti prisidedama prie priemonių, nustatytų pagal kitas Sąjungos programas, jei tais įnašais nedengiamos tos pačios išlaidos. Veiksmui skirtam atitinkamam įnašui taikomos tos Sąjungos programos, iš kurios lėšų jis skirtas, taisyklės. Sudėtinis finansavimas neviršija visų tinkamų finansuoti veiksmo išlaidų. Pagal skirtingas Sąjungos programas skiriama parama gali būti apskaičiuojama proporcingai pagal dokumentus, kuriais nustatomos paramos sąlygos.

6 straipsnis

Biudžetas

1. Laikotarpiu nuo 2021 m. sausio 1 d. iki 2027 m. gruodžio 31 d. Priemonės įgyvendinimo finansinis paketas yra 79 462 000 000 EUR einamosiomis kainomis.

2. 1 dalyje nurodytą finansinį paketą sudaro: a) 60 388 000 000 EUR geografinėms programoms: — Kaimynystė – ne mažiau 19 323 000 000 EUR, — Užsachario Afrika – ne mažiau 29 181 000 000 EUR, — Azija ir Ramusis vandenynas – 8 489 000 000 EUR, — Šiaurės ir Pietų Amerika ir Karibai – 3 395 000 000 EUR; b) 6 358 000 000 EUR teminėms programoms: — žmogaus teisės ir demokratija – 1 362 000 000 EUR, — pilietinės visuomenės organizacijos – 1 362 000 000 EUR, — taika, stabilumas ir konfliktų prevencija – 908 000 000 EUR, — pasauliniai iššūkiai – 2 726 000 000 EUR; c) 3 182 000 000 EUR greitojo reagavimo veiksmams.

3. 9 534 000 000 EUR rezervas naujiems iššūkiams ir prioritetams naudojamas šio straipsnio 2 dalies a, b ir c punktuose nurodytoms sumoms didinti; tokie didinimai atliekami laikantis 17 straipsnio.

4. 2 dalies a punkte nurodytas finansinis paketas atitinka ne mažiau kaip 75 % 1 dalyje nurodyto finansinio paketo.

5. Veiksmams pagal 9 straipsnį finansuoti skiriama ne didesnė kaip 270 000 000 EUR suma. Komisijai pagal 44 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotąjį aktą, kuriuo ta suma iš dalies keičiama.

7 straipsnis

Politikos sistema

Bendrą Priemonės įgyvendinimo politikos sistemą sudaro asociacijos susitarimai, partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimai, daugiašaliai susitarimai, kurių šalis Sąjunga yra, ir kiti susitarimai, kuriais nustatomi teisiškai privalomi Sąjungos ir šalių partnerių santykiai, taip pat Europos Vadovų Tarybos išvados, Tarybos išvados, aukščiausiojo lygio susitikimų deklaracijos arba susitikimų valstybių ar vyriausybių vadovų arba ministrų lygmeniu su šalimis partnerėmis išvados, Europos Parlamento rezoliucijos, Komisijos ir Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio užsienio reikalams ir saugumo politikai (toliau – Vyriausiasis įgaliotinis) komunikatai.

8 straipsnis

Bendrieji principai

1. Palaikydama dialogą ir bendradarbiaudama su šalimis partnerėmis, regionais partneriais ir pilietine visuomene, be kita ko, veikdama daugiašaliuose forumuose, Sąjunga siekia propaguoti, plėtoti ir stiprinti demokratijos, gero valdymo, teisinės valstybės, pagarbos žmogaus teisėms, įskaitant jų visuotinumą ir nedalumą, ir pagrindinėms laisvėms principus, pagarbą žmogaus orumui, lygybės ir solidarumo principus, kuriais ji yra pagrįsta.

2. Priemonėje taikomas teisėmis grindžiamas požiūris, apimantis visas žmogaus teises (pilietines ir politines ar ekonomines, socialines ir kultūrines), taikomas siekiant integruoti žmogaus teisių principus, remti savo teisių reikalaujančius teisių turėtojus, daugiausia dėmesio skiriant skurdesniems, marginalizuotiems ir pažeidžiamiems asmenims ir asmenų grupėms, įskaitant neįgaliuosius, ir padėti šalims partnerėms įgyvendinti savo tarptautines pareigas žmogaus teisių srityje. Taikant tą požiūrį vadovaujamasi principu nė vieno nepalikti nuošalyje, taip pat lygybės ir nediskriminavimo jokiu pagrindu principais.

3. Priemone skatinama lyčių lygybė, moterų ir mergaičių teisės bei įgalėjimas ir nediskriminavimas jokiu pagrindu, įgyvendinant tikslinius ir visuotinai integruotus veiksmus. Ja taip pat daug dėmesio skiriama vaiko teisėms ir jaunimo įgalėjimui.

4. Priemonė įgyvendinama visapusiškai laikantis Sąjungos įsipareigojimo šiame kontekste propaguoti, apsaugoti ir užtikrinti visas žmogaus teises ir visapusiškai bei veiksmingai įgyvendinti Pekino veiksmų platformą bei ICPD veiksmų programą bei jų peržiūros konferencijų rezultatus ir tebėra įsipareigojusi užtikrinti lytinę ir reprodukcinę sveikatą bei teises šiame kontekste. Atsižvelgiant į tai, Priemone remiamas Sąjungos įsipareigojimas propaguoti, apsaugoti ir įgyvendinti kiekvieno asmens teisę be diskriminacijos, prievartos ir smurto visiškai kontroliuoti ir laisvai bei atsakingai priimti sprendimus dėl klausimų, susijusių su jų seksualumu ir lytine bei reprodukcine sveikata. Juo taip pat remiamas poreikis užtikrinti visiems asmenims galimybę gauti kokybišką ir prieinamą išsamią informaciją ir mokymą apie lytinę ir reprodukcinę sveikatą, įskaitant išsamų lytinį švietimą, ir naudotis sveikatos priežiūros paslaugomis.

5. Sąjunga atitinkamai remia dvišalio, regioninio ir daugiašalio bendradarbiavimo ir dialogo, asociacijos ir prekybos susitarimų, partnerystės susitarimų ir trišalio bendradarbiavimo įgyvendinimą.

Sąjunga skatina daugiašalį, taisyklėmis ir vertybėmis grindžiamą požiūrį į visuotines gėrybes ir pasaulinius iššūkius ir šiuo tikslu bendradarbiauja su valstybėmis narėmis, šalimis partnerėmis, tarptautinėmis organizacijomis ir kitais paramos teikėjais.

Sąjunga propaguoja veiksmingą daugiašališkumą skatindama bendradarbiavimą su tarptautinėmis organizacijomis ir kitais paramos teikėjais.

Sąjunga atsižvelgia ir aptaria reguliariuose politiniuose dialoguose su partnerėmis šalimis, kaip jos įgyvendina savo pareigas ir įsipareigojimus, įskaitant Darbotvarkę iki 2030 m., tarptautines žmogaus teisių konvencijas ir kitas konvencijas, įskaitant konvencijas dėl branduolinės saugos standartų, tarptautinius susitarimus, visų pirma Paryžiaus susitarimą, ir sutartinius santykius su Sąjunga, visų pirma asociacijos susitarimus, partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimus bei prekybos susitarimus.

6. Sąjungos bei valstybių narių ir šalių partnerių bendradarbiavimas grindžiamas šiais vystymosi veiksmingumo principais, kurių skatinama laikytis (kai taikytina, visų įgyvendinimo sąlygų kontekste), visų pirma: šalių partnerių atsakomybe įgyvendinant vystymosi prioritetus, orientavimusi į rezultatus, įtraukiomis vystymosi partnerystėmis, skaidrumu ir tarpusavio atskaitomybe. Sąjunga skatina veiksmingą ir efektyvų išteklių mobilizavimą ir naudojimą.

Laikydamasi įtraukios partnerystės ir skaidrumo principo, kai tinkama, Komisija užtikrina, kad būtų tinkamai konsultuojamasi su šalių partnerių atitinkamais suinteresuotaisiais subjektais, įskaitant pilietinės visuomenės organizacijas ir vietos valdžios institucijas, ir sudaromos galimybės jiems laiku susipažinti su aktualia informacija, kad jie galėtų tinkamai įsitraukti ir prasmingai dalyvauti programų rengimo, įgyvendinimo ir susijusiuose stebėsenos procesuose. Kai tikslinga, Komisija taip pat užtikrina, kad būtų vykdomas intensyvesnis dialogas su privačiuoju sektoriumi.

Laikydamasi atsakomybės principo, Komisija, kai tikslinga, skatina šalis partneres naudoti savo pačių institucijas ir sistemas programoms įgyvendinti.

7. Siekdamos skatinti savo veiksmų ir iniciatyvų papildomumą ir efektyvumą, Sąjunga ir valstybės narės užtikrina savo politikos koordinavimą ir reguliariai tarpusavyje konsultuojasi dėl savo paramos programų, be kita ko, tarptautinėse organizacijose ir per tarptautines konferencijas.

Sąjunga ir valstybės narės koordinuoja savo atitinkamas paramos programas siekdamos padidinti efektyvumą ir veiksmingumą.

Sąjunga skatina įtraukumą įgyvendinant Priemonę ir bendradarbiavimą su valstybėmis narėmis siekdama kuo labiau padidinti pridėtinę vertę ir atsižvelgdama į patirtį bei pajėgumus – taip stiprina bendrus interesus, vertybes ir bendrus tikslus. Sąjunga ragina valstybių narių įstaigas ir ekspertus keistis geriausios praktikos pavyzdžiais ir dalytis žiniomis.

8. Į pagal Priemonę vykdomas programas ir veiksmus integruojami aspektai, susiję su kova su klimato kaita, aplinkos apsauga, žmogaus teisėmis, demokratija, lyčių lygybe ir, kai aktualu, nelaimių rizikos mažinimu, taip pat atsižvelgiama į DVT tarpusavio sąsajas, kad būtų skatinami integruoti veiksmai, kuriais galima suderintai siekti papildomos naudos ir įgyvendinti kelis tikslus. Tos programos ir veiksmai grindžiami išsamia daugiadalyke konteksto, pajėgumų, rizikos ir pažeidžiamumo analize, į juos integruojamas požiūris į atsparumą, jie yra atžvalgūs konfliktams, atsižvelgiant į konfliktų prevenciją ir taikos kūrimą. Jie vykdomi vadovaujantis žalos nedarymo principu ir principu „nė vieno nepalikti nuošalyje“.

9. Priemone skatinama naudoti skaitmeninimą kaip galingą darnaus vystymosi ir integracinio ekonomikos augimo skatinimo veiksnį.

10. Bendradarbiaujant su partneriais turi būti laikomasi labiau koordinuoto, holistinio ir struktūrinio požiūrio į migraciją, atsižvelgiant į tai, kaip svarbu šalinti pagrindines neteisėtos migracijos ir priverstinio persikėlimo priežastis. Juo užtikrinama kuo didesnė sinergija ir kuriamos visapusiškos partnerystės, ypatingą dėmesį skiriant kilmės ir tranzito šalims. Tas požiūris turi apimti visas tinkamas priemones ir būtinus svertus, užtikrinamus įgyvendinant lankstų motyvuojamąjį požiūrį, kartu pagal kontekstą tinkamu būdu taikant galimus su migracija susijusio finansavimo paskirstymo pakeitimus, laikantis Priemonėje nustatytų programavimo principų. Juo atsižvelgiama į veiksmingą bendradarbiavimą ir Sąjungos susitarimų bei dialogų migracijos klausimais įgyvendinimą. Tie veiksmai įgyvendinami visapusiškai laikantis tarptautinės teisės, įskaitant tarptautinę žmogaus teisių ir pabėgėlių teisę, taip pat visapusiškai gerbiant Sąjungos ir nacionalinę kompetenciją. To metodo veiksmingumas vertinamas kasmet arba pagal poreikį. Su migracija susiję veiksmai pagal Priemonę įgyvendinami remiant Sąjungos migracijos politikos tikslus, pasitelkiant lankstų finansavimo mechanizmą.

11. Komisija užtikrina, kad pagal Priemonę patvirtinti veiksmai, susiję su kova su terorizmu ir organizuotu nusikalstamumu, su kibernetiniu saugumu ir su kova su kibernetiniais nusikaltimais, taip pat su karinių subjektų pajėgumų stiprinimu remiant vystymąsi ir saugumą vystymosi labui, būtų įgyvendinami laikantis tarptautinės teisės, įskaitant tarptautinę žmogaus teisių ir humanitarinę teisę. Tuo tikslu Komisija nustato tinkamą rizikos vertinimo ir stebėsenos sistemą. Toje sistemoje Komisija parengia veiklos gaires siekdama užtikrinti, kad rengiant ir įgyvendinant tuos veiksmus būtų atsižvelgiama į žmogaus teises.

