2004R1973 — LT — 01.01.2005 — 001.001

Šis dokumentas yra skirtas tik informacijai, ir institucijos nėra teisiškai atsakingos už jo turinį

iš dalies keičiamas:





pataisytas:









▼B

KOMISIJOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 1973/2004

2004 m. spalio 29 d.

nustatantis išsamias Tarybos reglamento (EB) Nr. 1782/2003 nuostatų dėl to reglamento IV ir IVa antraštinėse dalyse numatytų paramos schemų ir atidėtos žemės naudojimo žaliavoms auginti taikymo taisykles







TURINYS 1 skyrius Taikymo sritis ir bendrosios nuostatos 2 skyrius Konkreti priemoka už kietųjų kviečių kokybę 3 skyrius Priemoka už baltymingus augalus 4 skyrius Konkrečios išmokos už ryžius 5 skyrius Išmokos už riešutų plotą 6 skyrius Pagalba už krakmolo gamybai skirtas bulves 7 skyrius Priemokos už pieną ir papildomos išmokos 8 skyrius Pagalba už energetinius augalus 1 skirsnis Apibrėžimai 2 skirsnis Sutartis 3 skirsnis Sutarties keitimas ir nutraukimas 4 skirsnis Orientaciniai derliai ir pristatytini kiekiai 5 skirsnis Pagalbos išmokėjimo taisyklės 6 skirsnis Sutartis ir pareiškėjų bei pirmųjų perdirbėjų įsipareigojimai 7 skirsnis Užstatai 8 skirsnis Pardavimo, perdavimo ar pristatymo kitai valstybei narei arba eksporto dokumentai 9 skirsnis Patikrinimai 10 skirsnis Pagalbos netaikymas ir įvertinimas 9 skyrius Konkreti regioninė pagalba už lauko kultūras 10 skyrius Pagalba sėklai 11 skyrius Išmoka už lauko kultūrų plotą 1 skirsnis Bendros nuostatos, taikomos išmokų už lauko kultūrų plotą skyrimo reikalavimams 2 skirsnis Specialios tam tikroms lauko kultūroms taikomos nuostatos 3 skirsnis Baziniai plotai, orientaciniai derliai ir viršutinės ribos 4 skirsnis Atidėta žemė 5 skirsnis Baigiamosios nuostatos 12 skyrius Išmokos už avis ir ožkas 1 skirsnis Tiesioginės išmokos 2 skirsnis Ribos, rezervai ir pervedimai 3 skirsnis Papildomos išmokos 4 skirsnis Bendros nuostatos 13 skyrius Išmokos už galvijieną 1 skirsnis Specialios priemokos (Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 123 straipsnis) 2 skirsnis Desezonizacijos premija (Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 124 straipsnis) 3 skirsnis Priemokos už karves žindenes (Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 125-129 straipsniai) 4 skirsnis Specialiai priemokai ir priemokai už karves žindenes taikomos bendros nuostatos 5 skirsnis Skerdimo priemokos (Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 130 straipsnis) 6 skirsnis Papildomos išmokos (Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 133 straipsnis) 7 skirsnis Bendros nuostatos 8 skirsnis Pereinamosios ir baigiamosios nuostatos 14 skyrius Bendra išmokos už plotą schema 15 skyrius Papildomos nacionalinės tiesioginės išmokos 16 skyrius Atidėtos žemės naudojimas žaliavoms auginti 1 skirsnis Apibrėžimai 2 skirsnis Sutartis 3 skirsnis Sutarties pakeitimas ar nutraukimas 4 skirsnis Orientaciniai derliai ir pristatyti kiekiai 5 skirsnis Pagalbos mokėjimo sąlygos 6 skirsnis Surinkėjo ir pareiškėjo įsipareigojimai 7 skirsnis Užstatai 8 skirsnis Pardavimo, perleidimo ar pristatymo kitai valstybei narei arba eksporto dokumentai 9 skirsnis Patikrinimai 10 skirsnis Schemos netaikymas ir perdavimas 17 skyrius Pagalba už apynių plotą 18 skyrius Baigiamosios nuostatos EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA, atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, atsižvelgdama į Čekijos Respublikos, Estijos, Kipro, Latvijos, Lietuvos, Vengrijos, Maltos, Lenkijos, Slovėnijos ir Slovakijos Stojimo aktą, ypač į jo 41 straipsnio pirmą dalį, atsižvelgdama į 2003 m. rugsėjo 29 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1782/2003, nustatantį bendrąsias tiesioginės paramos schemų pagal bendrą žemės ūkio politiką taisykles ir nustatantį tam tikras paramos schemas ūkininkams bei iš dalies pakeičiantį Reglamentus (EEB) Nr. 2019/93, (EB) Nr. 1452/2001, (EB) Nr. 1453/2001, (EB) Nr. 1454/2001, (EB) Nr. 1868/94, (EB) Nr. 1251/1999, (EB) Nr. 1254/1999, (EB) Nr. 1673/2000, (EEB) Nr. 2358/71 ir (EB) Nr. 2529/2001 ( 1 ), ypač į jo 110 straipsnį ir 145 straipsnio (c), (d), (e) ir (f) punktus, kadangi: (1) Reglamento IV ir IVa antraštinės dalys nustato tam tikras paramos schemas ūkininkams. Kai kurių šių schemų įgyvendinimo taisyklės jau buvo išdėstytos šiuose teisės aktuose: 1972 m. rugpjūčio 2 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 1686/72 dėl tam tikrų išsamių pagalbos už sėklą taisyklių ( 2 ), 1976 m. birželio 22 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 1445/76 apibrėžiantis įvairias Lolium perenne L. veisles ( 3 ), 1996 m. liepos 30 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1644/96, nustatantis išsamias pagalbos kai kurioms ankštinėms kultūroms teikimo taisykles ( 4 ), 1999 m. kovo 19 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 609/1999, nustatantis išsamias paramos apynių gamintojams teikimo taisykles ( 5 ); 1999 m. spalio 22 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 2316/1999, nustatantis išsamias Tarybos reglamento (EB) Nr. 1251/1999 dėl tam tikrų lauko kultūrų augintojų paramos sistemos sukūrimo taikymo taisykles ( 6 ), 1999 m. spalio 28 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 2342/1999, nustatantis išsamias Tarybos reglamento (EB) Nr. 1254/1999 dėl bendro galvijienos rinkos organizavimo taikymo taisykles dėl priemokų schemų ( 7 ), 1999 m. lapkričio 19 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 2461/1999, nustatantis išsamias Tarybos reglamento (EB) Nr. 1251/1999 taikymo taisykles, susijusias su atidėtos žemės naudojimu žaliavoms auginti ( 8 ), 2001 m. gruodžio 21 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 2550/2001, nustatantis išsamias Tarybos reglamento (EB) Nr. 2529/2001 dėl bendro avienos ir ožkienos rinkos organizavimo išmokų sistemos taikymo taisykles ir iš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 2419/2001 ( 9 ), 2003 m. gruodžio 16 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 2199/2003, nustatantis pereinamąsias 2004 m. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1259/1999 taikymo priemones pagal bendrą išmokos už plotą schemą Čekijos Respublikai, Estijai, Kiprui, Latvijai, Lietuvai, Vengrijai, Maltai, Lenkijai, Slovėnijai ir Slovakijai ( 10 ), 2003 m. gruodžio 23 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 2237/2003, nustatantis išsamias Tarybos reglamento (EB) Nr. 1782/2003, nustatančio bendrąsias tiesioginės paramos schemų pagal bendrą žemės ūkio politiką taisykles ir nustatančio tam tikras paramos schemas ūkininkams IV antraštinėje dalyje numatytų tam tikrų pagalbos schemų taikymo taisykles ( 11 ). Siekiant Bendrijos teisės aiškumo, šiuos teisės aktus reikėtų paskelbti negaliojančiais ir pakeisti juos vienu reglamentu, nustatančiu visų tų schemų įgyvendinimo taisykles, ir taikomu nuo 2005 m. sausio 1 d. (2) Kad galima būtų veiksmingai tas schemas administruoti, išmokos už plotą turėtų būti mokamos tik už tam tikrus plotus, ir turėtų būti nustatytos tokio mokėjimo sąlygos. (3) Maltoje yra daug smulkių ūkių, kurių dydis yra mažesnis nei 0,3 ha. Siekiant išvengti situacijos, kad daug Maltos ūkininkų būtų laikomi neturinčiais teisės gauti tiesiogines išmokas pagal turimus plotus, turėtų būti nustatyta, kad Maltoje mažiausias plotas, dėl kurio gali būti teikiama paraiška dėl išmokų, yra 0,1 ha, ir 2005 bei 2006 m. Maltai turėtų būti leista nukrypti nuo Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 107 straipsnio 9 dalies. (4) Žemės apsėjimas, tik siekiant įgyti teisę gauti išmokas už plotą, turėtų būti draudžiamas. Turėtų būti nustatytos tam tikros taisyklės, susijusios su augalų sėjimu ir auginimu, ypač dėl kietųjų kviečių, baltyminių augalų ir ryžių. Taip pat, kad būtų galima atspindėti ūkininkavimo praktikos Bendrijoje įvairovę, būtina laikytis nacionalinių standartų. (5) Turėtų būti leista teikti tik vieną paraišką dėl išmokos už plotą pagal kiekvieną plotą per atitinkamus metus, išskyrus atvejus, kai išmokos už plotą mokamos kaip priedas už tuos pačius augalus, arba jeigu pagalba yra skiriama sėklų gamybai. Išmokos už plotą gali būti skiriamos augalams, kurie yra subsidijuojami pagal schemą, įgyvendinamą pagal Bendrijos struktūrinę arba aplinkosauginę politiką. (6) Paramos schemos, kai pagalba yra skiriama už plotą, numato, kad jeigu plotas, kuriam prašoma pagalbos, yra didesnis nei maksimalus garantuotas plotas, bazinis plotas arba subbazinis plotas, vieno ūkininko plotas, kuriam prašoma paramos, turėtų būti tais metais proporcingai sumažintas. Todėl reikėtų nustatyti apsikeitimo informacija tarp Komisijos ir valstybių narių būdus ir galutinius terminus, kad galima būtų apibrėžti tokius sumažinimo koeficientus ir informuoti Komisiją, už kokius plotus pagalba jau buvo išmokėta. Tokios pačios nuostatos turėtų būti taikomos, sumažinant individualių referencinių kiekių sumą, jeigu taikomas Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 95 straipsnio 4 dalis. (7) Pagal Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 73 straipsnį, išmokos mokamos atsižvelgiant į veislių, kurios gamybos zonoje pripažįstamos aukštos kokybės veislėmis, tinkančiomis manų kruopoms ir makaronams gaminti. Siekiant užtikrinti, kad šie reikalavimai būtų vykdomi, kiekvienoje valstybėje narėje turėtų būti nustatyti veislių tikrinimo metodų kriterijai, kaip ir procedūra, pagal kurią būtų sudaromas tinkamų veislių sąrašas, bei nustatomas minimalus naudotinų sertifikuotų sėklų kiekis. (8) Kadangi nuo Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 priėmimo iki specialios priemokos už kietųjų kviečių kokybę įsigaliojimo praėjo labai nedaug laiko, yra neįmanoma sudaryti pagalbos skyrimo reikalavimus atitinkančių veislių sąrašą, pagal kurį galima būtų skirti pagalbą 2005 m. pagal numatytus tikrinimo metodus. Todėl valstybės narės turėtų sudaryti atrinktų esamų veislių sąrašus pereinamajam laikotarpiui. (9) Kai kuriuose regionuose dėl agronominių priežasčių baltymingi augalai tradiciškai yra sėjami juos maišant su grūdais. Išaugantys augalai iš esmės daugiausia yra baltymingi augalai. Kad galiam būtų skirti priemoką už baltymingus augalus, taip apsėti plotai turėtų būti laikomi baltymingais augalais apsėtais plotais. (10) Turėtų būti apibrėžti bandymų, pagal kuriuos būtų nustatoma, ar lubino mėginys yra saldus, ar ne, standartai. (11) Siekiant veiksmingai įgyvendinti ir valdyti pagalbos už riešutų plotus schemas, pagalba už plotus neturėtų būti teikiama labai nedidelėms plantacijoms arba atskiriems medžiams. Todėl turėtų būti apibrėžtas mažiausias reikalavimus atitinkantis specializuotų sodų dydis ir mažiausias medžių tankumas. Kad lengviau būtų pereiti nuo esamų modernizavimo planų, kurių įgyvendinimas baigiasi vėliau, nei bus pradėtos taikyti kokios naujos pagalbos schemos, būtina numatyti pereinamojo laikotarpio priemones. (12) Išmokos sąlygos bei konkrečios išmokos už ryžius apskaičiavimas priklauso ne tik nuo bazinio ploto, arba ploto, kuris pagal Reglamentą (EB) Nr. 1782/2003 yra nustatytas kiekvienai gaminančiai valstybei narei, bet ir nuo galimo tokių bazinių plotų padalijimo į subbazinius plotus, ir nuo kiekvienos valstybės narės pasirinktų objektyvių tokio padalijimo kriterijų bei nuo žemdirbystės tokiuose sklypuose sąlygų, ir minimalaus bazinio ploto dydžio. Todėl turėtų būti apibrėžtos išsamios bazinių ir subbazinių plotų nustatymo, naudojimo ir įdirbimo taisyklės. (13) Siekiant užtikrinti, kad nebūtų viršijamas bazinis plotas, apibrėžtas Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 82 straipsnyje, mažinamos konkrečios išmokos ryžiams. Siekiant nustatyti tokio sumažinimo apskaičiavimo principus, reikėtų apibrėžti kriterijus, kuriais būtina remtis, ir nustatyti taikytinus koeficientus. (14) Kontroliuojant konkrečias išmokas už ryžius, numatoma, kad Komisijai jau būtų pateikta tam tikra informacija, susijusi su bazinių ir subbazinių plotų kultivavimu. Tuo tikslu turi būti apibrėžta išsami informacija, kurią valstybės narės turi pateikti Komisijai, ir nustatyti tokios informacijos pateikimo terminai. (15) Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 93 ir 94 straipsniai numato pagalbą ūkininkams, auginantiems bulvių krakmolo gamybai skirtas bulves, dėl kurių užauginimo sudaroma sutartis neviršijant kvotos, nustatytos 1994 m. liepos 27 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 1868/94, nustatančiame bulvių krakmolo gamybos kvotų sistemą ( 12 ). Todėl turėtų būti apibrėžtos pagalbos teikimo sąlygos, ir, jeigu tinka, daromos nuorodos į esamas nuostatas dėl Reglamente (EB) Nr. 1868/94 numatytos kvotų sistemos. (16) Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 95 ir 96 straipsniai numato, kad gamintojams mokamos priemokos už pieną ir papildomos išmokos. 2003 m. rugsėjo 29 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1788/2003, nustatantis mokestį pieno ir pieno produktų sektoriuje ( 13 ), numato specialias nuostatas veiklos nevykdymo atvejais. Todėl reikėtų numatyti, kad tais atvejais, kai fizinis ar juridinis asmuo, turintis individualius referencinius kiekius per atitinkamų metų 12 mėnesių laikotarpį iki kovo 31 d. neatitinka Reglamento (EB) Nr. 1788/2003 5 straipsnio c punkte apibrėžtų sąlygų, jam nebūtų mokamos priemokos ar papildomos išmokos. (17) Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 88–92 straipsniai numato naujas schemas, pagal kurias pagalba mokama ūkininkams, auginantiems energetinius augalus. Remiantis Reglamentu (EB) Nr. 2461/1999 pagal kurį cukriniams runkeliams pagalba neteikiama, cukrinių runkelių auginimui taip pat negali būti taikoma pagalbos energetiniams augalams schema. (18) Reikia apibrėžti sąlygas, kurioms esant galima skirti tokią pagalbą. Tuo tikslu reikėtų nustatyti, kad tarp gamintojo ir pirmojo perdirbėjo turėtų būti sudaryta sutartis dėl žemės ūkio žaliavinių medžiagų. Taip pat turi būti apibrėžtos sąlygos tais atvejais, kai pats ūkininkas užsiima perdirbimu savo ūkyje. (19) Siekiant užtikrinti, kad žaliava būtų perdirbta į nurodytąjį energetinį produktą, pirmasis perdirbėjas turėtų sumokėti užstatą, netgi jeigu pagalba yra teikiama ūkininkams, o ne pirmajam perdirbėjui. Užstatas turi būti pakankamas, kad padengtų bet kokią riziką, kad galiausiai iš žaliavos bus pagaminti kiti produktai, nei buvo numatyta. Bet, kad schemos kontrolės sistema veiktų efektyviai, reikėtų numatyti, kad iki galutinio perdirbimo žaliavos ir pusiau perdirbti produktai gali būti parduodami ne daugiau, kaip du kartus. (20) Reikia nubrėžti aiškią ribą tarp pareiškėjo pareigų, kurios laikomos įvykdytomis, kai tik pristatoma visa užauginta žaliava, ir pirmajam perdirbėjui priskiriamų įpareigojimų, kurie prasideda nuo to momento, kai žaliava yra pristatoma ir baigiasi, kai žaliava yra perdirbama į galutinius energetinius produktus. (21) Tam tikros žaliavų gabenimo Bendrijos teritorijoje ir produktų išvežimo iš jos operacijos turi būti kontroliuojamos naudojant T5 kontrolinius egzempliorius, išduotus pagal 1993 m. liepos 2 d. Komisijos reglamentą (EEB) Nr. 2454/93, išdėstantį Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, įgyvendinimo nuostatas ( 14 ). Turi būti priimtos nuostatos dėl alternatyvių įrodymų, jeigu T5 kontrolinis egzempliorius būtų pamestas dėl aplinkybių, už kurias pirmasis perdirbėjas nėra atsakingas. (22) Pagal Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 98 straipsnį konkreti regioninė pagalba už lauko kultūras yra mažinama, jeigu prašomos pagalbos suma viršija nustatytą viršutinę ribą. (23) Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 99 straipsnis numato galimybę teikti tiesioginę pagalbą už vienos ar daugiau rūšių sėklų auginimą. (24) Tokia pagalba gali būti teikiama tik už elitinės arba sertifikuotos sėklos auginimą, ir šie produktai turi būti aiškiai identifikuoti darant nuorodą į direktyvą dėl sėklų sertifikavimo ir pardavimo: 1966 m. birželio 14 d. Tarybos direktyva 66/401/EEB dėl prekybos pašarinių augalų sėkla ( 15 ), 1966 m. birželio 14 d. Tarybos direktyva 66/402/EEB dėl prekybos javų sėkla ( 16 ), ir 2002 m. birželio 13 d. Tarybos direktyva 2002/57/EB dėl prekybos aliejinių ir pluoštinių augalų sėkla ( 17 ). (25) Kad tokią kontrolę galima būtų įgyvendinti, elitinė ir sertifikuota sėkla turi būti auginama pagal sutartis dėl jų užauginimo ir kartu su pareiškimu turi būti teikiamos auginimo deklaracijos, o sėklų auginimo įmonė ir augintojai turi būti oficialiai patvirtinti ir registruoti. Turi būti taip pat numatytos būtinos priemonės tais atvejais, kai sėklų auginimo įmonė arba augintojas iš vienos valstybės narės augina sėklas kitoje valstybėje narėje. (26) Dėl administracinių priežasčių kiekvienoje valstybėje narėje pagalba turėtų būti teikiama tik produktams, užaugintiems tos valstybės narės teritorijoje. (27) Pagal Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 XI priedą, pagalba gamybai yra mokama elitinėms ir sertifikuotoms Cannabis sativa L., kuriose yra ne daugiau, kaip 0,2 % tetrahydrokanabinolio. Siekiant užtikrinti, kad pagalbos teikimą reglamentuojančios taisyklės būtų taikomos vienodai visose Bendrijoje, turėtų būti naudojamas Cannabis sativa L veislių, atitinkančių pagalbos teikimo reikalavimus, sąrašas, nustatytas 2004 m. balandžio 21 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 796/2004, nustatančio išsamias kryžminio atitikimo, moduliavimo, ir integruotos administravimo ir kontrolės sistemos, nustatytos Tarybos reglamente (EB) Nr. 1782/2003, nustatančio bendrąsias tiesioginės paramos schemų pagal bendrą žemės ūkio politiką taisykles ir nustatančio tam tikras paramos schemas ūkininkams ( 18 ) įgyvendinimo taisykles II priede. (28) Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 108 straipsnis apibrėžia žemę, kuri atitinka pagalbos skyrimo reikalavimus. Tame straipsnyje, užtikrinant valstybių narių įgyvendinamą kontrolę, leidžiami tam tikri nukrypimai, jeigu jie nesumenkina tame reglamente nustatytų priemonių veiksmingumo. Siekiant išvengti bet kokios tokios rizikos, turėtų būti patvirtintos tinkamos priemonės išlaikyti pagalbos gavimo reikalavimus atitinkančius žemės plotus esamo lygio, ir neleisti jų bent kiek ženkliau didinti. Taikant tokias priemones, kaip kompensacinis veiksnys, gali būti numatoma, kad pirmiau atitikusios reikalavimus žemės dabar būtų laikomos tokių reikalavimų neatitinkančiomis. (29) Valstybės narės, kuriose kukurūzai nėra tradicinė kultūra, gali už žolės silosą tomis pačiomis sąlygomis, kokios taikomos lauko kultūroms, mokėti išmokas už lauko kultūrų plotą. Atitinkamai, reikia apibrėžti, kas yra žolės silosas. (30) Pagal Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 106 straipsnį išmoka už pluoštinių linų ir kanapių plotą mokama tik tada, kai sudaroma sutartis ar prisiimamas įsipareigojimas, kaip nurodyta 2000 m. liepos 27 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1673/2000 dėl bendro pluoštinių linų ir kanapių rinkų organizavimo 2 straipsnio 1 dalyje ( 19 ). Turėtų būti numatyta, kad tokios sutarties ar prisiimto įsipareigojimo kopija turėtų būti siunčiama valstybės narės, atsakingos už paraiškų