1989L0686 — LT — 01.01.2013 — 003.001

Šis dokumentas yra skirtas tik informacijai, ir institucijos nėra teisiškai atsakingos už jo turinį

iš dalies keičiamas:

No

pataisytas:

▼B

TARYBOS DIREKTYVA

1989 m. gruodžio 21 d.

dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su asmeninėmis apsaugos priemonėmis, suderinimo

(89/686/EEB)

kadangi prieš patvirtinant suderintus standartus, kurių bus labai daug, nes jie taikytini daugelyje sričių, o jiems parengti, kad per nustatytą laikotarpį būtų sukurta vidaus rinka, reikės daug darbo, patartina laikinai ir pagal Sutarties reikalavimus išlaikyti asmeninėms apsaugos priemonėms taikomų nacionalinių normų, šios direktyvos priėmimo dieną nenumatytų suderintame standarte, status quo;

kadangi ši direktyva nustato tik pagrindinius reikalavimus, kuriuos turi atitikti asmeninės apsaugos priemonės; kadangi, siekiant palengvinti tokių pagrindinių reikalavimų atitikimo patvirtinimą, labai svarbu, kad būtų suderinti Europos standartai, ypač asmeninių apsaugos priemonių projektavimo, gamybos iš jų techninių sąlygų bei bandymo metodų, nes jei minėti standartai yra pakankami, galima daryti prielaidą, kad jie atitinka ir minėtus pagrindinius reikalavimus; kadangi tokius suderintus Europos standartus rengia privačios organizacijos ir jie turi išlaikyti neprivalomų tekstų statusą; kadangi dėl to Europos standartizacijos komitetas (ESK) ir Europos elektrotechnikos standartizacijos komitetas (EESK) yra kompetentingos įstaigos, kurioms leista patvirtinti suderintus standartus pagal bendrąsias rekomendacijas, reguliuojančias bendradarbiavimą tarp Komisijos ir šių dviejų įstaigų, ratifikuotas 1984 m. lapkričio 13 d.; kadangi šioje direktyvoje suderintu standartu laikomas tekstas, kuriame išdėstytos techninės sąlygos (Europos standartas arba suderinimo dokumentas) ir kurį Komisijos siūlymu viena arba abi pirmiau minėtos įstaigos jau patvirtino pagal 1983 m. kovo 28 d. Tarybos direktyvą 83/189/EEB, nustatančią informacijos, susijusios su techniniais standartais ir techniniais reglamentais, pateikimo tvarką ( 4 ), su pakeitimais, padarytais Direktyva 88/182/EEB ( 5 ), ir pagal pirmiau minėtas bendrąsias rekomendacijas;

kadangi nacionalinės nuostatos dėl asmeninių apsaugos priemonių valstybėse narėse ženkliai skiriasi; kadangi dėl to jos gali trukdyti prekybai, tiesiogiai darydamos įtaką bendrosios rinkos kūrimui ir veikimui;

kadangi būtina patvirtinti priemones siekiant per laikotarpį, kuris baigiasi 1992 m. gruodžio 31 d., palaipsniui sukurti vidaus rinką; kadangi vidaus rinką sudaro neturinti vidaus sienų teritorija, kurioje užtikrinamas laisvas prekių, asmenų, paslaugų ir kapitalo judėjimas;

1 SKYRIUS

TAIKYMO SRITIS, PATEIKIMAS RINKAI IR LAISVAS JUDĖJIMAS

1 straipsnis

1. Ši direktyva taikoma asmeninėms apsaugos priemonėms, kurios toliau vadinamos „AAP“.

Joje nustatomos sąlygos, reguliuojančios jų pateikimą rinkai bei laisvą judėjimą Bendrijoje ir pagrindinius saugos reikalavimus, kuriuos AAP turi atitikti, kad būtų užtikrinta naudotojų sveikatos apsauga ir sauga.

2. Šioje direktyvoje AAP – tai visokie prietaisai ar įrengimai, suprojektuoti tam, kad juos dėvintis ar turintis asmuo apsisaugotų nuo vieno ar keleto jo sveikatai ir saugai gręsiančių pavojų.

AAP taip pat yra:

c) AAP tarpusavyje pakeičiamos dalys, nuo kurių priklauso tinkamas jų veikimas ir naudojamos tik tam įrenginiui.

3. Kiekviena sistema, pateikta rinkai kartu su AAP, kad būtų pajungta prie kito išorinio papildomo įrenginio, bus laikoma sudedamąja tokio įrenginio dalimi, net jei naudotojas neketina tos sistemos nuolat dėvėti ar nešioti visą pavojaus laiką.