Tokie veiksmai grindžiami reguliaria ir patikima konfliktų analize siekiant užtikrinti atžvalgumą konfliktams ir įgyvendinti saugumo sektoriaus reformos požiūrį, kuriuo prisidedama prie demokratinio valdymo, atskaitomybės ir žmogiškojo saugumo, įskaitant naudą vietos gyventojams. Tos priemonės, kai aktualu, susiejamos su ilgesnio laikotarpio parama, kuria siekiama reformuoti saugumo sektorių.

12. Komisija reguliariai informuoja Europos Parlamentą ir Tarybą ir bet kurios iš šių trijų institucijų iniciatyva su jomis keičiasi nuomonėmis, be kita ko, dėl paskatomis grindžiamo metodo, kuriuo reaguojama į veiklos rezultatus pagrindinėse srityse, nurodyto 20 straipsnyje. Europos Parlamentas gali reguliariai keistis nuomonėmis su Komisija dėl savo paties vykdomų paramos programų, aptariant tokius klausimais kaip gebėjimų stiprinimas, įskaitant susijusį tarpininkavimą ir dialogą, ir rinkimų stebėjimas.

13. Komisija reguliariai keičiasi informacija su pilietine visuomene.

14. Kai tikslinga, Komisija parengia rizikos valdymo sistemas, įskaitant vertinimo ir švelninimo priemones, ir jomis vadovaujasi.

15. Sąjungos finansavimas pagal Priemonę nenaudojamas ginklų ar šaudmenų viešiesiems pirkimams arba karinio ar gynybinio pobūdžio operacijoms finansuoti.

9 straipsnis

Karinių subjektų pajėgumų stiprinimas remiant vystymąsi ir saugumą vystymosi labui

1. Siekiant prisidėti prie darnaus vystymosi, kuriam reikia stabilios, taikios ir įtraukios visuomenės, Sąjungos parama pagal Priemonę gali būti naudojama vykdant platesnio masto saugumo sektoriaus reformą arba siekiant 3 dalyje nustatytomis išimtinėmis aplinkybėmis stiprinti karinių subjektų pajėgumus šalyse partnerėse, kad būtų vykdoma vystymosi veikla ir saugumo vystymosi labui veikla.

2. Parama pagal šį straipsnį gali apimti visų pirma pajėgumų stiprinimo programų teikimą vystymuisi ir saugumui vystymosi labui remti, įskaitant mokymus, mentorystę ir rekomendacijas, taip pat įrangos tiekimą, infrastruktūros gerinimą ir tiesiogiai su ta parama susijusių paslaugų teikimą.

3. Parama pagal šį straipsnį teikiama tik: a) jeigu reikalavimų neįmanoma įvykdyti pasitelkiant nekarinius subjektus siekiant tinkamai įvykdyti Sąjungos tikslus pagal Priemonę ir yra iškilusi grėsmė veikiančių valstybės institucijų egzistavimui arba grėsmė žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugai, o valstybės institucijos negali tos grėsmės pašalinti, ir b) jeigu atitinkama šalis partnerė ir Sąjunga laikosi bendros nuomonės, kad kariniai subjektai yra itin svarbūs siekiant išsaugoti, sukurti ar atkurti sąlygas, būtinas darniam vystymuisi, be kita ko, krizių atvejais ir trapiuose arba destabilizuotuose kontekstuose ir situacijose.

4. Pagal šį straipsnį Sąjungos teikiama parama nenaudojama karinių subjektų pajėgumų stiprinimui finansuoti kitais tikslais nei vystymosi veiklai ir saugumo vystymosi labui veiklai vykdyti. Visų pirma Sąjungos parama nenaudojama siekiant finansuoti bet kurią iš toliau nurodytos veiklos: a) pasikartojančias karines išlaidas; b) ginklų ir šaudmenų ar bet kurios kitos įrangos, kuri skirta mirtinai jėgai panaudoti, pirkimą; c) mokymus, skirtus konkrečiai prisidėti prie ginkluotųjų pajėgų kovinių pajėgumų stiprinimo.

5. Rengdama ir įgyvendindama priemones pagal šį straipsnį Komisija skatina šalies partnerės politinę atsakomybę. Ji taip pat parengia reikiamus elementus ir gerosios praktikos pavyzdžius, būtinus siekiant užtikrinti tvarumą ir atskaitomybę vidutinės trukmės ir ilguoju laikotarpiais, ir propaguoja teisinės valstybės principą ir nustatytus tarptautinės teisės principus.







II ANTRAŠTINĖ DALIS

PRIEMONĖS ĮGYVENDINIMAS







I SKYRIUS

Programavimas

10 straipsnis

Geografinių programų taikymo sritis

1. Siekiant Priemonės tikslų, geografinės programos rengiamos remiantis šiomis bendradarbiavimo sritimis: a) geras valdymas, demokratija, teisinė valstybė ir žmogaus teisės, įskaitant lyčių lygybę; b) skurdo panaikinimas, kova su nelygybe ir diskriminacija ir žmogaus socialinės raidos skatinimas; c) migracija, priverstinis persikėlimas ir judumas; d) aplinka ir klimato kaita; e) integracinis ir tvarus ekonomikos augimas ir deramas darbas; f) taika, stabilumas ir konfliktų prevencija; g) partnerystė.

2. Kiekviena iš 1 dalyje nurodytų bendradarbiavimo sričių išsamiau išdėstyta II priede.

11 straipsnis

Teminių programų taikymo sritis

1. Siekiant Priemonės tikslų, teminės programos apima šias intervencinių priemonių sritis: a) žmogaus teisės ir demokratija: propaguoti i) pagrindines demokratijos vertybes; ii) teisinę valstybę; iii) žmogaus teisių visuotinumą, nedalomumą ir tarpusavio priklausomybę; iv) pagarbą žmogaus orumui; v) nediskriminavimo, lygybės bei solidarumo principus; vi) skatinti JT Chartijos ir tarptautinės žmogaus teisių teisės principų laikymąsi; b) pilietinės visuomenės organizacijos: i) įtrauki, dalyvaujamoji, įgalėjusi ir nepriklausoma pilietinė visuomenė ir demokratinė erdvė šalyse partnerėse; ii) įtraukus ir atviras dialogas su pilietinės visuomenės subjektais ir tarp jų; iii) Europos piliečių informuotumas, supratimas ir žinios apie vystymosi klausimus ir dalyvavimas šioje srityje; c) taika, stabilumas ir konfliktų prevencija: i) parama konfliktų prevencijos, taikos kūrimo ir pasirengimo krizėms veiksmams; ii) parama, skirta pasaulinėms ir tarpregioninėms grėsmėms ir kylančioms grėsmėms šalinti; d) pasauliniai iššūkiai: i) sveikata; ii) švietimas; iii) lyčių lygybė ir moterų bei mergaičių įgalėjimas; iv) vaikai ir jaunimas; v) migracija, priverstinis persikėlimas ir judumas; vi) deramas darbas, socialinė apsauga, kova su nelygybe ir įtrauktis; vii) kultūra; viii) sveikos aplinkos užtikrinimas ir kova su klimato kaita; ix) tvarioji energetika; x) tvarus ir integracinis augimas, deramos darbo vietos ir privačiojo sektoriaus įtraukimas; xi) apsirūpinimo maistu saugumas ir mitybos saugumas; xii) stiprinti vietos valdžios institucijų kaip vystymosi srities veikėjų vaidmenį; xiii) skatinti įtraukias visuomenes ir daugiašales suinteresuotųjų subjektų iniciatyvas, gerą ekonomikos valdymą, be kita ko, sąžiningą ir įtraukų vidaus pajamų mobilizavimą; xiv) remti pažangos įgyvendinant partnerystės ir veiksmingumo principus vertinimą ir dokumentavimą.

2. Kiekviena iš 1 dalyje nurodytų bendradarbiavimo sričių išsamiau išdėstyta III priede.

12 straipsnis

Bendro programavimo metodas

1. Pagal Priemonę programuojamos bendradarbiavimo ir intervencinės priemonės, išskyrus greitojo reagavimo veiksmus, nurodytus 4 straipsnio 4 dalyje.

2. Vadovaujantis 7 straipsniu programavimas pagal Priemonę grindžiamas šiais aspektais: a) programavimo dokumentuose nustatoma darni Sąjungos ir šalių partnerių ar regionų partnerių bendradarbiavimo sistema, atitinkanti šiame reglamente nustatytą bendrąjį tikslą ir taikymo sritį, uždavinius ir principus; b) rengiant programavimo dokumentus, skirtus krizinėje, pokrizinėje arba nestabilioje ir pažeidžiamoje padėtyje esančioms šalims partnerėms ir regionams partneriams, atliekama konflikto analizė, kad būtų užtikrintas atžvalgumas konfliktams, ir tinkamai atsižvelgiama į konkrečius atitinkamų šalių partnerių ar regionų partnerių ir jų gyventojų poreikius bei aplinkybes; tais atvejais, kai šalys partnerės ar regionai partneriai yra tiesiogiai atsidūrę krizinėje, pokrizinėje ar nestabilioje padėtyje arba yra tokių padėčių paveikti, ypač daug dėmesio skiriama visų atitinkamų subjektų veiksmų koordinavimo stiprinimui siekiant padėti nuo ekstremaliosios padėties pereiti prie darnaus vystymosi ir stabilios taikos, įskaitant smurto prevenciją; c) Sąjunga ir valstybės narės nuo ankstyvo etapo ir per visą programavimo procesą užtikrina įtraukias tarpusavio konsultacijas siekdamos skatinti savo bendradarbiavimo veiklos suderinamumą, papildomumą ir nuoseklumą. Rengiant šalių programas pirmenybė kaip metodui teikiama bendram programavimui, o jo įgyvendinimas turi būti lankstus, įtraukus ir vedamas šalies lygmeniu. Bendras programavimas turi būti atviras ir kitiems atitinkamiems paramos teikėjams bei subjektams, kai, Sąjungos ir valstybių narių vertinimu, tai yra aktualu. Be to, Sąjunga ir valstybės narės, kai tik tikslinga, stengiasi remti šalis partneres užtikrindamos bendrą įgyvendinimą; d) Sąjunga nuo ankstyvo etapo ir per visą programavimo procesą skatina reguliarų, įvairių suinteresuotųjų subjektų įtraukų dialogą su kitais paramos teikėjais bei subjektais, įskaitant vietos valdžios institucijas, pilietinės visuomenės, fondų ir privačiojo sektoriaus atstovus, kai aktualu, siekdama atitinkamai palengvinti jų įnašus ir užtikrinti, kad jie atliktų prasmingą vaidmenį programavimo procese; e) pagal atitinkamai 4 straipsnio 3 dalies a ir b punktuose nurodytas žmogaus teisių ir demokratijos teminę programą ir pilietinės visuomenės organizacijų teminę programą parama teikiama nepriklausomai nuo atitinkamų trečiųjų valstybių vyriausybių ir kitų valdžios institucijų sutikimo. Šiomis teminėmis programomis daugiausia remiami pilietinės visuomenės subjektai visais lygmenimis, atsižvelgiant į įgyvendinimo formas ir metodus, kaip nurodyta 27 straipsnio 3 dalyje. Europos Parlamentas ir Taryba informuojami apie pirmos pastraipos c ir d punktuose numatytų konsultacijų rezultatus.

3. Programavimo dokumentai turi būti pagrįsti rezultatais ir, kai įmanoma, į juos turi būti įtraukti aiškūs tikslai ir rodikliai. Kai tinkama, rodikliai turi būti pagrįsti tarptautiniu mastu sutartais tikslais ir rodikliais, visų pirma tais, kurie nustatyti DVT, taip pat šalies lygmens rezultatų sistemomis, kad būtų galima įvertinti Sąjungos įnašą į pasiektus rezultatus padarytų darbų, jų išdavų ir poveikio lygmeniu ir apie tai pranešti.

13 straipsnis

Geografinių programų programavimo principai

1. Geografinių programų programavimas grindžiamais šiais principais: a) nedarant poveikio 5 daliai, veiksmai, kiek įmanoma, grindžiami Sąjungos, valstybių narių ir atitinkamų šalių partnerių, įskaitant nacionalines, regionines ir vietos valdžios institucijas, įtraukiant pilietinės visuomenės organizacijas, nacionalinius, regioninius ir vietos parlamentus bei kitus suinteresuotuosius subjektus, kuo anksčiau pradėtu, nuolatiniu ir įtraukiu dialogu siekiant stiprinti demokratinę atsakomybę už procesą ir skatinti remti nacionalines ir regionines strategijas; b) kai tikslinga, programavimo laikotarpis sinchronizuojamas ir suderinamas su šalių partnerių strategijų ciklais; c) į programavimą gali būti įtraukta bendradarbiavimo veikla, finansuojama iš įvairių 6 straipsnio 2 dalyje nustatytų asignavimų ir iš kitų Sąjungos programų remiantis jų pagrindiniais aktais.

