02009L0138 — LT — 13.01.2019 — 009.001

Šis tekstas yra skirtas tik informacijai ir teisinės galios neturi. Europos Sąjungos institucijos nėra teisiškai atsakingos už jo turinį. Autentiškos atitinkamų teisės aktų, įskaitant jų preambules, versijos skelbiamos Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ir pateikiamos svetainėje „EUR-Lex“. Oficialūs tekstai tiesiogiai prieinami naudojantis šiame dokumente pateikiamomis nuorodomis

►B EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA 2009/138/EB 2009 m. lapkričio 25 d. dėl draudimo ir perdraudimo veiklos pradėjimo ir jos vykdymo (Mokumas II) (nauja redakcija) (Tekstas svarbus EEE) (OL L 335 2009.12.17, p. 1)

Iš dalies keičiama:





Pataisyta:









▼B

EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA 2009/138/EB

2009 m. lapkričio 25 d.

dėl draudimo ir perdraudimo veiklos pradėjimo ir jos vykdymo (Mokumas II)

(nauja redakcija)

(Tekstas svarbus EEE)







TURINYS I ANTRAŠTINĖ DALIS TIESIOGINIO DRAUDIMO IR PERDRAUDIMO VEIKLOS PRADĖJIMO IR JOS VYKDYMO BENDROSIOS TAISYKLĖS I SKYRIUS Dalykas, taikymo sritis ir sąvokų apibrėžtys 1 SKIRSNIS Dalykas ir taikymo sritis 2 SKIRSNIS Sritys, kurioms direktyva netaikoma 1 poskirsnis Bendrosios nuostatos 2 poskirsnis Ne gyvybės draudimas 3 poskirsnis Gyvybės draudimas 4 poskirsnis Perdraudimas 3 SKIRSNIS Savokų apibrėžtys II SKYRIUS Veiklos pradėjimas III SKYRIUS Priežiūros institucijos ir bendrosios taisyklės IV SKYRIUS Veiklos reguliavimo sąlygos 1 SKIRSNIS Administracinio, valdymo ar priežiūros organo atsakomybė 2 SKIRSNIS Valdymo sistema 3 SKIRSNIS Informacijos atskleidimas visuomenei 4 SKIRSNIS Akcijų paketai 5 SKIRSNIS Profesinė paslaptis, keitimasis informacija ir priežiūros konvergencijos skatinimas 6 SKIRSNIS Auditorių pareigos V SKYRIUS Gyvybės ir ne gyvybės draudimo veiklos vykdymas VI SKYRIUS Taisyklės, susijusios su turto ir įsipareigojimų vertinimu, techniniais atidėjiniais, nuosavomis lėšomis, mokumo kapitalo reikalavimu, minimalaus kapitalo reikalavimu, ir investavimo taisyklės 1 SKIRSNIS Turto ir įsipareigojimų vertinimas 2 SKIRSNIS Su techniniais atidėjiniais susijusios taisyklės 3 SKIRSNIS Nuosavos lėšos 1 poskirsnis Nuosavų lėšų sumos apskaičiavimas 2 poskirsnis Nuosavų lėšų klasifikavimas 3 poskirsnis Nuosavų lėšų tinkamumas 4 SKIRSNIS Mokumo kapitalo reikalavimas 1 poskirsnis Mokumo kapitalo reikalavimo, apskaičiuojamo pagal standartinę formulę arba vidaus modelį, bendrosios nuostatos 2 poskirsnis Mokumo kapitalo reikalavimo standartinė formulė 3 poskirsnis Mokumo kapitalo reikalavimas. visapusiškas ir dalinis vidaus modeliai 5 SKIRSNIS Minimalaus kapitalo reikalavimas 6 SKIRSNIS Investicijos VII SKYRIUS Draudimo ir perdraudimo įmonės, kurioms iškyla sunkumų arba kurios neatitinka reikalavimų VIII SKYRIUS Įsisteigimo teisė ir laisvė teikti paslaugas 1 SKIRSNIS Draudimo įmonių steigimas 2 SKIRSNIS Draudimo įmonių laisvė teikti paslaugas 1 poskirsnis Bendrosios nuostatos 2 poskirsnis Motorinių transporto priemonių valdytojų civilinė atsakomybė 3 SKIRSNIS Priimančiosios valstybės narės priežiūros institucijų įgaliojimai 1 poskirsnis Draudimas 2 poskirsnis Perdraudimas 4 SKIRSNIS Statistinė informacija 5 SKIRSNIS Filialų sutarčių vertinimas atliekant likvidavimo procedūras IX SKYRIUS Bendrijoje įsteigti draudimo arba perdraudimo įmonių, kurių pagrindinės buveinės yra ne bendrijoje, filialai 1 SKIRSNIS Veiklos pradėjimas 2 SKIRSNIS Perdraudimas X SKYRIUS Draudimo ir perdraudimo įmonių, kurių veikla reglamentuojama trečiosios šalies teisės aktais, dukterinės įmonės ir tokių įmonių įsigyjami akcijų paketai II ANTRAŠTINĖ DALIS SPECIALIOSIOS DRAUDIMO IR PERDRAUDIMO NUOSTATOS I SKYRIUS Taikytina tiesioginio draudimo sutarčių teisė ir sąlygos 1 SKIRSNIS Taikytina teisė 2 SKIRSNIS Privalomasis draudimas 3 SKIRSNIS Visuotinė gerovė 4 SKIRSNIS Draudimo sutarčių sąlygos ir įmokų tarifai 5 SKIRSNIS Informacija draudėjams 1 poskirsnis Ne gyvybės draudimas 2 poskirsnis Gyvybės draudimas II SKYRIUS Specialios ne gyvybės draudimo nuostatos 1 SKIRSNIS Bendrosios nuostatos 2 SKIRSNIS Bendrijos bendrasis draudimas 3 SKIRSNIS Pagalba 4 SKIRSNIS Teisinių išlaidų draudimas 5 SKIRSNIS Sveikatos draudimas 6 SKIRSNIS Draudimas nuo nelaimingų atsitikimų darbe III SKYRIUS Specialios gyvybės draudimo nuostatos IV SKYRIUS Specialios perdraudimo taisyklės III ANTRAŠTINĖ DALIS DRAUDIMO IR PERDRAUDIMO ĮMONIŲ GRUPĖS PRIEŽIŪRA I SKYRIUS Grupės priežiūra: sąvokų apibrėžtys, taikymo atvejai, taikymo sritis ir lygiai 1 SKIRSNIS Sąvokų apibrėžtys 2 SKIRSNIS Taikymo atvejai ir sritis 3 SKIRSNIS Lygmenys II SKYRIUS Finansinė būklė 1 SKIRSNIS Grupės mokumas 1 poskirsnis Bendrosios nuostatos 2 poskirsnis Apskaičiavimo metodo pasirinkimas ir bendrieji principai 3 poskirsnis Apskaičiavimo metodų taikymas 4 poskirsnis Apskaičiavimo metodai 5 poskirsnis Draudimo kontroliuojančiosios (holdingo) bendrovės ar mišrią veiklą vykdančios finansų kontroliuojančiosios (holdingo) bendrovės dukterinių draudimo ir perdraudimo įmonių grupės mokumo priežiūra 6 poskirsnis Centralizuoto rizikos valdymo grupių mokumo priežiūra 2 SKIRSNIS Rizikos koncentracija ir sandoriai grupės viduje 3 SKIRSNIS Rizikos valdymas ir vidaus kontrolė III SKYRIUS Grupės priežiūrai palengvinti skirtos priemonės IV SKYRIUS Trečiosios šalys V SKYRIUS Mišrios veiklos draudimo kontroliuojančiosios bendrovės IV ANTRAŠTINĖ DALIS DRAUDIMO ĮMONIŲ REORGANIZAVIMAS IR LIKVIDAVIMAS I SKYRIUS Taikymo sritis ir sąvokų apibrėžtys II SKYRIUS Reorganizavimo priemonės III SKYRIUS Likvidavimo procedūra IV SKYRIUS Bendrosios nuostatos V ANTRAŠTINĖ DALIS KITOS NUOSTATOS VI ANTRAŠTINĖ DALIS PEREINAMOJO LAIKOTARPIO IR BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS I SKYRIUS Pereinamojo laikotarpio nuostatos 1 SKIRSNIS Draudimas 2 SKIRSNIS Perdraudimas 3 SKIRSNIS Draudimas ir perdraudimas II SKYRIUS Baigiamosios nuostatos I PRIEDAS NE GYVYBĖS DRAUDIMO GRUPĖS A. Rizikų klasifikacija pagal draudimo grupes B. Leidimų, išduodamų daugiau nei vienai draudimo grupei, aprašymas II PRIEDAS GYVYBĖS DRAUDIMO GRUPĖS III PRIEDAS ►C2 TEISINIS DRAUDIMO ĮMONIŲ STATUSAS ◄ A. Ne gyvybės draudimo įmonių teisinio statuso rūšys B. Gyvybės draudimo įmonės teisinio statuso rūšys C. Perdraudimo įmonės teisinis statusas IV PRIEDAS STANDARTINĖ MOKUMO KAPITALO REIKALAVIMO (MKR) FORMULĖ 1. Pagrindinio mokumo kapitalo reikalavimo apskaičiavimas 2. Ne gyvybės draudimo rizikos modulio apskaičiavimas 3. Gyvybės draudimo rizikos modulio apskaičiavimas 4. Rinkos rizikos modulio apskaičiavimas V PRIEDAS NE GYVYBĖS DRAUDIMO GRUPĖS, SKIRTOS 159 STRAIPSNIUI TAIKYTI VI PRIEDAS A dalis Panaikintos direktyvos ir jų vėlesnių pakeitimų sąrašas (nurodytas 310 straipsnyje) B dalis Perkėlimo į nacionalinę teisę terminų sąrašas (nurodytas 310 straipsnyje) VII PRIEDAS ATITIKTIES LENTELĖ