dėl išmokų administravimą kompetentingoms institucijoms. Turėtų būti užtikrinta, kad linų ir pluoštinių kanapių veislės atitiktų Bendrajame žemės ūkio augalų veislių kataloge nurodytas pluoštines kanapes, o linų atveju, atitiktų „pluoštinio lino“ apibrėžimą. Be to, patvirtintų veislių kanapėse tetrahydrokanabinolio negali būti daugiau, nei 0,2 %. Todėl turėtų būti sudarytas linų veislių, atitinkančių pagalbos gavimo reikalavimus, sąrašas, tokių kanapių veislių sąrašas yra pateiktas Komisijos reglamento (EB) Nr. 796/2000 II priede. Siekiant tvirtesnių garantijų kanapių atžvilgiu, turėtų būti reikalaujama, kad būtų naudojamos sertifikuotos sėklos. (31) Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 109 straipsnis reikalauja, kad grūdų, aliejinių augalų sėklų ir baltymingų augalų augintojai užbaigtų sėjos darbus ne vėliau, kaip gegužės 31 d.. Tam tikrais atvejais dėl klimatinių sąlygų sėjos darbai gali būti atidėti ir po gegužės 31 d. Tam tikrų augalų atžvilgiu kai kuriuose rajonuose turėtų būti numatyti ilgesni sėjos užbaigimo ir paraiškos pateikimo terminai. Tačiau toks terminų pratęsimas neturėti neigiamai paveikti paramos sistemos, arba sukliudyti įgyvendinti Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 II dalies 4 skyriuje numatytą kontrolės sistemą. (32) Siekiant užtikrinti, kad perdirbimo pramonei reguliariai būtų tiekiami saldieji kukurūzai per visus prekybos metus, gamintojai turėtų turėti galimybes ištęsti savo sėjos darbus ilgesniam laikotarpiui. Todėl galutinė saldžiųjų kukurūzų sėjos data turėtų būti nukelta iki birželio 15 d. (33) Reikėtų numatyti, kad teikiant priemoką už kietuosius kviečius ir specialiąją pagalbą, turėtų reikalaujama, kad būtų naudojamas tam tikras minimalus sertifikuotų sėklų kiekis. Atsižvelgiant į valstybėse narėse ir jų regionuose naudojamų žemdirbystės metodų įvairovę, tokius minimalius kiekius turėtų nustatyti pačios atitinkamos valstybės narės. (34) Taikant Reglamento (EB) 1782/2003 103 straipsnį, turi būti apibrėžta drėkinimo sąvoka. (35) Turėtų būti apibrėžti plotai, pagal kuriuos būtų vertinama, ar buvo viršytas basinis plotas, ir nustatytos tokio viršijimo masto nustatymo taisyklės. Kai yra nustatomas atskiras bazinis plotas kukurūzams, drėkinamai žemei arba silosui auginamai žolei, turi būti nustatytos atskiros taisyklės dėl plotų, į kuriuos reikia atsižvelgti apskaičiuojant, kokiu mastu buvo viršytas bazinis plotas. Bet kokio ploto viršijimo nustatymo taisyklės turėtų užtikrinti, kad visai atvejais būtų laikomasi nustatytų bazinių plotų. Taip pat turėtų būti nustatytas būdas apskaičiuoti didžiausio garantuojamo kietųjų kviečių ploto viršijimą. Taip pat turėtų būti nustatyta tvarka, pagal kurią galima būtų nustatyti, ar buvo viršyta viršutinė pagalbos riba, apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 102 straipsnio 2 dalyje. (36) Taikant Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 71 straipsnį, išmokos už lauko kultūrų plotą mokamos tik jeigu atitinkamas gamintojas prisiima įsipareigojimą atidėti dalį ploto savo valdoje. Todėl turėtų būti priimtos išsamios taisyklės, kurios galėtų užtikrinti, kad tokia schema būtų pakankamai veiksminga. Tuo tikslu turėtų būti priimtos nuostatos, dėl plotų apskaičiavimo kaip atidėtos žemės plotai, panašias taikomoms apskaičiuojant regioninius bazinius plotus. Turėtų būti apibrėžti Reglamento (EB) Nr. 1872/2003 107 straipsnio 3 dalies antrojoje įtraukoje minimi ‘ankštiniai augalai’. (37) Pagal 107 straipsnio 6 dalį, ir taikant Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 66 straipsnį, turėtų būti nustatytos išsamios taisyklės dėl savanoriškai atidėtos žemės. Tokios taisyklės turėtų būti suderintos su bendra Reglamentu (EB) Nr. 1782/2003 nustatyta sistema. (38) Būtina apibrėžti kriterijus, pagal kuriuos nustatoma teisė gauti priemokas už avis ir ožkas, nustatytas Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 IV dalies 11 skyriuje. (39) Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 113 straipsnio 2 dalyje numatoma priemoka už ožkas tam tikruose Bendrijos regionuose. Todėl būtina pagal toje nuostatoje apibrėžtus kriterijus tokius regionus nustatyti. (40) Pagal Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 114 straipsnio 1 dalį ūkininkai, kurių mažiau nei 50 % žemės ūkiui naudojamo valdos ploto yra mažiau palankioje ūkininkauti vietovėje, turi teisę gauti papildomas priemokas. 113 straipsnio 2 dalyje daroma nuoroda į konkrečius geografinius regionus, kuriuose ožkų augintojai atitinka sąlygas specialiai priemokai gauti. Turėtų būti priimtos nuostatos dėl to, kaip tokius kriterijus atitinkantys ūkininkai gali įrodyti, kad ne mažiau kaip pusė jų naudojamos žemės yra mažiau palankioje ūkininkauti vietovėje, arba vietovėje, kurioje jie turi teisę gauti priemokas už ožkas. (41) Kad galima būtų kontroliuoti atitikimo gauti priemokas už aveles lygį, valstybės narės turėtų sudaryti ūkininkų, prekiaujančių ožkos pienu arba ožkos pieno produktais, sąrašą. (42) Kad galima būtų įgyvendinti individualių ribų sistemą, nustatytą Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 116, 117 ir 118 straipsniuose, gali būti ir toliau taikomos esamos administracinės taisyklės, ypač dėl nemokamai suteiktų teisių naudojimo, normalių teisių naudojimo, įskaitant minimalų naudojimą, teisių laikino nuomojimo arba perdavimo, pranešimų apie individualių viršutinių ribų pasikeitimą arba teisių perdavimą per nacionalinį rezervą. Kai kurios tų taisyklių yra specifinės nuostatos, taikomos išskirtinėmis arba tinkamai pagrįstomis aplinkybėmis, tokiomis, kaip smulkių ūkininkų arba ūkininkų, dalyvaujančių ekstensyvinimo arba ankstyvo išėjimo į pensiją teisių naudojimas, arba taisyklės dėl teisių perdavimo, taikomos, kai teisės į priemoką paveldimos, arba taikomos ūkininkams, kurie naudoja valstybei arba kolektyvui priklausančią žemę gyvuliams ganyti. (43) Tokių naujų nuostatų įgyvendinimą Komisija privalo stebėti ir kontroliuoti, ir dėl to būtina, kad valstybės narės jai teiktų visą svarbiausią informaciją apie priemokas reglamentuojančių taisyklių įgyvendinimą. (44) Jeigu tinka, Komisijai turėtų būti pateikta išsami informacija apie nacionalines taisykles, ir apie papildomas priemokas reglamentuojančių taisyklių įgyvendinimą. (45) Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 IV dalies 12 skyriuje numatomos išmokos už galvijieną. Būtina apibrėžti tinkamumo tokias išmokas gauti kriterijus, ir ypač tokių išmokų išmokėjimo sąlygas. (46) Nustačius viršutines regionines gyvulių tankumo ribas, būtina užtikrinti, kad specialios priemokos nebūtų toliau skiriamos tos pačios amžiaus grupės gyvuliams, kuriems taikomos šios dvi priemonės. Skiriant desezonizacijos premiją, turėtų būti laikoma, kad tokie gyvuliai atitinka specialios priemokos skyrimo reikalavimus. (47) Turi būti priimtos nuostatos dėl Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 123 straipsnio 3 dalies b punkte numatyto administracinio dokumento sudarymo ir išdavimo nacionaliniu lygiu. Atsižvelgiant į specifines valstybių narių administracines ir kontrolės sąlygas, turėtų būti leistos įvairios tokio administracinio dokumento formos. (48) Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 123 straipsnio 3 dalies a punkte ir 130 straipsnio 1 dalyje numatoma, kad speciali priemoka ir skerdimo priemoka gali būti mokama, jeigu gyvuliai išlaikomi penėjimui tam tikrą laikotarpį. Todėl būtina tokį laikotarpį apibrėžti ir išreikšti kokybiškai. (49) Specialios priemokos skerdimo metu skyrimo tvarka turi būti nuosekliai suderinta su tvarka, pagal kurią skiriama skerdimo priemoka. Turi būti apibrėžtas dokumentas, kuris lydėtų gyvulį iki skerdenos išvežimo ar eksporto. Siekiant atsižvelgti į priemokų skyrimo skerdimo metu konkrečias formas, turėtų būti apibrėžtos sąlygos dėl jautukų amžiaus ir suaugusių raguočių gyvūnų skerdenos pateikimo metodų. (50) Turi būti apibrėžtos desezonizacijos premijos skyrimo sąlygos, atsižvelgiant į skerdimo priemokos skyrimo tvarką. Komisija, remdamasi turima informacija, turėtų nustatyti, kurios valstybės narės atitinka šių premijų schemos taikymo sąlygas. (51) Turėtų būti apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 125 straipsnyje naudojama karvės žindenės sąvoka. Tuo atžvilgiu reikėtų taikyti veisles, apibrėžtas Komisijos reglamente (EB) Nr. 2342/1999. Be to, galėtų būti ir toliau taikomi pagrindiniai reikalavimai, ypač dėl vidutinio pieno primilžio ir papildomų nacionalinių priemokų. (52) Gali būti ir toliau taikomos administracinės taisyklės, ypač dėl individualių viršutinių ribų, pranešimų apie tokias individualias viršutines ribas ir nacionalinio rezervo, nemokai gautų teisių, naudojimo tokiomis teisėmis, teisų perdavimo arba laikino nuomavimo, teisių perdavimo per nacionalinį rezervą. (53) Remdamasi turima informacija, Komisija turėtų nustatyti, kurios valstybės narės atitinka Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 129 straipsnyje apibrėžtų specialių schemų taikymo taisykles. Turėtų būti apibrėžta speciali tokių priemokų skyrimo tvarka. (54) Turėtų būti apibrėžtas vienam gyvuliui prieinamo žemės plotos apskaičiavimo metodas. Taip pat turi būti nustatyta data, nuo kurios būtų atsižvelgiama į referencinį pieno kiekį. (55) Taikant ekstensifikacijos išmokos schemą, apskaičiuojamas vienam gyvuliui prieinamas žemės plotas įtraukiant visus valdoje esančius 6 mėn. ir vyresnius raguočius gyvulius. Todėl būtina parengti specialias gyvulių skaičiavimo ir ūkininko pareiškimo apie dalyvavimą schemoje pateikimo taisykles. Turi būti priimtos nuostatos dėl naudojimosi kompiuterine duomenų baze, minima 2000 m. liepos 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 1760/2000, nustatančiame galvijų identifikavimo bei registravimo sistemą, reglamentuojančiame jautienos bei jos produktų ženklinimą bei panaikinančiame Tarybos reglamentą (EB) Nr. 820/97 ( 20 ). (56) Turėtų būti imamasi priemonių užtikrinti, kad ekstensifikacijos išmokos nebūtų išmokamos ūkininkams, kurie siekia dirbtinai atitikti vidutines vienam gyvuliui prieinamos žemės ploto normas, kokios yra reikalaujamos išmokant ekstensifikacijos išmokas. (57) Turėtų būti nustatyta tvarka, pagal kurią remiantis turima informacija galima būtų nustatyti, kurios valstybės narės atitinka Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 132 straipsnio 4 dalyje nustatytų išmokų už melžiamas karves sąlygas. (58) Turėtų būti parengtos specialios nuostatos dėl gyvulių išlaikymo laikotarpio trukmę, datas ir laikotarpius reglamentuojančių taisyklių taikymo. (59) Siekiant supaprastinimo pagal integruotą sistemą, numatyta paraiška dėl pagalbos gyvuliams turėtų būti laikoma paraiška dėl skerdimo priemokos, jeigu tokioje paraiškoje pateikiami visi duomenys tokiai priemokai pagrįsti, ir jeigu gyvulys yra skerdžiamas toje pačioje arba kitoje valstybėje narėje, arba yra eksportuojamas. (60) Kad būtų lengviau valdyti skerdimo priemokų išmokėjimus, turėtų būti galimybės naudotis kompiuterizuotą duomenų baze, nurodytą Reglamente (EB) Nr. 1760/2000, jeigu tik susijusius valstybės narės pripažįsta, kad duomenų bazė suteikia pakankamą garantiją, kad joje esantys duomenys apie priemokas yra tikslūs. (61) Skerdimo priemoka veršeliams mokama, jeigu jie neviršija tam tikro maksimalaus svorio. Todėl turėtų būti nustatyta standartinis skerdenos pateikimo būdas, kuriam būtų taikomas maksimalus svoris. (62) Komisijai turėtų būti pateikta išsami informacija apie nacionalines taisykles dėl papildomų išmokų ir apie jų įgyvendinimą. (63) Siekiant užtikrinti, kad ūkininkai gautų išmokas kiek galima greičiau, turi būti priimtos nuostatos dėl avansinių mokėjimų. Tačiau, atsižvelgiant į būtina taikyti nacionalines ir regionines didžiausių išmokų ribas, būtina imtis priemonių užtikrinti, kad tokie avansiniai mokėjimai neviršytų nustatytos išmokos dydžio. Todėl turėtų būti priimtos nuostatos, leidžiančios valstybėms narėms sumažinti avansinio mokėjimo procentinį dydį, jeigu jis mokamas pagal schemas, kurioms taikomos apibrėžtos ribos. (64) Reglamentas (EB) Nr. 1782/2003 numato baudas už medžiagų, draudžiamų pagal atitinkamus veterinarijos teisės aktus neteisėtą naudojimą arba laikymą. Jeigu tokie pažeidimai vykdomi pakartotinai, nuobaudų trukmę turėtų nustatyti pačios valstybės narės, kadangi jos turi geresnes galimybes įvertinti pažeidimo rimtumą. (65) Būtina nustatyti datą, nuo kurios būtų atsižvelgiama į veiksnius, pagal kuriuos taikomos specialių priemokų arba priemokų už karves žindenes. Siekiant užtikrinti, kad administravimas būtų protingas ir nuoseklus, kaip taisyklė, tokia data turėtų būti paraiškos pateikimo data. Tačiau dėl specialių priemokų už skerdimą turėtų būti nustatytos specialios taisyklės, kurios neleistų perkelti skerdimo į kitus metus, siekiant gauti didesnę išmoką. Kai dėl skerdimo priemokos, paskerdimo arba eksporto data tiksliau nurodo, ar faktiškai toks veiksmas buvo atliktas. (66) Išmokų išmokėjimo dieną taikomas keitimo kursas turėtų būti nustatytas tokiu būdu, kad iš principo tokios išmokos labai stipriai nesvyruotų dėl konvertavimo į nacionalinę valiutą keitimo kurso vieną dieną. (67) Turėtų būti priimtos nuostatos įpareigojančios valstybes nares teikti pranešimus. Taip pat, kad būtų lengviau tokius duomenis perduoti ir analizuoti, turi būti nustatyta duomenų pateikimo forma. (68) Kad būtų lengviau pereiti prie naujos schemos, turi būti priimtos pereinamojo laikotarpio nuostatos dėl įpareigojimo žymėti ir identifikuoti gyvulius. (69) Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 143b straipsnis leidžia Čekijos Respublikai, Estijai, Kiprui, Latvijai, Lietuvai, Vengrijai, Maltai, Lenkijai, Slovėnijai ir Slovakijai (naujosioms valstybėms narėms) pakeisti tiesiogines išmokas pakeisti bendrosiomis išmokomis („bendrosios išmokos už plotą“). Čekijos Respublika, Estija, Kipras, Latvija, Lietuva, Vengrija, Lenkija ir Slovakija pasirinko galimybę tokias išmokas taikyti. Todėl turi būti nustatytos išsamios tokių bendrųjų išmokų už plotą schemų taikymo taisyklės. (70) Pagal Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 143b straipsnio 5 dalį, ir kad nereikėtų tvarkyti daugybės paraiškų, pagal kurias išmokos vienai valdai būtų mažesnės, nei 50 eurų, Čekijos Respublika, Estija, Latvija, Lietuva, Vengrija, Lenkija ir Slovakija kreipėsi dėl leidimo patvirtinti, kad išmokoms gauti reikalavimus atitinkantis plotas būtų ne mažesnis, kaip 0,3 ha. (71) Čekijos Respublika, Estija, Kipras, Latvija, Lietuva, Vengrija, Lenkija ir Slovakija apskaičiavo savo dirbamos žemės dalį, kuri buvo išlaikyta žemdirbystei tinkamos būklės 2003 m. birželio 30 d., ir pasiūlė pakoreguoti tokios žemės plotą pagal mažiausią išmokų sąlygas atitinkantį plotą vienoje valdoje. (72) Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 143b straipsnis numato galimybę naujosiose valstybėse narėse išmokėti papildomą tiesioginę pagalbą ūkininkui, gavus Komisijos leidimą. Todėl turėtų būti apibrėžtos bendros tokios galimybės įgyvendinimo sąlygos. (73) Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 55 straipsnio b) punktas ir 107 straipsnio 3 dalies pirma pastraipa numato žemės atidėjimo netaikymą, jei žemė naudojama medžiagų, skirtų produktų, kurie nėra visų pirma skirti žmonėms vartoti ar gyvūnams šerti, gamybai Bendrijoje, jei taikomos veiksmingos kontrolės sistemos. (74) Esant tam tikroms sąlygoms nereikia išskirti cukrinių runkelių, Jeruzalės artišokų ar cikorijos šaknų kultūrų auginamų atidėtose žemėse. Šioms kultūroms negali būti skiriamos išmokos dėl galimo kišimosi į cukraus rinką. Taip pat labai svarbu kad šios kultūros atitiktų taisykles, nustatančias atidėtų žemių naudojimą. (75) Reikia nustatyti sąlygas susijusias su šių schemų išmokų leistinumu. Tuo tikslu, reikia patikslinti susitarimo sudarymo sąlygas dėl minėtų žemės ūkio žaliavų tarp gamintojo ir supirkėjo ar pirmojo perdirbėjo. Sąlygos turi būti apibrėžtos ir tuo atveju jei ūkininkas žaliavą perdirba ją eksploatuodamas. (76) Siekiant užtikrinti atitikimą pagal Europos ekonominės bendrijos ir Jungtinių Amerikos Valstijų susitarimo dėl aliejinių augalų sėklos pagal GATT, patvirtinto Tarybos sprendimu 93/355/EB ( 21 ), memorandumo 7 punktą, reikia nustatyti, reikalui esant, šalutinių produktų, kurie gali būti pagaminti ir skirti žmonių ir gyvūnų vartojimui, kiekio mažinimo būdus, jei visas minėtas šalutinių produktų kiekis kasmet viršytų 1 milijono tonų ribą, išreikštą iš sojos pupelių pagamintų produktų ekvivalentu. (77) Kad žaliava būtų perdirbta į numatytą galutinį produktą, užstatą turi mokėti supirkėjas ar pirmasis perdirbėjas, nežiūrint į tai, kad pagalba yra suteikiama ūkininkui. Be to, siekiant, kad schemų kontrolės sistema būtų veiksminga, reikia apriboti perdirbėjų skaičių. (78) Reikia aiškiai atskirti pareiškėjo įsipareigojimus, kurie baigiasi jam pristačius visą nurinktą žaliavos kiekį, ir pareiškėjo bei pirmojo perdirbėjo įsipareigojimus, kurie atsiranda pristatymo metu ir baigiasi pirminę žaliavą perdirbus į galutinius produktus. (79) Kai kurios su transportu Bendrijos teritorijoje, pirmine žaliava ir produktais, kurie iš jos pagaminti, susijusios operacijos turi būti kontrolės sistemos objektu, kartu pildant deklaracijas ir kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinį, išduodamą pagal Reglamentą (EEB) Nr. 2454/93. Reikia numatyti alternatyvų įrodymą tuo atveju, jei kontrolinis T5 egzemplioriaus rinkinys negrįžtų supirkėjo ar pirminio perdirbėjo kompetentingai institucijai ne dėl nuo pastarojo priklausančių aplinkybių. Kad būtų užtikrintas veiksmingumas ir geras pagalbos režimo valdymas, reikia priimti su kontrolės valdymu susijusias nuostatas. (80) Be sąlygų gauti išmokas už kanapių plotą atitikimo kriterijų, išdėstytų Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 110o straipsnyje, turi būti patvirtinti papildomi kriterijai, kad galima būtų užtikrinti, kad tokia pagalba būtų teikiama tik plotams, kuriuose kanapės yra auginamos normaliomis auginimo sąlygomis. „Kanapėmis apsodinto ploto“ sąvoka turėtų būti apibrėžta Bendrijos lygiu, siekiant užtikrinti, kad plotai, kuriems išmokamos papildomos išmokos, būtų apskaičiuojami vienodai. Būtina apibrėžti principus, pagal kuriuos bendra valstybei narei skiriama suma papildomoms išmokoms būtų paskirstyta pagal plotus, atitinkančius pagalbos skyrimo reikalavimus. (81) Turėtų būti nustatytas terminas, nuo kurio yra skiriamos išmokos pagal priemones, išvardytas 1971 m. liepos 26 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1696/71 dėl bendro apynių rinkos organizavimo ( 22 ) 7 straipsnio 1 dalies a-d punktuose pripažintoms augintojų grupėms, ir Komisija turėtų būti informuota, kaip tokios išmokos buvo panaudotos. Bet kokios sumos, kurios nebuvo paskirtos per tam tikrą laiką, turėtų būti sugrąžinamos. Būtina apibrėžti tvarką, pagal kurią bendrai vienai valstybei narei skiriama suma yra paskirstoma pripažintoms augintojų grupėms. (82) Šiame reglamente numatytos priemonės atitinka Tiesioginių išmokų vadybos komiteto nuomonę, kadangi: PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:







