2009R0072 — LT — 07.02.2009 — 000.003

Šis dokumentas yra skirtas tik informacijai, ir institucijos nėra teisiškai atsakingos už jo turinį

pataisytas:

▼B

TARYBOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 72/2009

2009 m. sausio 19 d.

dėl bendros žemės ūkio politikos pakeitimų, iš dalies keičiantis reglamentus (EB) Nr. 247/2006, (EB) Nr. 320/2006, (EB) Nr. 1405/2006, (EB) Nr. 1234/2007, (EB) Nr. 3/2008 ir (EB) Nr. 479/2008 bei panaikinantis reglamentus (EEB) Nr. 1883/78, (EEB) Nr. 1254/89, (EEB) Nr. 2247/89, (EEB) Nr. 2055/93, (EB) Nr. 1868/94, (EB) Nr. 2596/97, (EB) Nr. 1182/2005 ir (EB) Nr. 315/2007

Numatoma, kad dėl apribojimų, atsiradusių nustačius didžiausius pieno kvotų kiekius, pieno gamyba Bendrijoje vidutinės trukmės laikotarpiu palaipsniui, tačiau nesmarkiai sumažės, nes valstybėse narėse, kurios tapo Bendrijos narėmis po 2004 m. gegužės 1 d., dėl tebevykstančio restruktūrizavimo pieno gamyba, kaip pragyvenimo šaltinis, mažės, o gamybos augimas dėl kvotų taikymo tebėra ribotas. Taip pat tikimasi, kad į pienines perdirbti pateikiamo pieno kiekis numatytuoju laikotarpiu nekis. Taigi esant didelei vidaus ir išorės paklausai pieno kvotų sistema riboja gamybos plėtrą, priešingai nei tuomet, kai kvotos buvo pradėtos taikyti susidarius produkcijos pertekliui. Susidarius tokiai rinkos padėčiai, dėl kvotų blogėja rinkos orientavimas, nes taikant kvotas ūkininkai nebesugeba tinkamai reaguoti į kainų pokyčius, o lėtėjant restruktūrizavimui negali didėti sektoriaus našumas. Kvotų numatoma atsisakyti 2015 m. Palaipsniui turėtų būti atlikti atitinkami patikslinimai, kad būtų sudarytos sąlygos sklandžiam perėjimui ir išvengta pernelyg didelių patikslinimų panaikinus kvotas. Todėl turėtų būti numatyta palaipsniui naikinti pieno kvotas kasmet padidinant 1 % laikotarpiu nuo 2009–2010 iki 2013–2014 prekybos metų. Kad pieno kvotų sistema taptų lankstesnė dėl tų pačių priežasčių turėtų būti padaryti kiti pakeitimai, susiję su riebalų kiekio koregavimu, panaikinant 2007 m. spalio 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1234/2007, nustatančio bendrą žemės ūkio rinkų organizavimą ir konkrečias tam tikriems žemės ūkio produktams taikomas nuostatas (Bendras bendro žemės ūkio rinkų organizavimo reglamentas) ( 5 ) 80 straipsnio 2 dalyje numatytą koregavimą, ir su kvotų neišnaudojimo taisyklėmis, padidinant minėto reglamento 72 straipsnio 2 dalyje nustatytą procentinę kvotos dalį, kurią gamintojas turėtų išnaudoti per dvylikos mėnesių laikotarpį ir tokiu būdu sudarant palankesnes sąlygas neišnaudotos kvotos perskirstymui. Vykstant sektoriaus restruktūrizacijai valstybėms narėms turėtų būti leista iki 2014 m. kovo 31 d. teikti papildomą nacionalinę pagalbą neviršijant tam tikrų ribų. Atsižvelgiant į 2008 m. kovo 17 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 248/2008, iš dalies keičiančiame Reglamentą (EB) Nr. 1234/2007 dėl nacionalinių pieno kvotų ( 6 ) nustatytus kvotų padidinimus ir 1 % metinį padidinimą bei į kitus pakeitimus, kuriais sumažinama prievolės mokėti pertekliaus mokestį galimybė, tik vienai Italijai kyla pertekliaus susidarymo rizika remiantis dabartiniais gamybos modeliais, jei 1 % metinis padidinimas būtų taikomas nuo 2009–2010 m. iki 2013–2014 m. Todėl atsižvelgiant į visose valstybėse narėse taikomus dabartinius gamybos modelius, kvotų padidinimas turėtų būti laikotarpio pradžioje taikomas Italijai, kad būtų išvengta šios rizikos. Siekiant užtikrinti, kad kvotų padidinimais visose valstybėse narėse būtų užtikrintas kontroliuojamas ir sklandus perėjimas, artimiausius dvejus metus reikėtų griežtinti pertekliaus mokesčio sistemą, o mokesčio dydis turėtų turėti atitinkamą atgrasomąjį poveikį. Todėl turėtų būti nustatytas papildomas mokestis tais atvejais, kai padidėjęs pristatymas labai viršytų 2008–2009 m. kvotos lygius.