I ANTRAŠTINĖ DALIS

TIESIOGINIO DRAUDIMO IR PERDRAUDIMO VEIKLOS PRADĖJIMO IR JOS VYKDYMO BENDROSIOS TAISYKLĖS







I SKYRIUS

Dalykas, taikymo sritis ir sąvokų apibrėžtys







1 skirsnis

Dalykas ir taikymo sritis

1 straipsnis

Dalykas

Šia direktyva nustatomos taisyklės dėl:

1. Bendrijoje vykdomos savarankiškos tiesioginio draudimo ir perdraudimo veiklos pradėjimo ir vykdymo;

2. draudimo ir perdraudimo grupių priežiūros;

3. tiesioginio draudimo įmonių reorganizavimo ir likvidavimo.

2 straipsnis

Taikymo sritis

1. Ši direktyva taikoma tiesioginio gyvybės ir ne gyvybės draudimo įmonėms, įsteigtoms valstybės narės teritorijoje arba siekiančioms ten įsisteigti.

Išskyrus IV antraštinę dalį, ji taip pat taikoma perdraudimo įmonėms vykdančioms tik perdraudimo veiklą ir įsisteigusioms valstybės narės teritorijoje ar siekiančioms ten įsisteigti.

2. Ne gyvybės draudimo srityje ši direktyva taikoma I priedo A dalyje nustatytų grupių ne gyvybės draudimo veiklai. 1 dalies pirmoje pastraipoje ne gyvybės draudimui priskiriama veikla, kurią sudaro pagalba teikiama asmenims, patyrusiems sunkumų kelionės metu, išvykus toli nuo savo namų ar savo įprastinės gyvenamosios vietos. Tai reiškia, kad įmonė, kuriai yra sumokėta draudimo įmoka, privalo nedelsdama suteikti draudimo sutartyje numatytą pagalbą naudos gavėjui, atsidūrusiam sunkioje padėtyje dėl netikėtai įvykusio atsitikimo, sutartyje nustatytais atvejais ir sąlygomis.