1 SKYRIUS

TAIKYMO SRITIS IR BENDROS NUOSTATOS

1 straipsnis

Dalykas ir taikymo sritis

1. Šis reglamentas nustato išsamias toliau išvardytų Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 IV ir IV a dalyse nustatytų paramos schemų įgyvendinimo taisykles:

(a) konkreti priemoka už kietųjų kviečių kokybę, numatyta to reglamento IV dalies 1 skyriuje;

(b) priemoka už baltymingus augalus, numatyta to reglamento IV dalies 2 skyriuje;

(c) konkreti išmoka už ryžius, numatyta to reglamento IV dalies 3 skyriuje;

(d) išmoka už riešutų plotą, numatyta to reglamento IV dalies 4 skyriuje;

(e) pagalba už energetinius augalus, numatyta to reglamento IV dalies 5 skyriuje;

(f) pagalba už krakmolo gamybai skirtas bulves, numatyta to reglamento IV dalies 6 skyriuje;

(g) priemoka už pieną ir papildoma išmoka, numatyta to reglamento IV dalies 7 skyriuje;

(h) konkreti regioninė pagalba už lauko kultūras, numatyta to reglamento IV dalies 8 skyriuje;

(i) pagalba už sėklą, numatyta to reglamento IV dalies 9 skyriuje;

(j) išmoka už lauko kultūrų plotą, numatyta to reglamento IV dalies 10 skyriuje;

(k) priemokos už avis ir ožkas, numatytos to reglamento IV dalies 11 skyriuje;

(l) išmokos už galvijieną, numatytos to reglamento IV dalies 12 skyriuje;

(m) pagalba už ankštinius augalus, numatyta to reglamento IV dalies 13 skyriuje;

(n) vienkartinės išmokos už plotą schema, numatyta to reglamento 143b straipsnyje;

(o) papildomos nacionalinės tiesioginės išmokos, numatytos to reglamento 143c straipsnyje;

(p) pagalba už kanapių plotus, numatyta to reglamento IV dalies 10d skyriuje.