2. Vykdant geografinių programų programavimą nustatoma konkreti pritaikyta bendradarbiavimo sistema, grindžiama: a) partnerių poreikiais, nustatytais remiantis konkrečiais kriterijais atsižvelgiant į gyventojų skaičių, skurdą, nelygybę, žmogaus socialinę raidą, ekonominį ir aplinkos pažeidžiamumą, valstybės bei visuomenės atsparumą ir užsitęsusių bei pasikartojančių krizių poveikį; b) partnerių gebėjimu ir įsipareigojimu propaguoti bendras vertybes, principus ir interesus, įskaitant žmogaus teises, pagrindines laisves, demokratiją, teisinę valstybę, gerą valdymą, kovą su korupcija, atvirą pilietinę erdvę ir lyčių lygybę, ir remti bendrus tikslus, daugiašalius aljansus ir bendradarbiavimą, taisyklėmis grindžiamą tarptautinę sistemą ir Sąjungos prioritetų įgyvendinimą; c) partnerių įsipareigojimais, įskaitant tuos, dėl kurių bendrai susitarta su Sąjunga, ir veiklos rezultatais, nustatytais remiantis tokiais kriterijais kaip politinė reforma, ekonominis ir socialinis vystymasis, aplinkos tvarumas ir veiksmingas paramos naudojimas, atsižvelgiant į šalių partnerių ypatumus ir išsivystymo lygį; d) galimu Sąjungos finansavimo poveikiu šalyse partnerėse ir regionuose partneriuose; e) partnerių pajėgumais sutelkti ir veiksmingai panaudoti vietos išteklius, gauti finansinių išteklių, skaidriai valdyti išteklius remiant nacionalinius vystymosi prioritetus ir jų įsisavinimo pajėgumais.

3. Išteklių skirstymo procese pirmenybė teikiama šalims, kurioms paramos reikia labiausiai, visų pirma mažiausiai išsivysčiusioms šalims, mažas pajamas gaunančioms šalims, krizinėje, pokrizinėje, nestabilioje ir pažeidžiamumo padėtyje esančioms šalims, įskaitant mažas besivystančias salų valstybes ir žemynines besivystančias šalis.

4. Be to, Sąjunga sprendžia su konkrečiais vidutines pajamas gaunančių šalių, visų pirma šalių, kurios neseniai buvo priskiriamos prie mažesnes pajamas gaunančių šalių, iššūkiais susijusias problemas.

5. Bendradarbiaujant su pramoninėmis šalimis daugiausia dėmesio skiriama Sąjungos ir abipusių interesų bei vertybių, taip pat bendrai sutartų tikslų ir daugiašališkumo skatinimui.

6. Priemone prisidedama prie veiksmų, nustatytų pagal Reglamentą (ES) 2021/817. Pagal šį reglamentą septyneriems metams parengiamas bendrasis programavimo dokumentas, įtraukiant lėšas pagal PNPP III reglamentą. Naudojant šias lėšas taikomas Reglamentas (ES) 2021/817.

14 straipsnis

Geografinių programų programavimo dokumentai

1. Pagal Priemonę geografinės programos įgyvendinamos vykdant daugiametes orientacines šalies ir daugiašales programas.

2. Daugiametėse orientacinėse programose nustatomos pasirinktos prioritetinės sritys, kurioms skiriamas Sąjungos finansavimas, konkretūs tikslai, tikėtini rezultatai, aiškūs ir konkretūs veiklos rezultatų rodikliai ir orientaciniai finansiniai asignavimai bendrai ir pagal prioritetinę sritį ir, kai taikytina, įgyvendinimo metodai.

3. Daugiametė orientacinė programa grindžiama: a) vystymosi plano arba panašaus dokumento formos nacionaline arba regionine strategija, kuria Komisija rėmėsi rengdama atitinkamą daugiametę orientacinę programą to dokumento priėmimo metu; b) pagrindų dokumentu, kuriuo nustatoma Sąjungos politika atitinkamo partnerio ar partnerių atžvilgiu, įskaitant Sąjungos ir valstybių narių bendrą dokumentą; c) bendru Sąjungos ir atitinkamo partnerio arba partnerių dokumentu, kuriame nustatyti bendri prioritetai ir abipusiai įsipareigojimai.

4. Siekiant padidinti Sąjungos kolektyvinio bendradarbiavimo poveikį, kai įmanoma ir tikslinga, Sąjungos ir valstybių narių programavimo dokumentus pakeičia bendro programavimo dokumentas. Visgi toks bendro programavimo dokumentas pakeičia Sąjungos daugiametę orientacinę programą tik tuo atveju, jei jis patvirtintas pagal 16 straipsnį priimtu aktu atitinka 12 ir 13 straipsnius, jame yra šio straipsnio 2 dalyje nustatyti elementai ir juo nustatomas darbo pasidalijimas tarp Sąjungos ir valstybių narių.

15 straipsnis

Teminių programų programavimo dokumentai

1. Pagal Priemonę teminės programos įgyvendinamos vykdant daugiametes orientacines programas.

2. Teminėms programoms skirtose daugiametėse orientacinėse programose nustatoma Sąjungos strategija, atrinktos prioritetinės sritys, kurioms skiriamas Sąjungos finansavimas, konkretūs tikslai, tikėtini rezultatai, aiškūs ir konkretūs veiklos rezultatų rodikliai, apibūdinama tarptautinė padėtis ir pagrindinių atitinkamos temos partnerių veikla.

Kai taikytina, nustatomi dalyvavimui pasaulinėse iniciatyvose skirti ištekliai ir intervencinių priemonių prioritetai.

3. Teminėms programoms skirtose daugiametėse orientacinėse programose nustatomas orientacinis finansinis asignavimas iš viso, pagal bendradarbiavimo sritį ir pagal prioritetą. Preliminarus finansinis asignavimas gali būti skiriamas nurodant intervalą.

16 straipsnis

Daugiamečių orientacinių programų priėmimas ir keitimas

1. Komisija priima įgyvendinimo aktus, kuriais nustato 14 ir 15 straipsniuose nurodytas daugiametes orientacines programas. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 45 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros. Ta procedūra taip pat taikoma šio straipsnio 3 ir 4 dalyse nurodytoms peržiūroms, kurias atlikus gali gerokai pasikeisti daugiametės orientacinės programos turinys.

2. Priimant 14 straipsnyje nurodytus bendro daugiamečio programavimo dokumentus Komisijos sprendimas taikomas tik su Sąjungos įnašu susijusiai bendro daugiamečio programavimo dokumento daliai.

3. Geografinėms programoms skirtos daugiametės orientacinės programos peržiūrimos, atlikus 42 straipsnio 2 dalyje nurodytą laikotarpio vidurio vertinimą, taip pat ad hoc pagrindu, jei to reikia veiksmingam įgyvendinimui, ypač jei yra esminių 7 straipsnyje nurodytos politikos sistemos pasikeitimų arba krizės ar pokrizinės padėties atveju.

4. Teminėms programoms skirtos daugiametės orientacinės programos peržiūrimos, atlikus 42 straipsnio 2 dalyje nurodytą laikotarpio vidurio vertinimą, taip pat ad hoc pagrindu, jei to reikia veiksmingam įgyvendinimui, ypač jei yra esminių 7 straipsnyje nurodytos politikos sistemos pasikeitimų.

5. Jei yra tinkamai pagrįstų priežasčių, dėl kurių privaloma skubėti, pavyzdžiui, krizių ar tiesioginių grėsmių taikai, demokratijai, teisinei valstybei, žmogaus teisėms arba pagrindinėms laisvėms atvejais, Komisija įgyvendinimo aktais gali iš dalies keisti šio reglamento 14 ir 15 straipsniuose nurodytas daugiametes orientacines programas. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 45 straipsnio 4 dalyje nurodytos skubos procedūros.

17 straipsnis

Rezervas naujiems iššūkiams ir prioritetams

1. 6 straipsnio 3 dalyje nurodyta suma naudojama tada, kai labiausiai reikia, ir tinkamai pagrįstais atvejais, inter alia, siekiant: a) užtikrinti tinkamą Sąjungos atsaką nenumatytų aplinkybių atveju; b) reaguoti į naujus poreikius ar iškylančius iššūkius, pavyzdžiui, prie Sąjungos ir jos kaimynių sienų, susijusius su gaivaline ar žmogaus sukelta krize, smurtiniais konfliktais ir pokrizine padėtimi arba migracijos spaudimu ir priverstiniu persikėlimu; c) paremti naujas Sąjungos pasiūlytas ar tarptautines iniciatyvas arba prioritetus.

2. Sprendimai dėl tų lėšų panaudojimo priimami vadovaujantis 16 ir 25 straipsniuose nustatyta tvarka.







II SKYRIUS

Konkrečios Kaimynystės regionui skirtos nuostatos

18 straipsnis

Konkretūs Kaimynystės regionui skirti tikslai

Laikantis 3 ir 4 straipsnių Sąjungos paramos, skiriamos Kaimynystės regionui, pagal Priemonę konkretūs tikslai yra:

a) skatinti tvirtesnį politinį bendradarbiavimą, stiprinti ir konsoliduoti tvirtą bei tvarią demokratiją, stabilumą, gerą valdymą, teisinę valstybę ir pagarbą žmogaus teisėms;

b) remti asociacijos susitarimų arba kitų esamų ir būsimų susitarimų ir bendrai sutartų asociacijos darbotvarkių ir partnerystės prioritetų ar lygiaverčių dokumentų įgyvendinimą, be kita ko, vykdant institucinį bendradarbiavimą ir pajėgumų stiprinimą;

c) skatinti glaudesnius Sąjungos ir šalių partnerių visuomenių partnerystės ryšius, taip pat partnerystės ryšius tarp šalių partnerių visuomenių, be kita ko, pasitelkiant žmonių tarpusavio ryšius ir įvairius veiksmus, ypač orientuotus į jaunimą;

d) stiprinti regioninį ir tarpvalstybinį bendradarbiavimą, visų pirma pagal Rytų partnerystę, Viduržemio jūros šalių sąjungą, Europos kaimynystės masto bendradarbiavimą, taip pat regioninį bendradarbiavimą Juodosios jūros regione, bendradarbiavimą Arkties klausimais, Šiaurės dimensiją, be kita ko, energetikos ir saugumo srityse;

e) siekti laipsniškos integracijos į Sąjungos vidaus rinką ir tvirtesnio bendradarbiavimo sektoriuose bei įvairių sektorių bendradarbiavimo, be kita ko, vykdant teisės aktų derinimą ir siekiant reguliavimo konvergencijos su Sąjungos ir kitomis atitinkamomis tarptautinėmis normomis ir standartais, taip pat suteikiant geresnes galimybes patekti į rinką, be kita ko, kuriant išsamias ir visapusiškas laisvosios prekybos erdves, stiprinant susijusias institucijas ir investicijas;

f) stiprinti partnerystes siekiant gerai valdomos ir saugios migracijos bei judumo ir, kai taikytina ir jeigu yra sudarytos gerai valdomo ir saugaus judumo sąlygos, remti esamų bevizių režimų įgyvendinimą, atsižvelgiant į peržiūrėtą bevizio režimo sustabdymo mechanizmą, dialogus dėl vizų režimo liberalizavimo ir dvišalius ar regioninius susitarimus ir tvarką su trečiosiomis šalimis, įskaitant partnerystes judumo srityje;

g) remti pasitikėjimo stiprinimo ir kitas priemones, kuriomis būtų prisidedama prie saugumo, konfliktų prevencijos ir sprendimo, įskaitant paramą nukentėjusiems gyventojams ir atstatymą.

19 straipsnis

Programavimo dokumentai ir asignavimų skyrimo kriterijai

1. I priede išvardytų šalių partnerių ir teritorijų atveju prioritetinės sritys, kurioms skiriamas Sąjungos finansavimas, daugiausia atrenkamos iš sričių, įtrauktų į asociacijos, partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimus, bendrai sutartas asociacijos darbotvarkes ir partnerystės prioritetus arba kitus svarbius, esamus ir būsimus Sąjungos ir šalių partnerių dvišaliu ir daugiašaliu formatu bendrai sutartus dokumentus, nurodytus 14 straipsnio 3 dalies c punkte, be kita ko, priklausomai nuo to, kas aktualu, Rytų partnerystės ir Europos kaimynystės politikos Pietų dimensijos kontekste, laikantis 18 straipsnyje nustatytų konkrečių tikslų ir II priede išdėstytų bendradarbiavimo pagal geografines programas sričių.

