2000Q3614 — LT — 15.12.2006 — 009.002

Šis dokumentas yra skirtas tik informacijai, ir institucijos nėra teisiškai atsakingos už jo turinį

►B KOMISIJOS DARBO TVARKOS TAISYKLĖS (C(2000) 3614) (OL L 308, 8.12.2000, p.26)

iš dalies keičiamas:









▼B

KOMISIJOS DARBO TVARKOS TAISYKLĖS

(C(2000) 3614)







EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA, atsižvelgdama į Europos anglių ir plieno bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 16 straipsnį, atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 218 straipsnio 2 dalį, atsižvelgdama į Europos atominės energijos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 131 straipsnį, atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 28 straipsnio 1 dalį ir 41 straipsnio 1 dalį, PRIĖMĖ ŠIAS DARBO TVARKOS TAISYKLES:







▼M9







I

SKYRIUS

KOMISIJA







1

SKIRSNIS

Bendrosios nuostatos

1 straipsnis

Kolegialus pobūdis

Komisija veikia kolektyviai, vadovaudamasi šiomis Darbo tvarkos taisyklėmis bei Pirmininko nustatytomis politinėmis gairėmis.

2 straipsnis

Prioritetai ir darbo programa

Atsižvelgdama į Pirmininko nustatytas politines gaires, Komisija nustato savo veiklos daugiamečius strateginius prioritetus ir metinę politikos strategiją, kuriais remiantis kiekvienais metais priima savo darbo programą ir preliminarų kitų metų biudžeto projektą.

3 straipsnis

Pirmininkas

1. Pirmininkas Komisijos nariams gali paskirti tam tikras veiklos sritis, už kurias jie yra konkrečiai atsakingi, ruošiant Komisijos darbą ir įgyvendinant jos sprendimus.

Pirmininkas taip pat turi teisę bet kada pakeisti šiuos paskyrimus.

2. Pirmininkas gali sudaryti Komisijos narių nuolatines arba ad hoc darbo grupes, kurių jis skiria pirmininkus ir nustato sudėtį. Jis suteikia šioms grupėms įgaliojimus ir patvirtina jų veiklos tvarką.

3. Pirmininkas atstovauja Komisijai. Jis skiria Komisijos narius, kurie padeda jam atlikti šį darbą.

4 straipsnis

Sprendimų priėmimo tvarka

Komisijos sprendimai priimami:

a) Komisijos posėdžiuose žodžiu; arba

b) raštu, laikantis 12 straipsnyje nustatytos tvarkos; arba

c) suteikiant įgaliojimą, laikantis 13 straipsnyje nustatytos tvarkos; arba

d) deleguojant, laikantis 14 straipsnyje nustatytos tvarkos.







2

SKIRSNIS

Komisijos posėdžiai

5 straipsnis

Posėdžių sušaukimo tvarka

1. Komisijos posėdžius šaukia Pirmininkas.

2. Paprastai Komisijos posėdžiai šaukiami bent kartą per savaitę. Be to, prireikus organizuojami papildomi posėdžiai.

3. Komisijos nariai privalo dalyvauti visuose posėdžiuose. Sprendimą leisti nariams nesilaikyti šio reikalavimo, esant tam tikroms aplinkybėms, priima Pirmininkas.

6 straipsnis

Komisijos posėdžių darbotvarkė

1. Kiekvieno Komisijos posėdžio darbotvarkę patvirtina Pirmininkas.

2. Nepažeidžiant Pirmininko prerogatyvos tvirtinti darbotvarkę, bet koks pasiūlymas, susijęs su didelėmis išlaidomis, pateikiamas jį suderinus su Komisijos nariu, atsakingu už biudžetą.

3. Jei Komisijos narys siūlo įtraukti klausimą į darbotvarkę, Pirmininkas turi būti apie tai įspėtas laikantis pagal 28 straipsnyje numatytas įgyvendinimo taisykles (toliau – įgyvendinimo taisyklės) Komisijos nustatytų sąlygų.

4. Darbotvarkė ir reikalingi dokumentai Komisijos nariams pateikiami laikantis pagal įgyvendinimo taisykles Komisijos nustatytų sąlygų.

5. Kai Komisijos narys prašo išbraukti klausimą iš darbotvarkės, klausimo svarstymas perkeliamas į kitą posėdį, jei su tuo sutinka Pirmininkas.

6. Pirmininkui pasiūlius, Komisija gali svarstyti bet kurį klausimą, kuris neįtrauktas į darbotvarkę, ar kuriam svarstyti būtini darbo dokumentai buvo išdalyti pavėluotai. Ji gali nuspręsti nesvarstyti į darbotvarkę įtraukto klausimo.

7 straipsnis

Kvorumas

Kvorumui reikalingas posėdyje dalyvaujančių narių skaičius lygus Sutartyje nurodytai narių skaičiaus daugumai.

8 straipsnis

Sprendimų priėmimas

1. Komisija priima sprendimus vieno ar daugiau jos narių pateiktų pasiūlymų pagrindu.

2. Komisija balsuoja vieno iš jos narių prašymu. Gali būti balsuojama dėl pirminio projekto arba dėl projekto su pakeitimais, padarytais už pasiūlymo pateikimą tuo klausimu atsakingo (-ų) nario (-ių) ar Pirmininko.

3. Komisijos sprendimai priimami, jei už juos balsuoja Sutartyje nurodyta narių skaičiaus dauguma.

4. Pirmininkas nustato svarstymų rezultatą, kuris įtraukiamas į posėdžio protokolą, kaip numatyta 11 straipsnyje.

9 straipsnis

Konfidencialumas

Komisijos posėdžiai nėra vieši. Diskusijos yra konfidencialios.

10 straipsnis

Pareigūnų ir kitų asmenų dalyvavimas

1. Posėdžiuose dalyvauja Generalinis sekretorius ir Pirmininko kabineto vadovas, išskyrus atvejus, kai Komisija nusprendžia kitaip. Kitų asmenų dalyvavimą posėdžiuose reglamentuoja įgyvendinimo taisyklės.

2. Kai Komisijos narys nedalyvauja posėdyje, jo kabineto vadovas gali dalyvauti posėdyje, ir, Pirmininkui paprašius, išdėstyti nedalyvaujančio nario poziciją.

3. Komisija gali priimti sprendimą išklausyti bet kurį kitą asmenį.

11 straipsnis

Protokolas

1. Visi Komisijos posėdžiai protokoluojami.

2. Protokolo projektas Komisijai pateikiamas tvirtinti kitame posėdyje. Patvirtintą protokolą parašais paliudija Pirmininkas ir Generalinis sekretorius.







3

SKIRSNIS

Kitos sprendimų priėmimo procedūros

12 straipsnis

Sprendimų priėmimas raštu

1. Sprendimas dėl vieno ar keleto Komisijos narių pateikto projekto gali būti priimtas raštu, su sąlyga, jei pasiūlymui iš anksto pritarė Teisės tarnyba ir atitinkamos tarnybos, su kuriomis konsultuojamasi 23 straipsnyje nustatytomis sąlygomis.

Šis (šie) pritarimas (-ai) gali būti pakeisti Kabineto vadovų susitarimu remiantis įgyvendinimo taisyklėse numatyta finalizavimo raštu procedūra.

2. Projekto tekstas pateikiamas raštu visiems Komisijos nariams remiantis pagal įgyvendinimo taisykles Komisijos numatytomis sąlygomis ir nustatomas terminas, per kurį nariai turi pranešti apie išlygas ar pakeitimus, kuriuos jie nori padaryti.

3. Raštu priimamų sprendimų procedūros metu bet kuris Komisijos narys gali prašyti surengti projekto svarstymą. Tokiu atveju jis turi pateikti Pirmininkui motyvuotą prašymą.

4. Kai iki nustatyto sprendimų priėmimo raštu laikotarpio pabaigos nė vienas Komisijos narys nepateikia prašymo atidėti svarstymą ar pratęsti atidėjimą ar pateikęs tokį prašymą jo nepalaiko, laikoma, kad Komisija tą projektą priėmė.

13 straipsnis

Sprendimų priėmimas taikant įgaliojimo procedūrą

1. Su sąlyga, kad yra visiškai laikomasi kolektyvinės atsakomybės principo, Komisija gali įgalioti vieną ar daugiau narių jos vardu įgyvendinti valdymo ar administracines priemones, atsižvelgiant į jos nustatytus apribojimus ir sąlygas.

2. Pirmininkui sutikus, Komisija taip pat gali įgalioti vieną ar kelis narius patvirtinti kitoms institucijoms teikiamo akto ar pasiūlymo galutinį tekstą, kurio esminės nuostatos buvo apsvarstytos Komisijos posėdžiuose.

3. Šiuo būdu suteiktus įgaliojimus galima perduoti Generaliniams direktoriams ir tarnybų vadovams, išskyrus atvejus, kai toks perdavimas yra aiškiai uždraustas sprendime dėl įgaliojimo.

4. 1, 2 ir 3 dalių nuostatos taikomos nepažeidžiant taisyklių, reglamentuojančių delegavimą finansų srityje ar įgaliojimus, suteiktus skiriančiajai institucijai bei institucijai, įgaliotai sudaryti darbo sutartis.

14 straipsnis

Sprendimų priėmimas taikant delegavimo procedūrą

Su sąlyga, kad yra visiškai laikomasi kolektyvinės atsakomybės principo, Komisija gali jos vardu veikiantiems Generaliniams direktoriams ir tarnybų vadovams deleguoti teisę priimti valdymo ar administracines priemones, atsižvelgiant į jos nustatytus apribojimus ir sąlygas.

15 straipsnis

Perįgaliojimas sprendimams dėl subsidijų teikimo ir viešųjų pirkimų

Generalinis direktorius arba tarnybos vadovas, kuriems pagal 13 ir 14 straipsnius perįgaliojimo ar delegavimo tvarka buvo suteikta kompetencija priimti finansavimo sprendimus, gali nuspręsti perduoti kompetentingam direktoriui arba, atsakingam Komisijos nariui pritarus, kompetentingam skyriaus vadovui įgaliojimą priimti individualius sprendimus dėl subsidijų teikimo ir viešųjų pirkimų, atsižvelgiant į įgyvendinimo taisyklėse nustatytus apribojimus ir sąlygas.

16 straipsnis

Informavimas apie priimtus sprendimus

Taikant įgaliojimo ar delegavimo procedūras raštu priimti sprendimai užregistruojami dienos akte, kuris įtraukiamas į kito Komisijos posėdžio protokolą.







4

SKIRSNIS

Bendros sprendimų priėmimo procedūrų nuostatos

17 straipsnis

Komisijos priimtų aktų patvirtinimas

1. Posėdžio metu priimti aktai autentiška (-omis) kalba (-omis) neatskiriamai susegami ir prisegami prie santraukos, parengiamos pasibaigus Komisijos posėdžiui, kuriame tie aktai buvo priimti. Šie aktai patvirtinami Pirmininko ir Generalinio sekretoriaus parašais paskutiniame santraukos puslapyje.

2. Aktai, priimti raštu arba taikant įgaliojimo procedūrą remiantis 12 straipsniu ir 13 straipsnio 1 ir 2 dalimis, pateikti autentiška (-omis) kalba (-omis), neatskiriamai susegami ir pridedami prie 16 straipsnyje minėto dienos akto. Jie patvirtinami Generalinio sekretoriaus parašu paskutiniame dienos akto puslapyje.

3. Taikant delegavimo procedūrą ar perįgaliojimo tvarka priimti aktai, pateikti autentiška (-omis) kalba (-omis), neatskiriamai susegami ir pridedami prie 16 straipsnyje minėto dienos akto. Šie aktai patvirtinami pareiškimu, kurį pasirašo pagal 13 straipsnio 3 dalį, 14 ir 15 straipsnį perįgaliotas ar įgaliotas pareigūnas.

4. Šiose Darbo tvarkos taisyklėse „aktas“ – tai bet kuris EB sutarties 249 straipsnyje ir Euratomo sutarties 161 straipsnyje nurodytas aktas.

5. Šiose Darbo tvarkos taisyklėse „autentiška (-os) kalba (-os)“ – tai bet kuri (-ios) Bendrijų oficialioji (-osios) kalba (-os) bendro pobūdžio aktų atveju nepažeidžiant Tarybos reglamento (EB) Nr. 930/2004 ( 1 ), o kitais atvejais – kalba (-os) tų, kuriems tie aktai yra skirti.







5

SKIRSNIS

Komisijos sprendimų parengimas ir įgyvendinimas

18 straipsnis

Komisijos narių grupės

Komisijos narių grupės dalyvauja koordinuojant ir parengiant Komisijos darbą, vadovaudamosi Komisijos nustatytais tikslais ir strateginiais prioritetais ir Pirmininko nustatytais įgaliojimais ir politinėmis gairėmis.

19 straipsnis

Kabinetai ir ryšiai su tarnybomis

1. Kiekvienas Komisijos narys turi savo kabinetą, kurio personalas padeda jam atlikti darbą ir rengti Komisijos sprendimus. Pirmininkas nustato kabinetų sudarymo taisykles.

2. Komisijos narys patvirtina darbo su jam pavaldžiomis tarnybomis tvarką. Šioje tvarkoje pirmiausiai nurodoma, kokiu būdu Komisijos narys perduoda savo nurodymus šioms tarnyboms, iš kurių jis nuolat gauna visą su savo veiklos sritimi ir savo pareigų vykdymu susijusią informaciją.

20 straipsnis

Generalinis sekretorius

1. Generalinis sekretorius padeda Pirmininkui organizuoti Komisijos veiklą ir vadovauti posėdžiams. Jis taip pat padeda pagal 3 straipsnio 2 dalies nuostatas sudarytų darbo grupių pirmininkams organizuoti jų veiklą ir vadovauti posėdžiams.

2. Jis užtikrina sprendimų priėmimo tvarkos įgyvendinimą ir 4 straipsnyje nurodytų sprendimų vykdymą.

3. Jis prisideda užtikrinant būtiną parengiamųjų darbų koordinavimą tarp tarnybų pagal 23 straipsnio nuostatas, rūpinasi dokumentų turinio kokybe bei prižiūri, kad Komisijai pateikiami dokumentai atitiktų formos reikalavimus.

4. Išskyrus ypatingus atvejus, jis imasi reikalingų priemonių siekdamas užtikrinti, kad apie Komisijos aktus būtų pranešta ir kad jie būtų paskelbti Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje, taip pat, kad Komisijos ir jos tarnybų dokumentai būtų perduoti kitoms Europos Bendrijų institucijoms.

5. Jis atsakingas už oficialiuosius ryšius su kitomis Europos Bendrijų institucijomis, atsižvelgiant į Komisijos priimtus sprendimus savarankiškai atlikti kurias nors funkcijas ar perduoti jas nariams ar tarnyboms. Jis stebi kitų Europos Bendrijų institucijų veiklą ir apie tai informuoja Komisiją.







II

SKYRIUS

KOMISIJOS TARNYBOS

21 straipsnis

Tarnybų struktūra

Komisijai siekti jos tikslų padeda tam tikras skaičius generalinių direktoratų ir jiems prilyginamų tarnybų, sudarančių vieningą administracinę tarnybą.

Generaliniai direktoratai ir jiems prilyginamos tarnybos paprastai skirstomos į direktoratus, o direktoratai – į skyrius.

22 straipsnis

Specialiųjų pareigybių ir struktūrų įsteigimas

Ypatingais atvejais konkretiems klausimams spręsti Komisija gali įsteigti atskiras pareigybes ir struktūras bei nustatyti jų atsakomybę ir veiklos tvarką.

23 straipsnis

Tarnybų bendradarbiavimas ir jų veiklos koordinavimas

1. Siekdamos užtikrinti Komisijos veiklos veiksmingumą, tarnybos glaudžiai bendradarbiauja ir koordinuoja savo veiklą nuo pat Komisijos sprendimų rengimo ir įgyvendinimo pradžios.