Pagalba gali būti išmokos pinigais arba išmokos natūra. Išmokos natūra taip pat gali būti teikiamos pasitelkiant į pagalbą jas teikiančio asmens darbuotojus ir įrenginius.

Į pagalbos veiklą neįtraukiamas aptarnavimas, priežiūra, garantinis aptarnavimas įsigijus prekę arba kai pagalbos nurodytojas ar jos suteikėjas veikia tiktai kaip tarpininkas.

3. Gyvybės draudimo srityje ši direktyva taikoma:

a) pagal sutartis vykdomai tokiai gyvybės draudimo veiklai:

i) gyvybės draudimui, kurį sudaro draudimas tik išgyvenimo iki nustatyto amžiaus atveju, draudimas tik mirties atveju, draudimas išgyvenimo iki nustatyto amžiaus arba ankstyvos mirties atveju, gyvybės draudimas su įmokų grąžinimu, sutuoktuvinis draudimas, gimimų draudimas;

ii) anuitetams;

iii) papildomam draudimui, kuriuo papildomas gyvybės draudimas, visų pirma draudimui nuo nelaimingų atsitikimų, įskaitant darbingumo netekimą, draudimui mirties dėl nelaimingo atsitikimo atveju ir draudimui invalidumo dėl nelaimingo atsitikimo ar ligos atveju;

iv) Airijoje ir Jungtinėje Karalystėje šiuo metu taikomoms nuolatinio sveikatos draudimo rūšims, kurių negalima panaikinti;

b) pagal sutartis vykdomoms tokioms operacijoms, kai jas prižiūri už privataus draudimo sektoriaus priežiūrą atsakingos institucijos:

i) operacijoms, kurių pagrindu steigiamos narių draugijos, siekiant bendrai kapitalizuoti narių įnašus, o vėliau paskirstyti tokiu būdu sukauptą turtą tarp išgyvenusių narių ar tarp mirusių narių naudos gavėjų (tontinos);

ii) aktuariniais apskaičiavimais paremtoms kapitalo išpirkimo operacijoms, kai mainais už vienkartinius ar periodinius iš anksto sutartus mokėjimus prisiimami nurodytos trukmės ir dydžio įsipareigojimai;

iii) kolektyvinių pensijų fondų valdymui, kuris apima investicijų, visų pirma turto, sudarančio atsargas tų subjektų, kurie moka išmokas mirties ar išgyvenimo atveju arba nutraukus veiklą ar sumažinus jos apimtis, valdymą;

iv) iii punkte nurodytoms operacijoms, jeigu jos apdraustos kapitalo išsaugojimo arba minimalių palūkanų mokėjimo draudimu;

v) tokioms gyvybės draudimo įmonių vykdomoms operacijoms, kaip nurodyta Prancūzijos „Code des assurances“ IV tomo 4 dalies 1 skyriuje;

c) operacijoms, susijusioms su žmogaus gyvenimo trukme, kurios yra nurodytos ar numatytos socialinio draudimo teisės aktuose, jeigu jas, remdamosi valstybės narės teisės aktais, savo rizika vykdo ar valdo gyvybės draudimo įmonės.







2 skirsnis

Sritys, kurioms direktyva netaikoma







1 poskirsnis

Bendrosios nuostatos

3 straipsnis

Įstatymais nustatytos sistemos

Nedarant poveikio 2 straipsnio 3 dalies c punkto taikymui, ši direktyva netaikoma draudimui, kuris yra įstatymais nustatytos socialinio draudimo sistemos dalis.

4 straipsnis

Direktyvos netaikymas tam tikro dydžio įmonėms

1. Nedarant poveikio 3 straipsnio ir 5–10 straipsnių taikymui, ši direktyva netaikoma draudimo įmonei, kuri atitinka visas šias sąlygas:

a) įmonės metinės pajamos iš draudimo įmokų neviršija 5 mln. EUR;

b) bendri įmonės techniniai atidėjiniai nuo sumų pagal perdraudimo sutartis ir iš specialiosios paskirties įmonių, kaip nurodyta 76 straipsnyje, neviršija 25 mln. EUR;

c) jei įmonė priklauso grupei, bendri grupės techniniai atidėjiniai nuo sumų pagal perdraudimo sutartis ir iš specialiosios paskirties įmonių neviršija 25 mln. EUR;

d) įmonės verslas neapima draudimo arba perdraudimo veiklos, apimančios įsipareigojimus, kredito ir laidavimo draudimo riziką, išskyrus tuos atvejus, kai ji sudaro papildomą riziką, kaip apibrėžta 16 straipsnio 1 dalyje;

e) įmonės verslas neapima perdraudimo veiklos, viršijančios 0,5 mln. EUR jos pajamų iš draudimo įmokų arba 2,5 mln. EUR jos techninių atidėjinių nuo sumų pagal perdraudimo sutartis ir iš specialiosios paskirties įmonių arba sudarančios daugiau negu 10 % jos pajamų iš draudimo įmokų arba daugiau negu 10 % jos techninių atidėjinių nuo sumų pagal perdraudimo sutartis ir iš specialiosios paskirties įmonių.

2. Jei bet kuri iš 1 dalyje nustatytų sumų viršijama trejus metus iš eilės, ši direktyva pradedama taikyti nuo ketvirtųjų metų.

3. Nukrypstant nuo 1 dalies nuostatų ši direktyva taikoma visoms įmonėms, kurios siekia gauti leidimą vykdyti draudimo ir perdraudimo veiklą, kurių metinės pajamos iš draudimo įmokų ar techniniai atidėjiniai nuo sumų pagal perdraudimo sutartis ir iš specialiosios paskirties įmonių per ateinančius penkerius metus turėtų viršyti bet kurią iš 1 dalyje nustatytų sumų.