2. Šis reglamentas nustato išsamias taisykles dėl žemės, atidėtos žaliavų auginimui, naudojimo taikant bendrųjų išmokų schemą, apibrėžtą Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 III dalyje, ir išmokas už lauko kultūrų plotą, apibrėžtą to reglamento IV dalies 10 skyriuje.

2 straipsnis

Išmokėjimo sąlygos

1. Tiesioginės išmokos, nurodytos 1 straipsnio a, b, c, e, h, i, j, m ir p punktuose skiriamos tik plotams, pagal kiekvieną kultūrą, kuris kaip nurodyta paraiškoje yra ne mažesnis, kaip 0,3 ha, kuriame kiekvienas dirbamas plotas yra didesni, nei mažiausio dydžio, kurį nustato valstybė narė, atsižvelgdama į Reglamento (EB) 796/2004 14 straipsnio 4 dalyje apibrėžtas ribas.

Maltoje tiesioginės išmokos, nurodytos 1 straipsnio a, b, c, e, h, i, j, m ir p punktuose skiriamos tik plotams, pagal kiekvieną kultūrą, kuris kaip nurodyta paraiškoje, yra ne mažesnis, nei 0,1 ha, kuriame kiekvienas dirbamas plotas yra didesnis, nei mažiausio dydžio, kurį nustato valstybė narė, atsižvelgdama į Reglamento (EB) 796/2004 14 straipsnio 4 dalyje apibrėžtas ribas.

2. Tiesioginės išmokos, nurodytos 1 straipsnio a, b, c, h ir j punktuose, skiriamos tik plotams, kurie yra visiškai apsėti ir kuriuose taikomos normalios auginimo sąlygos pagal vietinius standartus.

Tačiau, skiriant konkrečias priemokas už kietųjų kviečių kokybę, numatytas Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 IV dalies 1 skyriuje, ir išmoką už lauko kultūrų plotą, numatytą to reglamento IV dalies 10 skyriuje, augalai, auginami plotuose, kurie yra visiškai apsėti ir kultivuojami pagal vietos standartus, tačiau kuriuose dėl atitinkamos valstybės narės pripažintų išimtinių oro sąlygų juose nepasiekiamas pieninės brandos etapas, toliau atitinka pagalbos skyrimo reikalavimus, jei šie plotai iki šio vegetacinio etapo nenaudojami jokiam kitam tikslui.

3. Per vienus metus vieno kultivuojamo ploto atžvilgiu gali būti paduodama tik viena paraiška dėl išmokos už plotą pagal schemą, finansuojamą pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1258/1999 ( 23 ) 1 straipsnio 2 dalies b punktą.

Tačiau:

(a) dėl bet kurio kultivuojamo ploto, dėl kurio per tuos pačius metus buvo teikiama paraiška dėl konkrečios priemokos už kietųjų kviečių kokybę, numatytos Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 IV dalies 1 skyriuje, arba priemokos už baltymingus augalus, numatytus to reglamento IV dalies 2 skyriuje, gali būti teikiama paraiška dėl išmokos už lauko kultūrų plotą, numatytos Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 IV dalies 10 skyriuje;

(b) dėl bet kurio kultivuojamo ploto, dėl kurio per tuos pačius metus buvo teikiama paraiška dėl konkrečios išmokos už ryžius, numatytos Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 IV dalies 3 skyriuje, arba priemokos už baltymingus augalus, numatytus to reglamento IV dalies 2 skyriuje, gali būti teikiama paraiška dėl pagalbos už sėklą, numatytos Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 IV dalies 9 skyriuje;

(c) dėl bet kurio kultivuojamo ploto, dėl kurio per tuos pačius metus buvo teikiama paraiška dėl pagalbos už energetinius augalus, numatytos Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 IV dalies 5 skyriuje, gali būti teikiama paraiška dėl išmokos už lauko kultūrų plotą, numatytos Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 IV dalies 10 skyriuje, nepažeidžiant Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 90 straipsnio antros pastraipos, arba gali būti teikiama paraiška dėl konkrečios išmokos už ryžius, numatytos Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 IV dalies 3 skyriuje;

(d) dėl bet kurio kultivuojamo ploto, dėl kurio per tuos pačius metus buvo teikiama paraiška dėl išmokos už lauko kultūrų plotą, numatytos Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 IV dalies 10 skyriuje, gali būti teikiama paraiška dėl pagalbos už sėklą, numatyta Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 IV dalies 9 skyriuje.

4. Žemei, naudojamai medžiagų, skirtų produktų, kurie nėra visų pirma skirti žmonėms vartoti ar gyvūnams šerti, nurodytiems Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 55 straipsnio b punkte ir 107 straipsnio 3 dalyje, arba kurioje auginami energetiniai augalai, nurodyti to reglamento IV dalies 5 dalyje negali būti skiriama Bendrijos pagalba, numatyta Reglamento (EB) Nr. 1257/1999 ( 24 ) II dalies VIII skyriuje, išskyrus paramą, skiriamą greitai augančių rūšių augalų sodinimo išlaidoms padengti, kaip numatyta to reglamento 31 straipsnio 3 dalyje.

Medžiagos, skirtos produktų, kurie nėra visų pirma skirti žmonėms vartoti ar gyvūnams šerti, nurodytos Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 55 straipsnio b punkte ir 107 straipsnio 3 dalyje, auginamos ant atidėtos žemės ir iš jų gaunamų tarpinių, galutinių, bendros gamybos bei šalutinių produktų gamybai nelaikomos atitinkančiomis sąlygas gauti finansavimą iš Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo Garantijų skyriaus pagal Reglamento (EB) Nr. 1258/1999 1 straipsnio 2 dalies a punktą.

5. Skiriant priemokas už baltymingus augalus, numatytas Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 IV dalies 2 skyriuje ir išmokas už lauko kultūrų plotą, numatytas to reglamento IV dalies 10 skyriuje „saldieji lubinai“ yra tos lubinų veislės, tarp kurių sėklų yra ne daugiau, nei 5 % karčiųjų sėklų. Karčiųjų sėklų dalis apskaičiuojama pagal šio Reglamento I priede aprašytą tyrimą.

3 straipsnis

Pranešimai

Valstybės narės perduoda Komisijai tokius pranešimus elektroniniu būdu:

(a) vėliausiai iki atitinkamų metų rugsėjo 15 d.: turimus duomenis apie plotus arba kiekius, kuriems skiriama priemoka už pieną arba papildomos priemokos, nurodytos Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 95 ir 96 straipsniuose, kuriems dėl pagalbos buvo teikiama paraiška tais metais, jeigu galima, padalintos į subbazinius plotus;

(b) vėliausiai iki atitinkamų metų spalio 31 d.: galutinius duomenis apie a punkte nurodytus plotus arba kiekius, atsižvelgiant į jau atliktus patikrinimus;

(c) vėliausiai iki kitų metų liepos 31 d.: galutinius duomenis apie plotus ir kiekius, kuriems per atitinkamus metus jau buvo suteikta pagalba, jeigu galima, atėmus plotus, kuriais sumažinama, kaip nustatyta Reglamento (EB) Nr. 796/2004 IV dalies 1 dalyje.

Plotai nurodomi hektarais, apskaičiuotais vienos dešimtosios tikslumu. Kiekiai išreiškiami tonomis, apskaičiuotomis vienos šimtosios tikslumu.

4 straipsnis

Sumažinimo koeficientas

1. Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 75 straipsnyje, 78 straipsnio 2 dalyje, 82, 85 straipsniuose, 89 straipsnio 2 dalyje, 98 straipsnyje, 143 ir 143b straipsnio 7 dalyje nurodytas ploto sumažinimo koeficientas, arba kiekio sumažinimas bei objektyvūs tokios sumažinimo kriterijai, nurodyti to reglamento 95 straipsnio 4 dalyje nustatomas ne vėliau, kaip atitinkamų metų lapkričio 15 d. remiantis duomenimis, perduotas pagal šio reglamento 3(b) straipsnį.

2. Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 75, 82, 85 straipsniuose, 95 straipsnio 4 dalyje, 98 straipsnyje, 143 straipsnyje ir 143(b) straipsnio 7 dalyje minimais atvejais valstybės narės, ne vėliau, kaip iki atitinkamų metų gruodžio 1 d. informuoja Komisiją apie taikyta sumažinimo koeficientą, ir to Reglamento 95 straipsnio 4 dalyje minimais atvejais, apie taikytus objektyvius kriterijus.







2 SKYRIUS

KONKRETI PRIEMOKA UŽ KIETŲJŲ KVIEČIŲ KOKYBĘ

5 straipsnis

Veislių peržiūra

1. Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 74 straipsnio 1 dalyje išvardytos valstybės narės sudaro kietųjų kviečių veislių, atitinkančių konkrečios priemokos už kokybę, numatytos to reglamento 72 straipsnyje, skyrimo reikalavimus, sąrašą pagal veislės tikrinimo metodus, apibrėžtus šio straipsnio 2-5 dalyse.

2. Valstybės narės ne rečiau, kaip kas du metus nurodo bent dvi reprezentacines veisles. Tokios reprezentacinės veislės yra sertifikuotos kietųjų kviečių veislės.

3. Valstybės narės ištiria kietųjų kviečių veisles pagal toliau apibrėžtus kokybės parametrus, ir suteikia kiekvienam parametrui atitinkamą svertinę reikšmę:

(a) baltymų kiekis (40 %);

(b) glitimo kokybė (30 %):

(c) geltonumo indeksas (20 %);

(d) natūrinis svoris arba vieno tūkstančio grūdų svoris (10 %).

Pirmosios pastraipos a-d punktuose nurodytų kokybės parametrų vidurkių suma, padauginta iš nurodytos vertės procentais, nurodo veislių kokybės indeksą.

Kiekviena valstybė narė per mažiausiai dviejų metų laikotarpį palygina kietųjų kviečių veislių kokybės indeksus su reprezentacinių veikslių kokybės indeksas regioniniu lygiu. Tiriamos tos veislės, kurios yra registruotos kiekvienos valstybės narės nacionaliniuose kataloguose, išskyrus tas veisles, apie kurias per paskutinius tris metus nebuvo renkami analitiniai duomenys, kadangi jos yra nebenaudojamos, arba nėra sertifikuotos.

Tuo tikslu, laikydamos, kad reprezentacinėms veislėms suteiktas vidutinis kokybės indeksas yra 100, kiekviena valstybė narė apskaičiuoja procentinį dydį, priskirtiną kiekvienai kietųjų kviečių veislei, palyginus su indeksu 100 pagal kiekvieną pirmosios pastraipos a-d punktuose nurodytą kokybės parametrą. Tik tos kietųjų kviečių veislės, kurių indeksas yra 98 ar daugiau yra laikomos atitinkančiomis konkrečios priemokos už kietųjų kviečių kokybę skyrimo reikalavimus.

4. Valstybė narė gali išbraukti iš priemokos skyrimo reikalavimus atitinkančių kietųjų kviečių sąrašo tas veisles, kurių kietųjų kviečių stikliškumo praradimo rodiklis yra didesnis nei 27 % („mitadinage“).

5. Dėl tinkamumo gauti priemoką gali būti tiriamos ir veislės, registruotos kitos valstybės narės nacionaliniame kataloge.

6 straipsnis

Analizės metodai

1. Naudojami Komisijos reglamente (EB) Nr. 824/2000 ( 25 ) apibrėžti kietųjų kviečių („mitadinage“) baltymų kiekio, natūrinio svorio ir stikliškumo praradimo rodiklio nustatymo metodai.

2. Geltonumo indeksas matuojamas pagal ICC 152 metodą arba lygiavertį pripažintą metodą.

3. Glitimo kokybė nustatoma ICC 158 metodu arba ICC 151 metodu.

7 straipsnis

Sertifikuotų sėklų kokybė

Iki tų metų, per kuriuos buvo skirta konkreti priemoka už kietųjų kviečių kokybę spalio 1 d., valstybės narės nustato mažiausią sėklų, sertifikuotų pagal Direktyvą 66/402/EEC ( 26 ), naudotiną pagal taikomus žemdirbystės metodus ir atitinkamoje auginimo zonoje.

8 straipsnis

Skelbimai ir pranešimai

1. Valstybės narės vėliausiai iki metų einančių prieš metus, per kuriuos buvo skirta priemoka, spalio 1 d. paskelbia žieminių kietųjų kviečių, atitinkančių konkrečios priemokos už kokybę reikalavimus nacionaliniu ar regioniniu mastu, sąrašą, ir vėliausiai iki gruodžio 31 d. pavasarinių kietųjų kviečių veislių, atitinkančių konkrečios priemokos už kietųjų kviečių kokybę, sąrašą.

2. Valstybės narės ne vėliau kaip per vieną mėnesį nuo 1 dalyje nurodytų datų pateikia Komisijai 1 dalyje nurodytų veislių sąrašą, ir, praneša mažiausius naudotinus sertifikuotų veikslių kiekius, jeigu jie buvo pakeisti.

9 straipsnis

Galiojimas

1. Šio 8 straipsnio 1 dalyje nurodytą sąrašą įtrauktos veislės bus laikomos atitinkančiomis konkrečios priemokos už kietųjų kviečių kokybę skyrimo reikalavimus penkis metus nuo pirmo jų įtraukimo į tokį sąrašą.

2. Tokio veislių tinkamumo laikotarpis gali būti pratęstas dar penkiems metams, remiantis per antrus ir trečius pirmojo penkių metų laikotarpio metus atliktos kokybinės analizės rezultatais.

10 straipsnis

Pereinamojo laikotarpio priemonės

1. Valstybės narės ne vėliau, kaip 2004 m. spalio 1 d. paskelbia 2005 metams atrinktų žieminių kietųjų kviečių veislių, atitinkančių konkrečios priemokos už kietųjų kviečių kokybę reikalavimus, sąrašą, ir iki 2004 m. gruodžio 31 d. paskelbia tokių pavasarinių veislių sąrašą.

2. Valstybės narės sudaro 1 dalyje minimą sąrašą iš sąrašo išbraukdamos veisles, kurios yra registruotos nacionaliniame kataloge, veisles, kurios nebuvo sertifikuotos 2003 ir 2004 metais, ir veisles, kurios neatitinka bent dviejų iš šių keturių parametrų:

(a) mažiausias baltymų kiekis 11,5 %;

(b) mažiausias specifinis svoris 78 kg/hl, arba vieno tūkstančio grūdų mažiausias svoris 42 g;

(c) didžiausias kietųjų kviečių stikliškumo praradimo koeficientas („mitadinage“) yra 27 %;

(d) mažiausias glitimo kiekis 10 %.

3. Į veislių atitinkančių priemokos skyrimo reikalavimus 2005 ir 2006 metais sąrašą gali būti įtraukiamos ir veislės, įtrauktos į kitos valstybės narės atrinktų veislių sąrašą, remiantis tos kitos valstybės narės atliktos kokybinės analizės rezultatais.