2. Už iniciatyvos parengimą atsakinga tarnyba nuo pat parengiamųjų darbų pradžios rūpinasi veiksmingu visų tarnybų, kurios dėl joms suteiktų įgaliojimų ar atsakomybės arba dėl klausimo pobūdžio yra pagrįstai suinteresuotos tuo sprendimu, bendradarbiavimu.

3. Prieš pateikdama dokumentą Komisijai, už jo rengimą atsakinga tarnyba tinkamu laiku konsultuojasi su kitomis tarnybomis, kurios yra pagrįstai suinteresuotos tuo sprendimu, remiantis įgyvendinimo taisyklėmis.

4. Su Teisės tarnyba derinami visi teisės aktų projektai ar pasiūlymai bei visi dokumentai, galintys turėti teisinių pasekmių.

Su Teisės tarnyba būtina konsultuotis prieš pradedant 12, 13 ir 14 straipsniuose numatytas sprendimų priėmimo procedūras, išskyrus sprendimus, susijusius su standartiniais aktais, dėl kurių jau buvo susitarta (kartotiniai aktai). 15 straipsnyje nurodytų sprendimų derinti nebūtina.

5. Su Generaliniu sekretoriatu privaloma derinti šiuos pasiūlymus:

a) kurie turi politinę reikšmę; arba

b) yra įtraukti į metinę Komisijos darbo programą arba galiojantį programavimo dokumentą; arba

c) yra susiję su institucijų veikla; arba

d) kai atliekamas jų poveikio įvertinimas arba dėl kurių konsultuojamasi su visuomene.

6. Išskyrus 15 straipsnyje nurodytus sprendimus, su generaliniais direktoratais, atsakingais už biudžetą, personalą ir administravimą, privaloma derinti visus dokumentus, galinčius turėti pasekmių atitinkamai biudžetui, finansams, personalui arba administraciniams klausimams. Tokiu pat būdu, jei reikia, derinama su tarnyba, atsakinga už kovą su sukčiavimu.

7. Atsakinga tarnyba turi stengtis parengti pasiūlymą taip, kad jis būtų priimtinas visoms tarnyboms, su kuriomis buvo derinamas pasiūlymas. Nepažeidžiant 12 straipsnio nuostatų, esant nesutarimams, kartu su pasiūlymu tarnyba pateikia skirtingas kitų tarnybų nuomones.







III

SKYRIUS

PAVADAVIMAS

24 straipsnis

Veiklos nenutrūkstamumas

Komisijos nariai ir tarnybos imasi visų būtinų priemonių siekdami užtikrinti veiklos nenutrūkstamumą, laikydamiesi šiuo tikslu Komisijos ar Pirmininko priimtų nuostatų.

25 straipsnis

Pirmininko pavadavimas

Kai Pirmininkas negali atlikti savo funkcijų, šias funkcijas atlieka vienas iš Pirmininko pavaduotojų ar vienas iš Pirmininko nustatyta pirmumo tvarka išrinktų narių.

26 straipsnis

Generalinio sekretoriaus pavadavimas

Kai Generalinis sekretorius negali atlikti savo funkcijų, šias funkcijas atlieka ilgiausiai pareigas užimantis tuo metu esantis Generalinio sekretoriaus pavaduotojas, o jei pareigų užėmimo trukmė yra vienoda – tas, kuris yra vyresnio amžiaus, ar Komisijos paskirtas pareigūnas.

Kai nėra Generalinio sekretoriaus pavaduotojo arba nepaskiriamas Komisijos pareigūnas, pavaduotojo funkcijas atlieka ilgiausiai pareigas užimantis tuo metu esantis aukščiausios kategorijos ir lygio pavaldinys, o jei užimamos pareigos yra vienodo laipsnio – tas, kuris yra vyresnio amžiaus.

27 straipsnis

Vadovų pavadavimas

1. Kai Generalinis direktorius negali atlikti savo funkcijų, šias funkcijas atlieka ilgiausiai pareigas užimantis tuo metu esantis Generalinio direktoriaus pavaduotojas, o jei pareigų užėmimo trukmė yra vienoda – tas, kuris yra vyresnio amžiaus ar Komisijos paskirtas pareigūnas.

Nesant Generalinio direktoriaus pavaduotojo ar Komisijai nepaskyrus pavaduojančio pareigūno, pavaduotojo funkcijas atlieka ilgiausiai pareigas užimantis tuo metu esantis aukščiausios kategorijos ir lygio pavaldinys, o jei pareigų užėmimo trukmė yra vienoda – tas, kuris yra vyresnio amžiaus.

2. Kai skyriaus vadovas negali atlikti savo funkcijų, šias funkcijas atlieka skyriaus vadovo pavaduotojas arba Generalinio direktoriaus paskirtas pareigūnas.

Nesant skyriaus vadovo pavaduotojo ar Generaliniam direktoriui nepaskyrus pavaduojančio pareigūno, pavaduotojo funkcijas atlieka ilgiausiai pareigas užimantis tuo metu esantis aukščiausios kategorijos ir lygio pavaldinys, o jei pareigų užėmimo trukmė yra vienoda – tas, kuris yra vyresnio amžiaus.

3. Kai savo pareigų negali atlikti kuris nors kitas vadovas, Generalinis direktorius, suderinęs su atsakinguoju Komisijos nariu, skiria jį pavaduojantį pareigūną. Nepaskyrus pavaduojančio asmens, pavaduotojo funkcijas atlieka ilgiausiai pareigas užimantis tuo metu esantis aukščiausios kategorijos ir lygio pavaldinys, o jei pareigų užėmimo trukmė yra vienoda – tas, kuris yra vyresnio amžiaus.







IV

SKYRIUS

BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS

28 straipsnis

Įgyvendinimo taisyklės ir papildomos priemonės

Prireikus Komisija priima šių Darbo tvarkos taisyklių įgyvendinimo taisykles.

Komisija gali priimti papildomas priemones, susijusias su Komisijos ir jos tarnybų veikla, atsižvelgdama į technologijų ir informacijos pokyčius.

29 straipsnis

Įsigaliojimas

Šios Darbo tvarkos taisyklės įsigalioja 2006 m. sausio 1 d.

▼B









PRIEDAS

EUROPOS KOMISIJOS DARBUOTOJŲ GERO ADMINISTRACINIO ELGESIO BENDRAUJANT SU VISUOMENE KODEKSAS

Kokybiškos paslaugos

Komisija ir jos darbuotojai privalo tarnauti bendrijos, o tuo pačiu visuomenės viešajam interesui.

Visuomenė teisėtai tikisi kokybiškų paslaugų bei atviros, pasiekiamos ir tinkamai tvarkomos administracijos.

Norėdami teikti kokybiškas paslaugas, Komisija ir jos darbuotojai turi būti mandagūs, objektyvūs ir nešališki.

Tikslas

Siekdama laikytis gero administracinio elgesio įsipareigojimų, ypač plėtojant Komisijos santykius su visuomene, Komisija įsipareigoja laikytis šiame kodekse pateiktų gero administracinio elgesio standartų bei vadovautis jo nuostatomis kasdieniniame darbe.

Taikymo sritis

Šis kodeksas yra privalomas visiems darbuotojams, kuriems taikomi Europos Bendrijų pareigūnų tarnybos nuostatai ir kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygos (toliau – „Tarnybos nuostatai“) bei kitos Komisijos ir jos darbuotojų santykius reglamentuojančios nuostatos, taikomos Europos Bendrijų pareigūnams ir kitiems tarnautojams. Kasdieniniame darbe šio kodekso nuostatomis taip pat turi vadovautis asmenys, priimti į darbą privatinės teisės sutarčių pagrindu, nacionalinių civilinių tarnybų komandiruoti specialistai, stažuotojai ir t. t., kurie dirba Komisijoje.

Komisijos ir jos darbuotojų santykius reglamentuoja išimtinai Tarnybos nuostatai.

1. BENDRIEJI PRINCIPAI

Bendraudama su visuomene, Komisija laikosi šių bendrųjų principų:

Teisėtumas Komisija veikia laikydamasi įstatymų bei taiko bendrijos teisėje nustatytas taisykles ir procedūras.

Nediskriminavimas ir vienodas elgesys Komisija laikosi nediskriminavimo principo, ypač siekdama garantuoti vienodą elgesį su visuomenės nariais, nepriklausomai nuo tautybės, lyties, rasinės ar etninės kilmės, religijos ar įsitikinimų, neįgalumo, amžiaus ar seksualinės orientacijos. Todėl, nagrinėjant panašius atvejus, skirtingas elgesys turi būti aiškiai pateisinamas, atsižvelgiant į konkretaus nagrinėjamo atvejo konkrečius požymius.

Proporcingumas Komisija užtikrina, kad taikomos priemonės būtų proporcingos siekiamam tikslui. Komisija ypač siekia užtikrinti, kad pagal šio kodekso nuostatas nebūtų skiriamos administracinės ar biudžetinės nuobaudos, proporcingai per didelės jų numatytai naudai.

Nuoseklumas Komisijos administracinis elgesys turi būti nuoseklus, turi būti laikomasi jai įprastos darbo tvarkos. Visi nukrypimai nuo šio principo turi būti gerai pagrįsti.

2. GERO ADMINISTRACINIO ELGESIO GAIRĖS

Objektyvumas ir nešališkumas

Darbuotojų elgesys visada turi būti objektyvus ir nešališkas, jis turi atitikti Komisijos interesus ir tarnauti visuomenės gerovei. Darbuotojai veikia savarankiškai, atsižvelgdami į Komisijos nustatytą politiką, jų elgesio niekada negali lemti asmeniniai ar nacionaliniai interesai arba politinis spaudimas.

Informavimas apie administracines procedūras

Kai visuomenės narys prašo informacijos apie Komisijos administracines procedūras, darbuotojai užtikrina, kad ši informacija būtų pateikta per atitinkamai procedūrai nustatytą laiką.

3. INFORMACIJA APIE SUINTERESUOTŲJŲ ŠALIŲ TEISES

Visų tiesiogiai suinteresuotųjų šalių išklausymas

Kai bendrijos teisėje nustatyta, kad reikia išklausyti suinteresuotąsias šalis, darbuotojai turi užtikrinti joms galimybę paskelbti savo požiūrius.

Pareiga pagrįsti sprendimus

Komisijos sprendime reikia aiškiai nurodyti motyvus, kuriais jis pagrįstas; sprendimą reikia pateikti suinteresuotajai šaliai ar šalims.

Galioja bendra taisyklė pateikti išsamų sprendimo pagrindimą. Tačiau kai detalios informacijos apie atskirų sprendimų priėmimo pagrindą pateikti neįmanoma, pavyzdžiui, kai yra didelis skaičius suinteresuotų panašiais sprendimais asmenų, galima pateikti standartinius atsakymus. Šiuose standartiniuose atsakymuose turi būti nurodomi pagrindiniai motyvai, kuriais pagrįstas priimtasis sprendimas. Suinteresuotajai šaliai, kuri aiškiai pareikalauja išsamaus pagrindimo, reikia jį suteikti.

Pareiga nustatyti apeliacijų pateikimo tvarką

Kai tai numatyta bendrijos teisėje, pateiktuose sprendimuose turi būti aiškiai pasakyta, kad galima pateikti apeliaciją, bei aprašyta apeliacijos pateikimo tvarka (asmens ar departamento, kuriam reikia paduoti apeliaciją, vardas (pavadinimas) ir adresas bei apeliacijos padavimo terminas).

Tam tikrais atvejais sprendimuose reikia pažymėti, kad, vadovaujantis Europos bendrijos steigimo sutarties 230 arba 195 straipsniu, yra galimybė iškelti bylą ir (arba) paduoti skundą Europos ombudsmenui.

4. PAKLAUSIMŲ NAGRINĖJIMAS

Komisija įsipareigoja į paklausimus atsakyti tinkamiausiu būdu ir kuo skubiau.

Prašymai pateikti dokumentus

Jei dokumentas jau išspausdintas, paklausimą pateikusiam asmeniui siūloma kreiptis į Europos Bendrijų oficialiųjų leidinių tarnybos pardavimo atstovus arba į dokumentacijos ar informacijos centrus, nemokamai leidžiančius pasiekti dokumentus, tokius kaip Info-taškai, Europos dokumentacijos centrai ir t. t. Daug dokumentų taip pat yra lengvai pasiekiami elektronine forma.

Dokumentų pasiekimo taisyklės nustatytos specifine priemone.

Susirašinėjimas

Vadovaujantis Europos bendrijos steigimo sutarties 21 straipsnio nuostatomis, atsakymus į laiškus Komisija siunčia ta kalba, kuria parašytas pirminis laiškas, su sąlyga, jei tai viena iš oficialiųjų bendrijos kalbų.

Atsakymas į Komisijai parašytą laišką išsiunčiamas per 15 darbo dienų nuo tos dienos, kai laiškas pasiekė atsakingąjį Komisijos departamentą. Atsakyme turi būti nurodytas už klausimą atsakingas asmuo bei pateikta informacija, kaip su juo ar ja susisiekti.

Jei atsakymo negalima išsiųsti per 15 darbo dienų, bei visais atvejais, kai atsakymas į laišką reikalauja papildomų darbų, tokių kaip tarpžinybinės konsultacijos ar vertimas, atsakingasis darbuotojas turi išsiųsti pranešimą, kuriame nurodo datą, iki kurios adresatas gali tikėtis gauti tais papildomais darbais paremtą atsakymą, atsižvelgiant į santykinį reikalo skubumą ir sudėtingumą.

Jei atsakymą turi paruošti kitas departamentas nei tas, kuriam buvo adresuota pirminė korespondencija, paklausimą pateikusiam asmeniui pranešamas asmens, kuriam laiškas perduotas, vardas ir pavardė bei tarnybinis adresas.

Šios taisyklės netaikomos korespondencijai, kurią pagrįstai galima laikyti netinkama, pavyzdžiui, pasikartojanti, įžeidžianti ir (arba) beprasmiška korespondencija. Šiais atvejais Komisija pasilieka teisę nutraukti susirašinėjimą.

Bendravimas telefonu

Atsiliepdami telefonu darbuotojai turi prisistatyti arba pasakyti savo departamento pavadinimą. Perskambinti darbuotojai turi kuo skubiau.

Į paklausimus atsakantieji darbuotojai teikia informaciją tais klausimais, už kuriuos jie yra tiesiogiai atsakingi, kitais atvejais jie nukreipia skambinantįjį į kitą tinkamą šaltinį. Prireikus jie turi nukreipti skambinančiuosius į savo vadovą, arba pasitarti su vadovu, prieš pateikdami informaciją.

Kai paklausimai susiję su sritimis, už kurias darbuotojai tiesiogiai atsakingi, jie turi nustatyti skambinančiojo tapatybę ir, prieš pateikdami informaciją, patikrinti, ar ši informacija dar nebuvo viešai paskelbta. Jei informacija nepaskelbta, darbuotojas gali tarti, kad informacijos atskleidimas neatitinka bendrijos interesų. Šiuo atveju jis ar ji turėtų paaiškinti priežastis, dėl kurių negali atskleisti informacijos, o tam tikrais atvejais gali remtis Tarnybos nuostatų 17 straipsnyje nustatyta pareiga saugoti paslaptį.

Tam tikrais atvejais darbuotojai turėtų paprašyti telefonu pateiktus paklausimus patvirtinti raštu.

Elektroninis paštas

Į elektroniniu paštu gautas žinutes darbuotojai turi atsakyti greitai, laikydamiesi gairių, kurios pateiktos skirsnyje apie bendravimą telefonu.

Tačiau tais atvejais, kai dėl savo pobūdžio elektrininio pašto žinutė yra lygiavertė laiškui, su ja elgiamasi pagal darbo su korespondencija rekomendacijas; galioja tie patys atsakymo išsiuntimo terminai.

Žiniasklaidos prašymai

Ryšius su žiniasklaida tvarko spaudos ir ryšių tarnyba. Tačiau kai žiniasklaidos prašymai suteikti informaciją yra susiję su konkrečios srities techniniais klausimais, atsakymus gali pateikti atitinkami darbuotojai.

