02013D1313 — LT — 21.03.2019 — 002.001

Šis tekstas yra skirtas tik informacijai ir teisinės galios neturi. Europos Sąjungos institucijos nėra teisiškai atsakingos už jo turinį. Autentiškos atitinkamų teisės aktų, įskaitant jų preambules, versijos skelbiamos Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ir pateikiamos svetainėje „EUR-Lex“. Oficialūs tekstai tiesiogiai prieinami naudojantis šiame dokumente pateikiamomis nuorodomis

Iš dalies keičiamas:

▼B

EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMAS Nr. 1313/2013/ES

2013 m. gruodžio 17 d.

dėl Sąjungos civilinės saugos mechanizmo

(Tekstas svarbus EEE)

I

SKYRIUS

BENDRAS IR KONKRETŪS TIKSLAI, DALYKAS, TAIKYMO SRITIS IR TERMINŲ APIBRĖŽTYS

1 straipsnis

Bendras tikslas ir dalykas

1. Sąjungos civilinės saugos mechanizmu (toliau - Sąjungos mechanizmas) siekiama stiprinti Sąjungos ir valstybių narių bendradarbiavimą ir sudaryti palankesnes sąlygas koordinuoti veiklą civilinės saugos srityje, siekiant gerinti gamtinių ir žmogaus sukeltų nelaimių prevencijos, pasirengimo joms ir reagavimo į jas sistemų veiksmingumą.

2. Apsauga, kuri turi būti užtikrinama Sąjungos mechanizmu, pirmiausia teikiama žmonėms, taip pat aplinkai ir turtui, įskaitant kultūros paveldą, nuo visų rūšių gamtinių ir žmogaus sukeltų nelaimių, įskaitant teroro aktų, technologinių, radiologinių arba ekologinių nelaimių, jūrų taršos ir staigių ekstremaliųjų sveikatai situacijų padarinius Sąjungoje arba už jos ribų. Teroro aktų ar radiologinių nelaimių padarinių atvejais Sąjungos mechanizmas gali apimti tik pasirengimo ir reagavimo veiksmus.

3. Sąjungos mechanizmu, pasitelkus praktinį bendradarbiavimą ir veiklos koordinavimą, skatinamas valstybių narių solidarumas, nedarant poveikio svarbiausiai valstybių narių pareigai savo teritorijoje apsaugoti nuo nelaimių žmones, aplinką ir turtą, įskaitant kultūros paveldą, ir užtikrinti pakankamus nelaimių valdymo sistemų gebėjimus, kad jos galėtų tinkamai ir nuosekliai reaguoti į tokio pobūdžio ir masto nelaimes, kurių galima pagrįstai tikėtis ir joms pasirengti.

4. Šiame sprendime nustatomos Sąjungos mechanizmo bendros taisyklės ir finansinės paramos teikimo pagal Sąjungos mechanizmą taisyklės.

5. Sąjungos mechanizmu nedaromas poveikis pareigoms pagal esamus atitinkamus Sąjungos teisės aktus, pagal Europos atominės energijos bendrijos steigimo sutartį arba esamus tarptautinius susitarimus.

6. Šis sprendimas netaikomas veiksmams, kurie vykdomi pagal Reglamentą (EB) Nr. 1257/96, Reglamentą (EB) Nr. 1406/2002, Reglamentą (EB) Nr. 1717/2006, Europos Parlamento ir Tarybos sprendimą Nr. 1082/2013/ES ( 1 ) ar Sąjungos teisės aktus, susijusius su veiksmų programomis sveikatos, vidaus reikalų ir teisingumo srityse.

2 straipsnis

Taikymo sritis

1. Šis sprendimas taikomas bendradarbiavimui civilinės saugos srityje. Toks bendradarbiavimas apima:

b) veiksmus, kuriais padedama reaguoti į neigiamus nelaimės padarinius, reikalaujančius neatidėliotinų veiksmų, Sąjungoje ar už jos ribų, įskaitant 28 straipsnio 1 dalyje nurodytose šalyse, per Sąjungos mechanizmą pateikus pagalbos prašymą.

2. Šiame sprendime atsižvelgiama į izoliuotų, atokiausių ir kitų Sąjungos regionų ar salų ypatingus poreikius, susijusius su nelaimių prevencija, pasirengimu joms ir reagavimu į jas, taip pat į ypatingus užjūrio šalių ir teritorijų poreikius, susijusius su reagavimu į nelaimę.