3 SKYRIUS

PRIEMOKA UŽ BALTYMINGUS AUGALUS

11 straipsnis

Grūdų ir baltymingų augalų mišinys

Regionuose, kuriuose baltymingi augalai yra tradiciškai sėjami maišant su grūdais, priemoka už baltymingus augalus mokama pareiškėjo prašymu, jeigu jis atitinkamos valstybės narės kompetentingoms institucijoms priimtina forma pateikia įrodymus, kad tokiame mišinyje baltymingi augalai yra vyraujantys. Tokie plotai nėra laikomi atitinkančiais konkrečios regioninės pagalbos už lauko kultūras, nurodytos Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 98 straipsnyje, skyrimo reikalavimus.







4 SKYRIUS

KONKRETI IŠMOKA RYŽIAMS

12

straipsnis Sėjos datos

Kad atitiktų konkrečios išmokos ryžiams skyrimo reikalavimus, deklaruojami plotai turi būti apsėti ne vėliau, kaip:

(a) Ispanijoje ir Portugalijoje – birželio 30 d. iki atitinkamo derliaus,

(b) kitose auginančiose Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 80 straipsnio 2 dalyje nurodytose valstybėse narėse, - gegužės 31 d.

Tačiau Prancūzijos Gvianoje plotai apsėjami atitinkamai pagal du sėjos ciklus, vėliausiai gruodžio 31 d. ir birželio 30 d. iki tokių ciklų, ir konkreti išmoka ryžiams skiriama pagal vidutinį plotą apsėtą per tuos du atitinkamus sėjos ciklus.

13 straipsnis

Sumažinimo koeficientas

Plotų sumažinimas skiriant konkrečias išmokas ryžiams, kaip nurodyta Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 82 straipsnyje, yra apskaičiuojamas pagal šio reglamento II priedą.

14 straipsnis

Pranešimai

1. Valstybės narės, vadovaudamosi 3 straipsniu, teikia Komisijai tokią informaciją:

(a) vėliausiai iki rugsėjo 15 d.: (i) nacionaliniame kataloge registruotų veislių, klasifikuojamų pagal Tarybos reglamento (EB) 1785/2003 ( 27 ) I priedo 2 punkte apibrėžtus kriterijus, sąrašą, (ii) apsėti plotai, dėl kurių buvo pateiktos paraiškos gauti konkrečias išmokas ryžiams, pagal ryžių veisles, bazinius ir subbazinius plotus, pagal šio reglamento III(A) priede pateiktą formą, įskaitant bazinių ir subbazinių plotų viršijimus;

(b) vėliausiai iki spalio 31 d. informaciją apie apsėtų plotų, dėl kurių buvo pateikta paraiška dėl konkrečios išmokos ryžiams pagal (a) dalį ir naudojant III (B) priede pateiktą formą, pakeitimus;

(c) vėliausiai iki liepos 31 d. informaciją apie apsėtus plotus, kuriems konkreti išmoka ryžiams buvo faktiškai išmokėta per pastaruosius prekybos metus, pagal II priede apibrėžtą apskaičiavimo metodą, ir naudojant III(C) pateiktą formą.

2. Prancūzijos Gviana pateikia informaciją apie apsėtus plotus pagal vidutinius per du sėjos ciklus apsėtus plotus.

3. Valstybės narės gali kiekvienais metais peržiūrėti savo bazinių plotų padalijimus arba plotų padalijimus į subbazinius plotus, ir objektyvius tokį padalijimą pagrindžiančius kriterijus. Jos perduoda tokią informaciją Komisijai vėliausiai iki gegužės 15 d. prieš nuimant atitinkamą derlių.







5 SKYRIUS

IŠMOKOS UŽ RIEŠUTŲ PLOTUS

15 straipsnis

Bendrijos pagalbos skyrimo atitikimo sąlygos

1. Šiame skyriuje riešutynas yra vienarūšis ir vientisas plotas, apsodintas riešutais, kurių neskiria jokie kiti augalai arba plantacijos ir kuris yra geografiškai tęstinis. Atskiri medžiai arba atskiros riešutų medžių juostos pakelėse nelaikomos riešutynu.

Nukrypstant nuo pirmosios dalies nuostatų, valstybės narės gali leisti, kad būtų ir kitų medžių, kurie sudarytų ne daugiau 10 % nuo 3 dalyje nurodyto medžių skaičiaus. Be to, valstybės narės gali leisti auginti ir kaštonų medžius, jeigu užtikrinamas 3 dalyje nurodytas pagalbos skyrimo sąlygas atitinkančių riešutų skaičius.

2. Tiktai sodai, kuriuose auga riešutai ir kurie pagal reglamento (EB) Nr. 796/2004 11 straipsnį nustatytą datą atitinka šio straipsnio 3 ir 4 dalyje nurodytas sąlygas yra laikomi atitinkančiais išmokų už plotą, numatytų Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 83 straipsnyje, skyrimo reikalavimus.

Jeigu riešutynuose auginami skirtingų rūšių riešutai, arba pagalba yra diferencijuojama pagal augalų funkcijas, pagalbos skyrimo atitikimo sąlygos ir pagalbos dydis pagal riešutų tipą nustatomas pagal vyraujančią riešutų rūšį.

3. Mažiausias riešutyno sklypo plotas negali būti mažesnis nei 0,10 ha.

Nustatomas mažiausias medžių skaičius viename hektare riešutyno:

(i) 125 lazdyno riešutams;

(ii) 50 migdolams;

(iii) 50 graikiniams riešutams;

(iv) 50 pistacijoms;

(v) 30 saldžiavaisio pupmedžio vaisiams.

4. Valstybės narės gali numatyti ir didesnius mažiausius plotus ar medžių tankumą, nei apibrėžta 3 dalyje, remdamosi objektyviais kriterijais ir atsižvelgdamos į konkrečias plotų savybes bei auginamus augalus.

16 straipsnis

Atitikimas nacionalinės pagalbos skyrimo sąlygoms

Nacionalinei pagalbai, apibrėžtai Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 87 straipsnyje taikomas 15 straipsnis.

Nepažeisdama Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 87 straipsnio, valstybė narė gali nustatyti ir kitus tinkamumo kriterijus, jeigu tokie kriterijai atitinka pagalbos schemos aplinkosauginius, kaimo plėtros, socialinius ir ekonominius tikslus ir nėra diskriminaciniai gamintojų atžvilgiu. Valstybės narės gali imtis reikalingų priemonių užtikrinti, kad ūkininkai laikytųsi tokių tinkamumo kriterijų.

17 straipsnis

Pranešimai

1. Valstybės narės praneša Komisijai bet kokiu atveju iki paraiškos pateikimo datos, kurią valstybės narės nustato pagal Reglamento (EB) Nr. 796/2004 11 straipsnį, ir ne vėliau, kaip:

(a) iki kovo 31 d. 15 straipsnio 4 dalyje nurodytus aukštesnius lygius ir kriterijus, ir 16 straipsnyje minimus papildomus kriterijus;

(b) iki gegužės 15 d., jeigu valstybė narė diferencijuoja pagalbą pagal Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 83 straipsnio 2 dalį, išmokų pagal plotą dydį pagal atskirus produktus, ir/arba pakeistus nacionalinius garantuojamus plotus („NGP“).

2. Bet koks Komisijai pagal 1 dalį pateiktos informacijos pakeitimas galioja kitais metais, ir apie jį atitinkama valstybė narė nedelsdama praneša Komisijai, nurodydama objektyvius kriterijus, kuriais remiantis tokie pakeitimai buvo padaryti.

18 straipsnis

Pereinamojo laikotarpio priemonės

1. Valstybės narės gali nuspręsti nutraukti modernizavimo planų, minimų Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 86 straipsnio 2 dalyje įgyvendinimą anksčiau numatyto laiko, ir tokio nutraukimo sąlygas, ir kokiomis sąlygomis atitinkami plotai tampa atitinančiais paramos pagal to reglamento IV dalies 4 skyriuje minimą schemą skyrimo kriterijus.

2. Nustatydama 1 dalyje minimas sąlygas, valstybė narė užtikrina, kad:

(a) planas nebūtų nutraukiamas iki yra visiškai užbaigiamas metų laikotarpis;

(b) valstybės narės plane numatyti pradiniai tikslai yra pasiekti.







6 DALIS

PAGALBA UŽ KRAKMOLO GAMYBAI SKIRTAS BULVES

19 straipsnis

Atitikimas pagalbos skyrimo sąlygoms

Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 93 straipsnyje numatyta pagalba už krakmolo gamybai skirtas bulves skiriama bulvėms kurios auginamos pagal Komisijos reglamento (EB) Nr. 2236/2003 ( 28 ) 3 straipsnį, ir pagal bulvių neto svorį, nustatytą vienu Komisijos reglamento (EB) Nr. 2235/2003 ( 29 ) I priede apibrėžtų metodu, pagal krakmolo kiekį pristatytose bulvės, pagal to reglamento II priede nustatytas normas.

Bulvėms, kuriose krakmolo kiekis yra mažesnis nei 13 %, pagalba neskiriama, išskyrus atvejus, kai taikoma Reglamento (EB) Nr. 2236/2003 5 straipsnio 3 dalis.

20 straipsnis

Mažiausia kaina

Pagalba krakmolo gamybai skirtoms bulvėms mokama su sąlyga, kad pateikiamas įrodymas, jog pristatymo į gamyklą metu buvo sumokėta kaina, ne mažesnė, nei apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 1868/94 4a straipsnyje pagal Reglamento (EB) Nr. 2235/2003 II Priede nustatytas normas.

Taikoma Reglamento (EB) 2236/2003 10 straipsnio 2 dalis.

21 straipsnis

Išmokėjimas

1. Nepažeidžiant Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 28 straipsnio, valstybė narė, kurios teritorijoje bulvės buvo užaugintos, išmoka ūkininkui pagalbą krakmolo gamybai skirtoms bulvėms, kai tik visas prekybos metų bulvių kiekis yra pristatomas į krakmolo gamybos įmonę per keturis mėnesius nuo šio reglamento 20 straipsnyje minimo įrodymo pateikimo ir užtikrinimo, kad yra tenkinamos šio reglamento 19 straipsnyje nurodytos sąlygos.

2. Nuo prekybos metų gruodžio 1 d. valstybės narės gali išmokėti avansinius mokėjimus, pagal atskiras ūkininko per tuos prekybos metus į krakmolo gamybos įmonę pristatyto bulvių kiekio dalis. Kiekvienas avansinis mokėjimas išmokamas tai bulvių kiekio daliai, kurios atžvilgiu buvo pateiktas 20 straipsnyje minimas įrodymas ir kurios atžvilgiu tenkinamos 19 straipsnyje minimos sąlygos.

3. Išmokai už krakmolo gamybai skirtų bulves išreikšti nacionaline valiuta taikomas Reglamento (EB) Nr. 2236/2003 20 straipsnyje nurodytas keitimo kursas.







7 DALIS

PRIEMOKA UŽ PIENĄ IR PAPILDOMOS IŠMOKOS

22 straipsnis

Veiklos nevykdymo atvejai

1. Jeigu fizinis arba juridinis asmuo, turintis individualų referencinį kiekį, per dvylikos mėnesių laikotarpį, kuris baigiasi atitinkamų metų kovo 31 d. neatitinka gamintojo apibrėžimo, pateikto Reglamento (EB) Nr. 1788/2003 5 straipsnio c punkte, jam neskiriamos priemokos už pieną arba papildomos išmokos, išskyrus atvejus, jeigu iki paraiškos pateikimo termino pabaigos jis gali pateikti kompetentingai institucijai priimtinus įrodymus, kad gamyba buvo pradėta.

2. 1 dalis netaikoma nenugalimų aplinkybių atveju, ir tinkamai pagrįstais atvejais, kai daromas poveikis atitinkamų ir kompetentingų institucijų pripažintų gamintojų gamybiniams pajėgumams.







8 SKYRIUS

PAGALBA UŽ ENERGETINIUS AUGALUS







1 SKIRSNIS

Apibrėžimai

23 straipsnis

Apibrėžimai

Šiame skyriuje:

(a) „pareiškėjas“ yra bet kuris ūkininkas, kultivuojantis Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 88 straipsnyje minimus plotus, siekdamas gauti tame straipsnyje nurodytą pagalbą;

(b) „pirmasis perdirbėjas“ yra bet kuris žemės ūkio žaliavinės medžiagos naudotojas, kuris užsiima jos pirminiu perdirbimu, siekdamas gauti vieną ar daugiau Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 88 straipsnio antroje pastraipoje minimų produktų.







2 SKIRSNIS

Sutartis

24 straipsnis

Žaliavos naudojimas

1. Plotuose, kuriems skiriama pagalba pagal Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 88 straipsnį, gali būti auginamos bet kurios žaliavinės kultūros, išskyrus cukrinius runkelius, jeigu tokios kultūros pirmiausia yra skiriamos to straipsnio antroje pastraipoje nurodytiems energetikos produktams gaminti.

Energetikos produktų, gautų perdirbant žaliavą ekonominė vertė yra didesnė, nei visų kitų kitokios paskirties ir tokio perdirbimo būdu gautų produktų, kaip nustatoma pagal 39 straipsnio 3 dalyje apibrėžtą vertinimo metodą.

2. 1 dalyje nurodytos žaliavinės kultūros auginamos pagal auginimo sutartį, nurodytą Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 90 straipsnyje, ir šiame skyriuje apibrėžtomis sąlygomis.

3. Pareiškėjai pristato visas nuimtas žaliavines kultūras pirmajam perdirbėjui, kuris priima iš pareiškėjo tokias pristatytas kultūras, ir užtikrina, kad vienam ar daugiau energetikos produktų, minimų Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 88 straipsnio antroje pastraipoje, gamybai Bendrijoje būtų naudojamas lygiavertis tokių žaliavinių kultūrų kiekis.

Kai išaugintas žaliavines kultūras pirmasis perdirbėjas faktiškai naudoja pagaminti tarpiniams produktams arba šalutiniams produktams, jis gali tokį patį tarpinių arba šalutinių produktų kiekį naudoti pagaminti vieną ar daugiau pirmoje pastraipoje nurodytų galutinių produktų.

Antroje pastraipoje nurodytu atveju pirmasis perdirbėjas informuoja kompetentingą instituciją, kuriai yra sumokėtas užstatas. Kai toks pats kiekis yra naudojamas kitoje valstybėje narėje, nei žaliavinės kultūros buvo faktiškai užaugintos, atitinkamų valstybių narių kompetentingos institucijos informuoja viena kitą apie tokį sandorį.

4. Pagal nacionalines sutartinius santykius reglamentuojančias nuostatas, pirmasis perdirbėjas gali paskirti trečią šalį priimti žaliavines medžiagas iš paraišką dėl pagalbos teikiančio ūkininko. Paskirtoji šalis veikia išimtinai pirmojo perdirbėjo vardu ir jo naudai, o pirmasis perdirbėjas išlieka atsakingu už šioje dalyje nurodytų įsipareigojimų įvykdymą.

25 straipsnis

Leidžiančios nukrypti nuostatos

1. Nepaisant 24 straipsnio 2 ir 3 dalių, valstybės narės gali pareiškėjams leisti:

(a) naudoti trumpos rotacijos miško medžius, kurių KN kodas ex060290 41 arba visus grūdus arba aliejinių augalų sėklas, kurių KN kodai yra 1201 00 90, 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91 ir 1206 00 99 išaugintus: (i) kaip kuras jų žemės ūkio valdoms šildyti, (ii) elektros energijos arba biokuro jų valdose gamybai;

(b) perdirbti visas jų valdose užaugintas žaliavas į biodujas, kurios KN kodas yra 2711 29 00.