5. ASMENINIŲ DUOMENŲ APSAUGA IR KONFIDENCIALI INFORMACIJA

Komisija ir jos darbuotojai ypač griežtai laikosi:

— asmens privatumo ir asmens duomenų apsaugos taisyklių,

— Europos bendrijos steigimo sutarties 287 straipsnyje nustatytų pareigų, ypač susijusiųjų su profesinių paslapčių saugojimu,

— baudžiamųjų bylų tyrimo slaptumo taisyklių,

— įvairių komitetų ir institucijų, išvardytų Tarnybos nuostatų II ir III priedų 9 straipsnyje, kompetencijos sričiai priklausančių reikalų konfidencialumo užtikrinimo nuostatų.

6. SKUNDAI

Europos Komisija

Skundus dėl galimo šiame kodekse pateiktų principų pažeidimo galima paduoti tiesiai Europos Komisijos Generaliniam Sekretoriui ( 2 ), kuris perduoda juos atitinkamam departamentui.

Departamento generalinis direktorius ar vadovas į skundą atsako raštu per du mėnesius. Tada skundo pateikėjas per vieną mėnesį gali kreiptis į Europos Komisijos Generalinį Sekretorių su prašymu peržiūrėti atsakymą į skundą. Generalinis sekretorius į prašymą atsako per vieną mėnesį.

Europos ombudsmenas

Skundus taip pat galima paduoti Europos ombudsmenui, laikantis Europos bendrijos steigimo sutarties 195 straipsnio ir Europos ombudsmeno statuto nuostatų.

▼M1

KOMISIJOS NUOSTATOS DĖL SAUGUMO

Kadangi:

(1) Siekiant plėtoti Komisijos veiklą tose srityse, kuriose yra reikalingas tam tikras konfidencialumo laipsnis, tikslinga sukurti visaapimančią saugumo sistemą, tinkamą Komisijai, kitoms EB steigimo sutartimi ar Europos Sąjungos sutartimi arba remiantis šiomis sutartimis įsteigtoms institucijoms, įstaigoms, biurams ir agentūroms, valstybėms narėms ir visiems Europos Sąjungos įslaptintos informacijos (toliau – ES įslaptinta informacija) gavėjams.

(2) Siekdama garantuoti sukurtos saugumo sistemos veiksmingumą, Komisija padarys ES įslaptintą informaciją prieinamą tik toms išorės institucijoms, kurios užtikrins, jog imasi visų priemonių, reikalingų šias nuostatas tiksliai atitinkančioms taisyklėms taikyti.

(3) Šios nuostatos nepažeidžia 1958 m. liepos 31 d. Reglamento Nr. 3, įgyvendinančio Europos atominės energijos bendrijos steigimo sutarties 24 straipsnį ( 3 ), 1990 m. birželio 11 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1588/90 dėl konfidencialių statistinių duomenų perdavimo Europos Bendrijų statistikos tarnybai ( 4 ) ir 1995 m. lapkričio 23 d. Komisijos sprendimo C (95) 1510 (galutinis) dėl informacinių sistemų apsaugos.

(4) Siekiant užtikrinti sklandžią Sąjungos sprendimų priėmimo proceso eigą, Komisijos saugumo sistema yra pagrįsta principais, išdėstytais 2001 m. kovo 19 d. Tarybos sprendime 2001/264/EB, patvirtinančiame Tarybos saugumo nuostatas ( 5 ).

(5) Komisija pabrėžia, kaip svarbu, kad kitos institucijos prireikus laikytųsi Sąjungos ir jos valstybių narių interesams apsaugoti reikalingų konfidencialumo taisyklių ir normų.

(6) Komisija pripažįsta, kad būtina sukurti savo saugumo koncepciją, atsižvelgiant į visus saugumo elementus ir ypatingą Komisijos, kaip institucijos, pobūdį.

(7) Šios nuostatos nepažeidžia Sutarties 255 straipsnio ir 2001 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1049/2001 dėl viešo naudojimosi Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentai ( 6 ).

▼

(8) Šios nuostatos nepažeidžia Sutarties 286 straipsnio ir 2000 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 45/2001 dėl asmenų apsaugos Bendrijos institucijoms ir įstaigoms tvarkant asmens duomenis ir laisvo tokių duomenų judėjimo.

▼M1







1 straipsnis

Šiame priede yra išdėstytos Komisijos saugumo taisyklės.

2 straipsnis

1. Už saugumą atsakingas Komisijos narys imasi tinkamų priemonių, kad užtikrintų, jog, tvarkydami ES įslaptintą informaciją, Komisijos pareigūnai, kiti tarnautojai ir Komisijai padedantis personalas tiek pačioje Komisijoje, tiek visose Komisijos patalpose, tarp jų – Sąjungoje veikiančiose Komisijos atstovybėse, biuruose ir jos delegacijose trečiosiose šalyse, laikytųsi 1 straipsnyje minimų taisyklių, taip pat kad tų taisyklių laikytųsi kiti išoriniai Komisijos sutarčių partneriai.

▼

Kai sutartyje arba susitarime dėl dotacijos tarp Komisijos ir išorės rangovo arba gavėjo numatytas ES įslaptintos informacijos tvarkymas rangovo arba gavėjo patalpose, tinkamos priemonės, kurių turi imtis minėtas išorės rangovas arba gavėjas siekdamas užtikrinti, kad bus laikomasi 1 straipsnyje minėtų taisyklių tvarkant ES įslaptintą informaciją, turi būti sutarties arba susitarimo dėl dotacijos neatskiriama dalis.

▼M1

2. Valstybėms narėms, kitoms Sutartimis arba remiantis Sutartimis įsteigtoms institucijoms, įstaigoms, biurams ir agentūroms suteikiama teisė gauti ES įslaptintą informaciją, jeigu jos užtikrins, kad, tvarkydamos ES įslaptintą informaciją, savo tarnybose ir patalpose laikysis taisyklių, tiksliai atitinkančių 1 straipsnyje minimas taisykles, ypač tai taikoma:

a) valstybių narių nuolatinių atstovybių Europos Sąjungoje nariams ir nacionalinių delegacijų nariams, dalyvaujantiems Komisijos arba jos organų posėdžiuose arba kitoje Komisijos veikloje;

b) kitiems ES įslaptintą informaciją tvarkantiems valstybių narių nacionalinių administracinių įstaigų nariams, dirbantiems tiek valstybėse narėse, tiek užsienyje;

c) su ES įslaptinta informacija dirbantiems išoriniams sutarčių partneriams ir pagalbiniam personalui.

3 straipsnis

Trečiosios šalys, tarptautinės organizacijos ir kitos įstaigos gali gauti ES įslaptintą informaciją, jeigu užtikrina, kad, tvarkydamos tą informaciją, laikysis 1 straipsnyje minėtas taisykles tiksliai atitinkančių taisyklių.

4 straipsnis

Laikydamasis pagrindinių principų ir minimalių saugumo standartų, išdėstytų priedo I dalyje, už saugumą atsakingas Komisijos narys gali imtis priedo II dalyje numatytų priemonių.

5 straipsnis

Nuo tos dienos, kai bus imtos taikyti, šios nuostatos pakeis:

a) 1994 m. lapkričio 30 d. Komisijos sprendimą C (94) 3282 dėl saugumo priemonių, taikomų rengiant arba perduodant įslaptintą informaciją Europos Sąjungos veikloje;

b) 1999 m. vasario 25 d. Komisijos sprendimą C (99) 423 dėl galimybės naudotis Komisijos turima įslaptinta informacija suteikimo Europos Komisijos pareigūnams ir kitiems darbuotojams tvarkos.

6 straipsnis

Nuo tos dienos, kai bus imta taikyti šias nuostatas, visai iki tol Komisijos turėtai įslaptintai informacijai, išskyrus Euratomo įslaptintą informaciją:

a) jei ji buvo Komisijos sukurta, jos slaptumo žyma bus laikoma pakeista žyma „ ► RESTREINT UE ◄ “, jei jos autorius iki 2002 m. sausio 31 d. nenusprendžia suteikti informacijai kitą slaptumo žymą. Tokiu atveju autorius informuoja visus atitinkamo dokumento gavėjus;

b) jei ji buvo sukurta ne Komisijos autorių, išlaiko savo pradinę slaptumo žymą ir todėl bus laikoma lygiaverčio slaptumo žymos laipsnio ES įslaptinta informacija, jei jos autorius nesutinka, kad informacija būtų išslaptinta arba kad jos slaptumo žymos laipsnis būtų sumažintas.









PRIEDAS

SAUGUMO TAISYKLĖS

Turinys I DALIS. PAGRINDINIAI SAUGUMO PRINCIPAI IR MINIMALŪS STANDARTAI 1. ĮVADAS 2. BENDRIEJI PRINCIPAI 3. SAUGUMO PAGRINDAI 4. INFORMACIJOS APSAUGOS PRINCIPAI 4.1. Tikslai 4.2. Sąvokų apibrėžimai 4.3. Įslaptinimas 4.4. Saugumo priemonių paskirtis 5. APSAUGOS ORGANIZAVIMAS 5.1. Bendri minimalūs standartai 5.2. Organizavimas 6. PERSONALO SAUGUMAS 6.1. Personalo tikrinimas 6.2. Asmens patikimumo pažymėjimų registravimas 6.3. Personalo saugumo instruktažas 6.4. Vadovų atsakomybė 6.5. Personalo saugumas 7. FIZINIS SAUGUMAS 7.1. Apsaugos poreikis 7.2. Tikrinimas 7.3. Pastatų saugumas 7.4. Nenumatytoms aplinkybėms skirti planai 8. INFORMACIJOS SAUGUMAS 9. KITŲ TYČINĖS ŽALOS DARYMO FORMŲ KONTROLĖ IR PASIPRIEŠINIMAS SABOTAŽUI 10. ĮSLAPTINTOS INFORMACIJOS PERDAVIMAS TREČIOSIOMS ŠALIMS ARBA TARPTAUTINĖMS ORGANIZACIJOMS II DALIS. SAUGUMO ORGANIZAVIMAS KOMISIJOJE 11. UŽ SAUGUMĄ ATSAKINGAS KOMISIJOS NARYS 12. KOMISIJOS SAUGUMO POLITIKOS PATARĖJŲ GRUPĖ 13. KOMISIJOS SAUGUMO VALDYBA 14. ► KOMISIJOS SAUGUMO DIREKTORATAS ◄ 15. SAUGUMO TIKRINIMAI 16. SLAPTUMO ŽYMOS, JŲ GALIOJIMO ŽYMOS IR KVALIFIKACINĖS ŽYMOS 16.1. Slaptumo žymų laipsniai 16.2. Slaptumo žymos ogaliojimo žymos 16.3. Kvalifikacinės žymos 16.4. Slaptumo žymos dėjimas 16.5. Slaptumo žymos galiojimo žymų dėjimas 17. ĮSLAPTINIMO TVARKYMAS 17.1. Bendrosios nuostatos 17.2. Slaptumo žymų naudojimas 17.3. Slaptumo žymos laipsnio sumažinimas ir išslaptinimas 18. FIZINIS SAUGUMAS 18.1. Bendrosios nuostatos 18.2. Saugumo reikalavimai 18.3. Fizinės apsaugos priemonės 18.3.1. Saugumo zonos 18.3.2. Administracinė zona 18.3.3. Įėjimo ir išėjimo kontrolė 18.3.4. Apsaugos patruliai 18.3.5. Apsaugos konteineriai ir ugniai bei įsilaužimui atsparūs kambariai 18.3.6. Užraktai 18.3.7. Raktų ir kombinacijų kontrolė 18.3.8. Į įsibrovimą reaguojanti įranga 18.3.9. Aprobuoti įrengimai 18.3.10. Fizinė kopijavimo aparatų ir telefaksų apsauga 18.4. Apsauga nuo pamatymo ir slapto pasiklausymo 18.4.1. Pamatymas 18.4.2. Slaptas pasiklausymas 18.4.3. Elektroninių ir įrašymo įrengimų įsinešimas 18.5. Techniškai apsaugotos zonos 19. BENDROS PRINCIPO „BŪTINA ŽINOTI“ TAIKYMO IR ES PERSONALO PATIKIMUMO TIKRINIMO TAISYKLĖS 19.1. Bendrosios nuostatos 19.2. Specialios naudojimosi informacija, pažymėta slaptumo žyma ► TRES SECRET UE/EU TOP SECRET ◄ , taisyklės 19.3. Specialios naudojimosi informacija, pažymėta slaptumo žymomis ► SECRET UE ◄ ir ► CONFIDENTIEL UE ◄ , taisyklės 19.4. Specialios naudojimosi informacija, pažymėta slaptumo žyma ► RESTREINT UE ◄ , taisyklės 19.5. Perkėlimai 19.6. Specialios instrukcijos 20. ASMENS PATIKIMUMO PAŽYMĖJIMŲ IŠDAVIMO KOMISIJOS PAREIGŪNAMS IR KITIEMS DARBUOTOJAMS TVARKA 21. ES ĮSLAPTINTŲ DOKUMENTŲ RENGIMAS, PLATINIMAS, PERDAVIMAS, KURJERIO ASMENS PATIKIMUMAS, PAPILDOMOS KOPIJOS, VERTIMAI IR IŠTRAUKOS 21.1. Rengimas 21.2. Platinimas 21.3. ES įslaptintų dokumentų perdavimas 21.3.1. Pakavimas, kvitai 21.3.2. Perdavimas pastate arba pastatų komplekse 21.3.3. Perdavimas toje pat valstybėje 21.3.4. Perdavimas iš vienos valstybės į kitą 21.3.5. ES riboto naudojimo dokumentų perdavimas 21.4. Kurjerio asmens patikimumas 21.5. Elektroninės ir kitokios techninės perdavimo priemonės 21.6. ESįslaptintų dokumentų papildomos kopijos, ištraukos bei vertimai 22. ESĮI REGISTRATŪROS, APŽIŪROS, TIKRINIMAI, ARCHYVAVIMAS IR NAIKINIMAS 22.1. ESĮI vietinės registratūros 22.2. Dokumentų su slaptumo žyma ► TRES SECRET UE/EU TOP SECRET ◄ registratūra 22.2.1. Bendrosios nuostatos 22.2.2. Centrinė dokumentų su slaptumo žyma ► TRES SECRET UE/EU TOP SECRET ◄ registratūra 22.2.3. Dokumentų su slaptumo žyma ► TRES SECRET UE/EU TOP SECRET ◄ subregistrtūros 22.3. ES įslaptintų dokumentų inventorizacija, apžiūros ir tikrinimai 22.4. ES įslaptintų dokumentų archyvavimas 22.5. ES įslaptintų dokumentų naikinimas 22.6. Naikinimas nenumatytais atvejais 23. SAUGUMO PRIEMONĖS, TAIKOMOS SPECIALIEMS NE KOMISIJOS PATALPOSE VYKSTANTIEMS POSĖDŽIAMS, KURIUOSE NAUDOJAMA ES ĮSLAPTINTA INFORMACIJA 23.1. Bendrosios nuostatos 23.2. Atsakomybė 23.2.1. ► Komisijos Saugumo direktoratas ◄ 23.2.2. Posėdžių apsaugos pareigūnas (PAP) 23.3. Saugumo priemonės 23.3.1. Saugumo zonos 23.3.2. Leidimai 23.3.3. Fotografinės ir garso įrangos kontrolė 23.3.4. Portfelių, nešiojamųjų kompiuterių ir paketų tikrinimas 23.3.5. Techninė apsauga 23.3.6. Delegacijų dokumentai 23.3.7. Saugus dokumentų laikymas 23.3.8. Kabinetų tikrinimas 23.3.9. ES įslaptintos informacijos atliekų atidavimas 24. SAUGUMO PAŽEIDIMAI IR ES ĮSLAPTINTŲ DOKUMENTŲ NETEISĖTAS ATSKLEIDIMAS 24.1. Sąvokų oapibrėžimai 24.2. Pranešimas apie saugumo pažeidimus 24.3. Teisiniai veiksmai 25. INFORMACINIŲ TECHNOLOGIJŲ IR RYŠIŲ SISTEMOMIS TVARKOMOS ES ĮSLAPTINTOS INFORMACIJOS APSAUGA 25.1. Įvadas 25.1.1. Bendrosios nuostatos 25.1.2. Grėsmė sistemoms ir jų pažeidžiamumas 25.1.3. Svarbiausia saugumo priemonių paskirtis 25.1.4. Sistemai pritaikyta saugumo reikalavimų suvestinė (SSRS) 25.1.5. Sistemos darbo saugumo režimai 25.2. Sąvokų oapibrėžimai 25.3. Atsakomybė saugumo srityje 25.3.1. Bendrosios nuostatos 25.3.2. Saugumo akreditavimo institucija (SAI) 25.3.3. INFOSAUGOS (INFOSEC) institucija (II) 25.3.4. Techninių sistemų valdytojas (TSV) 25.3.5. Informacijos savininkas (IS) 25.3.6. Vartotojai 25.3.7. INFOSAUGOS mokymas 25.4. Netechninės saugumo priemonės 25.4.1. Personalo saugumas 25.4.2. Fizinis saugumas 25.4.3. Naudojimosi sistema kontrolė 25.5. Techninės saugumo priemonės 25.5.1. Informacijos saugumas 25.5.2. Informacijos kontrolė ir atskaitomyb 25.5.3. Išimamų kompiuterinių duomenų saugojimo laikmenų tvarkymas ir kontrolė 25.5.4. Kompiuterinių duomenų saugojimo laikmenų išslaptinimas ir naikinimas 25.5.5. Ryšių priemonių saugumas 25.5.6. Įrengimo ir spinduliavimo saugumas 25.6. Saugumas tvarkant įslaptintą informaciją 25.6.1. Saugumo valdymo tvarka (SOT) 25.6.2. Programinės įrangos apsauga/konfigūravimo tvarkymas 25.6.3. Pažeistos programinės įrangos/kompiuterio virusų buvimo tikrinimas 25.6.4. Aptarnavimas 25.7. Tiekimas 25.7.1. Bendrosios nuostatos 25.7.2. Akreditavimas 25.7.3. Vertinimas ir atestavimas 25.7.4. Įprastas saugumo savybių tikrinimas tęstiniam akreditavimui 25.8. Laikinas arba atsitiktinis naudojimas 25.8.1. Mikrokompiuterių/asmeninių kompiuterių saugumas 25.8.2. Nuosavų IT įrengimų naudojimas atliekant Komisijos tarnybines pareigas 25.8.3. Sutarties partnerio ar šalies – narės tiekiamų IT įrengimų naudojimas atliekant Komisijos tarnybines pareigas 26. ES ĮSLAPTINTOS INFORMACIJOS PERDAVIMAS TREČIOSIOMS ŠALIMS ARBA TARPTAUTINĖMS ORGANIZACIJOMS 26.1.1. ES įslaptintos informacijos perdavimą reglamentuojantys principai 26.1.2. Bendradarbiavimo lygiai 26.1.3. Susitarimai dėl saugumo 1 PRIEDĖLIS. Nacionalinių įslaptintos informacijos žymų palyginimas 2 PRIEDĖLIS. Praktinis slaptumo žymų vadovas 3 PRIEDĖLIS. ES įslaptintos informacijos perdavimo trečiosioms šalims arba tarptautinėms organizacijoms vadovas: 1 lygio bendradarbiavimas 4 PRIEDĖLIS. ES įslaptintos informacijos perdavimo trečiosioms šalims arba tarptautinėms organizacijoms vadovas: 2 lygio bendradarbiavimas 5 PRIEDĖLIS. ES įslaptintos informacijos perdavimo trečiosioms šalims arba tarptautinėms organizacijoms vadovas: 3 lygio bendradarbiavimas 6 PRIEDĖLIS: Santrumpos