4. Ši direktyva nebetaikoma toms draudimo įmonėms, kurių atžvilgiu priežiūros institucija nustatė, kad jos atitinka visas šias sąlygas:

a) per paskutinius trejus metus iš eilės nebuvo viršyta jokia 1 dalyje nustatyta suma; ir

b) nenumatoma, kad per ateinančius penkerius metus bus viršytos 1 dalyje nustatytos sumos.

Atitinkamai draudimo įmonei šio straipsnio 1 dalis netaikoma, kol ji vykdo veiklą pagal 145–149 straipsnius.

5. 1 ir 4 dalyse nedraudžiama įmonei prašyti išduoti arba pratęsti leidimą pagal šią direktyvą.







2 poskirsnis

Ne Gyvybės Draudimas

5 straipsnis

Operacijos

Ne gyvybės draudimo atveju ši direktyva netaikoma tokiai veiklai:

1. kapitalo išpirkimo operacijoms, kaip apibrėžta pagal kiekvienos valstybės narės teisės aktus;

2. taupymo ir savidraudos institucijų, kurių išmokų dydis priklauso nuo turimų išteklių ir kuriose narių įnašų dydis nustatomas pagal vienodą tarifą, operacijoms;

3. operacijoms, kurias atlieka juridinio asmens teisių neturinčios organizacijos, siekdamos savo narių savidraudos, nemokant draudimo įmokų ir nesudarant draudimo techninių atidėjinių; arba

4. eksporto kredito draudimo operacijoms, vykdomoms valstybės sąskaita arba valstybei garantuojant, arba kai draudikas yra pati valstybė.

6 straipsnis

Pagalba

1. Ši direktyva netaikoma pagalbos veiklai, kuri atitinka šias sąlygas:

a) pagalba teikiama atsitikus su kelių transporto priemone susijusiai avarijai arba gedimui, kai avarija arba gedimas įvyksta draudimo apsaugą suteikusios įmonės valstybės narės teritorijoje;

b) atsakomybė už pagalbą apsiriboja šiomis operacijomis:

i) avarijos vietoje suteikiama pagalba, kurios metu draudimo apsaugą suteikianti įmonė dažniausiai pasitelkia savo darbuotojus ir įrengimus;

ii) transporto priemonės nugabenimu į artimiausią arba tinkamiausią vietą, kur gali būti atlikti remonto darbai, ir vairuotojo bei keleivių pristatymas (paprastai tomis pačiomis pagalbos priemonėmis) į artimiausią vietovę, iš kur jie galės tęsti savo kelionę kitomis priemonėmis; ir

iii) kai tai numatyta draudimo apsaugą suteikusios įmonės buveinės valstybėje narėje, transporto priemonės, greičiausiai kartu su vairuotoju bei keleiviais, nugabenimu į namus, jų išvykimo arba pradinio tikslo vietą toje pačioje valstybėje; ir

c) pagalbos neteikia įmonė, kuriai yra taikoma ši direktyva.

2. 1 dalies b punkto i ir ii papunkčiuose nurodytais atvejais sąlyga, kad avarija arba gedimas turi būti įvykęs draudimo apsaugą suteikusios įmonės valstybės narės teritorijoje negalioja, jei naudos gavėjas yra draudimo apsaugą teikiančios įstaigos narys, ir panaši įstaiga atitinkamoje valstybėje be papildomos įmokos savitarpio susitarimo pagrindu suteikia avarinės tarnybos bei transporto priemonės nutempimo paslaugas tiesiog pateikus nario kortelę, arba tuo atveju, kai Airijoje ir Jungtinėje Karalystėje pagalbą teikia viena įstaiga, veikianti abiejose valstybėse.

3. Ši direktyva netaikoma teikiant pagalbą, nurodytą 1 dalies b punkto iii papunktyje, jeigu avarija arba gedimas įvyko Airijos teritorijoje arba, Jungtinės Karalystės atveju, Šiaurės Airijos teritorijoje, ir transporto priemonė, greičiausiai kartu su vairuotoju bei keleiviais, nuvežama į namus, išvykimo arba jų pirminio tikslo vietą bet kurioje iš šių teritorijų.

4. Ši direktyva netaikoma pagalbos operacijoms, kurias atlieka Liuksemburgo Didžiosios Hercogystės Automobilių klubas, kai su kelių transporto priemone susijusi avarija arba jos gedimas įvyksta už Liuksemburgo Didžiosios Hercogystės teritorijos ribų, o pagalba yra tą avariją patyrusios arba sugedusios transporto priemonės, greičiausia kartu su vairuotoju bei keleiviais, nugabenimas namo.

7 straipsnis

Savidraudos įmonės

Ši direktyva netaikoma savidraudos įmonėms, kurios vykdo ne gyvybės draudimo veiklą ir kurios yra sudariusios sutartį su kitomis savidraudos įmonėmis dėl visiško jų draudimo liudijimų perdraudimo arba sutartį, pagal kurią perimančioji įmonė vykdo įsipareigojimus, kylančius iš tokių liudijimų, vietoj persidraudžiančios įmonės. Tokiu atveju perimančioji įmonė laikosi šia direktyva nustatytų taisyklių.