2. 1 dalyje nurodytais atvejais, pareiškėjai:

(a) įsipareigoja, pateikdami pareiškimą vietoje 26 straipsnyje nurodytos sutarties, naudoti arba tiesiogiai perdirbti pareiškime nurodytas žaliavas; tokiais atvejais 26-40 straipsniai taikomi mutatis mutandis.

(b) pateikia visas išaugintas žaliavines kultūras pasverti valstybės narės paskirtai institucijai arba įmonei, ir veda atskirą visų sunaudotų žaliavų bei iš jų perdirbimo būdu pagamintų produktų ir šalutinių produktų apskaitą; tačiau, grūdai ir aliejinių augalų sėklos bei šiaudai, jeigu jų perdirbimui pasitelkiama visa gamykla, gali būti ne sveriami, bet įvertinami pagal jų tūrį.

3. Taikydamos pirmą dalį valstybės narės užtikrina pakankamas kontrolės priemones užtikrinti, kad žaliavos būtų tiesiogiai naudojamos valdoje, arba perdirbamos į biodujas, kurių KN kodas yra 2711 29 00.

4. Pagal 1 dalies a punktą naudojami grūdai ir aliejinių augalų sėklos yra denatūruojamos pagal valstybės narės nustatytą metodą. Valstybės narės gali leisti denatūruoti ne pačias aliejinių augalų sėklas, o aliejų, pagamintą iš aliejinių augalų sėklų pagal 1 dalies a punkto ii papunktį, jeigu tik toks denatūravimas atliekamas iš karto po to, kai sėklos yra perdirbtos į aliejų, ir yra patikrinta, kaip yra naudojamos sėklos.

26 straipsnis

Sutartis

1. Kartu su paraiška dėl pagalbos pareiškėjai kompetentingoms institucijoms pateikia sutartis, kurias jie yra sudarę su pirmuoju perdirbėju.

2. Pareiškėjai užtikrina, kad sutartyse būtų nurodyti tokie duomenys:

(a) sutarties šalių vardai ir adresai;

(b) sutarties galiojimo trukmė;

(c) visų žaliavinių medžiagų veislės ir kiekviena veisle apsodinti plotai;

(d) visos planuojamų žaliavinių kultūrų kiekių pristatymui taikomos sąlygos;

(e) įsipareigojimas įvykdyti savo prievoles pagal 24 straipsnio 3 dalį;

(f) numatomas pirminis galutinis žaliavos panaudojimas, kiekvienas galutinis panaudojimas pagal 24 straipsnio 1 dalyje ir 39 straipsnio 3 dalyje apibrėžtas sąlygas.

3. Pareiškėjai užtikrina, kad sutartys būtų sudarytos tokiu metu, kad pirmajam perdirbėjui pakaktų laiko pateikti tokios sutarties kopiją pareiškėjo kompetentingai institucijai per 34 straipsnio 1 dalyje nurodytą laikotarpį.

4. Kontrolės tikslais valstybės narės gali reikalauti pareiškėjo sudaryti atskiras tiekimo sutartis kiekvienai žaliavinei kultūrai.







3 SKIRSNIS

Sutarčių keitimas ir nutraukimas

27 straipsnis

Sutarčių keitimas ir nutraukimas

Jeigu sutarties šalys iš dalies keičia arba nutraukia sutartį po to, kai pareiškėjas pateikia paraišką dėl pagalbos, pareiškėjas gali ir toliau laikyti tokią paraišką galiojančia tik su sąlyga, jeigu informuoja kompetentingą instituciją apie tokius pakeitimus arba sutarties nutraukimą ne vėliau, nei paskutinę valstybės narės nustatytą sutarties pakeitimo dieną, kad galima būtų atlikti reikalingus patikrinimus.

28 straipsnis

Išskirtinės aplinkybės

Nepažeidžiant 27 straipsnio, jeigu pareiškėjas informuoja kompetentingą instituciją, kad dėl išskirtinių aplinkybių jis negalės pateikti visų arba dalies sutartyje apibrėžtų žaliavinių kultūrų, kompetentinga institucija, gavusi pakankamus įrodymus apie išimtinių aplinkybių buvimą, gali leisti numatyti tokius sutarties pakeitimus, kurie gali pasirodyti pateisinamais, arba gali leisti sutartį nutraukti.

Jeigu žemės plotas, dėl kurio yra sudaryta sutartis, yra sumažinamas, arba jeigu sutartis yra nutraukiama, pareiškėjas netenka teisės į šiame skyriuje apibrėžtą pagalbą žemės dalies, kuriai sutartis netaikoma, atžvilgiu.

29 straipsnis

Galutinio naudojimo pakeitimas

Nepažeisdami 27 straipsnio, pirmieji perdirbėjai gali pakeisti numatytą žaliavų pirminį panaudojimą, kaip nurodyta 26 straipsnio 2 dalies f punkte, po to, kai sutartimi numatytos žaliavos jau yra pristatytos, ir įvykdytos 31 straipsnio 1 dalyje ir 34 straipsnio 3 dalies pirmoje pastraipoje apibrėžtos sąlygos.

Galutinio naudojimo pakeitimai atliekami pagal 24 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje ir 39 straipsnio 3 dalyje apibrėžtas sąlygas.

Pirmasis perdirbėjas teikia kompetentingoms institucijoms išankstinį pranešimą, kad šios galėtų vykdyti reikalingus patikrinimus.







4 SKIRSNIS

Orientaciniai derliai ir pristatytini kiekiai

30 straipsnis

Orientaciniai derliai

Kasmet, laikydamosi reikiamos tvarkos valstybės narės nustato orientacinius derlius, kuriuos reikės išauginti, ir apie juos informuoja atitinkamus pareiškėjus.

31 straipsnis

Pristatytini kiekiai

1. Pareiškėjai kompetentingoms institucijoms deklaruoja bendrą nuimtų žaliavų kiekį pagal rūšis ir patvirtina pristatytų žaliavų kiekius bei šalis, kurioms jie buvo pristatyti.

2. Faktiniai pareiškėjų pirmiesiems perdirbėjams pristatytini kiekiai turi bent jau atitikti orientacinį derlių.

Vis dėlto tinkamai pagrįstais atvejais valstybės narės gali išimties tvarka priimti kiekį, kuris būtų iki 10 % mažesnis už orientacinį derlių.

Be to, kai kompetentingos institucijos leidžia keisti ar nutraukti sutartis pagal 28 straipsnį ir kai manoma, jog tai pagrįsta, jos gali sumažinti kiekius, kuriuos pareiškėjai turi pristatyti pagal pirmąją pastraipą.







5 SKIRSNIS

Pagalbos mokėjimo sąlygos

32 straipsnis

Mokėjimas

1. Pagalba gali būti mokama pareiškėjams prieš žaliavos perdirbimą. Vis dėlto, toks mokėjimas galimas tik tada, kai pirmajam perdirbėjui pristatomi reikiami žaliavos kiekiai pagal šį skyrių ir kai:

(a) pateikiamas 31 straipsnio 1 dalyje minimas pareiškimas;

(b) pirmojo perdirbėjo kompetentingai institucijai pateikiama sutarties kopija pagal 34 straipsnio 1 dalį ir įvykdomos 24 straipsnio 1 dalyje minimos sąlygos;

(c) kompetentinga institucija gauna įrodymą, kad buvo sumokėtas visas 35 straipsnio 2 dalyje numatytas užstatas;

(d) už mokėjimą atsakinga institucija patikrina, ar kiekvienos paraiškos atžvilgiu tenkinamos 26 straipsnyje nustatytos sąlygos.

2. Už dvimečius augalus, kai žaliavos nuimamos ir pristatomos tik antraisiais auginimo metais, mokama kiekvienais iš tų dviejų metų sudarius 26 straipsnyje numatytą sutartį, jei kompetentingos institucijos nustato, kad:

(a) jau pirmaisiais auginimo metais yra įvykdyti šio straipsnio 1 dalies b, c ir d punktuose nustatyti įpareigojimai, ir

(b) antraisiais auginimo metais yra įvykdyti šio straipsnio 1 dalies a punkte nustatyti įpareigojimai ir perduota 34 straipsnio 3 dalies pirmojoje pastraipoje minima informacija.

Mokama tik už pirmuosius auginimo metus, jei kompetentingos institucijos gauna įrodymą, kad buvo sumokėtas 35 straipsnio 2 dalyje numatytas užstatas. Norint gauti išmoką už antruosius auginimo metus, užstato mokėti nereikia.

3. Už daugiamečius augalus pagalba mokama kasmet nuo sutarties sudarymo. 2 dalyje nustatytos sąlygos taikomos mutatis mutandis.







6 SKIRSNIS

Sutartis ir pareiškėjų bei pirmųjų perdirbėjų įsipareigojimai

33 straipsnis

Perdirbėjų skaičius

Energetikos produktus daugiausia turi gaminti antrasis perdirbėjas.

34 straipsnis

Sutartis ir pareiškėjų ir pirmųjų perdirbėjų įsipareigojimai

1. Ne vėliau kaip iki pagalbos paraiškų už konkrečius metus atitinkamoje valstybėje narėje padavimo galutinės datos pirmieji perdirbėjai kompetentingoms institucijoms pateikia sutarties kopiją.

Kai pareiškėjai ir pirmieji perdirbėjai konkrečiais metais keičia ar nutraukia sutartis iki 27 straipsnyje paminėtos dienos, ne vėliau kaip tą dieną pirmieji perdirbėjai kompetentingoms institucijoms pateikia pakeistos ar nutrauktos sutarties kopiją.

2. Pirmieji perdirbėjai kompetentingoms institucijoms pateikia reikiamą informaciją apie konkrečią perdirbimo tvarką, pirmiausiai, apie kainas ir techninius perdirbimo koeficientus, kurie bus taikomi nustatant galutinių produktų, kurie gali būti pagaminti, kiekius. Taikomi 40 straipsnio 1 dalyje nustatyti koeficientai.

3. Pirmieji perdirbėjai, kurie perėmė žaliavas iš pareiškėjų, per valstybės narės nustatytiną terminą, sudarantį sąlygas per Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 28 straipsnyje nustatytą laikotarpį atlikti mokėjimus, informuoja kompetentingas institucijas apie gautų žaliavų kiekius, nurodo rūšis, žaliavas pristačiusios sutarties šalies pavadinimą ir adresą, pristatymo vietą ir sutarties numerį.

Jei pirmųjų perdirbėjų valstybės narės nėra tos pačios valstybės narės, kuriose buvo užaugintos žaliavos, per 40 darbo dienų nuo pirmojoje pastraipoje minėtos informacijos gavimo atitinkamos kompetentingos institucijos informuoja pareiškėjo institucijas apie bendrus pristatytų žaliavų kiekius.







7 SKIRSNIS

Užstatai

35 straipsnis

Pirmieji perdirbėjai

1. Pirmieji perdirbėjai kompetentingoms institucijomis iki paraiškų dėl mokėjimo už konkrečius metus atitinkamoje valstybėje narėje padavimo galutinės dienos sumoka visą 2 dalyje numatytą užstatą.

2. Užstatai, kuriuos reikės sumokėti už kiekvieną žaliavą, apskaičiuojami visų pagal šią schemą dirbamų plotų, dėl kurių yra sudaryta sutartis su atitinkamu pirmuoju perdirbėju, naudojamų tai žaliavai auginti, sumą dauginant iš 60 EUR normos už hektarą.

3. Jei sutartys keičiamos ar nutraukiamos pagal 27 ar 28 straipsnius, atitinkamai patikslinami sumokėti užstatai.

4. Užstato už kiekvieną žaliavą procentinė dalis grąžinama, jei atitinkamo pirmojo perdirbėjo kompetentinga institucija gauna įrodymą, kad konkrečios žaliavos kiekis buvo perdirbtas pagal 26 straipsnio 2 dalies f punkte nustatytus reikalavimus, atitinkamais atvejais atsižvelgiant į pagal 29 straipsnį padarytus pakeitimus.

36 straipsnis

Pagrindiniai ir antraeiliai reikalavimai

1. Toliau išvardyti įsipareigojimai laikomi pagrindiniais reikalavimais, kaip apibrėžta Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2220/85 ( 30 ) 20 straipsnyje:

(a) įsipareigojimas perdirbti žaliavų kiekius daugiausia į sutartyje nurodytus galutinius produktus. Žaliavos perdirbamos iki antrųjų metų po derliaus nuėmimo liepos 31 d.;

(b) įsipareigojimas prie produktų pridėti kontrolinį egzempliorių T5 pagal šio reglamento 37 ir 38 straipsnius.

2. Toliau išvardyti pirmųjų perdirbėjų įsipareigojimai laikomi antraeiliais reikalavimais, kaip apibrėžta Reglamento (EEB) Nr. 2220/85 20 straipsnyje:

(a) įsipareigojimas priimti visas pareiškėjų pristatytas žaliavas pagal šio reglamento 24 straipsnio 3 dalį;

(b) įsipareigojimas pateikti sutarčių kopijas pagal šio reglamento 34 straipsnio 1 dalį;

(c) įsipareigojimas pateikti pagal 34 straipsnio 3 dalies pirmąją pastraipą reikalaujamą informaciją;

(d) įsipareigojimas sumokėti užstatą pagal šio reglamento 35 straipsnio 1 dalį.







8 SKIRSNIS

Pardavimo, perleidimo ar pristatymo kitai Valstybei narei arba eksporto dokumentai

37 straipsnis

Kontrolinis egzempliorius T5

Jei pirmieji perdirbėjai tarpinius produktus, dėl kurių yra sudarytos 26 straipsnyje numatytos sutartys, parduoda ar perleidžia antriesiems perdirbėjams kitoje valstybėje narėje, prie šių produktų pridedamas kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinys, išduotas pagal Reglamento (EEB) Nr. 2454/93.

Kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinio 104 langelyje „Kita“ įrašomas vienas iš šių įrašų:

— Producto destinado a su transformación o entrega de acuerdo con lo establecido en el articulo 26 del Reglamento (CE) no 1973/2004 de la Comisión;

— Použito pro zpracování nebo dodávku v souladu s článkem 26 nařízení Komise (ES) 1973/2004

— Skal anvendes til forarbejdning eller levering i overensstemmelse med artikel 26 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1973/2004

— Zur Verarbeitung oder Lieferung gemäß Artikel 26 der Verordnung (EG) Nr. 1973/2004 der Kommission zu verwenden

— Προς χρήση για μεταποίηση ή παράδοση σύμφωνα με το άρθρο 26 του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1973/2004 της Επιτροπής

— To be used for processing or delivery in accordance with Article 26 of Commission Regulation (EC) No 1973/2004

— Kasutamiseks töötlemisel või tarnimisel vastavalt komisjoni määruse (EÜ) nr 1973/2004 artiklile 26

— À utiliser pour transformation ou livraison conformément aux dispositions de l'article 26 du règlement (CE) no 1973/2004 de la Commission

— Da consegnare o trasformare conformemente all'articolo 26 del regolamento (CE) n. 1973/2004 della Commissione

— Izmantot pārstrādei vai piegādei saskaņā ar Komisijas Regulas (EK) Nr. 1973/2004 26. panta nosacījumiem

— Naudoti perdirbimui arba pristatymui pagal Komisijos reglamento (EB) Nr. 1973/2004 26 straipsnio nuostatas

— A Bizottság 2004/1973/EK rendelete szerint feldolgozásra, vagy átadásra használandó

— Te gebruiken voor verwerking of aflevering overeenkomstig artikel 26 van Verordening (EG) nr. 1973/2004 van de Commissie

— Do wykorzystania w procesie przetwórstwa bądź do dostawy zgodnie z postanowieniami zawartymi w art. 26 rozporządzenia Komisji (WE) nr 1973/2004

— A utilizar para transformação ou entrega em conformidade com o artigo 26 do Regulamento (CE) n.o 1973/2004 da Comissão

— Na spracovanie alebo dodávku v súlade s článkom 26 nariadenia Komisie (ES) č. 1973/2004

— Se uporablja za predelavo ali dostavo v skladu s členom 26 Uredbe Komisije (ES) št. 1973/2004

— Käytetään jalostamiseen tai toimittamiseen komission asetuksen (EY) N:o 1973/2004 26 artiklan mukaisesti

— Används till bearbetning eller leverans i enlighet med artikel 26 i kommissionens förordning (EG) nr 1973/2004.