I DALIS. PAGRINDINIAI SAUGUMO PRINCIPAI IR MINIMALŪS STANDARTAI

1. ĮVADAS

Šiose nuostatose pateikiami pagrindiniai saugumo principai ir minimalūs standartai, kurių deramai laikytis turi visi Komisijos darbuotojai ir visi ES įslaptintos informacijos gavėjai, kad būtų garantuotas saugumas ir kad kiekvienas būtų užtikrintas, jog pasiektas bendras saugumo lygis.

2. BENDRIEJI PRINCIPAI

Komisijos saugumo politika yra neatskiriama bendros vidaus valdymo politikos dalis, grindžiama jos bendrą politiką reguliuojančiais principais.

Prie šių principų priskiriami teisėtumas, skaidrumas, atskaitingumas ir subsidiarumas (proporcingumas).

Teisėtumas – tai būtinybė vykdant saugumo funkcijas griežtai išlikti teisinio reguliavimo ribose bei atitikti teisinius reikalavimus. Tai taip pat reiškia, kad atsakomybė saugumo srityje turi būti pagrįsta tinkamomis teisinėmis nuostatomis. Visa apimtimi taikomi Personalo nuostatai, ypač jų 17 straipsnis dėl personalo įpareigojimo neatskleisti Komisijos informacijos ir jų VI dalis dėl drausminių priemonių. Galiausiai teisėtumo principas reiškia, kad saugumo pažeidimus Komisijos atsakomybės ribose reikia nagrinėti vadovaujantis Komisijos politika drausminių priemonių atžvilgiu ir jos bendradarbiavimo su valstybėmis narėmis baudžiamosios teisenos srityje politika.

Skaidrumas – tai visų saugumo taisyklių ir nuostatų aiškumo, siekiant įvairių tarnybų ir sričių pusiausvyros (fizinis saugumas bei informacijos apsauga ir pan.), taip pat nuoseklios bei konstruktyvios sąmoningumo saugumo srityje politikos reikmė. Dėl skaidrumo taip pat reikalingas aiškus rašytinis saugumo priemonių įgyvendinimo vadovas.

Atskaitingumas reiškia, kad pareigos saugumo srityje bus aiškiai apibrėžtos. Be to, atskaitingumas žymi poreikį reguliariai tikrinti, ar pareigos tinkamai vykdomos.

Subsidiarumas, arba proporcingumas, reiškia, kad saugumu pasirūpinama pačiu žemiausiu lygmeniu ir kiek įmanoma arčiau Komisijos generalinių direktoratų bei tarnybų. Tai taip pat reiškia, kad saugumo veikla apsiriboja tomis sritims, kurioms saugumas tikrai reikalingas. Galiausiai subsidiarumas reiškia, kad saugumo priemonės turi leisti taikyti mažiausiai žalos darančią apsaugą ir būti proporcingos ginamiems interesams bei tikrai arba galimai grėsmei tiems interesams.

3. SAUGUMO PAGRINDAS

Patikimo saugumo pagrindu yra:

a) kiekvienoje valstybėje narėje – nacionalinė saugumo organizacija, atsakinga už: 1) informacijos apie šnipinėjimą, sabotažą, terorizmą ir kitokią ardomąją veiklą rinkimą ir registravimą; 2) informacijos ir patarimų apie grėsmės saugumui pobūdį ir apsaugos nuo jos priemones teikimą savo Vyriausybėms, o per jas – Komisijai;

b) kiekvienoje valstybėje narėje ir Komisijoje – techninė informacijos saugumo institucija (INFOSEC), kuri dirbdama su atitinkama saugumo institucija atsako už informacijos apie bei patarimų dėl techninių grėsmių saugumui ir apsaugos nuo jų priemones teikimą;

c) nuolatinis Vyriausybinių institucijų ir Europos institucijų atitinkamų tarnybų bendradarbiavimas, kad prireikus būtų nustatyta ir rekomenduota: 1) kuriuos asmenis, informaciją ir šaltinius reikia apsaugoti; 2) bendri apsaugos standartai;

d) glaudus bendradarbiavimas tarp ► Komisijos Saugumo direktoratas ◄ ir kitų Europos institucijų saugumo tarnybų, taip pat su NATO Saugumo biuru (NSB).

4. INFORMACIJOS APSAUGOS PRINCIPAI

4.1. Tikslai

Svarbiausi informacijos apsaugos tikslai yra:

a) apsaugoti ES įslaptintą informaciją (ESĮI) nuo šnipinėjimo, neteisėto atskleidimo arba platinimo be leidimo;

b) apsaugoti ryšių ir informacijos sistemose bei tinkluose tvarkomą ES įslaptintą informaciją nuo grėsmės jos slaptumui, vientisumui ir prieinamumui;

c) apsaugoti Komisijos pastatus, kuriuose laikoma ES informacija, nuo sabotažo ir tyčinio žalojimo;

d) pažeidimo atveju įvertinti padarytą žalą, apriboti jos padarinius ir imtis būtinų jos pašalinimo priemonių.

4.2. Sąvokų apibrėžimai

Šiose taisyklėse:

a) „ES įslaptinta informacija“ (ESĮI) – bet kokia informacija ir medžiaga, kurią atskleidus be leidimo, gali būti padaryta įvairaus laipsnio žalos ES interesams arba vienai ar daugiau jos valstybių narių, nepriklausomai nuo to, ar ta informacija atsirado Europos Sąjungoje, ar yra gauta iš valstybių narių, trečiųjų šalių ar tarptautinių organizacijų;

b) „dokumentas“ – bet koks laiškas, užrašas, protokolas, ataskaita, memorandumas, signalas/pranešimas, eskizas, nuotrauka, skaidrė, filmas, žemėlapis, schema, planas, užrašų knygutė, trafaretas, nuorašams naudotas kalkinis popierius, rašomosios mašinėlės arba spausdintuvo juostelė, kasetė, kompiuterio diskelis, kompaktinis diskas (CD-ROM) arba kitokia fizinė laikmena, kurioje yra užrašyta informacija;

c) „medžiaga“ – b punkte apibūdintas dokumentas, taip pat visa pagaminta arba gaminama įranga;

d) „būtina žinoti“ – darbuotojo poreikis turėti galimybę naudotis ES įslaptinta informacija, kad galėtų vykdyti tam tikrą funkciją arba atlikti užduotį;

e) „leidimas“ – ► Komisijos Saugumo direktorato direktorius ◄ sprendimas suteikti asmeniui teisę naudotis tam tikro slaptumo žymos laipsnio ESĮI, priimtas remiantis teigiama nacionalinės saugumo institucijos pagal nacionalinę teisę oficialiai atlikto asmens patikrinimo saugumo požiūriu išvada;

f) „įslaptinimas“ – tinkamo saugumo lygio suteikimas informacijai, kurią atskleidus be leidimo gali būti padaryta tam tikra žala Komisijos arba valstybių narių interesams;

g) „laipsnio sumažinimas“(déclassement) – slaptumo žymos laipsnio sumažinimas;

h) „išslaptinimas“(déclassification) – visų slaptumo žymų panaikinimas;

i) „autorius“ – tinkamai įgaliotas įslaptinto dokumento autorius. Komisijos departamentų vadovai gali įgalioti savo personalą inicijuoti ESĮI;

j) „Komisijos departamentai“ – Komisijos departamentai ir tarnybos, įskaitant kabinetus, visose veiklos vietose, tarp jų Jungtinis tyrimų centras, Sąjungoje veikiančios atstovybės ir biurai bei delegacijos trečiosiose šalyse.

4.3. Įslaptinimas

a) Atrenkant dėl slaptumo saugotiną informaciją bei medžiagą ir įvertinant, koks turi būti jos apsaugos laipsnis, reikalingas atidumas ir patirtis. Labai svarbu, kad saugotinos informacijos ir medžiagos apsaugos laipsnis atitiktų jų svarbą saugumo požiūriu. Siekiant užtikrinti sklandų informacijos tekėjimą, imamasi veiksmų, kad įslaptinimas nebūtų nei per didelis, nei per mažas.

b) Įslaptinimo sistema – šių principų įgyvendinimo priemonė; numatant ir organizuojant kovos su šnipinėjimu, sabotažu, terorizmu ir kitokiomis grėsmėmis veiksmus reikia laikytis panašios įslaptinimo sistemos, kad labiausiai apsaugoti būtų svarbiausi pastatai, kuriuose laikoma įslaptinta informacija, ir lengviausiai pažeidžiamos vietos juose.

c) Atsakomybė už informacijos įslaptinimą tenka tiktai informacijos autoriui.

d) Slaptumo žymos laipsnis priklauso tik nuo įslaptinamos informacijos turinio.

e) Tais atvejais, kai sugrupuojami keli informacijos vienetai, tai grupei skiriamas slaptumo žymos laipsnis turi būti ne mažesnis už aukščiausią slaptumo žymos laipsnį turinčio informacijos vieneto laipsnį. Tačiau informacijos rinkiniui galima suteikti aukštesnį už sudedamosioms dalims suteiktą slaptumo žymos laipsnį.

f) Slaptumo žyma suteikiama tik tuomet, kai ji reikalinga, ir tik reikalingam laikui.

4.4. Saugumo priemonių paskirtis

Saugumo priemonės:

a) taikomos visiems galintiems naudotis įslaptinta informacija asmenims, įslaptintos informacijos laikmenoms, visiems pastatams, kuriuose yra tokios informacijos ir svarbių įrengimų;

b) sukuriamos, kad būtų galima nustatyti asmenis, kurių būklė gali kelti grėsmę įslaptintos informacijos ir svarbių įrengimų, kuriuose laikoma įslaptinta informacija, saugumui, ir neprileisti tokių asmenų prie minėtos informacijos arba juos atleisti;

c) neleidžia jokiam leidimo neturinčiam asmeniui naudotis įslaptinta informacija arba įrengimais, kuriuose tokia informacija laikoma;

d) užtikrina įslaptintos informacijos skleidimą tik pagal visiems saugumo aspektams svarbiausią „būtina žinoti“ principą;

e) užtikrina visos, tiek įslaptintos, tiek neįslaptintos, ir ypač ypač elektromagnetinėse laikmenose laikomos, apdorotos arba perduotos informacijos vientisumą (t. y., užkerta kelią klastojimui arba taisymui ar ištrynimui be leidimo) ir galimybę ja naudotis (t. y., naudotis informacija nėra uždraudžiama tiems, kuriems ji reikalinga, ir turintiesiems leidimą ja naudotis).

5. APSAUGOS ORGANIZAVIMAS

5.1. Bendri minimalūs standartai

Komisija užtikrina, kad visi ESĮI gavėjai pačioje institucijoje ir jos kompetencijai priklausančiose institucijose, tame tarpe visi departamentai ir sutarčių partneriai, laikysis bendrų minimalių saugumo standartų, kad ES įslaptinta informacija būtų perduodama įsitikinus, jog ji bus taip pat atsakingai tvarkoma. Prie tokių minimalių standartų priskiriami patikimumo pažymėjimų personalui išdavimo kriterijai ir ES įslaptintos informacijos apsaugos procedūros.

Komisija suteikia teisę išorės įstaigoms naudotis ESĮI tik jei šios užtikrina, kad tvarkydamos ESĮI griežtai laikysis bent šiuos minimalius standartus tiksliai atitinkančių nuostatų.

▼

Tokie minimalūs standartai taip pat taikomi, kai Komisija sudarydama sutartį arba susitarimą dėl dotacijos paveda užduotis, susijusias su ES įslaptinta informacija, kurias vykdant susiduriama su tokia informacija ir (arba) tokia informacija yra užduoties dalis, pramonės arba kitiems subjektams: šie bendri minimalūs standartai nurodyti II dalies 27 skyriuje.

▼M1

5.2. Organizavimas

Komisijoje apsauga organizuojama dviem lygiais:

a) visos Komisijos lygmeniu veikia ► Komisijos Saugumo direktoratas ◄ su Saugumo akreditavimo institucija, kuri veikia ir kaip šifravimo institucija (ŠI), ir kaip TEMPEST institucija, ir kaip informacijos saugumo institucija (INFOSEC), su viena arba keliomis centrinėmis ESĮI registratūromis, kurių kiekviena turi po vieną ar daugiau registro kontrolės pareigūnų (RKP);

b) Komisijos departamentų lygmeniu už saugumą atsako vienas ar daugiau vietos saugumo pareigūnų (VSP), vienas ar daugiau centrinių informatikos saugumo pareigūnų (CISP), vietos informatikos saugumo pareigūnai (VISP) ir vietinės ES įslaptintos informacijos registratūros, turinčios vieną arba daugiau registro kontrolės pareigūnų;

c) centrinės saugumo įstaigos teikia operatyvinę pagalbą vietos saugumo įstaigoms.