2. Nukrypstant nuo 13 straipsnio 2 ir 3 dalių, Sąjungos parama pagal Kaimynystės regionui skirtas geografines programas diferencijuojama pagal formą ir sumas, atsižvelgiant į šalies partnerės: a) poreikius, naudojant tokius rodiklius, kaip gyventojų skaičius, nelygybės atvejai ir išsivystymo lygis; b) įsipareigojimą įgyvendinti bendrai sutartus politinės, ekonominės, aplinkos ir socialinės reformų tikslus ir su tuo susijusią pažangą; c) įsipareigojimą užtikrinti tvirtą ir tvarią demokratiją, teisinę valstybę, gerą valdymą, žmogaus teises ir kovą su korupcija bei su šiuo procesu susijusią pažangą; d) partnerystę su Sąjunga, įskaitant tos partnerystės užmojo mastą; e) įsisavinimo pajėgumą ir galimą Sąjungos paramos pagal Priemonę poveikį.

3. Šio straipsnio 2 dalyje nurodyta Sąjungos parama įtraukiama į 14 straipsnyje nurodytus geografinių programų programavimo dokumentus.

20 straipsnis

Paskatomis grindžiamas metodas

1. 10 % finansinio paketo, nustatyto 6 straipsnio 2 dalies a punkto pirmoje įtraukoje, orientacinė suma, skirta 14 straipsnyje nurodytiems šalies orientaciniams finansiniams asignavimams papildyti, paskirstoma I priede išvardytoms šalims partnerėms ir teritorijoms kaip paskata vykdyti reformas. Sprendimai dėl tokių asignavimų priimami atsižvelgiant į jų veiklos rezultatus ir pažangą siekiant demokratijos, gero valdymo ir teisinės valstybės, įskaitant bendradarbiavimą su pilietine visuomene, užtikrinant žmogaus teises, įskaitant lyčių lygybę, bendradarbiaujant migracijos srityje, vykdant ekonomikos valdymo ir reformas, visų pirma reformas, dėl kurių bendrai susitarta. Šalių partnerių pažanga reguliariai vertinama, visų pirma pasitelkiant pažangos ataskaitas, kuriose, be kita ko, išdėstomos tendencijos, palyginti su ankstesniais metais.

2. 1 dalis netaikoma teikiant paramą pilietinei visuomenei, konfliktų prevencijai ir taikos kūrimui, žmonių tarpusavio ryšiams, įskaitant vietos valdžios institucijų bendradarbiavimą, paramą su žmogaus teisėmis susijusios padėties gerinimui arba su krize susijusioms rėmimo priemonėms. Itin smarkiai arba nuolat blogėjant padėčiai, susijusiai su demokratija, žmogaus teisėmis ar teisine valstybe arba padidėjusia konflikto rizika, kai įmanoma ir tinkama, tiems veiksmams teikiama parama padidinama.

21 straipsnis

Daugiašalės orientacinės programos

Daugiašalėmis orientacinėmis programomis Kaimynystės regione siekiama įveikti visoms arba daugeliui šalių partnerių bendrus iššūkius, remiantis Rytų partnerystės bei peržiūrėtos Europos kaimynystės politikos Pietų dimensijos prioritetais ir atsižvelgiant į darbą, atliekamą Viduržemio jūros sąjungos kontekste, taip pat bendradarbiaujant regioniniu, transregioniniu ir subregioniniu lygmeniu, visų pirma bendradarbiaujant dviem arba daugiau šalių partnerių, be kita ko, Šiaurės dimensijos ir Juodosios jūros sinergijos regioninio bendradarbiavimo kontekste.

22 straipsnis

Tarpvalstybinis bendradarbiavimas

1. Tarpvalstybinis bendradarbiavimas, kaip apibrėžta 2 straipsnio pirmos pastraipos 5 punkte, apima bendradarbiavimą prie išorės gretimų sausumos ir jūrų sienų, tarptautinį bendradarbiavimą didesnėse tarpvalstybinėse teritorijose arba aplink jūrų baseinus, taip pat tarpregioninį bendradarbiavimą.

2. Kaimynystės regionui skirtais veiksmais prisidedama prie tarpvalstybinio bendradarbiavimo programų, kaip nurodyta 1 dalyje, kurias bendrai finansuoja Europos regioninės plėtros fondas pagal INTERREG reglamentą. Toms programoms remti skiriama iki 5 % (kaip orientacinis dydis) Kaimynystės regionui skirto finansinio paketo.

3. Įnašai į tarpvalstybinio bendradarbiavimo programas nustatomi ir naudojami pagal INTERREG reglamento 10 straipsnio 3 dalį.

4. Bendro Sąjungos finansavimo dalis turi neviršyti 90 % tarpvalstybinio bendradarbiavimo programos tinkamų finansuoti išlaidų.

5. Tarpvalstybinio bendradarbiavimo programų išankstinis finansavimas gali viršyti INTERREG reglamento 51 straipsnyje nurodytą procentinį dydį. Vadovaujančiosios institucijos prašymu kiekvienais finansiniais metais išankstinio finansavimo norma gali siekti iki 80 % metinių įsipareigojimų programai.

6. Tarpvalstybiniam bendradarbiavimui skirtas daugiametis strateginis dokumentas, kuriame nustatomi šio reglamento 14 straipsnio 2 dalyje nurodyti elementai, priimamas pagal INTERREG reglamento 10 straipsnio 1 dalį.

7. Jei tarpvalstybinio bendradarbiavimo programos nutraukiamos pagal INTERREG reglamento 12 straipsnį, nepanaudota Kaimynystės regionui skirto finansinio paketo parama nutrauktai programai pirmiausia gali būti naudojama atitinkamai kitoms tarpvalstybinio bendradarbiavimo programoms arba bet kuriai kitai to finansinio paketo veiklai finansuoti.







III SKYRIUS

Veiksmų planai, priemonės ir įgyvendinimo metodai

23 straipsnis

Veiksmų planai ir priemonės

1. Komisija priima metinius arba daugiamečius veiksmų planus ir priemones. Priemonės gali būti atskirosios priemonės, specialiosios priemonės, rėmimo priemonės arba išimtinės paramos priemonės. Veiksmų planuose ir priemonėse atsižvelgiama į konkretų kontekstą ir nurodomi kiekvieno veiksmo siekiami tikslai, tikėtini rezultatai ir pagrindinė veikla, įgyvendinimo, stebėsenos ir vertinimo metodai, taip pat biudžetas ir visos susijusios rėmimo išlaidos.

2. Veiksmų planai grindžiami programavimo dokumentais, išskyrus 5 ir 6 dalyse nurodytus atvejus. Veiksmų planai rengiami įtraukiai, skaidriai ir pateikiami laiku. Kai tik tikslinga, veiksmų planai aptariami kartu su valstybėmis narėmis geresnio bendradarbiavimo kontekste.

3. Prireikus veiksmas gali būti patvirtintas kaip atskiroji priemonė prieš priimant veiksmų planus arba juos priėmus. Atskirosios priemonės grindžiamos programavimo dokumentais, išskyrus 5 dalyje nurodytus atvejus ir kitais tinkamai pagrįstais atvejais.

4. Jeigu atsiranda nenumatytų poreikių ar aplinkybių ir kai finansavimo neįmanoma gauti iš tinkamesnių šaltinių, Komisija gali priimti specialiąsias priemones, kurios nebuvo numatytos programavimo dokumentuose.

5. Metiniai ar daugiamečiai veiksmų planai ir atskirosios priemonės gali būti taikomi siekiant įgyvendinti 4 straipsnio 4 dalies b ir c punktuose nurodytus greitojo reagavimo veiksmus.

6. Komisija gali priimti išimtines paramos priemones, skirtas greitojo reagavimo veiksmams, kaip nurodyta 4 straipsnio 4 dalies a punkte.

Išimtinės paramos priemonės trukmė gali būti ne ilgesnė kaip 18 mėnesių ir, jei atsiranda objektyvių ir nenumatytų kliūčių jai įgyvendinti, ji gali būti pratęsta du kartus po ne ilgesnį kaip šešių mėnesių laikotarpį daugiausia iki 30 mėnesių, su sąlyga, kad priemonės finansinė suma nebus didinama.

Užsitęsusios krizės ir konflikto atvejais Komisija gali priimti antrą išimtinę paramos priemonę, kurios trukmė būtų ne ilgesnė kaip 18 mėnesių. Tinkamai pagrįstais atvejais gali būti priimtos papildomos priemonės, jei Sąjungos veiksmų tęstinumas yra būtinas ir jo negalima užtikrinti kitomis priemonėmis.

24 straipsnis

Rėmimo priemonės

1. Sąjungos finansavimas gali būti skiriamas Priemonės įgyvendinimo ir jos tikslų siekimo rėmimo išlaidoms, įskaitant administracinę paramą, susijusią su tokiam įgyvendinimui būtina parengiamąja, tolesne, stebėsenos, kontrolės, audito ir vertinimo veikla, taip pat būstinėse ir Sąjungos delegacijų patiriamoms išlaidoms, skirtoms Priemonei reikalingai administracinei ir koordinavimo paramai, taip pat pagal Priemonę finansuojamoms operacijoms valdyti, įskaitant informavimo ir komunikacijos veiksmus ir institucines informacinių technologijų sistemas.

2. Jei rėmimo išlaidos neįtraukiamos į 23 straipsnyje nurodytus veiksmų planus ar priemones, Komisija, kai taikytina, priima rėmimo priemones. Sąjungos finansavimas pagal rėmimo priemones gali apimti: a) tyrimus, susitikimus, informavimą, informuotumo didinimą, mokymą, pasirengimą ir keitimąsi įgyta patirtimi ir geriausios praktikos pavyzdžiais, leidybos veiklą ir visas kitas administracinės ar techninės paramos išlaidas, reikalingas veiksmams programuoti ir valdyti, įskaitant atlygį gaunančių išorės ekspertų paslaugas; b) mokslinių tyrimų ir inovacijų veiklą ir tyrimus atitinkamais klausimais bei jų rezultatų sklaidą; c) išlaidas, susijusias su informacijos teikimu ir komunikacijos veiksmais, įskaitant komunikacijos strategijų rengimą ir institucinį informavimą apie Sąjungos politikos prioritetus ir jų matomumą.

25 straipsnis

Veiksmų planų ir priemonių priėmimas

1. Veiksmų planai ir priemonės priimami įgyvendinimo aktais. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 45 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.

2. 1 dalyje nurodytos procedūros nereikia taikyti: a) atskirosioms priemonėms, kurioms skiriamas Sąjungos finansavimas neviršija 5 000 000 EUR; b) specialiosioms ir rėmimo priemonėms, taip pat veiksmų planams, priimtiems siekiant įgyvendinti greitojo reagavimo veiksmus, kuriems skiriamas Sąjungos finansavimas neviršija 10 000 000 EUR; ▼C1 c) 23 straipsnio 6 dalyje nurodytoms išimtinėms paramos priemonėms, kurioms skiriamas Sąjungos finansavimas neviršija 20 000 000 EUR ▼B d) toliau nurodytiems techniniams veiksmų planų ir priemonių pakeitimams, jei tokie pakeitimai iš esmės neturi įtakos atitinkamo veiksmų plano ar priemonės tikslams, pavyzdžiui: i) jei keičiamas įgyvendinimo metodas, ii) jei pratęsiamas įgyvendinimo laikotarpis, iii) jei lėšos perskirstomos tarp veiksmų plane pateikiamų veiksmų; iv) veiksmų planų ir priemonių biudžeto padidinimui arba sumažinimui ne daugiau kaip 20 % pradinio biudžeto ir ne daugiau kaip 10 000 000 EUR. Daugiamečiams veiksmų planams ir priemonėms 2 dalies pirmos pastraipos a, b, c punktuose ir d punkto iv papunktyje nurodytos ribos taikomos metiniu pagrindu. Kai veiksmų planai ir priemonės, išskyrus išimtines paramos priemones, ir techniniai pakeitimai priimami pagal šią dalį, apie juos per vieną mėnesį nuo priėmimo turi būti pranešama Europos Parlamentui ir valstybėms narėms per 45 straipsnyje nurodytą atitinkamą komitetą.

3. Prieš patvirtindama arba pratęsdama išimtines paramos priemones, kurios neviršija 20 000 000 EUR, Komisija praneša Europos Parlamentui ir Tarybai apie priemonių pobūdį ir tikslus bei numatytas finansines sumas. Prieš atlikdama reikšmingus esminius jau priimtų išimtinių paramos priemonių pakeitimus Komisija apie tai praneša Europos Parlamentui ir Tarybai. Siekdama užtikrinti Sąjungos išorės veiksmų nuoseklumą Komisija atsižvelgia į susijusius politikos principus, kurių laikomasi tokių priemonių planavimo ir tolesnio įgyvendinimo atžvilgiu.

4. Jei yra tinkamai pagrįstų priežasčių, dėl kurių privaloma skubėti, pavyzdžiui, krizių, įskaitant gaivalines ar žmogaus sukeltas nelaimes, ar tiesioginių grėsmių demokratijai, teisinei valstybei, žmogaus teisėms arba pagrindinėms laisvėms atvejais, Komisija, laikydamasi 45 straipsnio 4 dalyje nurodytos procedūros, nedelsiant taikytinais įgyvendinimo aktais gali priimti veiksmų planus ir priemones ar esamų veiksmų planų ir priemonių pakeitimus.