4. Ši direktyva netaikoma:

2 straipsnis

1. Valstybės narės imasi visų atitinkamų priemonių, padedančių užtikrinti, kad 1 straipsnyje minėtos AAP galėtų būti pateiktos rinkai ir naudojamos tik tokiu atveju, jeigu jos saugo sveikatą ir užtikrina naudotojų saugą nekenkdamos kitų asmenų, naminių gyvulių sveikatai ar turto saugai, kai yra tinkamai eksploatuojamos ir naudojamos numatytu tikslu.

2. Ši direktyva neturi pažeisti valstybių narių teisės pagal Sutarties normas nustatyti bet kuriuos reikalavimus, jų manymu, būtinus naudotojo saugai užtikrinti, jei dėl to nereikia modifikuoti AAP, kurios neleistų vykdyti šios direktyvos nuostatų.

3. Valstybės narės neturi trukdyti prekybos mugėse, parodose ir panašiuose renginiuose eksponuoti AAP, neatitinkančių šios direktyvos nuostatų, jei jos pažymėtos ženklais, aiškiai rodančiais, kad eksponuojamos AAP jų neatitinka ir yra draudžiama jas įsigyti bei (arba) naudoti bet kuriuo tikslu tol, kol gamintojas arba jo atstovas, įsisteigęs Bendrijoje, nepakeitė jų taip, kad jos atitiktų visus standartus.

3 straipsnis

1 straipsnyje minimos AAP turi atitikti II priede nustatytus pagrindinius sveikatos apsaugos ir saugos darbe reikalavimus.

4 straipsnis

▼M1

1. Valstybės narės negali uždrausti, riboti ar trukdyti pateikti į rinką AAP ar AAP sudedamąsias dalis, atitinkančias šios direktyvos nuostatas ir turinčias CE ženklą, liudijantį apie jų atitiktį visoms šios direktyvos nuostatoms, įskaitant II skyriuje nurodytą sertifkavimo tvarką.

▼B

2. Valstybės narės neturi drausti, riboti ar trukdyti pateikti rinkai ►M1 CE ženklu ◄ nepažymėtų AAP dalių, kurias ketinama panaudoti AAP, jei ne nuo jų priklauso tinkamas tokio įrengimo veikimas.

5 straipsnis

1. Valstybės narės pripažįsta, kad įrengimas atitinka 3 straipsnyje minimus pagrindinius reikalavimus, jeigu 8 straipsnio 3 dalyje minimos AAP turi ►M1 CE ženklą ◄ ir gamintojas pareikalavus gali pateikti 12 straipsnyje nurodytą atitikties deklaraciją.

2. Valstybės narės daro prielaidą, kad 8 straipsnio 2 dalyje minimos AAP atitinka 3 straipsnyje nurodytus pagrindinius reikalavimus, jeigu yra pažymėta ►M1 CE ženklu ◄ ir gamintojas pareikalavus gali pateikti ne tik 12 straipsnyje nurodytą deklaraciją, bet ir įstaigos išduotą sertifikatą, apie kurį buvo pranešta pagal 9 straipsnio nuostatas, patvirtinantį, kad įrengimas atitinka nacionalinius standartus, priimtus remiantis suderintais standartais, ir jeigu jos yra įvertintos pagal 10 straipsnio 4 dalies a ir b punktų pirmos įtraukos nuostatas atlikus EB tipo tyrimą.

Jeigu gamintojas visai nesilaikė suderintų standartų, jų laikėsi tik iš dalies arba tokių standartų iš viso nėra, įstaigos išduotame sertifikate, apie kurį buvo pranešta, turi būti nurodyta, kaip pagrindiniai reikalavimai yra atitinkami pagal 10 straipsnio 4 dalies a ir b punktų antrą įtrauką.

▼M2 —————

▼B

4. Komisija Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje paskelbia informaciją apie suderintus standartus.

Valstybės narės paskelbia nacionalinius standartus, kurie pakeičia suderintus standartus.

5. Valstybės narės turi užtikrinti, jog iki 1991 m. birželio 30 d. imsis atitinkamų priemonių, kad abi pramonės šalys nacionaliniu mastu galėtų daryti įtaką suderintų standartų rengimui ir nuolat juos tikrintų.

▼M1

6.

▼B

6 straipsnis

▼M5 —————

▼M4

2. Komisijai padeda nuolatinis komitetas, įsteigtas pagal Direktyvos 98/37/EB ( 6 ) 6 straipsnio 2 dalį, toliau - Komitetas.

Jam gali būti šioje straipsnio dalyje nurodyta tvarka pranešama apie bet kurį klausimą, iškylantį įgyvendinant ir praktiškai taikant šią direktyvą.

Kai daroma nuoroda į šią straipsnio dalį, taikomi Sprendimo 1999/468/EB ( 7 ) 3 ir 7 straipsniai, atsižvelgiant į jo 8 straipsnio nuostatas.