6. PERSONALO SAUGUMAS

6.1. Personalo tikrinimas

Visi asmenys, kurie prašo leisti naudotis informacija, pažymėta ► CONFIDENTIEL UE ◄ arba aukštesnio laipsnio slaptumo žyma, prieš suteikiant jiems tokią galimybę, yra tinkamai patikrinami. Panašiai patikrinti reikalaujama ir asmenis, į kurių pareigas įeina ryšių ir informacijos sistemų, kuriose laikoma įslaptinta informacija, techninės operacijos arba priežiūra. Toks tikrinimas turi leisti nustatyti, ar tie asmenys:

a) yra neabejotinai lojalūs;

b) turi tokių charakterio savybių ir kompetenciją, kurie neleidžia abejoti jų garbingumu naudojantis įslaptinta informacija;

c) gali pasiduoti užsienio arba kitų šaltinių spaudimui.

Ypač atidžiai turi būti tikrinami asmenys:

d) kuriems bus suteikta galimybė naudotis slaptumo žyma ► TRES SECRET UE/EU TOP SECRET ◄ pažymėta informacija;

e) einantys tokias pareigas, kad nuolat turi naudotis dideliu kiekiu slaptumo žyma ► SECRET UE ◄ pažymėtos informacijos;

f) kurių pareigos suteikia jiems specialią galimybę naudotis uždaromis ryšių ir informacijos sistemomis, kartu ir galimybę be leidimo naudotis dideliu kiekiu ES įslaptintos informacijos arba techninio sabotažo veiksmais smarkiai pakenkti užduočių vykdymui.

Punktuose d, e, ir f apibūdintais atvejais reikėtų kiek tik įmanoma panaudoti operatyvinius tyrimo metodus.

Kai asmenis, kurių atžvilgiu negalima remtis „būtina žinoti“ principu, reikia įdarbinti tokiame darbe, kuriame jie galėtų naudotis ES įslaptinta informacija (pvz., pasiuntiniai, apsaugos darbuotojai, priežiūros personalas, valytojai ir kt.), pirmiausia jie tinkamai patikrinami pagal saugumo kriterijus.

6.2. Asmens patikimumo pažymėjimų registravimas

Visi Komisijos departamentai, tvarkantys ES įslaptintą informaciją arba turintys uždarų ryšių arba informacijos sistemų, registruoja tam paskirtam personalui išduotus asmens patikimumo pažymėjimus. Kiekvienas pažymėjimas prireikus tikrinamas, kad būtų užtikrinta, jog jis atitinka dabartines to asmens funkcijas; jie pakartotinai tikrinami prioritetine tvarka, jei gaunama naujos informacijos, kad tolesnis paskyrimas darbui su įslaptinta informacija nebeatitinka saugumo interesų. Patikimumo pažymėjimų registrą jo kompetencijai priskirtoje srityje veda Komisijos departamento vietos saugumo pareigūnas.

6.3. Personalo saugumo instruktažas

Visi galimybes naudotis įslaptinta informacija sudarančias pareigas einantys darbuotojai, pradėdami eiti pareigas ir reguliariai vėliau, saugumo sumetimais nuodugniai instruktuojami apie saugumo reikalavimų poreikį ir jų vykdymo tvarką. Tokie darbuotojai privalo raštu patvirtinti, kad susipažino su esamais saugumo reikalavimais ir kad juos visiškai supranta.

6.4. Vadovų atsakomybė

Vadovai privalo žinoti, kurie jų darbuotojai dirba su įslaptinta informacija arba gali naudotis uždaromis ryšių ar informacijos sistemomis, bei registruoti ir pranešti apie visus galinčius turėti įtakos saugumui incidentus arba pažeidimus.

6.5. Personalo saugumas

Nustatoma tvarka, užtikrinanti, kad, gavus tam tikram asmeniui nepalankios informacijos, išsiaiškinama, ar jis dirba su įslaptinta informacija arba ar gali naudotis uždaromis ryšių arba informacijos sistemomis, ir informuojamas ► Komisijos Saugumo direktoratas ◄ . Nustačius, kad toks asmuo kelia grėsmę saugumui, jam neleidžiama atlikti pareigų arba jis nušalinamas nuo pareigų, kurias eidamas gali kelti grėsmę saugumui.

7. FIZINIS SAUGUMAS

7.1. Apsaugos poreikis

Fizinio saugumo priemonių, taikytinų užtikrinant ES įslaptintos informacijos apsaugą, veiksmingumo laipsnis turi būti proporcingas laikomos informacijos ir medžiagos slaptumui, kiekiui ir galimai grėsmei. Visi ES įslaptintos informacijos laikytojai laikosi vienodos tos informacijos įslaptinimo praktikos ir paiso bendrų apsaugos standartų, susijusių su saugomos informacijos ir medžiagos laikymu, perdavimu ir naikinimu.

7.2. Tikrinimas

Prieš išeidami iš zonų, kuriose be priežiūros paliekama ES įslaptinta informacija, už jos laikymą atsakingi asmenys užtikrina, kad ji būtų paliekama saugiai ir kad yra aktyvuotos visos apsaugos priemonės (užraktai, signalizacija ir kt.). Tolesni nepriklausomi tikrinimai atliekami po darbo valandų.

7.3. Pastatų saugumas

Pastatai, kuriuose kaupiama ES įslaptinta informacija arba laikomos uždaros ryšių ir informacijos sistemos, saugomi, kad į juos nepatektų leidimo neturintys asmenys. ES įslaptintos informacijos apsaugos pobūdis, pvz., langų grotos, durų užraktai, apsauga prie įėjimų, automatizuotos priėjimo kontrolės sistemos, apsaugos tikrinimai ir patruliai, signalizacijos sistemos, į įsibrovimą reaguojančios sistemos ir sarginiai šunys, priklauso nuo:

a) saugotinos informacijos ir medžiagos slaptumo lygio, kiekio ir jų laikymo vietos pastate;

b) šios informacijos ir medžiagos apsaugos konteinerių kokybės;

c) pastato savybių ir vietos.

Ryšių ir informacijos sistemų apsaugos pobūdis analogiškai priklauso nuo laikomo turto vertės ir galimos žalos, jei kiltų grėsmė saugumui, įvertinimo, nuo pastato, kuriame sistema laikoma, savybių bei vietos ir nuo sistemos vietos pastate.

7.4. Nenumatytoms aplinkybėms skirti planai

Iš anksto parengiami išsamūs planai, kaip apsaugoti įslaptintą informaciją ištikus vietinio arba nacionalinio masto nelaimei.

8. INFORMACIJOS SAUGUMAS

Informacijos saugumas (INFOSEC) yra susijęs su ES įslaptintos informacijos apdorojimui, laikymui arba perdavimui ryšių, informacijos arba kitokiomis elektroninėmis sistemomis apsaugoti nuo tyčinio arba atsitiktinio pakenkimo jos slaptumui, vientisumui arba galimybei ja naudotis skirtų saugumo priemonių nustatymu ir taikymu. Imamasi atitinkamų kontrapriemonių, sutrukdant pasinaudoti ES įslaptinta informacija leidimo neturintiems vartotojams ar neleisti naudotis ES įslaptinta informacija leidimą turintiems vartotojams bei užkertant kelią ES įslaptintos informacijos klastojimui arba jos taisymui ar sunaikinimui neturint tam leidimo.

9. KITŲ TYČINĖS ŽALOS DARYMO FORMŲ KONTROLĖ IR PASIPRIEŠINIMAS SABOTAŽUI

Nuo sabotažo ir tyčinio žalos padarymo geriausiai apsaugo fizinės atsargumo priemonės svarbiems įrenginiams, kuriuose kaupiama įslaptinta informacija, apsaugoti; vien personalo tikrinimas nėra pakankamas šių priemonių pakaitalas. Kompetentinga nacionalinė institucija yra prašoma teikti informaciją apie šnipinėjimą, sabotažą, terorizmą ir kitokią ardomąją veiklą.

10. ĮSLAPTINTOS INFORMACIJOS PERDAVIMAS TREČIOSIOMS ŠALIMS ARBA TARPTAUTINĖMS ORGANIZACIJOMS

Komisija kolegialiai priima sprendimą dėl jos sukurtos ES įslaptintos informacijos perdavimo trečiajai šaliai arba tarptautinei organizacijai. Jei Komisija nėra norimos perduoti informacijos autorius, ji pirmiausia turi gauti tikrojo autoriaus sutikimą perduoti tą informaciją. Jei autoriaus negalima nustatyti, sprendimą priima Komisija.

Jei Komisija gauna įslaptintos informacijos iš trečiųjų valstybių, tarptautinių organizacijų arba iš kitų trečiųjų šalių, tai informacijai suteikiama apsauga, atitinkanti jos slaptumo lygį ir prilygstanti šiose nuostatose ES įslaptintai informacijai nustatytiems standartams arba informaciją perduodančios trečiosios šalies reikalaujamiems aukštesnio lygio standartams. Gali būti atliekami abipusiai tikrinimai.

Pirmiau išvardyti principai įgyvendinami pagal II dalies 26 skirsnio ir 3, 4 ir 5 priedėlių išsamias nuostatas.

II DALIS. SAUGUMO ORGANIZAVIMAS KOMISIJOJE

11. UŽ SAUGUMĄ ATSAKINGAS KOMISIJOS NARYS

Už saugumą atsakingas Komisijos narys:

a) įgyvendina Komisijos saugumo politiką;

b) svarsto Komisijos arba jos kompetentingų įstaigų nurodytas saugumo problemas;

c) glaudžiai bendradarbiaudamas su valstybių narių nacionalinėmis saugumo (arba kitomis tinkamomis) institucijomis (toliau – NSI), nagrinėja Komisijos saugumo politikos keitimo klausimus.

Už saugumą atsakingas Komisijos narys visų pirma atsako už:

a) su Komisijos veikla susijusių visų saugumo reikalų koordinavimą;

b) prašymų, kad NSI pagal 20 skirsnį Komisijoje dirbantiems darbuotojams išduotų asmens patikimumo pažymėjimus, perdavimą valstybių narių paskirtoms institucijoms;

c) ES įslaptintos informacijos nutekėjimo tyrimą arba nurodymą atlikti tokį tyrimą, jei, pagal prima facie (pirminius) įrodymus, jis įvyko Komisijoje;

d) prašymą atitinkamoms saugumo institucijoms pradėti tyrimą, kai panašu, kad ES įslaptintos informacijos nutekėjimas įvyko už Komisijos ribų, ir tyrimo koordinavimą, kai jame dalyvauja daugiau nei viena saugumo institucija;

e) reguliarius ES įslaptintos informacijos apsaugai skirtų saugumo priemonių patikrinimus;

f) glaudaus bendradarbiavimo su visomis suinteresuotomis saugumo institucijomis palaikymą siekiant bendro saugumo koordinavimo;

g) nuolatinį Komisijos saugumo politikos ir procedūrų patikslinimą ir, jei reikia, atitinkamų rekomendacijų rengimą. Atsižvelgiant į tai, už saugumą atsakingas Komisijos narys Komisijai pateikia ► Komisijos Saugumo direktoratas ◄ parengtą metinį tikrinimo planą.

12. KOMISIJOS SAUGUMO POLITIKOS PATARĖJŲ GRUPĖ

Sudaroma Komisijos Saugumo politikos patarėjų grupė. Ją sudaro grupei pirmininkaujantis už saugumą atsakingas Komisijos narys arba jo deleguotas asmuo, taip pat kiekvienos valstybės narės NSI atstovas. Gali būti kviečiami ir kitų Europos institucijų atstovai. Kai nagrinėjami su EK ir ES atitinkamomis decentralizuotomis agentūromis susiję klausimai, taip pat gali būti kviečiami tų agentūrų atstovai.

Komisijos Saugumo politikos patarėjų grupė renkasi pirmininko arba kurio nors grupės nario kvietimu. Grupės užduotis – nagrinėti ir vertinti visus svarbius saugumo klausimus ir prireikus teikti rekomendacijas Komisijai.

▼

13. KOMISIJOS SAUGUMO TARYBA

Įkuriama Komisijos Saugumo taryba. Ją sudaro Administracijos ir personalo generalinis direktorius (jis pirmininkauja tarybai), už saugumą atsakingo Komisijos nario kabineto narys, Pirmininko kabineto narys, Komisijos krizių valdymo grupei pirmininkaujantis generalinio sekretoriaus pavaduotojas, Teisės tarnybos, Išorės santykių, Teisingumo, laisvės ir saugumo, Jungtinio tyrimų centro, Informatikos ir Vidaus audito tarnybos generaliniai direktoriai bei Komisijos Saugumo direktorato direktorius arba minėtų asmenų atstovai. Gali būti kviečiami kiti Komisijos pareigūnai. Ji vertina Komisijos saugumo priemones ir teikia rekomendacijas šioje srityje už saugumą atsakingam Komisijos nariui.

▼M1

14. ► KOMISIJOS SAUGUMO DIREKTORATAS ◄

Kad atliktų 11 skirsnyje minėtas pareigas, už saugumą atsakingas Komisijos narys saugumo priemonėms koordinuoti, prižiūrėti ir įgyvendinti savo žinioje turi ► Komisijos Saugumo direktoratas ◄ .

► Komisijos Saugumo direktorato direktorius ◄ yra pagrindinis už saugumą atsakingo Komisijos nario patarėjas saugumo klausimais ir kartu veikia kaip Saugumo politikos patarėjų grupės sekretorius. Todėl jis vadovauja saugumo taisyklių atnaujinimo darbui ir koordinuoja saugumo priemones su valstybių narių kompetentingomis institucijomis, o prireikus – ir su tarptautinėmis organizacijomis, saugumo sutartimis susijusiomis su Komisija. Jis yra už tokius kontaktus atsakingas pareigūnas.

► Komisijos Saugumo direktorato direktorius ◄ atsako už Komisijos IT sistemų ir tinklų akreditavimą. ► Komisijos Saugumo direktorato direktorius ◄ , suderinęs su atitinkamomis NSI, priima sprendimus dėl IT sistemų ir tinklų, apimančių Komisiją ir bet kurį kitą ES įslaptintos informacijos gavėją, akreditavimo.

15. SAUGUMO TIKRINIMAI

► Komisijos Saugumo direktoratas ◄ reguliariai tikrina ES įslaptintos informacijos apsaugai skirtas saugumo priemones.

► Komisijos Saugumo direktoratas ◄ atlikti šią užduotį gali padėti kitų ESĮI laikančių ES institucijų saugumo tarnybos arba valstybių narių nacionalinės saugumo institucijos ( 7 ).

Valstybės narės pageidavimu, abiem šalims susitarus, ESĮI tikrinimą Komisijoje gali atlikti šios valstybės NSI kartu su ► Komisijos Saugumo direktoratas ◄ .

16. SLAPTUMO ŽYMOS, JŲ GALIOJIMO ŽYMOS IR SPAUDAI

16.1. Slaptumo žymų laipsniai ( 8 )

Informacija įslaptinama tokiais slaptumo žymų laipsniais (taip pat žr. 2 priedėlį):

► TRES SECRET UE/EU TOP SECRET ◄ : ši žyma suteikiama tik tai informacijai ir medžiagai, kurią atskleidus be leidimo, gali būti padaryta ypač didelė žala svarbiausiems Europos Sąjungos arba vienos ar daugiau jos valstybių narių interesams.

► SECRET UE ◄ : ši žyma suteikiama tik tai informacijai ir medžiagai, kurią atskleidus be leidimo, gali būti labai pakenkta svarbiausiems Europos Sąjungos arba vienos ar daugiau jos valstybių narių interesams.