3 straipsnis

Konkretūs tikslai

1. Sąjungos mechanizmu remiami ir papildomi valstybių narių veiksmai bei sudaromos palankesnės sąlygos juos koordinuoti siekiant šių bendrų konkrečių tikslų:

▼M2

c) sudaryti palankesnes sąlygas greitai ir veiksmingai reaguoti įvykus nelaimėms ar joms gresiant, be kita ko, imantis priemonių tų nelaimių tiesioginiams padariniams sušvelninti;

▼B

▼M2

▼B

2. Šio sprendimo taikymo stebėsenai, įvertinimui ir peržiūrai atitinkamai naudojami rodikliai. Tie rodikliai yra:

▼M2

▼B

c) pažanga, padaryta gerinant reagavimą į nelaimes, vertinama pagal pagalbos teikimo per Sąjungos mechanizmą spartą ir tai, kokiu mastu pagalba prisidedama prie poreikių vietoje tenkinimo; ir

4 straipsnis

Terminų apibrėžtys

Šiame sprendime vartojamų terminų apibrėžtys:

modulis – savarankiškas ir autonomiškas, iš anksto nustatytai užduočiai ir poreikiams skirtas valstybių narių pajėgumų darinys arba valstybių narių mobili operacijų komanda, kurią sudaro žmogiškieji ir materialiniai ištekliai ir kurią galima apibūdinti pagal jos gebėjimą teikti pagalbą arba atlikti užduotį (-is);

c) imtis rizikos prevencijos ir pasirengimo priemonių;

priimančiosios valstybės parama – veiksmai, kurių pasirengimo ir reagavimo etapais imasi pagalbą gaunanti arba siunčianti valstybė arba Komisija, kad pašalintų numatomas kliūtis tarptautinei pagalbai, siūlomai per Sąjungos mechanizmą. Ji apima valstybių narių paramą siekiant sudaryti palankesnes sąlygas gabenti šią pagalbą tranzitu per jų teritoriją;

reagavimo pajėgumai – pagalba, kuri pateikus prašymą gali būti suteikta per Sąjungos mechanizmą;

▼M2

▼B

II

SKYRIUS

PREVENCIJA

5 straipsnis

Prevencijos veiksmai

1. Siekdama įgyvendinti prevencijos tikslus ir atlikdama veiksmus, Komisija:

▼M2

▼B

c) rengia ir reguliariai atnaujina tarpsektorinius gamtinių ir žmogaus sukeltų nelaimių, kurios gali kilti Sąjungoje, rizikos apžvalgą ir žemėlapį, įvairiose politikos srityse laikydamasi nuoseklaus požiūrio, kurį taikant galima spręsti nelaimių prevencijos klausimą ar kuris gali turėti jai įtakos, ir tinkamai atsižvelgdama į tikėtiną klimato kaitos poveikį;

▼M2

f) renka ir platina valstybių narių pateiktą informaciją, organizuoja keitimąsi patirtimi, įgyta vertinant rizikos valdymo gebėjimus, taip pat sudaro palankesnes sąlygas keistis geriausia praktika prevencijos ir pasirengimo planavimo srityje, be kita ko, atliekant neprivalomus tarpusavio vertinimus;

▼B

g) laikydamasi 6 straipsnio 3 dalies c punkte nustatytų terminų periodiškai teikia Europos Parlamentui ir Tarybai pažangos, padarytos įgyvendinant 6 straipsnį, ataskaitas;

▼M2

i) akcentuoja rizikos prevencijos svarbą ir remia valstybių narių informuotumo didinimo, visuomenės informavimo bei švietimo veiklą ir remia valstybių narių pastangas teikiant visuomenei informaciją apie pranešimo apie nelaimes sistemas, teikdama joms gaires dėl tokių sistemų, be kita ko, tarpvalstybiniu lygiu;

▼B

2. Valstybės narės, trečiosios valstybės ar Jungtinių Tautų ar jų agentūrų prašymu Komisija gali dislokuoti ekspertų grupę vietoje teikti konsultacijas prevencinių priemonių klausimu.

▼M2

6 straipsnis

Rizikos valdymas

1. Siekdamos skatinti laikytis veiksmingo ir nuoseklaus požiūrio į nelaimių prevenciją ir parengtį joms keičiantis skelbtina informacija, t. y. informacija, kurios atskleidimas neprieštarautų gyvybiniams valstybės narės saugumo interesams, ir Sąjungos mechanizmu skatintų keitimąsi geriausia praktika, valstybės narės:

c) toliau plėtoja ir tobulina savo nelaimių rizikos valdymo planavimą nacionaliniu arba atitinkamu subnacionaliniu lygiu;

d) pateikia Komisijai atitinkamų a ir b punktuose nurodytų vertinimų elementų santrauką, daugiausia dėmesio skirdamos pagrindinėms rizikos rūšims. Pagrindinės rizikos, darančios tarpvalstybinį poveikį, taip pat, kai tikslinga, didelio poveikio mažai tikėtinos rizikos atveju valstybės narės apibūdina prioritetines prevencijos ir parengties priemones. Santrauka Komisijai pateikiama ne vėliau kaip 2020 m. gruodžio 31 d., o po to – kas trejus metus ir kaskart, kai įvyksta svarbių pasikeitimų;