8 straipsnis

Institucijos

Ši direktyva netaikoma toliau išvardytoms institucijoms, kurios vykdo ne gyvybės draudimo veiklą, nebent būtų pakeisti jų įstatai arba jų veiklos apimčiai taikytina teisė:

1. Danijoje Falck Danmark;

2. Vokietijoje šioms pusiau valstybinėms institucijoms:

a) Postbeamtenkrankenkasse;

b) Krankenversorgung der Bundesbahnbeamten;

3. Airijoje the Voluntary Health Insurance Board;

4. Ispanijoje Consorcio de Compensación de Seguros.







3 poskirsnis

Gyvybės draudimas

9 straipsnis

Operacijos ir veikla

Gyvybės draudimo atveju ši direktyva netaikoma šioms operacijoms ir veiklai:

1. taupymo ir savidraudos institucijų, kurių išmokų dydis priklauso nuo turimų išteklių ir kuriose visų narių įnašų dydis nustatomas pagal atitinkamą vienodą tarifą, operacijoms;

2. operacijoms, kurias vykdo organizacijos, išskyrus 2 straipsnyje nurodytas įmones, kurių tikslas – mokėti išmokas samdomiesiems ar savarankiškai dirbantiems asmenims, priklausantiems įmonei ar įmonių grupei arba kuriai nors profesijai ar profesijų grupei, mirties ar išgyvenimo atveju, arba nutraukus veiklą ar sumažėjus veiklos apimčiai, neatsižvelgiant į tai, ar su tokiomis operacijoms susijusius įsipareigojimus matematiniai atidėjiniai dengia visuomet ir visiškai, ar ne;

3. pensijų draudimo įmonių vykdomai su pensijomis susijusiai veiklai, nurodytai įstatyme „Darbuotojai. Pensijų įstatymas (TyEL)“ ir kituose susijusiuose Suomijos teisės aktuose, jeigu:

a) pensijų draudimo bendrovės, kurios pagal Suomijos teisę jau yra įpareigotos turėti atskiras savo su pensijomis susijusios veiklos apskaitos ir valdymo sistemas nuo 1995 m. sausio 1 d. įsteigia atskirus juridinius asmenis tai veiklai vykdyti; ir

b) Suomijos valdžios institucijos be jokios diskriminacijos leidžia visų valstybių narių piliečiams ir bendrovėms pagal Suomijos teisės aktus vykdyti 2 straipsnyje nurodytą veiklą, susijusią su ta lengvata, įsigyjant esamą draudimo įmonę ar grupę arba joje dalyvaujant, arba įsteigiant naujas draudimo įmones ar grupes, įskaitant pensijų draudimo bendroves, arba jose dalyvaujant.

10 straipsnis

Organizacijos, įmonės ir institucijos

Gyvybės draudimo srityje ši direktyva netaikoma šioms organizacijoms, įmonėms ir institucijoms:

1. organizacijoms, kurios įsipareigoja mokėti išmokas tik mirties atveju, o tokių išmokų dydis neviršija vidutinių vieno asmens laidojimo išlaidų arba išmokos mokamos natūra;

2. Vokietijos „Versorgungsverband deutscher Wirtschaftsorganisationen“, jeigu ji savo įstatuose nepakeičia savo veiklos apimties;

3. Ispanijos „Consorcio de Compensación de Seguros“, jeigu nebus pakeista jos įstatuose nurodyta jos veikla ar veiklos apimtis.







4 poskirsnis

Perdraudimas

11 straipsnis

Perdraudimas

Perdraudimo srityje ši direktyva netaikoma perdraudimo veiklai, kurią vykdo arba visiškai užtikrina valstybės narės Vyriausybė dėl esminių viešųjų interesų kraštutiniais atvejais veikdama kaip perdraudikas, įskaitant atvejus, kai tokį vaidmenį ji turi prisiimti dėl rinkoje susidariusios situacijos, kai joje negalima gauti adekvačios komercinio draudimo teikiamos apsaugos.

12 straipsnis

Nutraukiančios veiklą perdraudimo įmonės

1. Perdraudimo įmonėms, kurios ne vėliau kaip 2007 m. gruodžio 10 d. nutraukė naujų perdraudimo sutarčių sudarymą ir išimtinai administruoja turimą portfelį, siekdamos nutraukti savo veiklą, ši direktyva nėra taikoma.

2. Valstybės narės sudaro susijusių perdraudimo įmonių sąrašą ir tą sąrašą pateikia visoms kitoms valstybėms narėms.







3 skirsnis

Sąvokų apibrėžtys

13 straipsnis

Sąvokų apibrėžtys

Šioje direktyvoje taikomos šios sąvokų apibrėžtys:

1. draudimo įmonė – tiesioginio gyvybės arba ne gyvybės draudimo įmonė, kuri yra gavusi leidimą pagal 14 straipsnį;

2. priklausoma draudimo įmonė – draudimo įmonė, kurios savininkė yra finansų įmonė (išskyrus draudimo ar perdraudimo įmonę arba draudimo ar perdraudimo įmonių grupę pagal 212 straipsnio 1 dalies c punkto nuostatas) arba ne finansų įmonė, kai tokios draudimo įmonės tikslas – drausti išimtinai įmonės ar įmonių, kurioms ji priklauso, arba įmonės ar įmonių grupės, kurios narė ji yra, riziką;

3. trečiosios šalies draudimo įmonė – įmonė, kuriai reikėtų leidimo draudimo įmonės veiklai vykdyti pagal 14 straipsnį, jei jos pagrindinė buveinė būtų Bendrijoje;

4. perdraudimo įmonė – įmonė, gavusi leidimą vykdyti perdraudimo veiklą pagal 14 straipsnį;

5. priklausoma perdraudimo įmonė – perdraudimo įmonė, kurios savininkė yra finansų įmonė, (išskyrus draudimo ar perdraudimo įmonę arba draudimo ar perdraudimo įmonių grupę pagal 212 straipsnio 1 dalies c punkto nuostatas) arba ne finansų įmonė, kai tokios perdraudimo įmonės tikslas – perdrausti išimtinai įmonės ar įmonių, kurioms ji priklauso, arba įmonės ar įmonių grupės, kurios narė ji yra, riziką;

6. trečiosios šalies perdraudimo įmonė – įmonė, kuriai reikėtų leidimo perdraudimo įmonės veiklai vykdyti pagal 14 straipsnį, jeigu jos pagrindinė buveinė būtų Bendrijoje;