► CONFIDENTIEL UE ◄ : ši žyma suteikiama tai informacijai ir medžiagai, kurią atskleidus be leidimo, gali būti pakenkta svarbiausiems Europos Sąjungos arba vienos ar daugiau jos valstybių narių interesams.

► RESTREINT UE ◄ : ši žyma suteikiama tai informacijai ir medžiagai, kurios atskleidimas be leidimo gali būti nenaudingas svarbiausiems Europos Sąjungos arba vienos ar daugiau jos valstybių narių interesams.

Jokios kitos slaptumo žymos yra neleistinos.

16.2. Slaptumo žymos galiojimo žymos

Slaptumo žymos galiojimo terminams nustatyti (įslaptintai informacijai, kuriai taikomas automatinis slaptumo laipsnio sumažinimas arba išslaptinimas) gali būti naudojamos sutartos slaptumo žymos galiojimo žymos. Tokios žymos gali būti „IKI… (laikas/data)“ arba „IKI… (įvykis)“.

Kai reikia riboti įslaptintos informacijos platinimą ir ją tvarkyti specialiu būdu, šalia slaptumo žymų naudojamos papildomos įslaptinimą nurodančios žymos, tokios kaip CRYPTO arba bet kurios kitos ES pripažįstamos žymos.

Slaptumo žymos galiojimo žymos naudojamos tik kartu su slaptumo žymomis.

16.3. Kvalifikacinės žymos

Kvalifikacines žymas galima naudoti, kai reikia tiksliai apibrėžti dokumento taikymo sritį arba pažymėti specialų jo platinimą vadovaujantis „būtina žinoti“ principu ar nurodyti, kada baigiasi draudimas platinti (neįslaptintos informacijos atveju).

Kvalifikacinė žyma nėra slaptumo žyma, todėl negali būti naudojama vietoje jos.

Dokumentams, susijusiems su Sąjungos arba vienos ar daugiau jos valstybių narių saugumu ir gynyba arba su kariniu ar nekariniu krizių valdymu, ir tų dokumentų kopijoms suteikiama ESGP kvalifikacinė žyma.

16.4. Slaptumo žymos dėjimas

Slaptumo žyma dedama taip:

a) ant dokumentų, žymimų slaptumo žyma ► RESTREINT UE ◄ , – mechaninėmis arba elektroninėmis priemonėmis;

b) ant dokumentų, žymimų slaptumo žyma ► CONFIDENTIEL UE ◄ , – mechaninėmis priemonėmis ar ranka arba spausdinant ant iš anksto antspauduoto ir registruoto popieriaus;

c) ant dokumentų, žymimų slaptumo žyma ► SECRET UE ◄ ir ► TRES SECRET UE/EU TOP SECRET ◄ , – mechaninėmis priemonėmis arba ranka.

16.5. Slaptumo žymos galiojimo žymų dėjimas

Slaptumo žymos galiojimo žymos dedamos tiesiai po slaptumo žyma, tomis pačiomis priemonėmis, kaip ir slaptumo žymos.

17. ĮSLAPTINIMO TVARKYMAS

17.1. Bendrosios nuostatos

Informacija įslaptinama tik tuomet, kai tai reikalinga. Slaptumo žyma turi būti aiškiai ir teisingai nurodyta ir taikoma tik tol, kol informaciją reikia saugoti.

Atsakomybė už informacijos įslaptinimą ir už bet kokį paskesnį slaptumo žymos laipsnio sumažinimą arba informacijos išslaptinimą tenka tik informacijos autoriui.

Komisijos pareigūnai ir kiti darbuotojai informaciją įslaptina, jos slaptumo žymos laipsnį sumažina arba informaciją išslaptina tik gavę savo departamento vadovo nurodymą arba sutikimą.

Detali įslaptintų dokumentų naudojimo tvarka parengta taip, kad būtų užtikrinta derama juose esančios informacijos apsauga.

Asmenų, galinčių siūlyti dokumentus, žymimus slaptumo žyma ► TRES SECRET UE/EU TOP SECRET ◄ , turi būti kuo mažiau, o jų pavardės turi būti įtrauktos į ► Komisijos Saugumo direktoratas ◄ sudarytą sąrašą.

17.2. Slaptumo žymų naudojimas

Dokumento slaptumas nustatomas pagal 16 skirsnyje apibrėžtą jo turinio slaptumą. Svarbu, kad įslaptinimas būtų taikomas teisingai ir nuosaikiai. Tai ypač taikytina slaptumo žymai ► TRES SECRET UE/EU TOP SECRET ◄ .

Įslaptinamo dokumento autorius turi prisiminti minėtas taisykles ir išvengti pernelyg aukšto ar pernelyg žemo slaptumo žymos laipsnio suteikimo.

2 priedėlyje pateikiamas praktinis įslaptinimo vadovas.

Prireikus atitinkamo dokumento atskiriems lapams, dalims, skyriams, priedams ir priedėliams suteikti skirtingas slaptumo žymas, jie ir yra atitinkamai įslaptinami. Visas dokumentas įslaptinamas pagal aukščiausią slaptumo žymos laipsnį turinčią jo dalį.

Pridedamų dokumentų lydraščių arba atžymų slaptumo žymos laipsnis atitinka priedų aukščiausio laipsnio slaptumo žymas. Jei tokie dokumentai pateikiami atskirai nuo priedų, autorius turi aiškiai nurodyti, koks slaptumo žymos laipsnis jiems suteikiamas.

Viešą naudojimą reglamentuoja Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001.

17.3. Slaptumo žymos laipsnio sumažinimas ir išslaptinimas

ES įslaptintų dokumentų slaptumo žymos laipsnis gali būti sumažintas arba jie gali būti visai išslaptinti tik leidus jų autoriui, ir prireikus pasitarus su kitomis suinteresuotomis šalimis. Dokumentų slaptumo žymos laipsnio sumažinimas arba jų išslaptinimas patvirtinamas raštu. Dokumento autorius atsako už to dokumento gavėjų informavimą apie slaptumo žymos pakeitimą, o šie atitinkamai atsako už kitų adresatų, kuriems jie yra nusiuntę dokumentą arba jo kopiją, informavimą apie slaptumo žymos pakeitimą.

Jei įmanoma, ant įslaptinto dokumento jo autorius nurodo datą, laikotarpį arba įvykį, nuo kurio turinio slaptumo žymos laipsnis gali būti sumažintas arba dokumentas išslaptintas. Priešingu atveju dokumentų autoriai peržiūri dokumentus ne rečiau kaip kas penkerius metus, kad garantuotų, jog reikalingas pradinis įslaptinimas.

18. FIZINIS SAUGUMAS

18.1. Bendrosios nuostatos

Svarbiausi fizinio saugumo priemonių tikslai yra neleisti leidimo neturinčiam asmeniui naudotis ES įslaptinta informacija ir (arba) medžiaga, užkirsti kelią įrangos ir kitokio turto vagystėms bei niokojimui ir priekabiavimui ar kitokios formos agresijai personalo, kitų darbuotojų bei lankytojų atžvilgiu.

18.2. Saugumo reikalavimai

Visos patalpos, zonos, pastatai, kambariai, ryšių ir informacijos sistemos ir kt., kuriuose saugoma ES įslaptinta informacija ir (arba) su ja dirbama, yra saugomos tinkamomis fizinės apsaugos priemonėmis.

Sprendžiant, koks fizinio saugumo lygis reikalingas, atsižvelgtina į visus svarbius veiksnius, pavyzdžiui:

a) informacijos ir (arba) medžiagos slaptumo žymą;

b) laikomos informacijos kiekį ir formą (pvz., spausdintinė kopija, kompiuterinių duomenų saugojimo laikmenos);

c) vietoje įvertinta prieš ES, valstybes nares ir (arba) kitas ES įslaptintą informaciją laikančias institucijas arba trečiąsias šalis nukreiptų žvalgybos tarnybų keliama grėsmė, ypač dėl sabotažo, terorizmo ir kitų rūšių ardomosios ir (arba) nusikalstamos veiklos.

Fizinio saugumo priemonės sukuriamos tam, kad būtų:

a) sutrukdyta įsibrauti slaptai arba įsiveržti jėga;

b) sutrukdyti ir atskleisti nelojalaus personalo veiksmai arba atgrasinta nuo tokių veiksmų;

c) neleista ES įslaptinta informacija pasinaudoti tiems, kuriems nėra būtina ją žinoti.

18.3. Fizinės apsaugos priemonės

18.3.1. Saugumo zonos

Zonos, kuriose dirbama su ► CONFIDENTIEL UE ◄ arba aukštesnio laipsnio slaptumo žyma pažymėta informacija arba kuriose tokia informacija saugoma, yra organizuojamos ir įrengiamos taip, kad atitiktų vieną iš šių reikalavimų:

a) I klasės saugumo zona: zona, kurioje dokumentai su ► CONFIDENTIEL UE ◄ arba aukštesnio laipsnio slaptumo žyma yra tvarkomi ir saugomi tokiu būdu, kad įėjus į zoną galima visais praktiniais tikslais naudotis įslaptinta informacija. Tokiai zonai yra reikalinga: i) aiškiai atribota ir apsaugota erdvė, kiekvienas įėjimas ar išėjimas iš kurios yra kontroliuojamas; ii) įėjimo kontrolės sistema, kuri leidžia į zoną įeiti tik deramai patikrintiems ir specialų leidimą turintiems asmenims; iii) paprastai zonoje laikomos informacijos, t. y. informacijos, kuria galima naudotis įėjus, slaptumo žymų laipsnio specifikacija.

b) II klasės saugumo zona: zona, kurioje su ► CONFIDENTIEL UE ◄ arba aukštesnio laipsnio slaptumo žyma pažymėtais dokumentais dirbama arba jie saugomi tokiu būdu, kad dėl viduje sukurtų kontrolės priemonių jie yra apsaugomi taip, kad jais negalėtų pasinaudoti leidimo neturintys asmenys, pavyzdžiui, patalpos, kuriose yra reguliariai su ► CONFIDENTIEL UE ◄ arba aukštesnio laipsnio slaptumo žyma pažymėtais dokumentais dirbančios ir juos saugančios tarnybos. Tokiai zonai yra reikalinga: i) aiškiai atribota ir apsaugota erdvė, kiekvienas įėjimas ar išėjimas iš kurios yra kontroliuojamas; ii) įėjimo kontrolės sistema, kuri be palydos leidžia į zoną įeiti tik deramai patikrintiems ir specialų leidimą turintiems asmenims. Visiems kitiems asmenims turi būti užtikrinta palyda arba lygiavertė kontrolė, kad neturintieji leidimo negalėtų naudotis ES įslaptinta informacija ir nekontroliuojamai įeiti į zonas, kuriose taikomas techninis saugumo patikrinimas. Zonos, kuriose nėra visą parą budinčio personalo, tikrinamos iškart po įprastų darbo valandų, kad būtų užtikrinta, jog ES įslaptinta informacija yra tinkamai saugoma.

18.3.2. Administracinė zona

Aplink I ir II klasės saugumo zonas arba pakeliui į jas gali būti sukurta mažesnio saugumo administracinė zona. Tokiai zonai reikalinga aiškiai atribota erdvė, sudaranti galimybes tikrinti personalą ir transporto priemones. Tokiose zonose dirbama tik su slaptumo žyma ► RESTREINT UE ◄ pažymėta ir neįslaptinta informacija, tik tokia informacija gali būti jose saugoma.

18.3.3. Įėjimo ir išėjimo kontrolė

Įėjimas į I ir II klasės saugumo zonas ir išėjimas iš jų kontroliuojamas leidimų arba asmens atpažinimo sistemomis, taikomomis visam šiose zonose paprastai dirbančiam personalui. Taip pat sukuriama lankytojų tikrinimo sistema, kuri neleidžia ES įslaptinta informacija naudotis neturint atitinkamo leidimo. Papildomai prie leidimų sistemos gali būti naudojami automatizuoti identifikavimo įrengimai, tačiau jie laikytini papildoma, bet apsaugos personalo visiškai nepakeičiančia priemone. Pasikeitus grėsmės įvertinimui, pvz., per žymių asmenų vizitus, gali prireikti imtis griežtesnių įėjimo ir išėjimo kontrolės priemonių.

18.3.4. Apsaugos patruliai

I ir II klasės saugumo zonų patruliai dirba pasibaigus įprastoms darbo valandoms, kad ES turtas nebūtų neteisėtai atskleistas, sunaikintas arba prarastas. Patruliavimo dažnumas nustatomas atsižvelgiant į vietos aplinkybes, tačiau rekomenduotina patruliuoti kas dvi valandas.

18.3.5. Apsaugos konteineriai ir ugniai bei įsilaužimui atsparūs kambariai

ES įslaptintai informacijai saugoti naudojami trijų klasių konteineriai:

— A klasė: nacionaliniu lygiu sertifikuoti informacijai, pažymėtai slaptumo žyma ► TRES SECRET UE/EU TOP SECRET ◄ , I arba II klasės saugumo zonose saugoti skirti konteineriai;

— B klasė: nacionaliniu lygiu sertifikuoti informacijai, pažymėtai slaptumo žyma ► SECRET UE ◄ ir ► CONFIDENTIEL UE ◄ , I arba II klasės saugumo zonose saugoti skirti konteineriai;

— C klasė: tarnybiniai baldai, tinkami tiktai slaptumo žyma ► RESTREINT UE ◄ pažymėtai informacijai saugoti.

I ir II klasės saugumo zonose įrengtuose ugniai ir įsilaužimui atspariuose kambariuose ir visose I klasės saugumo zonose, kur atvirose lentynose arba brėžiniuose, žemėlapiuose ir pan. yra laikoma informacija su ► CONFIDENTIEL UE ◄ ir aukštesnio laipsnio slaptumo žyma, sienos, grindys, lubos ir durys su užraktais turi būti SAI sertifikuotos kaip suteikiančios apsaugą, kuri atitinka apsaugos konteinerio klasę, patvirtintą to paties laipsnio slaptumo žymos informacijai saugoti.

18.3.6. Užraktai

Apsaugos konteinerių ir ugniai ir įsilaužimui atsparių kambarių, kuriuose laikoma ES įslaptinta informacija, užraktai turi atitikti tokias normas:

— A grupė: nacionaliniu lygiu sertifikuoti A klasės konteineriams,

— B grupė: nacionaliniu lygiu sertifikuoti B klasės konteineriams,

— C grupė: tinkami tik C klasės tarnybiniams baldams.

18.3.7. Raktų ir kombinacijų kontrolė

Apsaugos konteinerių raktai iš Komisijos pastatų neišnešami. Apsaugos konteinerių kombinacijas įsimena tie asmenys, kuriems privalu jas žinoti. Už atsarginių raktų ir užrašytos kiekvienos kombinacijos, skirtų naudoti nenumatytais atvejais, laikymą atsako atitinkamo Komisijos departamento vietos saugumo pareigūnas; užrašytos kombinacijos laikomos atskiruose antspauduotuose nepermatomuose vokuose. Darbiniai raktai, atsarginiai apsaugos raktai ir užrašytos kombinacijos laikomi atskiruose apsaugos konteineriuose. Tokie raktai ir užrašytos kombinacijos saugomi ne mažiau griežtai, nei medžiaga, kuria naudotis jie suteikia galimybę.

Apsaugos konteinerių kombinacijas turi žinoti kiek įmanoma mažiau žmonių. Kombinacijos keičiamos:

a) gavus naują konteinerį;

b) pasikeitus personalui;

c) neteisėtai atskleidus informaciją arba įtarus, kad tai padaryta;

d) pageidautina kas šešis mėnesius ir būtinai ne rečiau kaip kartą per metus.

18.3.8. Į įsibrovimą reaguojanti įranga

Kai ES įslaptintai informacijai apsaugoti yra naudojamos signalizacijos sistemos, uždaros grandinės videostebėjimo sistemos ir kiti elektroniniai prietaisai, būtinas atsarginis elektros energijos tiekimo šaltinis, užtikrinantis sistemos tolesnį veikimą nutrūkus pagrindiniam energijos tiekimui. Kitas esminis reikalavimas yra tas, kad signalizacija įsijungtų ar apsaugos personalas būtų kitaip patikimai įspėtas sutrikus šioms sistemoms ar mėginant jas sugadinti.