Komitetas priima savo darbo tvarkos taisykles.

▼B

7 straipsnis

1. Jeigu valstybė narė nustato, kad AAP, turinčios ►M1 CE ženklu ◄ ir naudojamos numatytu tikslu, gali kelti pavojų asmenų, naminių gyvulių ar turto saugai, ji turi imtis visų reikiamų priemonių joms pašalinti iš rinkos ir uždrausti jų prekybą arba laisvą judėjimą.

Atitinkama valstybė narė nedelsdama informuoja Komisija apie tokį veiksmą, nurodo savo sprendimo priežastis, o svarbiausia, praneša, ar toks neatitikimas nėra susijęs su:

c) 5 straipsnyje nurodytų standartų trūkumais.

2. Komisija kuo greičiau pradeda svarstyti klausimą su atitinkamomis šalimis. Jeigu po tokių konsultacijų Komisija nusprendžia, kad veiksmai, kurių buvo imtasi, yra pateisinami, ji nedelsdama informuoja apie tai atitinkamą valstybę narę ir visas kitas valstybes nares. Jeigu po tokių konsultacijų Komisija nusprendžia, kad tokie veiksmai buvo nepateisinami, ji nedelsdama informuoja apie tai atitinkamą valstybę narę ir gamintoją ar jo įgaliotąjį atstovą, įsisteigusį Bendrijoje. Šio straipsnio 1 dalyje nurodytą sprendimą priėmus dėl standartų trūkumų, Komisija perduoda klausimą svarstyti 6 straipsnio 1 dalyje minimam komitetui, jeigu atitinkama valstybė narė ketina laikytis savo sprendimo ir inicijuoti 6 straipsnio 2 dalyje nustatytą procedūrą.

3. Jeigu tam tikrų reikalavimų neatitinkančios AAP yra pažymėtos ►M1 CE ženklu ◄ , atitinkama valstybė narė asmenų, atsakingų už ženklinimą šia žyma, atžvilgiu imasi priemonių ir atitinkamai informuoja Komisiją bei kitas valstybes nares.

4. Komisija užtikrina, kad valstybės narės būtų nuolat informuojamos apie pažangą ir šiame straipsnyje numatytos procedūros rezultatus.

II SKYRIUS

SERTIFIKAVIMO PROCEDŪROS

8 straipsnis

1. Prieš pateikdamas AAP modelį rinkai gamintojas ar jo įgaliotasis atstovas, įsisteigęs Bendrijoje, surenka III priede minimus techninius dokumentus taip, kad prireikus jie galėtų būti pateikti kompetentingoms įstaigoms.

2. Prieš pradedant masinę AAP gamybą, išskyrus straipsnio 3 dalyje paminėtas priemones, gamintojas ar jo įgaliotasis atstovas, įsisteigęs Bendrijoje, pateikia modelį EB patikrinti, kaip nurodyta 10 straipsnyje.

3. EB tipo patikrinimas nebūtinas, kai AAP modeliai yra paprastos konstrukcijos ir konstruktorius mano, jog naudotojas pats galės įvertinti apsaugos lygį kilus atitinkamam minimaliam pavojui, jeigu jo poveikis palaipsnis ir jei galima laiku pastebėti.

Šiai kategorijai priklauso tik AAP, kurių savininkai turi būti apsaugoti nuo:

4. AAP gamybai taikomi:

9 straipsnis

▼M1

1. Valstybės narės praneša Komisijai ir kitoms valstybėms narėms apie įstaigas, kurias jos paskyrė vykdyti 8 straipsnyje nurodytas procedūras, kartu su konkrečiais uždaviniais, kuriuos vykdyti buvo paskirtos šios įstaigos bei skiriamaisiais numeriais, kuriuos joms prieš tai paskyrė Komisija.

Komisija privalo paskelbti Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje šių notifikuotųjų įstaigų sąrašą, nurodant jų skiriamuosius numerius bei uždavinius, apie kurių vykdymą buvo pranešta. Komisija privalo užtikrinti, kad šis sąrašas būtų nuolat atnaujinamas.

▼B

2. Valstybės narės tokiame pranešime nurodytoms įstaigoms vertinti taiko V priede nustatytus kriterijus. Įstaigos, atitinkančios suderintų standartų nustatytus vertinimo kriterijus, laikomos atitinkančiomis tokius kriterijus.

3. Valstybė narė panaikina tokios įstaigos patvirtinimą, jeigu nustato, kad ši nebeatitinka V priede nustatytų kriterijų. Ji nedelsiant informuoja apie tai Komisiją ir kitas valstybes nares.