▼M6

7. perdraudimas – viena iš šių veiklos rūšių:

a) veikla, kuria prisiimama draudimo įmonės ar trečiosios valstybės draudimo įmonės arba kitos perdraudimo įmonės ar trečiosios valstybės perdraudimo įmonės perduodama rizika;

b) „Lloyd's“ draudikų asociacijos atveju – veikla, kai draudimo ar perdraudimo įmonė, išskyrus „Lloyd's“ draudikų asociaciją, prisiima bet kurio „Lloyd's“ nario perduodamą riziką; arba

c) draudimo paslaugos, perdraudimo įmonės teikiamos įstaigai, kuriai taikoma Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2016/2341 ( 1 );

▼B

8. buveinės valstybė narė – bet kuri iš šių valstybių narių:

a) ne gyvybės draudimo atveju – valstybė narė, kurioje yra riziką draudžiančios draudimo įmonės pagrindinė buveinė;

b) gyvybės draudimo atveju – valstybė narė, kurioje yra draudimo įmonės, prisiėmusios įsipareigojimus, pagrindinė buveinė; arba

c) perdraudimo atveju – valstybė narė, kurioje yra pagrindinė perdraudimo įmonės buveinė;

9. priimančioji valstybė narė – valstybė narė, išskyrus buveinės valstybę narę, kurioje yra draudimo arba perdraudimo įmonės filialas arba kurioje ji teikia paslaugas; gyvybės ir ne gyvybės draudimo atveju valstybė narė, kurioje teikiamos draudimo paslaugos, reiškia atitinkamai valstybę narę, kurioje prisiimtas įsipareigojimas ir valstybę narę, kurioje yra rizika, jei tą įsipareigojimą vykdo arba riziką draudžia kitoje valstybėje narėje esanti draudimo įmonė ar filialas;

10. priežiūros institucija – nacionalinė valdžios institucija ar nacionalinės valdžios institucijos, pagal įstatymus ar kitus teisės aktus įgaliotos prižiūrėti draudimo ar perdraudimo įmones;

11. filialas – draudimo arba perdraudimo įmonės atstovybė arba filialas, esantis valstybės narės, išskyrus buveinės valstybę narę, teritorijoje;

12. įmonės padalinys – jos pagrindinė buveinė arba bet kuris jos filialas;

13. valstybė narė, kurioje yra draudimo rizika – bet kuri:

a) valstybė narė, kurioje yra nuosavybė, jeigu draudimas yra susijęs su pastatais arba su pastatais ir juose esančiu turtu, jeigu šis turtas yra apdraustas ta pačia draudimo sutartimi;

b) valstybė narė, kurioje yra atlikta registracija, jeigu draudimas yra susijęs su bet kokios rūšies transporto priemonėmis;

c) valstybė narė, kurioje draudėjas gavo draudimo liudijimą, jeigu tai yra liudijimai, sudaryti ne ilgesniam negu keturių mėnesių laikotarpiui, apdraudžiant kelionių ar atostogų rizikas nesvarbu, kuriai draudimo grupei jos priklausytų;

d) visais a, b arba c punktuose aiškiai neapibrėžtais atvejais – valstybė narė, kurioje yra:

i) įprastinė draudėjo gyvenamoji vieta, arba

ii) jeigu draudėjas yra juridinis asmuo – to draudėjo padalinys, su kuriuo susijusi draudimo sutartis;

14. valstybė narė, kurioje prisiimtas įsipareigojimas – valstybė narė, kurioje yra:

a) įprastinė draudėjo gyvenamoji vieta, arba

b) jeigu draudėjas yra juridinis asmuo – to draudėjo padalinys, su kuriuo susijusi draudimo sutartis;

15. patronuojanti įmonė – patronuojanti įmonė, apibrėžta Direktyvos 83/349/EEB 1 straipsnyje;

16. dukterinė įmonė – dukterinė įmonė, apibrėžta Direktyvos 83/349/EEB 1 straipsnyje, įskaitant jos pačios dukterines įmones;

17. glaudus ryšys – ryšys tarp dviejų ar daugiau fizinių ar juridinių asmenų, pasireiškiantis kontrole arba dalyvavimu, arba kai du ar daugiau fizinių ar juridinių asmenų yra kontrolės santykiais nuolat susiję su vienu ir tuo pačiu asmeniu;

18. kontrolė – santykiai tarp patronuojančios ir dukterinės įmonės, kaip nustatyta Direktyvos 83/349/EEB 1 straipsnyje, arba panašūs santykiai tarp bet kurio fizinio ar juridinio asmens ir įmonės;

19. grupės vidaus sandoris – visos operacijos, kuriose draudimo ar perdraudimo įmonė, vykdydama sutartinę arba nesutartinę ir su mokėjimu susijusią arba nesusijusią prievolę, tiesiogiai arba netiesiogiai pasikliauna kitomis tos pačios grupės įmonėmis ar bet kuriuo fiziniu arba juridiniu asmeniu, kurį su tos grupės įmonėmis sieja glaudūs ryšiai;

20. dalyvavimas – įmonėje tiesiogiai ar kontrolės būdu turima 20 % ar daugiau balsavimo teisių ar įmonės kapitalo nuosavybė;

21. akcijų paketas – įmonėje tiesiogiai ar netiesiogiai turimos akcijos, sudarančios 10 % ar daugiau kapitalo ar balsavimo teisių arba leidžiančios daryti esminę įtaką tos įmonės valdymui;

22. reguliuojama rinka – bet kuri iš šių rinkų:

a) valstybėje narėje esančios rinkos atveju – reguliuojama rinka, kaip apibrėžta Direktyvos 2004/39/EB 4 straipsnio 1 dalies 14 punkte; arba

b) trečiojoje šalyje esančios rinkos atveju – finansų rinka, atitinkanti šias sąlygas:

i) ji yra pripažinta draudimo įmonės buveinės valstybės narės ir atitinka reikalavimus, panašius į tuos, kurie nustatyti Direktyvoje 2004/39/EB; ir

ii) finansinių priemonių, kuriomis prekiaujama toje rinkoje, kokybė yra panaši į priemonių, kuriomis prekiaujama buveinės valstybės narės reguliuojamoje rinkoje ar rinkose, kokybę;