18.3.9. Aprobuoti įrengimai

► Komisijos Saugumo direktoratas ◄ veda atnaujintus įslaptintai informacijai įvairiomis išsamiai apibrėžtomis aplinkybėmis ir sąlygomis saugoti jo aprobuotų apsaugos įrengimų sąrašus pagal tipą ir modelį. ► Komisijos Saugumo direktoratas ◄ tuos sąrašus sudaro inter alia remdamasis iš NSI gauta informacija.

18.3.10. Fizinė kopijavimo aparatų ir telefaksų apsauga

Kopijavimo aparatai ir telefaksai fiziškai apsaugomi taip, kad būtų užtikrinta, jog jais naudosis tik leidimą apdoroti įslaptintą informaciją turintys asmenys ir kad visi įslaptinti objektai bus tinkamai kontroliuojami.

18.4. Apsauga nuo pamatymo ir slapto pasiklausymo

18.4.1. Pamatymas

Tiek dieną, tiek naktį imamasi visų tinkamų priemonių, užtikrinančių, kad ES įslaptintos informacijos netgi atsitiktinai nepamatų joks leidimo tam neturintis asmuo.

18.4.2. Slaptas pasiklausymas

Tarnybos ir zonos, kuriose nuolat yra svarstoma informacija su ► SECRET UE ◄ ir aukštesnio laipsnio slaptumo žyma, esant atitinkamai rizikai turi būti apsaugomos nuo galimo pasyvaus arba aktyvaus slapto pasiklausymo. Už tokio pasiklausymo rizikos vertinimą atsako ► Komisijos Saugumo direktoratas ◄ , prireikus pasikonsultavęs su NSI.

18.4.3. Elektroninių ir įrašymo įrengimų įsinešimas

Be išankstinio ► Komisijos Saugumo direktorato direktorius ◄ leidimo į saugumo zonas arba techniškai saugomas zonas neleidžiama įsinešti mobiliųjų telefonų, asmeninių kompiuterių, įrašymo prietaisų, kamerų ar kitų elektroninių arba įrašymo įrengimų.

Kad nustatytų, kokių apsaugos priemonių reikia imtis patalpų, kuriose egzistuoja pasyvaus (pvz., sienų, durų, grindų ir lubų izoliacija, garso stiprumo matavimai) ir aktyvaus (pvz., mikrofonų paieška) slapto pasiklausymo pavojus, atžvilgiu, ► Komisijos Saugumo direktoratas ◄ gali kreiptis pagalbos į NSI ekspertus.

Taip pat ► Komisijos Saugumo direktorato direktorius ◄ prašymu už techninį saugumą atsakingi NSI ekspertai prireikus gali patikrinti telekomunikacijų įrangą ir bet kokią elektrinę ar elektroninę biuro įrangą, naudojamą per ► SECRET UE ◄ ar aukštesnio slaptumo žymos laipsnio posėdžius.

18.5. Techniškai apsaugotos zonos

Tam tikras zonas galima išskirti kaip techniškai saugias. Atliekamas specialus tikrinimas į jas įeinant. Tokios zonos, kai jose nedirbama, patvirtintu būdu laikomos užrakintos, o visi raktai laikomi apsaugos raktais. Tokios zonos reguliariai fiziškai tikrinamos, taip pat ir tuo atveju, kai nustatoma ar įtariama, kad į jas įeita be leidimo.

Kad būtų stebima įrangos ir baldų vietų kaita, padaromas detalus inventoriaus planas. Į tokią zoną neįnešami jokie baldai ar įranga, kol jų rūpestingai nepatikrina apsaugos personalas, specialiai parengtas ieškoti pasiklausymo priemonių. Paprastai techniškai apsaugotose zonose tiesti ryšių linijų neleidžiama be išankstinio atitinkamos institucijos leidimo.

19. BENDROS PRINCIPO „BŪTINA ŽINOTI“ TAIKYMO IR ES PERSONALO PATIKIMUMO TIKRINIMO TAISYKLĖS

19.1. Bendrosios nuostatos

Naudotis ES įslaptinta informacija leidžiama tik asmenims, kuriems ją būtina žinoti, kad galėtų atlikti savo pareigas arba vykdyti užduotis. Naudotis žymomis ► TRES SECRET UE/EU TOP SECRET ◄ , ► SECRET UE ◄ ir ► CONFIDENTIEL UE ◄ pažymėta informacija leidžiama tik asmenims, turintiems atitinkamą asmens patikimumo pažymėjimą.

Nustatyti, kam taikytinas „būtina žinoti“ principas, privalo departamentas, kuriame atitinkamas asmuo turi būti įdarbintas.

Kiekvienas departamentas turi reikalauti patikrinti asmens patikimumą.

Asmenį patikrinus, jam yra išduodamas „ES asmens patikimumo pažymėjimas“, kuriame nurodomas informacijos, kuria asmuo gali naudotis, slaptumo žymos laipsnis ir pažymėjimo galiojimo laikas.

ES asmens patikimumo pažymėjimas, išduotas tam tikram slaptumo žymos laipsniui, gali suteikti jo turėtojui teisę naudotis žemesnio slaptumo žymos laipsnio informacija.

Pareigūnais ar kitokiais darbuotojais nesantys asmenys, tokie kaip išoriniai sutarčių partneriai, ekspertai arba konsultantai, su kuriais gali prireikti aptarti arba kuriems gali prireikti parodyti ES įslaptintą informaciją, privalo turėti ES asmens patikimumo pažymėjimus dėl teisės naudotis ES įslaptinta informacija, bei yra trumpai supažindinami su jų atsakomybe už saugumą.

Viešą naudojimąsi reglamentuoja Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001.

19.2. Specialios naudojimosi informacija, pažymėta slaptumo žyma ► TRES SECRET UE/EU TOP SECRET ◄ , taisyklės

Visi asmenys, kuriems reikia naudotis informacija, pažymėta slaptumo žyma ► TRES SECRET UE/EU TOP SECRET ◄ , pirmiausia patikrinami, ar turi teisę tokia informacija naudotis.

Visus asmenis, kurie turi naudotis informacija, pažymėta slaptumo žyma ► TRES SECRET UE/EU TOP SECRET ◄ , nurodo už saugumą atsakingas Komisijos narys, o jų pavardės įrašomos atitinkamame įslaptintos informacijos, pažymėtos slaptumo žyma ► TRES SECRET UE/EU TOP SECRET ◄ , registre. Šį registrą sukuria ir tvarko ► Komisijos Saugumo direktoratas ◄ .

Prieš gaudami leidimą naudotis informacija, pažymėta slaptumo žyma ► TRES SECRET UE/EU TOP SECRET ◄ , visi asmenys pasirašo dokumentą, patvirtinantį, kad jie buvo supažindinti su Komisijos saugumo procedūromis, kad visiškai supranta savo ypatingą pareigą saugoti slaptumo žyma ► TRES SECRET UE/EU TOP SECRET ◄ pažymėtą informaciją, ir supranta padarinius, kuriuos numato ES taisyklės bei nacionaliniai teisės ir administraciniai aktai, jei įslaptinta informacija tyčia arba dėl neatsargumo patektų į leidimo neturinčio asmens rankas.

Jei žyma ► TRES SECRET UE/EU TOP SECRET ◄ pažymėta informacija asmenys turi naudotis posėdžiuose ir pan., kompetentingi tarnybos arba įstaigos, kurioje tie asmenys dirba, kontrolės pareigūnai posėdį organizuojančią įstaigą informuoja, kad tie asmenys turi atitinkamus leidimus.

Visų asmenų, kurie toliau nebeeina su būtinybe naudotis slaptumo žyma žyma ► TRES SECRET UE/EU TOP SECRET ◄ pažymėta informacija susijusių pareigų, pavardės išbraukiamos iš turinčių teisę naudotis informacija su slaptumo žyma ► TRES SECRET UE/EU TOP SECRET ◄ asmenų sąrašo. Be to, visų tokių asmenų dėmesys dar kartą atkreipiamas į jų ypatingą pareigą saugoti informaciją, pažymėtą slaptumo žyma ► TRES SECRET UE/EU TOP SECRET ◄ . Jie taip pat pasirašo pasižadėjimus, kad nenaudos ir neperduos turimų žinių apie slaptumo žyma ► TRES SECRET UE/EU TOP SECRET ◄ pažymėtą informaciją.

19.3. Specialios naudojimosi informacija, pažymėta slaptumo žymomis ► SECRET UE ◄ ir ► CONFIDENTIEL UE ◄ , taisyklės

Visi asmenys, kuriems reikia naudotis slaptumo žymomis ► SECRET UE ◄ ir ► CONFIDENTIEL UE ◄ pažymėta informacija, pirmiausia yra patikrinami atitinkamai slaptumo žymos laipsniui.

Visi asmenys, kuriems reikia naudotis slaptumo žymomis ► SECRET UE ◄ ir ► CONFIDENTIEL UE ◄ pažymėta informacija, supažindinami su atitinkamomis saugumo taisyklėmis ir neatsargumo padariniais.

Jei slaptumo žymomis ► SECRET UE ◄ arba ► CONFIDENTIEL UE ◄ pažymėta informacija asmenys turi naudotis posėdžiuose ir pan., juos įdarbinusios įstaigos saugumo pareigūnas posėdį organizuojančią įstaigą informuoja, kad tie asmenys turi atitinkamus leidimus.

19.4. Specialios naudojimosi informacija, pažymėta slaptumo žyma ► RESTREINT UE ◄ , taisyklės

Asmenys, galintys naudotis slaptumo žyma ► RESTREINT UE ◄ pažymėta informacija, supažindinami su saugumo taisyklėmis ir neatsargumo padariniais.

19.5. Perkėlimai

Kai personalo narys yra perkeliamas iš pareigų, kurias eidamas turėjo dirbti su ES įslaptinta medžiaga, registratūra prižiūri, kad pareigas paliekantis pareigūnas tą medžiagą tinkamai perduotų jo pareigas eisiančiam pareigūnui.

Kai personalo narys yra perkeliamas į kitas pareigas, kurias eidamas turės dirbti su ES įslaptinta medžiaga, vietos saugumo pareigūnas jį atitinkamai instruktuoja.

19.6. Specialios instrukcijos

Asmenys, kurie turi dirbti su ES įslaptinta informacija, pradėdami eiti pareigas ir vėliau periodiškai yra supažindinami su:

a) dėl neatsargių pokalbių saugumui kylančiais pavojais;

b) atsargumo priemonėmis, kurių jie turi imtis bendraudami su spauda ir tam tikrų interesų grupių atstovais;

c) prieš ES ir valstybes nares nukreiptos žvalgybos tarnybų veiklos, kiek ji siejasi su ES įslaptinta informacija ir veikla, keliama grėsme;

d) įpareigojimu nedelsiant informuoti atitinkamas saugumo institucijas apie kiekvieną įtarimų dėl šnipinėjimo sukeliantį mėginimą arba veikimo būdą, arba apie bet kokias neįprastas su saugumu susijusias aplinkybes.

Visi asmenys, kurie paprastai dažnai kontaktuoja su atstovais tų valstybių, kurių žvalgybos tarnybų veikla, kiek tai siejasi su ES įslaptinta informacija ir veikla, yra nukreipta prieš ES ir valstybes nares, yra trumpai instruktuojami apie įprastinius įvairių žvalgybos tarnybų darbo metodus.

Komisija nėra nustačiusi saugumo taisyklių, skirtų asmenų, patikrintų dėl teisės naudotis ES įslaptinta informacija, privačioms kelionėms į bet kurią valstybę. Vis dėlto ► Komisijos Saugumo direktoratas ◄ jam pavaldžius pareigūnus ir kitus tarnautojus supažindina su kelionių taisyklėmis, kurios gali būti jiems taikomos.

20. ASMENS PATIKIMUMO PAŽYMĖJIMŲ IŠDAVIMO KOMISIJOS PAREIGŪNAMS IR KITIEMS DARBUOTOJAMS TVARKA

a) Tik Komisijos pareigūnai ir kiti jos darbuotojai arba Komisijoje dirbantys asmenys, kurie dėl savo pareigų ir tarnybos reikalavimų turi būti susipažinę su Komisijos laikoma įslaptinta informacija arba turi ją naudoti, gali naudotis tokia informacija.

b) Kad a punkte minimi asmenys galėtų naudotis slaptumo žymomis ► TRES SECRET UE/EU TOP SECRET ◄ , ► SECRET UE ◄ ir ► CONFIDENTIEL UE ◄ pažymėta informacija, jie privalo šio skirsnio c ir d punktuose nustatyta tvarka gauti leidimą.

c) Leidimas išduodamas tik asmenims, kurių patikimumą i–n punktuose nurodyta tvarka yra patikrinusios valstybių narių kompetentingos nacionalinės institucijos (NSI).

d) ► Komisijos Saugumo direktorato direktorius ◄ atsako už a, b ir c punktuose minimų leidimų išdavimą.

e) Leidimą jis išduoda, gavęs valstybės narės kompetentingos nacionalinės institucijos nuomonę, pagrįstą i–n punktuose nurodyta tvarka atlikto patikimumo patikrinimo rezultatais.

f) ► Komisijos Saugumo direktoratas ◄ veda nuolat aktualizuojamą visų pažeidžiamų pareigų, kurias nurodo atitinkami Komisijos departamentai, ir visų asmenų, kuriems išduotas (laikinasis) leidimas, sąrašą.

g) Penkerius metus galiojantis leidimas negali galioti ilgiau, nei reikia užduotims, kurioms jis buvo išduotas, atlikti. Leidimą galima atnaujinti e punkte nurodyta tvarka.

h) Leidimą panaikina ► Komisijos Saugumo direktorato direktorius ◄ , jei mano, kad tam yra pagrindo. Apie kiekvieną sprendimą panaikinti leidimą pranešama atitinkamam asmeniui, kuris gali prašyti, kad ► Komisijos Saugumo direktorato direktorius ◄ ir kompetentinga nacionalinė institucija jį išklausytų.

i) Patikimumo tikrinimas atliekamas padedant atitinkamam asmeniui ► Komisijos Saugumo direktorato direktorius ◄ prašymu. Patikrinimą turi atlikti tos valstybės narės, kurios pilietis yra leidimo prašantis asmuo, kompetentinga nacionalinė institucija. Jei tas asmuo nėra ES valstybės narės pilietis, ► Komisijos Saugumo direktorato direktorius ◄ atlikti patikimumo patikrinimą paprašo tą ES valstybę narę, kurioje jis turi nuolatinę gyvenamąją vietą arba dažniausiai gyvena.

j) Pagal tikrinimo tvarką reikalaujama, kad atitinkamas asmuo užpildytų asmens informacijos anketą.

k) ► Komisijos Saugumo direktorato direktorius ◄ savo prašyme nurodo įslaptintos informacijos, kuria asmuo galėtų naudotis, pobūdį ir slaptumo žymos laipsnį, kad kompetentinga nacionalinė institucija galėtų atlikti tikrinimą ir pateikti savo nuomonę dėl to, kokio slaptumo žymos laipsnio informacija derėtų leisti naudotis šiam asmeniui.

l) Visą patikimumo tikrinimo tvarką bei gautus rezultatus reglamentuoja atitinkamoje valstybėje narėje galiojančios normos ir taisyklės, įskaitant su apeliacijomis susijusias normas ir taisykles.

m) Valstybės narės kompetentingai nacionalinei institucijai pateikus teigiamą nuomonę, ► Komisijos Saugumo direktorato direktorius ◄ gali atitinkamam asmeniui išduoti leidimą;

n) Apie neigiamą kompetentingos nacionalinės institucijos nuomonę pranešama atitinkamam asmeniui, kuris gali paprašyti ► Komisijos Saugumo direktorato direktorius ◄ jį išklausyti. Jei ► Komisijos Saugumo direktorato direktorius ◄ mano, kad tai reikalinga, jis gali prašyti kompetentingą nacionalinę instituciją tolesnių paaiškinimų. Jei neigiama nuomonė patvirtinama, leidimas neišduodamas.

o) Visi asmenys, kuriems leidimai išduoti pagal d ir e punktus, išduodant leidimą bei reguliariai vėliau reikiamai instruktuojami apie įslaptintos informacijos apsaugą ir tokios apsaugos užtikrinimo priemones. Tokie asmenys pasirašo deklaracijas, kuriose patvirtina išklausę instrukcijas ir įsipareigoja jų laikytis.

p) ► Komisijos Saugumo direktorato direktorius ◄ imasi visų reikalingų priemonių šiam skirsniui, ypač teisę naudotis leidimą turinčių asmenų sąrašu reguliuojančioms taisyklėms, įgyvendinti.

q) Išimtiniais atvejais, esant tarnybinei būtinybei, ► Komisijos Saugumo direktorato direktorius ◄ , pateikęs pranešimą kompetentingoms nacionalinėms institucijoms ir per mėnesį nesulaukęs jų atsakymo, gali, laukdamas i punkte minėto tikrinimo rezultatų, išduoti laikinąjį leidimą ne daugiau kaip šešiems mėnesiams.

r) Taip išduoti preliminarūs ir laikinieji leidimai nesuteikia teisės naudotis slaptumo žyma ► TRES SECRET UE/EU TOP SECRET ◄ pažymėta informacija; teisė naudotis šia informacija suteikiama tik pareigūnams, kurių pagal i punktą atlikto patikimumo tikrinimo rezultatai buvo teigiami. Laukiant tikrinimo rezultatų, pareigūnams, kuriuos prašoma patikrinti dėl galėjimo naudotis slaptumo žyma ► TRES SECRET UE/EU TOP SECRET ◄ pažymėta informacija, galima išduoti tiek preliminarius, tiek laikinuosius leidimus naudotis informacija, pažymėta ► SECRET UE ◄ ar žemesnio laipsnio slaptumo žymomis.