EB TIPO TYRIMAS

10 straipsnis

1. EB tipo tyrimas yra procedūra, pagal kurią patvirtinta tikrinimo įstaiga nustato ir patvirtina, kad tam tikras AAP modelis atitinka šios direktyvos atitinkamas nuostatas.

2. Paraišką atlikti tam tikro modelio EB tipo tyrimą gamintojas arba jo įgaliotasis atstovas pateikia vienai patvirtintai tikrinimo įstaigai. Įgaliotasis atstovas privalo būti įsisteigęs Bendrijoje.

3. Paraiškoje nurodoma:

Prie jos pridedamas atitinkamas kiekis norimo patvirtinti modelio pavyzdžių.

4. Notifikuotoji tikrinimo įstaiga EB tipo tyrimą atlieka toliau nustatyta tvarka:

5. Jeigu modelis atitinka tam tikras nuostatas, tikrinimo įstaiga išrašo EB tipo tyrimo sertifikatą ir praneša apie tai pareiškėjui. Tokiame sertifikate nurodomi tyrimo rezultatai, sertifikato išdavimo sąlygos ir patvirtintam modeliui identifikuoti reikalingi aprašymai bei brėžiniai.

Komisija, kitos patvirtintos tikrinimo įstaigos ir kitos valstybės narės gali gauti sertifikato kopiją, o pagrįstai pareikalavusios – gamintojo techninius dokumentus bei atliktų patikrinimų ir bandymų ataskaitas.

Dokumentus saugo kompetentingos įstaigos 10 metų nuo AAP pateikimo rinkai.

6. Kiekviena tikrinimo įstaiga, atsisakiusi išduoti EB tipo tyrimo sertifikatą, informuoja apie tai kitas patvirtintas tikrinimo įstaigas. Tikrinimo įstaiga, panaikinusi EB tipo tyrimo sertifikatą, apie tai informuoja jį patvirtinusią valstybę narę. Tokia valstybė narė praneša tai kitoms valstybėms narėms ir Komisijai, nurodydama tokio sprendimo motyvus.

PAGAMINTŲ AAP TIKRINIMAS

11 straipsnis

A. Pagamintų gaminių EB kokybės kontrolės sistema

1. Gamintojas imasi visų priemonių, kad gamybos procesas, įskaitant AAP galutinį patikrinimą ir bandymus, užtikrintų gamybos vienarūšiškumą ir kad AAP atitiktų EB tipo patvirtinimo sertifikate nurodytą tipą bei tam tikrus pagrindinius šios direktyvos reikalavimus.

2. Gamintojo pasirinkta notifikuotoji įstaiga atlieka reikiamus patikrinimus. Tokie patikrinimai atliekami padarius atsitiktinę atranką, paprastai ne rečiau kaip kartą per metus.

3. Notifikuotoji įstaiga patikrina atitinkamą AAP pavyzdį ir atlieka tam tikrus bandymus, numatytus suderintuose standartuose arba reikalingus norint įrodyti, kad jis atitinka pagrindinius šios direktyvos reikalavimus.

4. Jeigu vertinant pavyzdžių atitiktį kyla sunkumų ir vertina kita įstaiga, išskyrus tą, kuri išdavė atitinkamą EB tipo patvirtinimo sertifikatą, ji turi kreiptis į notifikuotąją įstaigą.

5. Notifikuotoji įstaiga pateikia gamintojui bandymo ataskaitą. Jeigu ataskaitoje pažymima, kad gamyba nėra vienarūšė arba patikrintos AAP neatitinka EB tipo patvirtinimo sertifikate nurodyto tipo ar atitinkamų pagrindinių reikalavimų, įstaiga turi imtis priemonių, atitinkančių nurodyto gedimo ar gedimų pobūdį ir apie tai informuoti notifikavusią valstybę narę.

6. Gamintojas, jei jo paprašoma, privalo pateikti notifikuotosios įstaigos ataskaitą.

B. Sistema, padedanti užtikrinanti gaminių EB kokybę kontrolės priemonėmis

1. Sistema

c) Įstaiga įvertina kokybės kontrolės sistemą, kad nustatytų, ar ji atitinka 1 dalies b punkte išdėstytas nuostatas. Ji pripažįsta, kad kokybės kontrolės sistemos, taikančios tam tikrą suderintą standartą, atitinka tas nuostatas.

2. Priežiūra

c) Įstaiga reguliariai atlieka auditą, siekdama įsitikinti, kad gamintojas taiko patvirtintą kokybės kontrolės sistemą, ir pateikia gamintojui auditorių ataskaitos kopiją.

d) Be to, įstaiga gali aplankyti gamintoją iš anksto apie tai nepranešusi. Per tokius apsilankymus įstaiga turi pateikti gamintojui ataskaitą apie apsilankymą, o prireikus – ir auditorių ataskaitą.