38 straipsnis

Kontrolinio egzemplioriaus T5 alternatyvos

Jei dėl aplinkybių, už kurias pirmasis perdirbėjas nėra atsakingas, kontrolinis egzempliorius T5 negrąžinamas už kontrolę atsakingoje valstybėje narėje, kurioje yra įsisteigęs pirmasis perdirbėjas, atsakingo organo išvykimo įstaigai, per du mėnesius nuo žaliavų perdirbimo laikotarpio pabaigos, kaip numatyta 36 straipsnio 1 dalies a punkte, kaip alternatyvos kontroliniam egzemplioriui T5 gali būti priimami šie dokumentai:

(a) tarpinių produktų pirkimo sąskaitos faktūros;

(b) antrojo perdirbėjo pareiškimai, patvirtinantys galutinį žaliavų perdirbimą į energetikos produktus, minimus Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 88 straipsnyje; ir

(c) patvirtintos antrojo perdirbėjo apskaitos dokumentų, įrodančių perdirbimo įvykdymą, fotokopijos.







9 SKIRSNIS

Patikrinimai

39 straipsnis

Apskaitos tvarkymas

1. Valstybės narės kompetentinga institucija nurodo, kokią apskaitą turi tvarkyti perdirbėjai ir jos dažnumą, kuri turi būti bent jau mėnesinė.

Tokia apskaita apima bent jau:

(a) skirtingų rūšių žaliavos, įsigytos perdirbti, kiekius;

(b) perdirbtos žaliavos kiekius ir iš jos gautų galutinių, bendros gamybos ir šalutinių produktų kiekius bei rūšis;

(c) perdirbimo nuostolius;

(d) sunaikintus kiekius ir tokio sunaikinimo priežastis;

(e) perdirbėjo parduotų ar perduotų produktų kiekius ir rūšis bei gautas kainas;

(f) atitinkamais atvejais, paskesnių perdirbėjų pavadinimus ir adresus.

2. Pirmojo perdirbėjo kompetentinga institucija patikrina, ar pateikta sutartis atitinka 24 straipsnio 1 dalyje nustatytas sąlygas. Jei šios sąlygos netenkinamos, informuojamos pareiškėjų kompetentingos institucijos.

3. Norėdamos apskaičiuoti 24 straipsnio 1 dalyje minimų produktų ekonominę vertę, atitinkamos kompetentingos institucijos, remdamosi 34 straipsnio 2 dalyje minima informacija, palygina visų energetikos produktų verčių sumą ir visų kitų kitai paskirčiai skirtų ir tos pačios perdirbimo operacijos metu gautų produktų verčių sumą. Kiekviena vertė lygi atitinkamam kiekiui, padaugintam iš gamintojo pardavimo kainų, užregistruotų ankstesniais prekybos metais, vidurkio. Jei tokios kainos nežinomos, kompetentingos institucijos nustato atitinkamas kainas, pirmiausia remdamosi 34 straipsnio 2 dalyje minima informacija.

40 straipsnis

Patikrinimai perdirbėjų patalpose

1. Valstybių narių, kuriose atliekamas perdirbimas, kompetentingos institucijos patikrina 24 straipsnio 1 dalies reikalavimų laikymąsi ne mažiau nei 25 % jų teritorijoje įsisteigusių perdirbėjų, pasirinktų remiantis rizikos analize, patalpose. Tokių patikrinimų metu bent jau:

(a) palyginama visų energetikos produktų verčių suma ir visų kitų kitai paskirčiai skirtų ir tos pačios perdirbimo operacijos metu gautų produktų verčių suma;

(b) išnagrinėjama perdirbėjo gamybos sistema, apimanti fizinius tikinimus ir prekybos dokumentų patikrinimus, siekiant patikrinti, ar perdirbėjų atveju sutampa pristatyti žaliavų kiekiai ir galutiniai produktai, bendros gamybos produktai bei šalutiniai produktai.

Norėdama vykdyti pirmosios pastraipos b punkte minimus tikinimus, kompetentingos institucijos pirmiausia remiasi atitinkamoms žaliavoms taikomais techniniais perdirbimo koeficientais. Jei Bendrijos teisės aktuose yra nustatyti tokie eksporto koeficientai, jie taikomi. Jei jų nėra, tačiau egzistuoja kiti Bendrijos teisės aktuose nustatyti koeficientai, jie taikomi. Visais kitais atvejais tikrinimas daugiausia remiasi perdirbamosios pramonės bendrai priimtais koeficientais.

2. 25 straipsnyje minimų perdirbimo operacijų atveju patikrinama 10 % pareiškėjų, atitrinktų remiantis rizikos analize, atsižvelgiant į:

(a) pagalbos sumas;

(b) žemės ūkio paskirties sklypų skaičių ir pagalbos paraiškoje nurodytą plotą;

(c) pokyčius palyginti su ankstesniais metais;

(d) praėjusiais metais atliktų patikrinimų rezultatus;;

(e) kitus parametrus, kuriuos turės nustatyti valstybės narės, grindžiamus pateiktų pareiškimų reprezentatyvumu.

3. Jei, atliekant 2 dalyje minimus tikrinimus, nustatomi neatitikimai ne mažiau nei 3 % atvejų, kompetentinga institucija tais metais atlieka papildomus tikrinimus ir dėl tos priežasties padidina ūkininkų, kurie bus tikrinami vietoje kitais metais, skaičių.

4. Jei numatoma, kad tam tikri 1 ir 2 dalyse minėtų tikrinimų elementai gali būti grindžiami mėginio tikrinimu, tas mėginys turi užtikrinti patikimo ir reprezentatyvaus lygio kontrolę.

5. Baigus kiekvieną patikrinimą vietoje parengiama patikrinimo ataskaita, kurią pasirašo inspektorius ir kurioje pateikiami išsamūs atliktų patikrinimų duomenys. Ataskaitoje pirmiausia nurodoma:

(a) tikrinimo data;

(b) dalyvavę asmenys;

(c) patikrintas laikotarpis;

(d) taikyti tikinimo metodai, atitinkamais atvejais įskaitant nuorodą į bandinių ėmimo metodus;

(e) patikrinimo rezultatai.

41 straipsnis

Kanapių auginimas

Taikomos nuostatos, susijusios su kanapėmis, minimomis Reglamento (EB) Nr. 795/2004 ( 31 ) 29 straipsnyje, ir Reglamento (EB) Nr. 796/2004 33 straipsnyje.

42 straipsnis

Papildomos priemonės ir savitarpio pagalba

1. Valstybės narės imasi visų papildomų priemonių, būtinų tinkamam šio skyriaus taikymui, ir teikia savitarpio pagalbą, reikalingą šiame skyriuje numatytiems tikrinimams atlikti. Šiuo tikslu, kai šiame skyriuje nėra numatyti reikiami sumažinimai ir netaikymai, valstybės narės taip pat gali taikyti atitinkamas nacionalines sankcijas rinkos dalyviams, dalyvaujantiems pagalbos skyrimo procedūroje.

2. Jei tai būtina pagal šį skyrių arba jame numatyta, valstybės narės viena kitai teikia savitarpio pagalbą, užtikrinančią veiksmingus tikrinimus ir sudarančią sąlygas patikrinti pateiktų dokumentų autentiškumą ir duomenų, kuriais buvo pasikeista, teisingumą.







10 SKIRSNIS

Pagalbos energetiniams augalams netaikymas ir įvertinimas

43 straipsnis

Pagalbos energetiniams augalams netaikymas žaliavoms ir mažiausias kultivuojamas plotas

1. Valstybės narės gali netaikyti šiame skyriuje nustatytos schemos bet kurioms žaliavoms, jei dėl tokios žaliavos kyla sunkumų, susijusių su tikrinimais, visuomenės sveikata, aplinka, baudžiamąja teise ar sumažinta galutinių energetikos produktų norma.

2. Valstybės narės nustato mažiausią 24 straipsnyje nurodytų žaliavų kultivuojamą plotą.

44 straipsnis

Įvertinimas

Pasibaigus metams, per kuriuos buvo suteikta pagalba, iki spalio 15 d. valstybės narės perduoda Komisijai visą informaciją, reikalingą pagalbai energetiniams produktams įvertinti.

Tokia informacija visų pirma apima:

(a) plotus, atitinkančius kiekvieną žaliavos rūšį;

(b) kiekvienos žaliavos, gauto galutinio produkto, šalutinio produkto ir bendros gamybos produkto rūšies kiekį, pateikiant išsamius duomenis apie naudotos žaliavos rūšį;

(c) pagal 25 straipsnį taikytas priemones;

(d) žaliavas, kurioms pagal 43 straipsnio 1 dalį pagalba neteikiama ir mažiausias kultivuojamas plotas, nurodytas 43 straipsnio 2 dalyje.







9 SKIRSNIS

KONKRETI REGIONINĖ PAGALBA UŽ LAUKO KULTŪRAS

45 straipsnis

Sėjos data

Kad būtų laikomas atitinkančiu konkrečios regioninės pagalbos už lauko kultūras skyrimo sąlygas, kaip nurodyta Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 98 straipsnyje, deklaruojamas plotas turi būti apsėtas iki valstybės narės nustatytos datos, kuri bus ne vėlesnė, kaip birželio 15 d.







10 SKYRIUS

PAGALBA SĖKLAI

46 straipsnis

Sertifikuotos sėklos

Taikant Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 99 straipsnį, pagalba teikiama elitinės ir sertifikuotos sėklos, apibrėžtos Direktyvose 66/401/EEB, 66/402/EEB ir 2002/57/EB, atitinkančios tose direktyvose nustatytus standartus ir sąlygas, gamybai, pagal šio reglamento 47-50 straipsnius.

47 straipsnis

Sėklų auginimas

1. Sėkla auginama:

(a) arba pagal auginimo sutartį tarp sėklų auginimo įmonės arba sėklų veisėjo, ir sėklų augintojo,

(b) tiesiogiai sėklų auginimo įmonės; toks auginimas yra patvirtinamas auginimo deklaracija.

2. 1 dalyje minimi sėklų auginimo įmonė ir veisėjai turi būti valstybės narės patvirtinti ir registruoti. Toks patvirtinimas ir registracija galioja visoje Bendrijoje.

3. Sėklų auginimo įmonė arba sėklų veisėjas, auginantis arba išauginęs sėklą kitoje valstybėje narėje, nei buvo suteiktas 2 dalyje minimas patvirtinimas arba atlikta registracija, tos kitos valstybės narės kompetentingos institucijos prašymu pateikia visą informaciją, reikalingą patikrinti atitikimą pagalbos skyrimo sąlygoms.

48 straipsnis

Teritorinis atitikimas pagalbos skyrimo sąlygoms

Kiekviena valstybė narė skiria pagalbą tik sėkloms, kurios buvo išaugintos jos teritorijoje per tuos kalendorinius metus per kuriuos prasideda prekybos metai, kurių atžvilgiu buvo skirta pagalba.

Pagalba skiriama visiems sėklos augintojams taikant sąlygas, kurios gali užtikrinti vienodas sąlygas naudos gavėjams, nepriklausomai nuo jų įsisteigimo Bendrijoje vietos.

49 straipsnis

Prekyba sėklomis

Pagalba skiriama tik tokiu atveju, jeigu pagalbos gavėjas faktiškai pardavė sėklą sėjimui iki metų po derliaus nuėmimo birželio 15 d. „Pardavė“ reiškia laikė kaip atsargas, išstatė pardavimui, siūlė parduoti, pardavė arba pristatė kitam asmeniui.

50 straipsnis

Cannabis sativa L. veislės

Canabis sativa L. veislės, už kurias mokama numatyta pagalba, kaip numatyta Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 99 straipsnio 4 dalyje, yra Reglamento (EB) Nr. 796/2004 II priede išvardytos veislės.







11 SKYRIUS

IŠMOKA UŽ LAUKO KULTŪRŲ PLOTĄ







1 SKIRSNIS

Bendros išmokos už lauko kultūrų plotą skyrimo atitikimo sąlygos

51 straipsnis

Išmokos sąlygas atitinkanti žemė

1. Taikant Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 10 skyrių:

(a) „daugiametė ganykla“ yra „daugiametė ganykla“ apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 796/2004 2 straipsnio 2 punkte;

(b) „daugiamečiai augalai“ yra „daugiamečiai augalai“, apibrėžti Reglamento (EB) Nr. 795/2004 2 straipsnio c punkte.

2. Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 108 straipsnyje žemė, kurioje 2003 buvo daugiametė ganykla, yra:

(a) žemė, kurią ūkininkas savo paraiškoje 2003 metams nurodo kaip daugiametę ganyklą, ir

(b) žemė, kurios ūkininkas savo paraiškoje 2003 nedeklaruoja, išskyrus atvejus, kai galima įrodyti, kad 2003 metais ta žemė nebuvo naudojama kaip daugiametė ganykla.

3. Pagal Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 108 straipsnio antrą pastraipą, valstybės narės gali nukrypti nuo to straipsnio pirmos pastraipos nuostatų tik tokiomis sąlygomis:

(a) plotuose, kuriuose įgyvendinama restruktūrizavimo programa, apibrėžiama kaip „valstybės institucijų inicijuotas valdos struktūros ir/arba reikalavimus atitinkančio ploto pakeitimas“, valstybės narės imasi priemonių, skirtų užkirsti kelią pastebimam žemės ūkio paskirties žemės, atitinkančios išmokos už lauko kultūrų plotą skyrimo sąlygas, padidėjimui; tuo tikslu anksčiau laikyta atitinkančia tokias sąlygas žemė, kaip kompensacinė priemonė, gali būti paskelbiama nebeatitinkančia tokių sąlygų žeme; plotai, kuriuos valstybė narė paskelbia atitinkančiais sąlygas po restruktūrizavimo programos negali viršyti paskelbtų neatitinkančiais daugiau kaip 5 %;

(b) jeigu vykdoma vienos ar kitos formos intervencija, kai dėl tokios intervencijos susidaro padėtis, kai ūkininkas augina kultūras plotuose, kurie anksčiau buvo laikomi neatitinkančiais išmokos už lauko kultūrų plotą skyrimo sąlygų, tęsdamas savo įprastą žemės ūkio veiklą, ir dėl intervencijos pirmiau atitinkanti sąlygas žemė nustoja tokia būti, valstybė narė nei laikinai nei visam laikui negali padidinti savo bendro sąlygas atitinkančio žemės ploto, daugiau nei 0,1 % nuo bendro jų bazinio ploto;

(c) jeigu ūkininkai gali pateikti svarias ir objektyvias priežastis, dėl kurių jie pakeitė savo valdos žemę, neatitinkančią išmokos už lauko kultūras išmokėjimų sąlygų į žemę, atitinkančią tokias sąlygas, valstybės narės patikrina, ar nėra pagrįstų priežasčių uždrausti tokį pakeitimą atlikti, ypač aplinkosauginiu požiūriu, ir Komisijai teikiamame plane pateikia įrodymus, kad bendras sąlygas atitinkančios žemės plotas išliko nepakitęs; dėl tokio pakeitimo jokiomis aplinkybėmis bendras sąlygas atitinkančios žemės plotas valdoje padidėti negali; valstybės narės nustato išankstinio pranešimo ir tokio pakeitimo patvirtinimo sistemą.