Numatoma, kad kiaulienos gamyba ir vartojimas vidutinės trukmės laikotarpiu išaugs, nors lėčiau nei per pastarąjį dešimtmetį, nes atsirado konkurencija su vištienos sektoriumi ir padidėjo pašarų kainos. Manoma, kad kiaulienos kainos išliks šiek tiek didesnės už intervencinę kainą. Daugelį metų kiaulienos intervencinis supirkimas nebuvo taikomas, todėl atsižvelgiant į situaciją rinkoje ir rinkos perspektyvas intervencinio supirkimo galimybė turėtų būti panaikinta.

Kad būtų užtikrintas kuo labiau suderintas požiūris, BŽŪP nuostatos dėl valstybės intervencijos turėtų būti supaprastintos ir suderintos pratęsiant paraiškų teikimo terminą. Visų pirma gali reikėti imtis skubių veiksmų siekiant įvykdyti grūdams, sviestui ir nugriebto pieno milteliams taikomų didžiausių kiekių ir kiekybinių normų reikalavimus. Siekiant tai numatyti ir atsižvelgiant į tai, kad nėra nustatyta teisė savo nuožiūra užbaigti supirkimą nustatyta kaina, nustatyti paskirstymo koeficientus, o paprastųjų kviečių atveju — taikyti konkurso procedūrą, Komisijai turėtų būti leidžiama tai daryti be komiteto pagalbos.

1 straipsnis

Reglamento (EB) Nr. 247/2006 dalinis pakeitimas

Reglamento (EB) Nr. 247/2006 16 straipsnis iš dalies keičiamas taip:

2 straipsnis

Reglamento (EB) Nr. 320/2006 dalinis pakeitimas

Reglamentas (EB) Nr. 320/2006 iš dalies keičiamas taip:

3 straipsnis

Reglamento (EB) Nr. 1405/2006 dalinis pakeitimas

Reglamento (EB) Nr. 1405/2006 11 straipsnis papildomas tokia dalimi:

„3. Nepažeidžiant šio straipsnio 1 ir 2 dalių ir nukrypstant nuo Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 (23) 180 straipsnio ir Reglamento (EB) Nr. 1184/2006 (23) 3 straipsnio, pagal šį reglamentą Sutarties 87, 88 ir 89 straipsniai netaikomi valstybių narių mokėjimams pagal šio reglamento 4 ir 7 straipsnius.

4 straipsnis

Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 dalinis pakeitimas

Reglamentas (EB) Nr. 1234/2007 iš dalies keičiamas taip:

3. Nukrypstant nuo 1 dalies, Komisija gali nuspręsti toliau tos dalies a, c ir d punktuose išvardytiems produktams taikyti valstybės intervenciją viršijant toje dalyje nurodytus kiekius, jei tai būtina atsižvelgiant į padėtį rinkoje, visų pirma į rinkos kainų kitimo tendencijas.“.

c) sviesto — 30 000 tonų kiekvienu 11 straipsnio e punkte nurodytu laikotarpiu;

2. Komisija be 195 straipsnio 1 dalyje nurodyto komiteto pagalbos sustabdo 1 dalies c punkte nurodytos valstybės intervencijos taikymą galvijienai, jei atitinkamu laikotarpiu nebevykdomos tame punkte nurodytos sąlygos.