5. Pagal taikytinus Sąjungos teisės aktus, įskaitant Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2011/92/ES ( 1 ) ir Tarybos direktyvą 85/337/EEB ( 2 ), veiksmų lygmeniu atliekama atitinkama patikra aplinkosaugos požiūriu, be kita ko, dėl poveikio klimato kaitai ir biologinei įvairovei, įskaitant, kai taikytina, aplinkos požiūriu rizikingų veiksmų poveikio aplinkai vertinimą, įskaitant poveikį klimato kaitai, ekosistemoms ir biologinei įvairovei, visų pirma didelės naujos infrastruktūros atveju.

Atliekami kiti tinkami ex ante vertinimai, proporcingi numatytų veiksmų ir priemonių tikslams ir sumoms, siekiant nustatyti galimas tų veiksmų ir priemonių implikacijas ir riziką žmogaus teisių, galimybės naudotis gamtos ištekliais, pavyzdžiui, žeme, ir socialinių standartų atžvilgiu, be kita ko, atliekant pagrindinių veiksmų ir priemonių, kurie turėtų daryti didelį poveikį toms sritims, poveikio vertinimus.

Kai aktualu, įgyvendinant sektorines programas atliekami strateginiai poveikio aplinkai vertinimai, įskaitant poveikį klimato kaitai. Užtikrinama, kad atliekant poveikio aplinkai vertinimus dalyvautų suinteresuotieji subjektai ir visuomenė galėtų susipažinti su tokių vertinimų rezultatais.

26 straipsnis

Bendradarbiavimo metodai

1. Kaip numatyta Finansiniame reglamente, finansavimą pagal Priemonę vykdo Komisija: arba tiesiogiai – Komisija, Sąjungos delegacijos ar vykdomosios įstaigos, arba netiesiogiai – per bet kurį iš to reglamento 62 straipsnio 1 dalies c punkte išvardytų subjektų.

2. Finansavimas pagal Priemonę taip pat gali būti teikiamas per įnašus į tarptautinius, regioninius arba nacionalinius fondus, pvz., kuriuos įsteigė arba valdo EIB, valstybės narės, šalys partnerės ir regionai partneriai, tarptautinės organizacijos arba kiti paramos teikėjai.

3. Finansinio reglamento 62 straipsnio 1 dalies c punkte ir šio reglamento 35 straipsnio 4 dalyje išvardytos reikalavimus atitinkančios garantijos šalys kasmet vykdo savo ataskaitų teikimo pareigas pagal Finansinio reglamento 155 straipsnį. Visiems tiems subjektams taikomi ataskaitų teikimo reikalavimai nustatomi finansiniame partnerystės pagrindų susitarime, susitarime dėl įnašo, susitarime dėl biudžeto garantijų arba finansavimo susitarime.

4. Pagal Priemonę finansuojamų veiksmų bendras finansavimas gali būti lygiagretus arba jungtinis.

5. Jeigu bendras finansavimas yra lygiagretus, veiksmas padalijamas į keletą aiškiai identifikuojamų komponentų, kurių kiekvieną finansuoja skirtingi partneriai, bendrą finansavimą teikiant taip, kad visais atvejais būtų galima nustatyti, koks buvo galutinis finansavimo panaudojimas, ir išvengta finansavimo dubliavimo.

6. Jeigu bendras finansavimas yra jungtinis, bendros veiksmo išlaidos padalijamos tarp partnerių, kurie teikia bendrą finansavimą, o ištekliai yra sutelkiami taip, kad nebeįmanoma nustatyti jokios pagal veiksmą vykdytos konkrečios veiklos finansavimo šaltinio.

7. Sąjungos ir jos partnerių bendradarbiavimas gali būti vykdomas, pvz., šiomis formomis: a) trišaliais susitarimais, pagal kuriuos Sąjunga su trečiosiomis valstybėmis derina savo paramos finansavimą, skirtą šaliai partnerei arba regionui partneriui; b) administracinio ir techninio bendradarbiavimo priemonėmis, taip pat stiprinant gebėjimus, be kita ko, siekiant dalytis valstybių narių pereinamojo proceso arba reformų įgyvendinimo patirtimi, pavyzdžiui, decentralizuoto bendradarbiavimo pasitelkiant partnerystes arba porinimą tarp valstybės narės ir šalies partnerės arba regiono partnerio viešųjų institucijų, įskaitant vietos valdžios institucijas, viešosios teisės įstaigas arba privatinės teisės subjektus, kuriems pavestos viešųjų paslaugų užduotys, taip pat bendradarbiavimo priemonėmis, į kurių vykdymą įtraukiami valstybių narių ir jų regioninių bei vietos valdžios institucijų komandiruoti viešojo sektoriaus ekspertai; c) įnašais prisidedant prie būtinų viešojo ir privačiojo sektorių partnerystės sukūrimo ir administravimo išlaidų, įskaitant išlaidas, susijusias su pilietinės visuomenės organizacijų, kai įmanoma, atliekamu nepriklausomu jų vertinimu ir stebėsena; d) sektorių politikos rėmimo programomis, pagal kurias Sąjunga teikia paramą šalies partnerės sektoriaus programai; e) įnašais prisidedant prie išlaidų, kurios susidaro šalims dalyvaujant Sąjungos programose, ir Sąjungos agentūrų ir įstaigų, taip pat įstaigų ar asmenų, kuriems pavesta įgyvendinti konkrečius veiksmus bendros užsienio ir saugumo politikos srityje pagal ES sutarties V antraštinę dalį, vykdomuose veiksmuose, padengti.

27 straipsnis

Sąjungos finansavimo formos

1. Sąjungos finansavimas gali būti teikiamas pagal Finansiniame reglamente numatytas finansavimo rūšis, visų pirma: a) dotacijomis; b) paslaugų, prekių ar darbų viešojo pirkimo sutartimis; c) parama biudžetui; d) įnašais į Komisijos įsteigtus patikos fondus pagal Finansinio reglamento 234 straipsnį; e) finansinėmis priemonėmis; f) biudžeto garantijomis; g) derinimo operacijomis; h) skolos mažinimu vykdant tarptautiniu mastu sutartą skolos mažinimo programą; i) finansine parama; j) už atlygį dirbančių išorės ekspertų paslaugomis.

2. Dirbdama su šalių partnerių suinteresuotaisiais subjektais, tokiais kaip pilietinės visuomenės organizacijos ir vietos valdžios institucijos, Komisija, nustatydama finansavimo sąlygas, įnašo rūšį, sutarčių skyrimo sąlygas ir dotacijų valdymo administracines nuostatas, atsižvelgia į tokių suinteresuotųjų subjektų ypatumus, įskaitant jų poreikius ir susijusias aplinkybes, siekdama aprėpti kuo įvairesnius suinteresuotuosius subjektus ir kuo geriau patenkinti jų poreikius. Skatinama taikyti konkrečias sąlygas pagal Finansinį reglamentą, pvz., partnerystės susitarimus, leidimus teikti finansinę paramą trečiosioms šalims, tiesioginį sutarčių skyrimą ar kvietimus teikti pasiūlymus ribojant tinkamumo kriterijus, arba fiksuotąsias sumas, vieneto įkainius ir finansavimą taikant fiksuotąją normą, taip pat su išlaidomis nesusijusį finansavimą, kaip numatyta Finansinio reglamento 125 straipsnio 1 dalyje.

3. Be Finansinio reglamento 195 straipsnyje nurodytų atvejų, tiesioginė sutarčių skyrimo procedūra gali būti taikoma: a) mažos vertės dotacijoms, skirtoms žmogaus teisių gynėjų skubiems apsaugos veiksmams ir poreikiams finansuoti, be kita ko, pasitelkiant žmogaus teisių gynėjų, kuriems gresia pavojus, apsaugos mechanizmus, taip pat tarpininkams ir kitiems pilietinės visuomenės subjektams, dalyvaujantiems su krize ir ginkluotu konfliktu susijusiame dialoge, konfliktų sprendimo, susitaikymo ir taikos kūrimo procesuose, kai tikslinga, be bendro finansavimo poreikio; b) dotacijoms, kai tikslinga, be bendro finansavimo poreikio, skirtoms finansuoti veiksmams sudėtingiausiomis sąlygomis, kai skelbti kvietimą teikti paraiškas būtų netikslinga, įskaitant situacijas, kai labai trūksta pagrindinių teisių, be kita ko, esama žmogaus teisių pažeidimo, kyla grėsmė demokratinėms institucijoms, eskaluojama krizė arba ginkluotas konfliktas, kai kyla didžiausias pavojus žmonių saugumui arba kai žmogaus teisių organizacijos ir gynėjai, tarpininkai bei kiti pilietinės visuomenės subjektai, dalyvaujantys su krizėmis ir ginkluotais konfliktais susijusiame dialoge, susitaikyme ir taikos kūrime, veikia pačiomis sudėtingiausiomis sąlygomis. Tokios dotacijos negali viršyti 1 000 000 mln. EUR, jų trukmė negali būti ilgesnė kaip 18 mėnesių, o jei atsiranda objektyvių ir nenumatytų kliūčių joms įgyvendinti, ši trukmė gali būti pratęsta dar 12 mėnesių; c) dotacijoms JT vyriausiojo žmogaus teisių komisaro biurui ir Pasauliniam žmogaus teisių tinklui, Europos tarpuniversitetiniam žmogaus teisių ir demokratizacijos centrui, kuris organizuoja Europos magistrantūros studijas žmogaus teisių ir demokratizacijos srityje, ir su juo susijusiam universitetų, kurie organizuoja žmogaus teisių srities pouniversitetines studijas, tinklui, įskaitant stipendijas trečiųjų valstybių studentams ir žmogaus teisių gynėjams; d) mažos vertės dotacijoms, skirtoms pilietinės visuomenės organizacijoms, naudojant kuo labiau supaprastintas finansavimo formas pagal Finansinio reglamento 125 straipsnį. Parama biudžetui, be kita ko, pagal sektorių reformų vykdymo sutartis, grindžiama šalies atsakomybe, tarpusavio atskaitomybe ir šalių partnerių įsipareigojimu, atsižvelgiant į jų rezultatus ir pažangą, visuotinių vertybių, demokratijos, žmogaus teisių ir teisinės valstybės srityse, ir ja siekiama stiprinti Sąjungos ir šalių partnerių partnerystes. Ji apima aktyvesnį dialogą politikos klausimais, gebėjimų stiprinimą ir geresnį valdymą, papildant partnerių pastangas surinkti daugiau lėšų ir geriau jas išleisti, kad būtų remiamas tvarus, integracinis ekonomikos augimas ir deramo darbo vietų kūrimas, be kita ko, jaunimui, skurdo panaikinimas, nelygybės mažinimas ir demokratijos bei taikios visuomenės kūrimas ir konsolidavimas. Parama biudžetui taip pat prisidedama prie lyčių lygybės. Visi sprendimai dėl paramos biudžetui teikimo grindžiami Sąjungos sutarta paramos biudžetui politika, aiškiais tinkamumo kriterijais ir atidžiu rizikos bei naudos vertinimu.

4. Parama biudžetui diferencijuojama taip, kad būtų galima geriau reaguoti į šalies partnerės politinį, ekonominį, socialinį ir aplinkos kontekstą, atsižvelgiant į pažeidžiamumo situaciją.

Teikdama paramą biudžetui pagal Finansinio reglamento 236 straipsnį, Komisija aiškiai apibrėžia paramos biudžetui naudojimo sąlygų kriterijus, įskaitant reformų vykdymo pažangą ir skaidrumą, ir stebi, kaip jų laikomasi, taip pat remia parlamentinės kontrolės ir nacionalinių audito gebėjimų plėtojimą, skaidrumo ir galimybių visuomenei susipažinti su informacija didinimą.

5. Paramos biudžetui išmokėjimas grindžiamas rodikliais, iš kurių matyti, kad padaryta pakankama pažanga siekiant su šalimi partnere sutartų tikslų.

6. Vadovaujantis Finansinio reglamento 193 straipsnio 2 dalies antros pastraipos a punktu, finansavimo sprendime nurodytais tinkamai pagrįstais atvejais pagal Priemonę remiama veikla ir 2021 m. patirtos pagrindinės išlaidos gali būti laikomos tinkamomis finansuoti nuo 2021 m. sausio 1 d., net jei ta veikla buvo vykdoma ir tos išlaidos patirtos prieš pateikiant dotacijos paraišką.