2. Komisija, bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis, taip pat gali nustatyti konkrečius konsultacijų mechanizmus, kad būtų stiprinamas tinkamas valstybių narių, kurioms gali grėsti tos pačios rūšies nelaimės, prevencijos bei pasirengimo planavimas ir veiklos koordinavimas, be kita ko, tarpvalstybinės rizikos ir mažai tikėtinos didelio poveikio rizikos, nustatytos pagal 1 dalies d punktą, atveju.

3. Komisija kartu su valstybėmis narėmis toliau plėtoja ir ne vėliau kaip 2019 m. gruodžio 22 d. parengia gaires dėl 1 dalies d punkte nurodytos santraukos pateikimo.

4. Kai valstybė narė per Sąjungos mechanizmą dažnai prašo tos pačios rūšies pagalbos dėl tos pačios rūšies nelaimės, Komisija, atlikusi išsamią aktyvavimo priežasčių ir aplinkybių analizę ir siekdama padėti atitinkamai valstybei narei sustiprinti jos prevencijos ir pasirengimo lygį, gali:

Tuo atveju, kai valstybė narė per Sąjungos mechanizmą per trejų metų laikotarpį tris kartus paprašo tos pačios rūšies pagalbos dėl tos pačios rūšies nelaimės, taikomi a ir b punktai, išskyrus atvejus, kai atlikus išsamią dažnų aktyvavimo atvejų priežasčių ir aplinkybių analizę paaiškėja, kad tai nėra būtina.

▼B

III

SKYRIUS

PARENGTIS

7 straipsnis

Reagavimo į nelaimes koordinavimo centras

Įsteigiamas Reagavimo į nelaimes koordinavimo centras. Užtikrinama, kad Reagavimo į nelaimes koordinavimo centras veiktų visą parą, septynias dienas per savaitę ir kad jis aptarnautų valstybes nares ir Komisiją įgyvendinant Sąjungos mechanizmo tikslus.

8 straipsnis

Bendrieji Komisijos pasirengimo veiksmai

Komisija vykdo šiuos pasirengimo veiksmus:

c) prisideda prie tarpvalstybinių nustatymo ir ankstyvojo perspėjimo bei pranešimo apie nelaimes Europos intereso sistemų plėtojimo ir geresnio jų integravimo, siekiant sudaryti sąlygas greitai reaguoti, taip pat skatinti nacionalinių ankstyvojo perspėjimo ir pranešimo apie nelaimes sistemų tarpusavio sąsają bei jų sąsają su Reagavimo į nelaimes koordinavimo centru ir CECIS. Tose sistemose atsižvelgiama į esamus ir būsimus informacijos, stebėsenos ir nustatymo šaltinius bei sistemas, ir jos jais yra grindžiamos;

i) neviršydama savo kompetencijos ribų imasi veiksmų, būtinų sudaryti palankesnes sąlygas užtikrinti priimančiosios valstybės paramą, be kita ko, remdamasi veiklos patirtimi, kartu su valstybėmis narėmis rengia ir atnaujina gaires dėl priimančiosios valstybės paramos;

9 straipsnis

Bendrieji valstybių narių pasirengimo veiksmai

1. Valstybės narės savanoriškai kuria modulius, visų pirma siekdamos patenkinti pagal Sąjungos mechanizmą numatytus prioritetinius pagalbos teikimo ar paramos poreikius.

Valstybės narės savo kompetentingose tarnybose, visų pirma savo civilinės saugos ar kitose specialiosiose tarnybose, iš anksto nustato modulius, kitus reagavimo pajėgumus, taip pat ekspertus, kuriuos, gavus prašymą per Sąjungos mechanizmą, būtų galima pasitelkti teikiant pagalbą. Jos atsižvelgia į tai, kad modulių arba kitų reagavimo pajėgumų sudėtis gali priklausyti nuo nelaimės rūšies ir nuo konkrečių su nelaime susijusių poreikių.

2. Moduliai yra sudaryti iš vienos arba daugiau valstybių narių išteklių ir:

i) būti nusiųsti per labai trumpą laiką po to, kai per Reagavimo į nelaimes koordinavimo centrą gautas pagalbos prašymas; ir