21. ES ĮSLAPTINTŲ DOKUMENTŲ RENGIMAS, PLATINIMAS, PERDAVIMAS, KURJERIO ASMENS PATIKIMUMAS, PAPILDOMOS KOPIJOS, VERTIMAI IR IŠTRAUKOS

21.1. Rengimas

1. ES slaptumo žymos naudojamos 16 skirsnyje nustatyta tvarka, ► SECRET UE ◄ ar aukštesnio laipsnio slaptumo žymos dedamos centre kiekvieno puslapio viršuje ir apačioje, puslapiai numeruojami. Kiekviename ES įslaptintame dokumente turi būti nurodomi jo numeris ir data. Dokumentuose, pažymėtuose slaptumo žymomis ► TRES SECRET UE/EU TOP SECRET ◄ ir ► SECRET UE ◄ , dokumento numeris nurodomas kiekviename puslapyje. Jei dokumentas platinamas keliais egzemplioriais, kiekvieno iš jų pirmajame puslapyje kartu su bendru puslapių skaičiumi rašomas kopijos numeris. Visi priedai ir pridedami dokumentai išvardijami dokumento su ► CONFIDENTIEL UE ◄ ir aukštesnio laipsnio slaptumo žyma pirmajame puslapyje.

2. Dokumentus su ► CONFIDENTIEL UE ◄ ir aukštesnio laipsnio slaptumo žyma spausdina, verčia, archyvuoja, fotografuoja, kopijuoja į magnetines laikmenas arba mikrofilmuoja tik dėl teisės naudotis ne žemesnio už svarstomojo dokumento slaptumo žymos laipsnio dokumentais patikrinti asmenys.

3. Įslaptintų dokumentų gamybą kompiuteriu reglamentuojančios nuostatos išdėstytos 25 skirsnyje.

21.2. Platinimas

1. ES įslaptinta informacija platinama tik ją žinoti privalantiems asmenims, turintiems atitinkamus asmens patikimumo pažymėjimus. Pirmojo platinimo adresatus nustato dokumento autorius.

2. Dokumentai, pažymėti slaptumo žyma ► TRES SECRET UE/EU TOP SECRET ◄ , platinami per ► TRES SECRET UE/EU TOP SECRET ◄ registratūras (žr. 22.2 punktą). Kompetentinga registratūra gali įgalioti ryšių centro vadovą padaryti tiek pranešimų su slaptumo žyma ► TRES SECRET UE/EU TOP SECRET ◄ kopijų, kiek nurodyta gavėjų sąraše.

3. Dokumentus su ► SECRET UE ◄ ir žemesnio laipsnio slaptumo žyma gavėjas gali vadovaudamasis „būtina žinoti“ principu platinti kitiems adresatams. Tačiau dokumentą sukūrusios institucijos turi aiškiai suformuluoti norimus dokumento platinimo apribojimus. Kai tokie apribojimai yra nurodyti, adresatai gali perskirstyti dokumentus tik gavę juos pateikusių institucijų leidimą.

4. Kiekvieną dokumentą su ► CONFIDENTIEL UE ◄ ir aukštesnio laipsnio slaptumo žyma jį pristatant į arba išsiunčiant iš generalinio direktorato ar tarnybos registruoja departamento vietinė ESĮI registratūra. Įrašyti duomenys (numeriai, data, tam tikrais atvejais – kopijos numeris) turi padėti identifikuoti dokumentą ir yra įrašomi į registracijos knygą arba specialią apsaugotą kompiuterinę laikmeną (žr. 22.1 punktą).

21.3. ES įslaptintų dokumentų perdavimas

21.3.1. Pakavimas, kvitai

1. Dokumentai su ► CONFIDENTIEL UE ◄ ir aukštesnio laipsnio slaptumo žyma perduodami atspariuose, nepermatomuose dvigubuose vokuose. Vidinis vokas pažymimas atitinkama ES slaptumo žyma, ir, jei įmanoma, ant jo taip pat yra užrašomos gavėjo pareigos ir jo adresas.

2. Atplėšti vidinį voką ir patvirtinti įdėtų dokumentų gavimą gali tik registro kontrolės pareigūnas (žr. 22.1 punktą) arba jo pavaduotojas, jei laiškas nėra adresuotas konkrečiam asmeniui. Tokiu atveju atitinkama registratūra (žr. 22.1 punktą) užregistruoja laiško gavimą, ir tik asmuo, kuriam jis adresuotas, gali atplėšti vidinį voką ir patvirtinti jame esančių dokumentų gavimą.

3. Gavimo kvitas įdedamas į vidinį voką. Kvite, kuris nėra įslaptinamas, nurodomas registracijos numeris, data ir dokumento kopijos numeris, tačiau niekada nenurodoma dokumento antraštė.

4. Vidinis vokas įdedamas į išorinį voką, ant kurio, kad būtų galima patvirtinti gavimą, nurodomas paketo numeris. Slaptumo žyma niekuomet nededama ant išorinio voko.

5. Dokumentams su ► CONFIDENTIEL UE ◄ ir aukštesnio laipsnio slaptumo žyma kurjeriams ir pasiuntiniams duodami pakvitavimai, kuriuose nurodomas gauto paketo numeris.

21.3.2. Perdavimas pastate arba pastatų komplekse

Atitinkamame pastate arba pastatų komplekse įslaptinti dokumentai gali būti gabenami antspauduotame voke, ant kurio užrašoma tik adresato pavardė, jei tą voką gabena asmuo, turintis tų dokumentų saugumo žymos laipsnį atitinkantį patikimumo pažymėjimą.

21.3.3. Perdavimas valstybėje

1. Valstybėje dokumentus, pažymėtus slaptumo žyma ► TRES SECRET UE/EU TOP SECRET ◄ , perduoda tik oficiali kurjerių tarnyba arba asmenys, kuriems yra leista naudotis slaptumo žyma ► TRES SECRET UE/EU TOP SECRET ◄ pažymėta informacija.

2. Kai slaptumo žyma ► TRES SECRET UE/EU TOP SECRET ◄ pažymėtam dokumentui perduoti už pastato arba pastatų komplekso ribų yra naudojama kurjerių tarnyba, ji laikosi šiame skyriuje nustatytų įpakavimo ir kvitų išrašymo nuostatų. Pristatymo tarnybos turi būti taip aprūpintos kadrais, kad būtų užtikrinta, jog paketus su slaptumo žyma ► TRES SECRET UE/EU TOP SECRET ◄ pažymėtais dokumentais visą laiką tiesiogiai prižiūrėtų atsakingas pareigūnas.

3. Išimtiniais atvejais slaptumo žyma ► TRES SECRET UE/EU TOP SECRET ◄ pažymėtus dokumentus tik naudojimui posėdžiuose ir diskusijose už pastato arba pastatų komplekso ribų gali pasiimti pasiuntiniais nesantys pareigūnai, jeigu: a) atitinkamas pareigūnas turi leidimą naudotis dokumentais, pažymėtais ► TRES SECRET UE/EU TOP SECRET ◄ slaptumo žyma; b) gabenimo būdas atitinka dokumentų, pažymėtų slaptumo žyma ► TRES SECRET UE/EU TOP SECRET ◄ , gabenimą reglamentuojančias taisykles; c) pareigūnas jokiomis aplinkybėmis dokumentų, pažymėtų slaptumo žyma ► TRES SECRET UE/EU TOP SECRET ◄ , nepalieka be priežiūros; d) yra pasirengta taip pasiimamų dokumentų sąrašą laikyti dokumentų su slaptumo žyma ► TRES SECRET UE/EU TOP SECRET ◄ registratūroje, kurioje jie laikomi, juos pažymėti registre ir pagal šį sąrašą patikrinti sugrįžus.

4. Atitinkamoje valstybėje dokumentus, pažymėtus slaptumo žymomis ► SECRET UE ◄ ir ► CONFIDENTIEL UE ◄ , galima siųsti arba paštu, jei tokį perdavimo būdą leidžia nacionalinės teisės aktai ir jis atitinka tokių teisės aktų nuostatas, arba per kurjerių tarnybą, arba per asmenis, kuriems yra suteiktas leidimas naudotis ES įslaptinta informacija.

5. Remdamasis šiomis taisyklėmis, ► Komisijos Saugumo direktoratas ◄ parengia instrukcijas ES įslaptintus dokumentus gabenantiems darbuotojams. Gabenantys darbuotojai turi tas instrukcijas perskaityti ir pasirašyti. Instrukcijose ypač aiškiai pasakyta, kad dokumentai jokiomis aplinkybėmis: a) negali likti be juos gabenančio asmens priežiūros, nebent jie saugiai padedami pagal 18 skirsnio nuostatas; b) negali likti be priežiūros viešajame transporte arba asmeniniame automobilyje, arba tokiose vietose kaip restoranai ar viešbučiai. Jų negalima palikti viešbučių seifuose arba be priežiūros – viešbučių kambariuose; c) negali būti skaitomi viešosiose vietose, tokiose kaip orlaiviai arba traukiniai.

21.3.4. Perdavimas iš vienos valstybės į kitą

1. Medžiagą su ► SECRET UE ◄ ir aukštesnio laipsnio slaptumo žyma gabena ES diplomatinių ar karinių kurjerių tarnybos.

2. Tačiau gali būti leista asmeniškai gabenti dokumentus, pažymėtus slaptumo žymomis ► SECRET UE ◄ arba ► TRES SECRET UE/EU TOP SECRET ◄ , jeigu gabenimo sąlygos užtikrina, kad dokumentai nepaklius į leidimo neturinčių asmenų rankas.

3. Už saugumą atsakingas Komisijos narys gali leisti asmeniškai gabenti dokumentus tuomet, kai nėra galimybės pasinaudoti diplomatiniais arba kariniais kurjeriais arba kai pasinaudojus tokiais kurjeriais būtų vėluojama pristatyti dokumentus ir būtų padaryta žalos ES operacijoms, nes medžiaga atitinkamam gavėjui skubiai reikalinga. ► Komisijos Saugumo direktoratas ◄ parengia ► SECRET UE ◄ ir žemesnio laipsnio slaptumo žyma pažymėtų dokumentų gabenimo iš vienos valstybės į kitą, kai tai daro diplomatiniais arba kariniais kurjeriais nesantys asmenys, instrukcijas. Instrukcijose reikalaujama, kad: a) dokumentus gabenantis asmuo turėtų atitinkamą asmens patikimumo pažymėjimą; b) atitinkamame departamente arba registratūroje būtų laikomi įrašai apie visus tokiu būdu gabentus dokumentus; c) ant paketų arba maišų su ES medžiaga būtų specialus spaudas, kuris užkirstų kelią muitinės tikrinimui, ir identifikavimo etiketės bei nurodymai radėjui; d) dokumentus gabenantis asmuo su savimi turėtų visų ES valstybių narių pripažįstamą kurjerio pažymėjimą ir (arba) misijos orderį, įgalinantį jį gabenti atitinkamą paketą; e) keliaujant sausuma nebūtų kertama ES nepriklausančių valstybių teritorija ar jų sienos, nebent siunčiančioji valstybė turėtų specialią tos valstybės garantiją; f) dokumentus gabenančio asmens kelionės planai (įskaitant kelionės tikslus, maršrutus ir naudojamas transporto priemones) atitiktų ES taisykles arba atitinkamas nacionalines taisykles, jei šios yra griežtesnės; g) medžiaga neliktų be ją gabenančio asmens priežiūros, nebent ji būtų saugiai padedama pagal 18 skirsnio nuostatas; h) medžiaga neliktų be priežiūros viešajame transporte arba privačiuose automobiliuose, arba tokiose vietose kaip restoranai arba viešbučiai. Jos negalima palikti viešbučių seifuose arba be priežiūros viešbučių kambariuose; i) jei tarp gabenamos medžiagos yra dokumentų, jų negalima skaityti viešose vietose (pvz., orlaiviuose, traukiniuose ir pan.).

4. Asmuo, paskirtas gabenti įslaptintą medžiagą, turi perskaityti ir pasirašyti trumpą saugumo instrukciją, kurioje suformuluojami bent jau pirmiau išvardyti nurodymai ir procedūros, kurių reikia laikytis kritiniu atveju arba tuomet, kai paketą su įslaptinta medžiaga nori patikrinti muitinės arba oro uosto apsaugos pareigūnai.

21.3.5. ES riboto naudojimo dokumentų perdavimas

Nėra nustatyta jokių specialių nuostatų dėl dokumentų, pažymėtų ► RESTREINT UE ◄ slaptumo žyma, perdavimo, išskyrus tai, kad juos gabenant turi būti užtikrinta, jog jie nepakliūtų į leidimo neturinčių asmenų rankas.

21.4. Kurjerio asmens patikimumas

Visi kurjeriai ir pasiuntiniai, kurių funkcija yra gabenti dokumentus, pažymėtus slaptumo žymomis ► SECRET UE ◄ ir ► CONFIDENTIEL UE ◄ , privalo turėti atitinkamus asmens patikimumo pažymėjimus.

21.5. Elektroninės ir kitokios techninės perdavimo priemonės

1. Tam, kad ES įslaptinta informacija būtų saugiai perduodama, sukurtos ryšių apsaugos priemonės. Tokiam ES įslaptintos informacijos perdavimui taikomos taisyklės išsamiai išdėstytos 25 skirsnyje.

2. ► CONFIDENTIEL UE ◄ ir ► SECRET UE ◄ slaptumo žymomis pažymėtą informaciją gali perduoti tik akredituoti ryšių centrai, tinklai ir (arba) terminalai bei sistemos.

21.6. ES įslaptintų dokumentų papildomos kopijos, ištraukos bei vertimai

1. Tik dokumentų autoriai gali leisti kopijuoti arba versti slaptumo žyma ► TRES SECRET UE/EU TOP SECRET ◄ pažymėtus dokumentus.

2. Jei asmenys, neturintys asmens patikimumo pažymėjimų, suteikiančių teisę naudotis dokumentais su slaptumo žyma ► TRES SECRET UE/EU TOP SECRET ◄ , prašo informacijos, kuri, nors ir yra dokumentuose su slaptumo žyma ► TRES SECRET UE/EU TOP SECRET ◄ , bet jai ši žyma n