7. Pagal Priemonę finansinės priemonės, biudžeto garantijos ir derinimo operacijos įgyvendinamos laikantis Finansinio reglamento 209 straipsnio 1 dalyje nustatytų principų ir, kai tik įmanoma, vadovaujant EIB, daugiašalei Europos finansų įstaigai, pvz., Europos rekonstrukcijos ir plėtros bankui, arba dvišalei Europos finansų įstaigai, pvz., plėtros bankams, teikiamą paramą potencialiai sujungiant su papildomomis kitomis finansinės paramos formomis – tiek iš valstybių narių, tiek iš trečiųjų šalių.

Pagal Priemonę įnašus finansinėms priemonėms gali skirti valstybės narės ir bet kuris subjektas, nurodytas Finansinio reglamento 62 straipsnio 1 dalies c punkte.

8. 7 dalyje nurodytos finansinės priemonės gali būti suskirstytos į priemones įgyvendinimo ir ataskaitų teikimo tikslais.

9. Už Sąjungos paramą specialūs mokesčiai, muitai arba rinkliavos nemokami arba nerenkami.

10. Šalių partnerių nustatyti mokesčiai, muitai ir rinkliavos gali būti tinkami finansuoti pagal Priemonę.

28 straipsnis

Reikalavimus atitinkantys asmenys ir subjektai

1. Viešųjų pirkimų, dotacijų ir apdovanojimų skyrimo procedūros, susijusios su veiksmais, finansuojamais pagal geografines programas ir pagal pilietinės visuomenės organizacijų teminę programą bei pasaulinių iššūkių teminę programą, turi būti atviros tarptautinėms organizacijoms ir visiems kitiems teisės subjektams, įskaitant pilietinės visuomenės organizacijas, kurie yra toliau išvardytų šalių piliečiai, o, jei tai juridiniai asmenys, kurie taip pat yra faktiškai jose įsisteigę: a) valstybės narės, atitinkamame PNPP III reglamento priede išvardytos paramos gavėjos ir Europos ekonominės erdvės susitarimo susitariančiosios šalys; b) Kaimynystės šalys partnerės ir Rusijos Federacija, kai susijusi procedūra taikoma pagal I priede nurodytas programas, kuriose ji dalyvauja; c) besivystančios šalys ir teritorijos, įtrauktos į EBPO Paramos vystymuisi komiteto paskelbtą OPV gavėjų sąrašą ir nepriklausančios G 20 grupei, ir užjūrio šalys ir teritorijos; d) į OPV gavėjų sąrašą įtrauktos ir G 20 grupei priklausančios besivystančios šalys ir kitos šalys bei teritorijos, kai susijusi procedūra taikoma vykdant pagal Priemonę Sąjungos finansuojamą veiksmą, kuriame jos dalyvauja; e) šalys, kurioms Komisija nustato abipuses galimybes gauti išorės finansavimą. Tokios galimybės gali būti suteiktos ribotam, ne trumpesniam kaip vienų metų laikotarpiui, jei šalis Sąjungos ir šalių, atitinkančių reikalavimus pagal Priemonę, subjektams nustato tokias pačias atitikimo reikalavimams sąlygas. Komisija sprendimus dėl abipusės galimybės gauti paramą ir dėl jos trukmės priima pasikonsultavusi su atitinkama (-omis) paramą gaunančia (-iomis) šalimi (-is); f) EBPO šalys narės, kai sutartys įgyvendinamos mažiausiai išsivysčiusioje šalyje arba labai įsiskolinusioje neturtingoje šalyje, įtrauktoje į OPV gavėjų sąrašą.

2. Nedarant poveikio apribojimams, kurie yra būtini atsižvelgiant į veiksmo pobūdį ir tikslus, dalyvavimas viešųjų pirkimų, dotacijų ir apdovanojimų skyrimo procedūrose, susijusiose su veiksmais, finansuojamais iš žmogaus teisių ir demokratijos teminės programos, taip pat taikos, stabilumo ir konfliktų prevencijos teminės programos, taip pat greitojo reagavimo veiksmuose, yra atviras ir be apribojimų.

3. Visų pagal Priemonę finansuojamų prekių ir medžiagų kilmės šalis gali būti bet kuri šalis.

4. Šiame straipsnyje nustatytos tinkamumo taisyklės netaikomos fiziniams asmenims, kuriuos yra įdarbinęs arba kitaip teisėtai pasamdęs reikalavimus atitinkantis rangovas arba, kai taikytina, subrangovas, ir dėl šių taisyklių tiems asmenims nenustatomi apribojimai dėl pilietybės.

5. Vykdant veiksmus, kuriuos bendrai finansuoja subjektas arba kurie įgyvendinami tiesioginio ar netiesioginio valdymo būdu su subjektais, nurodytais Finansinio reglamento 62 straipsnio 1 dalies c punkto ii–viii papunkčiuose, taip pat taikomos tų subjektų tinkamumo taisyklės.

6. Kai paramos teikėjai teikia finansavimą Komisijos įsteigtam patikos fondui arba kaip išorės asignuotąsias pajamas, taikomos patikos fondo steigimo akte arba išorės asignuotųjų pajamų atveju – susitarime su paramos teikėju nustatytos tinkamumo taisyklės.

7. Jei veiksmai finansuojami pagal Priemonę ir pagal kitą Sąjungos programą, reikalavimus pagal bet kurią iš Sąjungos programų atitinkantys subjektai laikomi atitinkančiais reikalavimus.

8. Jei tai yra daugiašaliai veiksmai, teisės subjektai, kurie yra šalių arba teritorijų, kuriose vykdomas toks veiksmas, piliečiai, o, jei tai juridiniai asmenys, kurie taip pat yra faktiškai įsisteigę tose šalyse ar teritorijose, gali būti laikomi atitinkančiais reikalavimus.

9. Šiame straipsnyje nustatytų tinkamumo taisyklių taikymas gali būti ribojamas atsižvelgiant į pareiškėjų pilietybę, geografinę padėtį ar pobūdį, kai tokie apribojimai yra reikalingi atsižvelgiant į veiksmo specifinį pobūdį ir tikslus ir kai jie būtini veiksmingam jo įgyvendinimui.

10. Konkursų dalyviai, pareiškėjai ir kandidatai iš reikalavimų neatitinkančių šalių gali būti pripažįstami atitinkančiais reikalavimus, jeigu tai yra būtina skubos tvarka arba jeigu atitinkamų šalių ar teritorijų rinkose paslaugos neprieinamos, arba kitais tinkamai pagrįstais atvejais, kai dėl tinkamumo taisyklių būtų neįmanoma įvykdyti veiksmų arba tą padaryti būtų itin sudėtinga.

11. Siekiant skatinti vietos pajėgumus, rinkas ir pirkimus, kai Finansiniame reglamente numatyta sutartį skirti remiantis vieninteliu pasiūlymu, pirmenybė teikiama vietos ir regiono rangovams. Visais kitais atvejais vietos ir regiono rangovų dalyvavimas skatinamas pagal atitinkamas to reglamento nuostatas. Propaguojami tvarumo ir išsamaus patikrinimo kriterijai.

12. Pagal žmogaus teisių ir demokratijos teminę programą bet kuris subjektas, kuriam netaikoma 2 straipsnio pirmos pastraipos 6 punkte pateikta teisės subjekto apibrėžtis, atitinka reikalavimus, jei tai būtina siekiant įgyvendinti šios programos intervencines priemones.

29 straipsnis

Uždrausta įtraukti veikla

Sąjungos finansavimu pagal Priemonę negali būti remiami veiksmai ir priemonės, kurie:

a) gali lemti žmogaus teisių pažeidimus šalyse partnerėse;

b) yra nesuderinami su šalies gavėjos nacionaliniu lygmeniu nustatytais įpareigojančiais veiksmais (NĮV) pagal Paryžiaus susitarimą arba kuriais skatinamos investicijos į iškastinį kurą arba kurie, remiantis patikra aplinkosaugos požiūriu ir poveikio aplinkai vertinimu, daro didelį neigiamą poveikį aplinkai ar klimatui, išskyrus atvejus, kai tokie veiksmai ar priemonės yra tikrai būtini Priemonės tikslams pasiekti ir kartu su jais taikomos atitinkamos priemonės, kuriomis siekiama išvengti šio poveikio, užkirsti jam kelią arba jį sumažinti ir, jei įmanoma, kompensuoti, įskaitant paramą siekiant laipsniškai panaikinti aplinkai kenksmingas subsidijas iškastiniam kurui.

30 straipsnis

Perkėlimai, metinės dalys, įsipareigojimų asignavimai, grąžinimai ir iš finansinių priemonių bei biudžeto garantijų gautos pajamos

1. Be to, kaip nustatyta Finansinio reglamento 12 straipsnio 4 dalyje, nepanaudoti įsipareigojimų ir mokėjimų asignavimai pagal Priemonę perkeliami automatiškai ir gali būti atitinkamai priskirti įsipareigojimams ir panaudoti ne vėliau kaip kitų finansinių metų gruodžio 31 d. Kitais finansiniais metais pirmiausia naudojama perkelta suma.

Komisija informuoja Europos Parlamentą ir Tarybą apie įsipareigojimų asignavimus, perkeltus pagal Finansinio reglamento 12 straipsnio 6 dalį.

2. Be Finansinio reglamento 15 straipsnyje nustatytų taisyklių dėl galimybės vėl panaudoti asignavimus, dėl atitinkamų veiksmų pagal Priemonę visiško arba dalinio neįgyvendinimo panaikintų įsipareigojimų sumą atitinkančius įsipareigojimų asignavimus leidžiama vėl naudoti pagal kilmės biudžeto eilutę.

3. Biudžetiniai įsipareigojimai dėl veiksmų, kurie vykdomi ilgiau kaip vienus finansinius metus, pagal Finansinio reglamento 112 straipsnio 2 dalį gali būti suskaidyti į per keletą metų mokamas metines dalis.

Finansinio reglamento 114 straipsnio 2 dalies trečia pastraipa netaikoma daugiamečiams veiksmams, nurodytiems šios dalies pirmoje pastraipoje. Komisija automatiškai panaikina bet kurią tam tikram veiksmui skirtą biudžetinio įsipareigojimo dalį, kuri iki penktųjų metų, einančių po to biudžetinio įsipareigojimo metų, gruodžio 31 d. nebuvo panaudota išankstiniam finansavimui arba tarpiniams mokėjimams, arba dėl kurios nebuvo pateikta patvirtinta išlaidų suvestinė arba mokėjimo prašymas.

Šio straipsnio 2 dalis taip pat taikoma metinėms dalims.

4. Nukrypstant nuo Finansinio reglamento 209 straipsnio 3 dalies, grąžinimai ir iš finansinių priemonių ir biudžeto garantijų gautos pajamos priskiriami kilmės biudžeto eilutėms kaip vidaus asignuotosios pajamos, atėmus valdymo sąnaudas ir mokesčius. Kas penkerius metus Komisija išnagrinėja, kaip galiojančiomis finansinėmis priemonėmis prisidėta siekiant Sąjungos tikslų, ir ar jos veiksmingos.







IV SKYRIUS

EDVF+, išorės veiksmų garantija, biudžeto garantijos ir finansinė parama trečiosioms valstybėms

31 straipsnis

Taikymo sritis ir finansavimas

1. Iš 6 straipsnio 2 dalies a punkte nurodyto finansinio paketo dengiamas „Europos darnaus vystymosi fondas +“ (EDVF+) ir išorės veiksmų garantija.

2. EDVF+, kuris yra laikomas integruotu finansiniu paketu, užtikrinančiu finansinį pajėgumą, šio reglamento 27 straipsnio 1 dalyje nurodytų dotacijų, techninės pagalbos, finansinių priemonių, biudžeto garantijų ir derinimo operacijų forma, paskirtis – remti investicijas ir didinti galimybes gauti finansavimą, taip prisidedant prie šio reglamento 3 ir 8 straipsniuose nustatytų tikslų ir bendrųjų principų įgyvendinimo ir, kai aktualu, PNPP III reglamento tikslų, kartu kuo labiau didinant papildomumą ir poveikį vystymuisi ir tiekiant novatoriškus produktus, be kita ko, MVĮ.

EDVF+ visų pirma puoselėjamas tvarus ir įtraukus ekonominis, aplinkos ir socialinis vystymasis, perėjimas prie tvarios pridėtinės vertės ekonomikos ir stabili investicinė aplinka. Juo taip pat skatinamas socioekonominis ir aplinkos atsparumas šalyse partnerėse, ypač daug dėmesio skiriant skurdo panaikinimui. Taip EDVF+ prisidedama prie socioekonominės nelygybės atvejų šalinimo, tvaraus ir integracinio ekonomikos augimo, prisitaikymo prie klimato kaitos ir jos švelninimo, aplinkos apsaugos ir valdymo, deramo darbo vietų kūrimo remiantis pagrindiniais TDO darbo standartais, ekonominių galimybių, įgūdžių ir verslumo, socioekonominių sektorių, įskaitant socialines įmones ir kooperatyvus, MVĮ, tvaraus sujungiamumo, paramai pažeidžiamoms grupėms, žmogaus teisių, lyčių lygybės ir moterų bei jaunimo įgalėjimo propagavimui, taip pat konkrečių socioekonominių pagrindinių neteisėtos migracijos priežasčių ir pagrindinių priverstinio persikėlimo priežasčių šalinimo, laikantis V priede išdėstytų prioritetinių sričių ir atitinkamų orientacinių programavimo dokumentų.