52 straipsnis

Mokėjimo sąlygos

Nepažeidžiant 2 straipsnio, išmokos už lauko kultūrų plotus išmokama tik plotams:

(a) esantiems regionuose, kurie klimatiniu ir žemdirbystės požiūriu yra tinkami auginti lauko kultūras; valstybės narės turi įgaliojimus spręsti ar koks nors konkretus regionas yra netinkamas auginti tam tikras lauko kultūras;

(b) kuriuose kultūros laikomos bent jau iki jų žydėjimo pradžios normalaus augimo sąlygomis.

Be to, kietieji kviečiai, kuriems skiriamos priemokos už kokybę, turi būti auginami pagal vietinius standartus ne trumpiau kaip iki birželio 30 d., išskyrus atvejus, kai jie iki tos datos yra nuimami visiškai subrendę.

53 straipsnis

Dydis pagal regioną

1. Jeigu gamintojo žemės plotai, atitinkantys išmokos už lauko kultūrų plotą sąlygas yra daugiau, nei viename gamybos regione, išmokos suma nustatoma pagal kiekvieną paraiškoje nurodytą plotą.

2. Valstybės narės, kurios išskiria kukurūzus tuose regionuose, kuriuose kukurūzai daugiausia yra auginami silosui, turi teisę taikyti maistingųjų grūdų derlių tame regione visiems kukurūzais apsėtiems plotams atitinkamuose regionuose.







2 SKIRSNIS

Specialios tam tikroms lauko kultūroms taikomos nuostatos

54 straipsnis

Silosui auginama žolė

1. Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 100 straipsnio 3 dalyje naudojama sąvoka „žolės silosas“ yra kultūra, auginama plotuose, apsėjamuose daugiausia daugiametėmis žolėmis, kurios yra pjaunamos žalios mažiausiai kartą į metus, kad būtų saugojamos uždaroje aplinkoje anaerobinei fermentacijai.

Plotai, kurie yra registruoti auginti sertifikuotas žolės sėklas pagal Direktyvą 66/401/EEB per atitinkamus prekybos metus negali būti laikomi atitinkančiais išmokos skyrimo sąlygas.

2. Šio skyriaus nuostatos, išskyrus sąlygos dėl žydėjimo momento, nurodytos 52 straipsnio pirmos dalies b punkte, taikomos siloso žolei.

3. Valstybėse narėse, kurios paskiria atskirus plotus siloso žolei kaip nurodyta IV priede, ūkininkai turi teisę gauti konkrečias išmokas už siloso žolės plotus.

55 straipsnis

Kietieji kviečiai

1. Paraiškos dėl priedo už kietuosius kviečius ir specialių išmokų, kaip numatyta Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 105 straipsnyje galioja tik jeigu:

(a) paraiška dėl išmokos už plotą, numatytos Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 101 straipsnyje yra teikiama dėl tokio paties skaičiaus hektarų, apsėtų kietaisiais kviečiais;

(b) naudojamas mažiausias sertifikuotų sėklų kiekis, kaip nurodyta Direktyvoje 66/402/EEB.

2. Iki metų, einančių prieš metus, kuriems skiriama pagalba, spalio 1 d. valstybė narė nustato ir praneša ūkininkams koks mažiausias sertifikuotų sėklų kiekis turi būti naudojamas pagal atitinkamoje valstybėje narėje vyraujančius žemė sūkio sektoriuje taikomus metodu.

56 straipsnis

Linai ir pluoštinės kanapės

1. Išmokos už pluoštinių linų ir kanapių plotą mokamos tokiomis sąlygomis:

(a) ne vėliau, nei tų metų, kuriems skiriama išmoka, rugsėjo 15 d. arba anksčiau, kaip nustato atitinkama valstybė narė, pateikiama sutarties ir įsipareigojimo, numatyto Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 106 straipsnio pirmoje pastraipoje, kopija;

(b) naudojamos tokių veislių sėklos: ▼M1 ————— ▼B (ii) tų metų, kuriems skiriama išmoka gegužės 15 d. Reglamento (EB) Nr. 796/2004 II priede išvardytos pluoštinių kanapių sėklos sertifikuotos pagal Direktyvą 2002/57/EEB ( 32 ).

2. Skirdamos išmokas už pluoštinių kanapių plotus valstybės narės gali nustatyti minimalias sėjimo normas, atitinkančias geriausią kanapių auginimo praktiką.

57 straipsnis

Sėjos data

Nukrypstant nuo Reglamento (EB) 1782/2003 109 straipsnio, valstybių narių apibrėžtose zonose, esančiose šio Reglamento VIII priede nurodytuose regionuose jos gali atidėti tame priede išvardytų kultūrų sėjos dieną iki ne vėliau kaip birželio 15 d.







3 SKIRSNIS

Baziniai plotai, orientaciniai derliai ir viršutinės ribos

58 straipsnis

Drėkinama ir nedrėkinama žemė

1. Jeigu Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 103 straipsnyje minimas regionavimo planas numato skirtingus derlius drėkinamai ir nedrėkinamai žemei, valstybės narės apibrėžia taisyklės, pagal kurias nustatoma, ar per prekybos metus plotai yra drėkinami. Ypač yra nustatoma:

(a) lauko kultūrų, kurioms priemokos už plotą gali būti mokamos pagal drėkinamos žemės derliaus normas, sąrašą;

(b) drėkinimo įrangos, kurią ūkininkas privalo turėti, aprašymas; tokie įrengimai turi atitikti atitinkamą plotą, ir sudaryti galimybes tiekti vandenį reikalingą normaliam augalų vystymuisi per jų augimo ciklą;

(c) atitinkamas drėkinimo laikotarpis.

2. 1 dalies netaikoma „regadio“ gamybos regionams Ispanijoje, arba kituose regionuose, kuriuose drėkinimas yra istoriškai susiklosčiusi savybė, ir kuriuos galima išskirti ir surašyti į sąrašą.

59 straipsnis

Bazinio ploto viršijimas

1. Norėdama nustatyti bet kokį ploto viršijimą pagal Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 102 straipsnį, atitinkamos valstybės narės kompetentinga institucija atsižvelgia į:

(a) šio reglamento IV priede nurodytą regioninį bazinį plotą;

(b) plotų, dėl kurių teikiama paraiška išmokai už plotą pagal kiekvieną kultūrą, suma, įskaitant, kai taikomas Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 71 straipsnis, atitinkama privalomai atidėta žemė.

Visa savanoriškai atidėta žemė įskaitoma į plotus, kitus nei drėkinami, kiti, nei apsėti kukurūzais ir/arba kiti, nei apsėti siloso žole.

2. Plotų, dėl kurių teikiama paraiška išmokai už plotą pagal kiekvieną kultūrą, suma neapima plotų, kurie administracinio patikrinimo metu buvo nustatyti, kaip akivaizdžiai nepagrįsti, arba jų dalių.

Jeigu reikia, atsižvelgiama į plotus, nustatytus patikrinimo vietoje metu, kaip apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 23 straipsnyje.

3. Plotai, apsėti lauko kultūromis pagal Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 IV dalies 10 skyrių ir naudojama pagrįsti paraiškas dėl pagalbos pagal to reglamento IV dalies 12 skyrių, yra pridedami prie visų paraiškose nurodytų plotų sumos, atitinkamai pakoreguotos pagal 2 dalį.

4. Bazinio ploto viršijimas apskaičiuojamas pagal VI priede pateikiamą lentelę.

60 straipsnis

Kietųjų kviečių riboto ploto viršijimas

1. Siekiant nustatyti bet kokį riboto kietųjų kviečių ploto, atitinkančio išmokos už ploto, numatytos Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 105 straipsnio 1 dalyje, sąlygas, viršijimą, valstybių narių kompetentingos institucijos atsižvelgia į paraiškoje dėl priedo prie išmokos už kietųjų kviečių plotą nurodytų plotų sumą, pakoreguotą pagal šio reglamento 59 straipsnio 2 dalį, ir, jeigu reikia, sumažintą pagal Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 102 straipsnį.

2. 1 dalis taikoma nustatyti bet kokį ribotų plotų, atitinkančių specialios pagalbos kietiesiems kviečiams skyrimo sąlygas, nustatytos Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 105 straipsnio 3 dalyje, viršijimą.

61 straipsnis

Plotų viršijimo galutinė norma ir sumažinimo koeficientas

1. Kai nustatoma, kad 59 ir 60 straipsnyje nurodyti plotai yra viršijami, valstybė narė vėliausiai iki atitinkamų metų spalio 31 d. nustato galutinę viršijimo normą, išreiškiama dviejų dešimtųjų tikslumu.

2. Taip nustatyta galutinė viršijimo norma naudojama apskaičiuoti proporcingą sumažinimą, taikomą plotams, kuriems gali būti skiriama:

(a) išmoka už lauko kultūras pagal Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 102 straipsnio 1 dalį;

(b) priedas prie išmokos už lauko kultūras pagal Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 105 straipsnį, pritaikius to reglamento 102 straipsnio 1 dalį.

62 straipsnis

Subbaziniai plotai

Taikydamos Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 102 straipsnio 5 dalį valstybės narės ne vėliau, kaip metų, per kuriuos buvo teikta paraiška dėl išmokos už lauko kultūras, rugsėjo 15 d. nustato ir praneša Komisijai tokią informaciją:

(a) padalintinas nacionalinis bazinis plotas;

(b) subbaziniams plotams nustatyti valstybės narės taikyti kriterijai;

(c) subbaziniai plotai (skaičius, pavadinimas ir dydis);

(d) išsamios plotų viršijimo atveju taikomas priemones apibendrinančios taisyklės.

63 straipsnis

Mokėjimų sumų viršutinė riba

Norėdamos nustatyti bet kokį išmokų viršutinės ribos viršijimą ir atitinkamą jų sumažinimo koeficientą kaip nustatyta Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 102 straipsnio 2 dalyje, valstybės narės kompetentingos institucijos atsižvelgia į proporcingą sąlygas atitinkančių plotų sumažinimą, kaip apibrėžta to reglamento 102 straipsnio 1 dalyje ir 105 straipsnio 2 dalyje.







4 SKIRSNIS

Atidėta žemė

64 straipsnis

Apibrėžimas

Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 107 straipsnio 1 dalyje naudojama sąvoka „atidėta žemė“ yra atidėta išmokų sąlygas atitinkančios žemės dalis pagal Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 108 straipsnį.

65 straipsnis

Sąlygos

1. Taikomas Reglamento (EB) Nr. 795/2004 32 straipsnis.

2. Nukrypstant nuo Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 107 straipsnio 9 dalies 2005 ir 2006 metais Malta gali nustatyti, kad mažiausias atidėtos žemės plotas yra bent jau 0,1 ha ir 10 m pločio.

66 straipsnis

Regioninis paskirstymas

1. Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 II dalyje nurodyta paraiška dėl pagalbos yra skirstoma pagal regionus pagal regionavimo planą, nurodytą to reglamento 103 straipsnyje.

2. Kiekvienai paraiškai dėl išmokos už plotą atitinkamame gamybos regione yra teikiamas atitinkamas pareiškimas apie atidėtą žemę, kurios plotą sudaro atitinkamas hektarų skaičius tame pačiame gamybiniame regione.

3. Remdamosi objektyviais kriterijai valstybės narės gali nukrypti nuo 2 dalyje apibrėžtų nuostatų.

4. Nukrypstant nuo 2 dalies nuostatų privalomai atidėta žemė, kurios plotas atitinka plotą, nurodytą paraiškoje dėl išmokos už plotą, gali būti visiškai arba iš dalies pakeista:

(a) Ispanijoje, „secano“ regione, valdose, kurios yra „secano“ ir „regadío“ gamybos regionuose;

(b) kitame gamybos regione, su sąlyga, kad plotai, kurie turi būti atidėti yra gamybos regionuose, esančiuose greta tų regionų, kuriuose yra kultivuojami plotai.

5. Taikant 3 ir 4 dalis, atidėtos žemės plotai yra koreguojami atsižvelgiant į skirtingą derlių, pagal kurį apskaičiuojamos išmokos atidėtai žemei konkrečiuose regionuose. Tačiau taikant šią dalį, negali būti leista atidėti mažiau hektarų, nei nustatyta pagal reikalavimus.

67 straipsnis

Ankštiniai augalai

1. Taikant Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 107 straipsnio 3 dalį „ankštiniai augalai“ yra plotai apsėti viena ar daugiau šio reglamento VII priede išvardytų pašarinių ankštinių augalų. Sėti maišant su grūdais ir/arba žole leidžiama tik jeigu:

(a) plotas yra apsėjamas daugiausia pašarinėmis ankštinėmis kultūromis;

(b) kultūros negali būti nuimamos atskirai.

Jeigu atskiros valstybės narės organinėms kultūroms taikomi aplinkosauginiai standartai nustato didžiausius pašarinėmis ankštinėmis kultūromis apsėtinus plotus, sąlyga dėl plotų apsėjimo daugiausia pašarinėmis ankštinėmis kultūromis, nustatyta a punkte bus laikoma įvykdyta, jeigu taip apsėjama ne mažiau, kaip 85 % valstybės narės nustatytos ribos.

2. Plotai, kuriuose ankštiniai augalai, nurodyti 1 dalyje atitinka išmokos, numatytos Tarybos reglamente (EB) No 1786/2003 ( 33 ) skyrimo sąlygas laikotarpiu nuo sausio 15 d. iki rugpjūčio 31 d., nelaikomi atitinkančiais išmokų už plotą skyrimo sąlygų.

68 straipsnis

Išmokos už savanoriškai atidėtą žemę

Taikant Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 107 straipsnio 6 dalį, jeigu taikomas to reglamento 66 straipsnis, valstybės narės leidžia savo ūkininkams atidėti iki 10 % ploto, už kurį pateikta paraiška dėl išmokos už plotą, ir kuris nėra naudojamas įgyti teisę į išmoką už atidėtą žemę. Valstybės narės, atsižvelgdamos į konkrečias sąlygas ir užtikrindamos, kad dirbama žemė būtų pakankamai išnaudojama, gali nustatyti didesnį procentinį dydį.

Bazinė suma, mokama už savanoriškai atidėtą žemę yra 63.00 EUR nuo 2005/2006 prekybinių metų. Jeigu drėkinamoms ir nedrėkinamoms žemėms yra nustatomas skirtingas derlingumas, taikomos nedrėkinamoms žemėms galiojančios išmokų normos.

Valstybės narės taiko priemones, atitinkančias konkrečią atidėtos žemės būklę, siekdamos užtikrinti, kad būtų išlaikoma gera jos agrarinė ir aplinkosau