23. nacionalinis draudikų biuras – nacionalinis draudikų biuras, kaip apibrėžta Direktyvos 72/166/EEB 1 straipsnio 3 dalyje;

24. nacionalinis garantinis fondas – institucija, nurodyta Direktyvos 84/5/EEB 1 straipsnio 4 dalyje;

25. finansų įmonė – bet kuris iš toliau išvardytų subjektų:

a) kredito įstaiga, finansų įstaiga arba papildomas banko paslaugas teikianti įmonė, kaip atitinkamai apibrėžta Direktyvos 2006/48/EB 4 straipsnio 1, 5 ir 21 dalyse;

b) draudimo įmonė, perdraudimo įmonė arba draudimo kontroliuojančioji (holdingo) bendrovė, kaip apibrėžta 212 straipsnio 1 dalies f punkte;

c) investicinė įmonė arba finansų įstaiga, kaip apibrėžta Direktyvos 2004/39/EB 4 straipsnio 1 dalies 1 punkte; arba

d) mišrią veiklą vykdanti finansų kontroliuojančioji (holdingo) bendrovė, kaip apibrėžta Direktyvos 2002/87/EB 2 straipsnio 15 dalyje;

26. specialiosios paskirties įmonė (SPĮ) – įeinanti į kitų juridinių asmenų sudėtį arba ne, išskyrus veikiančią draudimo ar perdraudimo įmonę, kuri prisiima draudimo ar perdraudimo įmonių riziką ir kuri visiškai finansuoja tokios rizikos tikimybę pajamomis, gautomis išleidus skolos vertybinius popierius, arba naudodama bet kokią kitą finansavimo priemonę, kai skolintojų arba finansavimo priemonės teikėjo teisė atgauti paskolintas lėšas priklauso nuo tokios įmonės perdraudimo įsipareigojimų;

27. didelės rizikos yra:

a) rizikos, priskirtos I priedo A dalies 4, 5, 6, 7, 11 ir 12 grupėms;

b) rizikos, priskirtos I priedo A dalies 14 ir 15 grupėms, jeigu draudėjas profesionaliai užsiima gamybine, komercine veikla arba vienos iš laisvųjų profesijų veikla, o rizikos yra susijusios su tokia veikla;

c) rizikos, priskirtos I priedo A dalies 3, 8, 9, 10, 13 ir 16 grupėms, jeigu draudėjas viršija mažiausiai dviejų iš šių kriterijų dydžius:

i) bendra balanso suma: 6,2 mln. EUR;

ii) grynoji apyvarta, kaip apibrėžta 1978 m. liepos 25 d. Ketvirtojoje Tarybos direktyvoje 78/660/EEB, grindžiamoje Sutarties 54 straipsnio 3 dalies g punktu, dėl tam tikrų tipų bendrovių metinių atskaitomybių ( 2 ): 12,8 mln. EUR;

iii) vidutinis darbuotojų skaičius per finansinius metus: 250.

Jeigu draudėjas priklauso įmonių grupei, kuriai rengiama konsoliduota finansinė atskaitomybė pagal Direktyvos 83/349/EEB nuostatas, pirmos pastraipos c punkte išdėstyti kriterijai taikomi remiantis konsoliduota finansine atskaitomybe.

Valstybės narės gali priskirti profesionalių asociacijų, bendrųjų įmonių arba laikinų susivienijimų draudžiamą riziką pirmos pastraipos c punkte nurodytai kategorijai;

28. užsakomosios paslaugos – paslaugos pagal bet kokia forma sudarytą draudimo ar perdraudimo įmonės ir prižiūrimo arba neprižiūrimo paslaugų teikėjo susitarimą, pagal kurį tas paslaugų teikėjas tiesiogiai arba per kitą paslaugų teikėją teikia paslaugas arba vykdo veiklą, kurią kitu atveju vykdytų pati draudimo ar perdraudimo įmonė;

29. valdymo sistemos „funkcija“ – vidaus gebėjimas atlikti praktines užduotis; valdymo sistema apima rizikos valdymo funkciją, atitikties užtikrinimo funkciją, vidaus audito funkciją ir aktuarinę funkciją;

30. draudimo rizika – nuostolių rizika arba rizika, susijusi su nepalankiais draudimo įsipareigojimų vertės pokyčiais, kurių priežastis – netinkamos kainų nustatymo ir atidėjinių sudarymo prielaidos;

31. rinkos rizika – nuostolių arba nepalankių finansinės padėties pokyčių rizika, atsirandanti tiesiogiai ar netiesiogiai dėl turto, įsipareigojimų ir finansinių priemonių rinkos kainų lygių svyravimo ir nepastovumo;

32. kredito rizika – nuostolių arba nepalankių finansinės padėties pokyčių rizika, atsirandanti dėl vertybinių popierių emitentų, sandorio šalių ir visų skolininkų, kurie turi įtakos draudimo ir perdraudimo įmonėms, mokumo būklės pokyčių ir pasireiškianti sandorio šalies įsipareigojimų nevykdymo rizikos, skirtumo rizikos (angl. spread risk) arba rinkos rizikos koncentracijos forma;

▼M5

32a. reikalavimus atitinkanti pagrindinė sandorio šalis – pagrindinė sandorio šalis, kuriai suteiktas leidimas pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 648/2012 ( 3 ) 14 straipsnį arba pripažinimas pagal to reglamento 25 straipsnį;

▼B

33. operacinė rizika – nuostolio, atsirandančio dėl netinkamų arba nepavykusių vidaus procesų, darbuotojų ar sistemų arba išorės įvykių, rizika;