Ypač daug dėmesio skiriama šalims, kurios, kaip nustatyta, yra pažeidžiamumo arba konflikto situacijoje, mažiausiai išsivysčiusioms šalims ir labai įsiskolinusioms neturtingoms šalims, be kita ko, teikiant paramą institucinių gebėjimų stiprinimui, ekonomikos valdymui ir teikiant techninę pagalbą.

3. Išorės veiksmų garantija remiamos EDVF+ operacijos, kurioms teikiamos biudžeto garantijos pagal šio reglamento 32–39 straipsnius. Išorės veiksmų garantija taip pat remiama makrofinansinė parama ir paskolos trečiosioms valstybėms, nurodytoms Reglamento (Euratomas) 2021/948 10 straipsnio 2 dalyje.

4. Pagal išorės veiksmų garantiją Sąjunga operacijoms, pagal garantijos susitarimus, pasirašytus nuo 2021 m. sausio 1 d. iki 2027 m. gruodžio 31 d., gali garantuoti iki 53 449 000 000 EUR.

Komisijai pagal 44 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotąjį aktą, kuriuo iš dalies keičiama ši didžiausia išorės veiksmų garantijos suma, bet ne daugiau kaip 20 %.

5. Atidėjinių norma – nuo 9 iki 50 %, priklausomai nuo operacijų rūšies.

Ne didesnė kaip 10 000 000 000 EUR suma iš Sąjungos biudžeto gali būti panaudota išorės veiksmų garantijai skirtiems atidėjiniams. Komisijai pagal 44 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais iš dalies keičiama ši didžiausia suma siekiant užtikrinti, kad atidėjinių suma atspindėtų išorės veiksmų garantijos sumą ir atidėjinių normas, atsižvelgiant į garantuojamų operacijų rūšį.

Išorės veiksmų garantijos atidėjinių norma yra 9 % Sąjungos makrofinansinei paramai ir biudžeto garantijoms, apimančioms su skolinimo operacijomis susijusią valstybės riziką.

Atidėjinių normos peržiūrimos bent kas trejus metus nuo šio reglamento taikymo pradžios datos, nustatytos 51 straipsnyje. Komisijai pagal 44 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais iš dalies keičiamos atidėjinių normos.

6. Išorės veiksmų garantija laikoma bendro atidėjinių fondo, įsteigto pagal Finansinio reglamento 212 straipsnį, viena bendra garantija.

7. Pagal EDVF+ ir išorės veiksmų garantiją gali būti remiamos finansavimo ir investavimo operacijos šalyse partnerėse 4 straipsnio 2 dalyje nurodytose geografinėse teritorijose. Išorės veiksmų garantijos atidėjiniai finansuojami iš 6 straipsnio 2 dalies a punkte nustatytų atitinkamų geografinių programų biudžeto ir pervedami į bendrą atidėjinių fondą. Pagal EDVF+ ir išorės veiksmų garantiją taip pat gali būti remiamos operacijos atitinkamame PNPP III reglamento priede išvardytose paramos gavėjose. Tų operacijų finansavimas pagal EDVF+ ir išorės veiksmų garantijos atidėjinių finansavimas skiriami pagal PNPP III reglamentą. Išorės veiksmų garantijos atidėjiniai Reglamento (Euratomas) 2021/948 10 straipsnio 2 dalyje nurodytoms paskoloms, skirtoms trečiosioms valstybėms, finansuojami pagal tą reglamentą.

8. Finansinio reglamento 211 straipsnio 2 dalyje nurodyti atidėjiniai sudaromi remiantis Sąjungos visais įsipareigojimais, kurie leidžiami pagal šį reglamentą. Būtina metinė atidėjinių suma gali būti sudaryta per ne ilgesnį kaip septynerių metų laikotarpį. Pagal Reglamentą (ES) 2017/1601 leidžiamų garantijų atidėjiniams ir pagal pagrindinius aktus leidžiamų garantijų, finansinės paramos ir Euratomo paskolų trečiosioms valstybėms atidėjiniams, kurie reglamentuojami Reglamentu (EB, Euratomas) Nr. 480/2009, toliau taikomos tų reglamentų nuostatos.

9. EDVF garantijų fondo ir Išorės veiksmų garantijų fondo, įsteigtų atitinkamai Reglamentu (ES) 2017/1601 ir Reglamentu (EB, Euratomas) Nr. 480/2009, grynasis turtas, apskaičiuotas 2021 m. liepos 31 d., pervedamas į bendrą atidėjinių fondą atidėjiniams, skirtiems biudžeto garantijoms, kurias leidžiama teikti pagal Reglamentą (ES) 2017/1601, taip pat skirtiems pagal pagrindinius aktus leidžiamoms garantijoms, finansinei paramai ir trečiosioms valstybėms teikiamoms Euratomo paskoloms, kurioms skirti atidėjiniai reglamentuojami Reglamentu (EB) Nr. 480/2009.

32 straipsnis

EDVF+ struktūra

1. EDVF+ sudaro šio reglamento 4 straipsnio 2 dalyje ir PNPP III reglamente nustatytų regioninių teritorijų regioninės investavimo platformos, sukurtos remiantis esamų Sąjungos išorės veiksmų lėšų derinimo priemonių darbo metodais, procedūromis ir struktūromis, kurios gali sujungti savo derinimo operacijas su išorės veiksmų garantijos operacijomis pagal EDVF+.

2. EDVF+ valdymą užtikrina Komisija.

33 straipsnis

EDVF+ strateginė valdyba

1. Komisijai EDVF+ valdymo klausimais pataria strateginė valdyba (toliau – EDVF+ strateginė valdyba), išskyrus operacijų, susijusių su atitinkamame PNPP III reglamento priede išvardytais Vakarų Balkanų paramos gavėjais, atveju; tam įsteigiama konkreti strateginė valdyba.

2. EDVF+ strateginė valdyba pataria Komisijai dėl išorės veiksmų garantijos investicijų pagal EDVF+ strateginės krypties bei prioritetų, be kita ko, dėl 36 straipsnyje nurodytų investicijų linijų, ir prisideda prie jų suderinimo su Sąjungos išorės veiksmų, vystymosi politikos ir Europos kaimynystės politikos pagrindiniais principais ir tikslais, taip pat suderinimo su 3 straipsnyje nustatytais tikslais ir su 31 straipsnyje nustatyta EDVF+ paskirtimi. EDVF+ strateginė valdyba taip pat padeda Komisijai nustatyti bendrus investicijų tikslus, susijusius su išorės veiksmų garantijos naudojimu siekiant remti EDVF+ operacijas ir stebėti tinkamą bei įvairiapusę geografinę ir teminę investicijų linijų aprėptį.

3. EDVF+ strateginė valdyba taip pat remia bendrą koordinavimą, papildomumą ir darną tarp regioninių investavimo platformų, tarp trijų Europos investicijų plano ramsčių, tarp Išorės investicijų plano ir kitų Sąjungos pastangų migracijos srityje ir įgyvendinant Darbotvarkę iki 2030 m., įskaitant kovą su klimato kaita, taip pat su Sąjungos išorės programomis ir finansavimo priemonėmis.

4. EDVF+ strateginę valdybą sudaro Komisijos, vyriausiojo įgaliotinio, visų valstybių narių ir EIB atstovai. Europos Parlamentas turi stebėtojo statusą. Kai tikslinga, įnašų mokėtojams, reikalavimus atitinkančioms garantijos šalims, šalims partnerėms, atitinkamoms regioninėms organizacijoms ir kitiems suinteresuotiesiems subjektams gali būti suteiktas stebėtojo statusas. Prieš įtraukiant naujus stebėtojus konsultuojamasi su EDVF+ strategine valdyba. EDVF+ strateginei valdybai bendrai pirmininkauja Komisija ir vyriausiasis įgaliotinis.

5. EDVF+ strateginė valdyba posėdžiauja bent du kartus per metus ir, kai įmanoma, nuomones priima bendru sutarimu. Papildomi posėdžiai gali būti rengiami bet kuriuo metu pirmininko arba trečdalio jos narių prašymu. Jei bendro sutarimo pasiekti nepavyksta, naudojamasi balsavimo teisėmis, kaip susitarta pirmame EDVF+ strateginės valdybos posėdyje ir išdėstyta jos darbo tvarkos taisyklėse. Darbo tvarkos taisyklėse nustatoma sistema, susijusi su stebėtojų vaidmeniu. Priimti EDVF+ strateginės valdybos posėdžių protokolai ir darbotvarkės skelbiami viešai.

6. Komisija EDVF+ strateginei valdybai kasmet teikia EDVF+ įgyvendinimo pažangos ataskaitą. Už Vakarų Balkanus atsakinga strateginė valdyba minėtą ataskaitą papildo informacija apie pažangą, padarytą įgyvendinant tam regionui skirtą garantijos priemonę. Strateginė valdyba išnagrinėja 42 straipsnio 5 dalyje nurodytas vertinimo ataskaitas ir į jas atsižvelgia.

EDVF+ strateginė valdyba reguliariai rengia konsultacijas su atitinkamais suinteresuotaisiais subjektais dėl EDVF+ strateginės krypties ir įgyvendinimo.

7. Tai, kad yra EDVF+ strateginė valdyba ir už Vakarų Balkanus atsakinga strateginė valdyba, nedaro poveikio poreikiui turėti vieną bendrą EDVF+ rizikos valdymo sistemą.

8. Vykdant garantijoms pagal EDVF+ skirtą rizikos valdymo funkciją atsižvelgiama į Priemonės tikslus ir principus. Rizikos vertinimo ir atlygio metodikos pagal EDVF+ nuosekliai taikomos visoms investicijų linijoms, įskaitant 36 straipsnyje nurodytas linijas. Komisija sudaro techninę rizikos vertinimo grupę. Komisija užtikrina, kad techninė rizikos vertinimo grupė veiktų nepriklausomai, nešališkai, įtraukiai ir kokybiškai. Komisija taip pat užtikrina, kad informacija bei analizės rezultatais būtų dalijamasi laiku, skaidriai ir įtraukiai su visomis valstybėmis narėmis, tinkamai atsižvelgiant į konfidencialumą. Techninės rizikos vertinimo grupės sudėtis, darbo tvarkos taisyklės ir darbo metodai turi būti įtraukūs, atviri EIB ekspertams, kitoms reikalavimus atitinkančioms garantijos šalims ir suinteresuotosioms valstybėms narėms ir turi būti pateikti EDVF+ strateginei valdybai. Komisija atskleidžia Europos Parlamentui ir Tarybai techninės rizikos vertinimo grupės sudėtį, įgaliojimus bei darbo tvarkos taisykles ir užtikrina, kad tos grupės nariai būtų nešališki ir neturėtų interesų konfliktų.

9. EDVF+ taikymo laikotarpiu EDVF+ strateginė valdyba kuo greičiau priima ir paskelbia gaires, kuriose nurodo, kaip turi būti užtikrinta EDVF+ operacijų atitiktis 31 ir 35 straipsniuose nustatytai paskirčiai, tikslams ir tinkamumo kriterijams.

34 straipsnis

Regioninės einamosios veiklos valdybos

Regioninių investavimo platformų einamosios veiklos valdybos, atsižvelgdamos į susijusios strateginės valdybos rekomendacijas ir atitinkamus rizikos vertinimus, padeda Komisijai įgyvendinimo lygmeniu nustatyti regioninius ir sektorinius investavimo tikslus ir regionines, sektorines ir temines investicijų linijas, taip pat formuluoja nuomones apie derinimo operacijas ir išorės veiksmų garantijos naudojimą EDVF+ siūlomoms investicijų programoms.

35 straipsnis

Operacijų ir garantijos šalių atitiktis reikalavimams ir atranka pagal EDVF+ taikomai išorės veiksmų garantijai

1. Finansavimo ir investavimo operacijos, kurios atitinka reikalavimus paramai pagal Išorės veiksmų garantiją gauti, turi atitikti įvairių sričių Sąjungos politiką, atitinkamus programavimo dokumentus, taip pat šalių partnerių strategijas ir politiką ir su jais derėti. Jomis visų pirma remiami Priemonės ir, kai aktualu, PNPP III reglamento tikslai, bendrieji principai ir politikos sistema, tinkamai atsižvelgiant į šio reglamento V priede nustatytas prioritetines sritis.