c) Komisijos sprendimu, nepadedant 195 straipsnio 1 dalyje nurodytam komitetui, taikoma galvijienai, jeigu atitinkamu laikotarpiu valstybėje narėje arba jos regione galvijienos vidutinė rinkos kaina, užregistruota pagal 42 straipsnio 1 dalyje numatytą Bendrijos skerdenų klasifikavimo skalę, yra mažesnė nei 1 560 EUR už toną.

c) cukrui — visus 2008–2009 ir 2009–2010 prekybos metus;

b) žaliavinių ryžių — atitinkamai didinamos ar mažinamos, jei mokėjimo agentūrai pasiūlytų produktų kokybė skiriasi nuo IV priedo A dalyje apibrėžtos standartinės kokybės. Be to, Komisija gali padidinti ir sumažinti intervencinę kainą, siekdama užtikrinti, kad gamyba būtų orientuojama į tam tikrus produktus.

c) sviesto — nei 90 % referencinės kainos;

d) sviesto, kurio pasiūlyti kiekiai viršija 13 straipsnio 1 dalies c punkte nustatytą kiekį, taikant 13 straipsnio 3 dalį; ir

c) galvijienos;

c) nugriebto pieno miltelių — lygi referencinei kainai už pasiūlytus kiekius, kurie neviršija 13 straipsnio 1 dalies d punkte nustatyto kiekio.

b) sviesto — lygi 90 % referencinės kainos už pasiūlytus kiekius, kurie neviršija 13 straipsnio 1 dalies c punkte nustatyto kiekio;

„aa) didžiausių kiekių ir kiekybinių normų, nurodytų 13 straipsnio 1 dalyje ir 18 straipsnio 1 dalies a punkte, reikalavimų laikymusi; todėl įgyvendinamosiomis taisyklėmis Komisija gali būti įgaliota užbaigti supirkimą nustatyta kaina, nustatyti paskirstymo koeficientus, o paprastųjų kviečių atveju — taikyti 18 straipsnio 2 dalyje nurodytą konkurso procedūrą be 195 straipsnio 1 dalyje nurodyto komiteto pagalbos;“.

c) bulvių krakmolui, už kurį gali būti skiriama Bendrijos pagalba.

c) 3 dalis papildoma šia pastraipa:

5. Nepaisant 4 dalies, bulvių krakmolo gamybos įmonė bet kuriais prekybos metais, be tiems metams jai nustatytos kvotos, gali išnaudoti ne daugiau kaip 5 % savo kvotos, nustatytos kitiems prekybos metams. Tokiu atveju kitų prekybos metų kvota yra atitinkamai sumažinama.

„2. Be Bendrijos teikiamos pagalbos, valstybės narės gali skirti nacionalinę pagalbą švietimo įstaigų moksleivių aprūpinimui 1 dalyje nurodytais produktais. Valstybės narės gali finansuoti savo nacionalinę pagalbą taikydamos pieno sektoriaus mokestį arba kitas įmokas pieno sektoriui.“.

c) 35 991 000 EUR Italijai.“.

„Valstybės narės bet kurio 1 straipsnyje nurodyto sektoriaus gamintojų organizacijas, išskyrus pirmos dalies a punkte nurodytų sektorių organizacijas, taip pat gali pripažinti laikydamosi tos dalies b ir c punktuose išdėstytų sąlygų.“.

35) 182 straipsnis papildomas šia dalimi:

„7. Valstybės narės iki 2014 m. kovo 31 d., be Bendrijos paramos, teikiamos pagal Reglamento (EB) Nr. 73/2009 68 straipsnio 1 dalies b punktą, gali teikti pieno sektoriuje veiklą vykdantiems ūkininkams valstybės pagalbą, kurios bendras metinis dydis neviršytų 55 % viršutinės ribos, nustatytos to reglamento 69 straipsnio 4 ir 5 dalyje. ►C1 Tačiau bendra Bendrijos parama, teikiama pagal to reglamento 69 straipsnio 4 dalyje nurodytas priemones, ir valstybės pagalba negali būti didesnė kaip minėto reglamento 69 straipsnio 4 ir 5 dalyse nurodyta viršutinė riba. ◄ “.