2. Pagal išorės veiksmų garantiją remiamos finansavimo ir investavimo operacijos, kurios atitinka Finansinio reglamento 209 straipsnio 2 dalies a–e punktuose nustatytas sąlygas, visų pirma dėl poreikio užtikrinti papildomumą, be kita ko, sprendžiant rinkos nepakankamumo arba neoptimalaus investavimo atvejų problemas, reikalavimus atitinkančių garantijos šalių interesų darnos užtikrinimo, vengimo iškraipyti konkurenciją, ir, kai tinkama, kuo daugiau privačiųjų investicijų panaudojimo, ir kurios: a) laikantis Finansinio reglamento 34 straipsnio įvertinamos ex ante; šis vertinimas turi būti proporcingas numatytų operacijų tikslams ir sumoms, siekiant nustatyti galimas šių operacijų implikacijas ir riziką žmogaus teisių, aplinkos, darbo ir socialinių standartų atžvilgiu, be kita ko, atliekant pagrindinių programų, kurios turėtų daryti didelį poveikį šioms sritims, poveikio vertinimus, laikantis šio reglamento 31 straipsnio 1 dalyje nustatytos EDVF+ paskirties ir tinkamai atsižvelgiant į tai, kad norint daryti su žeme susijusias investicijas turi būti gautas paveiktų bendruomenių laisvas ir iš anksto informuotas sutikimas; b) užtikrina papildomumą tarp įvairių Išorės investicijų plano ramsčių, taip pat su kitomis iniciatyvomis; c) yra ekonomiškai ir finansiškai perspektyvios, tinkamai atsižvelgiant į galimą privačiojo ir viešojo sektorių partnerių projektui skiriamą paramą ir bendrą finansavimą, kartu atsižvelgiant į šalių, kurios, kaip nustatyta, yra pažeidžiamumo arba konfliktinėje situacijoje, mažiausiai išsivysčiusių šalių, mažų besivystančių salų valstybių, žemyninių besivystančių šalių ir labai įsiskolinusių neturtingų šalių, kurioms gali būti sudaromos labiau lengvatinės sąlygos, konkrečią veikimo aplinką ir pajėgumus; d) yra techniškai perspektyvios, o aplinkos bei socialiniu požiūriu yra tvarios ir kuo labiau didina poveikį vystymuisi; e) neiškraipo rinkų šalyse partnerėse ir regionuose partneriuose ir nesudaro nesąžiningos konkurencijos vietos subjektams; f) yra įgyvendinamos laikantis 7 straipsnyje nurodytos politikos sistemos, taikytinų aplinkosaugos, socialinės ir darbo teisės srities įpareigojimų bei standartų ir tarptautinių mastu sutartų gairių, principų bei konvencijų dėl investicijų, visų pirma tų, kurios priimtos JT ir EBPO, visapusiškai laikantis tarptautinės žmogaus teisių teisės, taip pat laikantis 3 ir 8 straipsniuose nustatytų tikslų ir bendrųjų principų.

3. Išorės veiksmų garantija naudojama rizikai padengti teikiant šias toliau išvardytas priemones: a) paskolas, įskaitant paskolas vietos valiuta; b) garantijas; c) priešpriešines garantijas; d) kapitalo rinkos priemones; e) bet kokių kitų rūšių finansavimo ar kredito vertės didinimo, draudimo ir dalyvavimo nuosavo ar kvazinuosavo kapitalo valdyme priemones.

4. Reikalavimus atitinkančios garantijos šalys išorės veiksmų garantijos tikslais yra garantijos šalys, nurodytos Finansinio reglamento 208 straipsnio 4 dalyje, įskaitant šalių partnerių ir trečiųjų valstybių, skiriančių įnašus išorės veiksmų garantijai finansuoti, garantijos šalis su sąlyga, kad gautas Komisijos patvirtinimas pagal šio reglamento 37 straipsnį. Be to, nukrypstant nuo Finansinio reglamento 62 straipsnio 1 dalies c punkto, išorės veiksmų garantijos tikslais reikalavimus atitinka įstaigos, kurių veiklą reglamentuoja valstybės narės, šalies partnerės arba trečiosios valstybės, pagal šio reglamento 37 straipsnį skyrusios įnašą išorės veiksmų garantijai finansuoti, privatinė teisė ir kurios pateikia tinkamus patikinimus dėl savo finansinio pajėgumo.

5. Reikalavimus atitinkančios garantijos šalys laikosi Finansinio reglamento 62 straipsnio 1 dalies c punkte nustatytų taisyklių ir sąlygų. Įstaigų, kurių veiklą reglamentuoja valstybės narės, šalies partnerės arba trečiosios valstybės, pagal šio reglamento 37 straipsnį skyrusios įnašą išorės veiksmų garantijai finansuoti, privatinė teisė, atveju pirmenybė teikiama toms įstaigoms, kurios atskleidžia informaciją, susijusią su aplinkos, socialiniais, mokesčių ir įmonių valdymo kriterijais.

Komisija užtikrina, kad reikalavimus atitinkančios garantijos šalys, įskaitant mažąsias ir vidutines garantijos šalis, efektyviai, veiksmingai ir teisingai tarpusavyje naudotų turimus išteklius, kartu skatindama jų tarpusavio bendradarbiavimą ir tinkamai atsižvelgdama į jų pajėgumus, pridėtinę vertę ir patirtį.

Komisija užtikrina sąžiningas sąlygas visoms reikalavimus atitinkančioms garantijos šalims, vadovaudamasi 27 straipsnio 7 dalimi, ir užtikrina, kad visu EDVF+ įgyvendinimo laikotarpiu būtų išvengta interesų konfliktų. Siekdama užtikrinti papildomumą Komisija gali prašyti, kad reikalavimus atitinkančios garantijos šalys pateiktų visą aktualią informaciją apie savo operacijas, nesusijusias su EDVF+.

6. Finansinio reglamento 219 straipsnio 4 dalyje nustatyta sąlyga dėl įnašų nuosavais ištekliais taikoma kiekvienai reikalavimus atitinkančiai garantijos šaliai, kuriai pagal Priemonę skiriama biudžeto garantija, atsižvelgiant į portfelį.

7. Reikalavimus atitinkančias garantijos šalis Komisija atrenka pagal Finansinio reglamento 154 straipsnį, tinkamai atsižvelgdama į: a) strateginių valdybų ir regioninių einamosios veiklos valdybų rekomendacijas; b) investicijų linijos tikslus; c) reikalavimus atitinkančios garantijos šalies patirtį ir rizikos valdymo pajėgumą; d) nuosavų ir papildomų išteklių, taip pat privačiojo sektoriaus teikiamo bendro finansavimo sumą, kurią reikalavimus atitinkanti garantijos šalis yra pasirengusi sutelkti investicijų linijai, tinkamai atsižvelgiant į investicijų dydį; e) reikalavimus atitinkančių garantijos šalių patirtį sektoriuje arba jų geografinę patirtį; f) reikalavimus atitinkančių garantijos šalių bendradarbiavimo stiprinimo naudą.

8. Remdamasi daugiametėmis orientacinėmis programomis ir EDVF+ strateginės valdybos ir už Vakarų Balkanus atsakingos strateginės valdybos rekomendacijomis, Komisija, pasikonsultavusi su regioninėmis einamosios veiklos valdybomis ir informavusi Europos Parlamentą ir Tarybą, regionams ir (arba) konkrečioms šalims partnerėms, konkretiems sektoriams, konkretiems projektams ir (arba) tam tikrų kategorijų galutiniams paramos gavėjams, finansuotiniems pagal Priemonę, nustato investicijų linijas, kurioms būtų taikoma nustatyto dydžio neviršijanti išorės veiksmų garantija. Komisija informuoja Europos Parlamentą ir Tarybą apie investicijų linijų atitiktį šiam straipsniui ir išsamius jų finansavimo prioritetus. Visi prašymai suteikti finansinę paramą pagal investicijų linijas teikiami Komisijai.

Investicijų linijų pasirinkimas turi būti tinkamai pagrįstas rinkos nepakankamumo arba neoptimalaus investavimo atvejų analize ir jų derėjimo su šio reglamento ir, kai aktualu, PNPP III reglamento prioritetais vertinimu. Tą analizę atlieka Komisija, bendradarbiaudama su potencialiomis reikalavimus atitinkančiomis garantijos šalimis ir suinteresuotaisiais subjektais.

Reikalavimus atitinkančios garantijos šalys gali teikti 3 dalyje nurodytas priemones pagal tam tikrą investicijų liniją arba pagal atskirą projektą, kurį administruoja reikalavimus atitinkanti garantijos šalis. Tos priemonės gali būti teikiamos šalims partnerėms, įskaitant šalis, kuriose yra nestabili padėtis arba vyksta konfliktas, arba šalis, kurioms kyla sunkumų, susijusių su atkūrimu ir atsigavimu po konflikto, tų šalių partnerių institucijoms, įskaitant jų nacionalinius viešojo sektoriaus bankus bei finansų įstaigas ir jų privačiojo sektoriaus vietos bankus bei finansų įstaigas, taip pat tų šalių partnerių privačiojo sektoriaus subjektams, įskaitant MVĮ. Tos priemonės neteikiamos karinio ar valstybės saugumo sektoriaus kontroliuojamoms bendrovėms, išskyrus tinkamai pagrįstus atvejus.

9. Komisija vertina išorės veiksmų garantija remiamas operacijas atsižvelgdama į 1, 2 ir 3 dalyse nustatytus tinkamumo kriterijus, kai įmanoma, remdamasi esamomis Sąjungos ir reikalavimus atitinkančių garantijos šalių rezultatų vertinimo sistemomis. Komisija sudaro tinkamumo kriterijų kontrolinį sąrašą, kaip nustatyta 31 straipsnyje, 35 straipsnio 1 ir 2 dalyse, ir pagal jį įvertina ir atrenka visus išorės veiksmų garantijos lėšomis remtinus pasiūlymus, remdamasi reikalavimus atitinkančių garantijos šalių pateikta informacija. Prireikus Komisija prašo reikalavimus atitinkančių garantijos šalių paaiškinti pateiktą informaciją ar padaryti jos pakeitimus. Komisija kasmet skelbia kontrolinius sąrašus ir savo atlikto kiekvienos investicijų linijos įvertinimo rezultatus, kurių duomenys pateikiami pagal šalis ir sektorius.

10. Komisijai pagal 44 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais iš dalies keičiamos V priede nurodytos prioritetinės sritys.

36 straipsnis

EIB vaidmuo

1. EIB įgyvendina išimtinę specialią investicijų liniją, apimančią operacijų su valstybinio lygmens garantijos šalimis ir nekomercinėmis žemesnio nei valstybinio lygmens garantijos šalimis visapusišką rizikos garantiją, kurios orientacinė minimali suma yra 11 000 000 000 EUR, kuri programuojama šios antraštinės dalies I ir III skyriuose nustatyta tvarka.

EIB turi išimtinumą operacijų su valstybinio lygmens garantijos šalimis ir nekomercinėmis žemesnio nei valstybinio lygmens garantijos šalimis pagal išimtinę specialią investicijų liniją. Pagal išimtinę specialią investicijų liniją nuosavų išteklių įnašas suprantamas kaip likutinės rizikos prisiėmimas, o ES garantija dengiami 65 % bendros išmokėtos ir pagal EIB finansavimo operacijas garantuotos sumos, atėmus kompensuotas sumas ir pridėjus visas susijusias sumas.

Nukrypstant nuo antros pastraipos, jeigu EIB negali vykdyti arba nusprendžia nevykdyti operacijų pagal išimtinę specialią investicijų liniją arba, šias operacijas leidžiama įgyvendinti kitoms reikalavimus atitinkančioms garantijos šalims atitinkamuose išorės veiksmų garantijos susitarimuose nustatytinomis sąlygomis, kuriose atsižvelgiama į EIB tos pačios rūšies operacijoms siūlomas sąlygas ir šias operacijas įgyvendinančios reikalavimus atitinkančios garantijos šalies konkrečius poreikius, aplinkybes ir pobūdį.

2. EIB atitinka reikalavimus įgyvendinti operacijas su žemesnio nei valstybinio lygmens garantijos šalimis, kurioms netaikoma 1 dalyje nurodyta išimtinė speciali investicijų linija, ir operacijas su privačiuoju sektoriumi. 35 straipsnyje nurodyta tvarka taikoma, jei tikslinga, pavedant EIB dvi papildomas specialias investicijų linijas, apimančias: a) neišimtinę visapusišką rizikos garantiją, taikomą operacijoms su komercinėmis žemesnio nei valstybinio lygmens garantijos šalimis, ir b) neišimtines operacijas, skirtas tiesioginėms užsienio investicijoms, prekybai ir šalių partnerių ekonomikos tarptautinimui skatinti, suteikiant politinės rizikos garantiją privačiojo sektoriaus operacijoms.

3. 1 ir 2 dalyse nurodytų specialių investicijų linijų orientacinė suma – 26 725 000 000 EUR.

Įgyvendindamas 1 ir 2