34. likvidumo rizika – rizika, kad draudimo ir perdraudimo įmonės nesugebės realizuoti investicijų ir kito turto, kad įvykdytų savo finansinius įsipareigojimus suėjus terminui;

35. koncentracijos rizika – visos rizikos pozicijos, kuriose nuostolių tikimybė yra pakankamai didelė, kad keltų grėsmę draudimo ir perdraudimo įmonių mokumui ar finansinei būklei;

36. rizikos mažinimo priemonės – visos priemonės, kuriomis naudodamosi draudimo ir perdraudimo įmonės gali perduoti visą riziką ar jos dalį kitai šaliai;

37. diversifikacijos efektai – draudimo ir perdraudimo įmonių ir grupių prisiimtos rizikos sumažėjimas, susijęs su jų veiklos diversifikavimu, kai nepalankus vienos rizikos poveikis gali būti kompensuojamas palankesniu kitos rizikos poveikiu, kai tos rizikos nėra visiškai susiję;

38. tikimybių pasiskirstymo prognozė – matematinė funkcija, pagal kurią nustatoma išsamaus tarpusavyje nesuderinamų ateities įvykių rinkinio išsipildymo tikimybė;

39. rizikos matas – matematinė funkcija, pagal kurią tam tikra tikimybių pasiskirstymo prognozė įvertinama pinigų suma ir kuri monotoniškai didėja didėjant prisiimtos rizikos, kuria grindžiama ta tikimybių pasiskirstymo prognozė, lygiui;

▼M5

40. išorinė kredito rizikos vertinimo institucija (ECAI) – kredito reitingų agentūra, kuri yra užregistruota arba sertifikuota pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1060/2009 ( 4 ), arba centrinis bankas, kuris nustato kredito reitingus, kuriems tas reglamentas netaikomas.

▼B







II SKYRIUS

Veiklos pradėjimas

14 straipsnis

Leidimų išdavimo principas

1. Pradedant tiesioginio draudimo arba perdraudimo veiklą, kuriai taikoma ši direktyva, būtina iš anksto gauti leidimą.

2. 1 dalyje nurodytą leidimą išduoda buveinės valstybės narės priežiūros institucija, į kurią turi kreiptis:

a) bet kokia įmonė, kurios pagrindinė buveinė steigiama tos valstybės narės teritorijoje; arba

b) bet kokia draudimo įmonė, kuri, gavusi leidimą pagal 1 dalį, nori išplėsti savo veiklą vykdydama visus vienos draudimo grupės arba draudimo grupių draudimus ir imtis kitų grupių draudimo, kuriam ji dar neturi leidimo.

15 straipsnis

Leidimų galiojimo sritis

1. Leidimas pagal 14 straipsnį galioja visoje Bendrijoje. Jis leidžia draudimo ir perdraudimo įmonėms čia vykdyti veiklą, taip pat naudotis įsisteigimo teise ir laisve teikti paslaugas.

2. Pagal 14 straipsnį leidimas išduodamas vykdyti tam tikros I priedo A dalyje arba II priede nurodytos tiesioginio draudimo grupės draudimo veiklą. Jis galioja visai grupei, nebent pareiškėjas pageidauja prisiimti tik kai kurias tai grupei priskiriamas rizikas.

Grupės rizika neįtraukiama į kitas grupes, išskyrus 16 straipsnyje nurodytus atvejus.

Leidimas gali būti išduotas vykdyti dviejų ar daugiau grupių draudimo veiklą, jeigu valstybės narės nacionalinės teisės aktais leidžiama tokių draudimo grupių veiklą vykdyti kartu.

3. Ne gyvybės draudimo srityje valstybės narės gali išduoti leidimą vykdyti I priedo B dalyje išvardytų grupių draudimo veiklą.

Priežiūros institucijos gali apriboti leidimą, prašomą išduoti siekiant vykdyti vienos kurios nors grupės draudimo veiklą, ir leisti vykdyti tik operacijas, kurios nurodytos 23 straipsnyje nurodytame veiklos plane.

4. Įmonės, kurioms yra taikoma ši direktyva, gali užsiimti 6 straipsnyje nurodyta pagalbos veikla tik turėdamos leidimą I priedo A dalyje nurodytos 18 draudimo grupės veiklai vykdyti, nedarant poveikio 16 straipsnio 1 dalies taikymui. Tuo atveju ši direktyva yra taikoma atitinkamoms operacijoms.

5. Perdraudimo srityje leidimas išduodamas vykdyti ne gyvybės perdraudimo veiklą, gyvybės perdraudimo veiklą ar visas perdraudimo veiklos rūšis.

Prašymas leidimui gauti svarstomas atsižvelgiant į veiklos planą, pateikiamą pagal 18 straipsnio 1 dalies c punktą, ir valstybės narės, kurios prašoma išduoti leidimą, nustatytų sąlygų leidimui gauti vykdymą.

16 straipsnis

Papildoma draudimo rizika

1. Draudimo įmonė, gavusi leidimą vykdyti pagrindinės rizikos, priskiriamos vienai arba kelioms draudimo grupėms, kaip nurodyta I priede, draudimo veiklą, taip pat gali be atskiro leidimo tokių rizikų atžvilgiu drausti kitai draudimo grupei priskiriamas rizikas, jeigu šios rizikos atitinka toliau nurodytas sąlygas:

a) jos susijusios su pagrindine rizika;

b) jos susijusios su objektu, kuris draudžiamas nuo pagrindinės rizikos; ir

c) jos įtraukiamos į pagrindinės rizikos draudimo sutartį.

2. Nukrypstant nuo 1 dalies, rizikos, įtrauktos į I priedo A dalies 14, 15 ir 17 grupes, negali būti laikomos kitų draudimo grupių papildomomis rizikomis.

Tačiau teisinių išlaidų draudimas, kaip nustatyta 17 grupėje, gali būti papildomas 18 grupėje numatytoms rizikoms, jei yra įvykdytos 1 dalyje nustatytos sąlygos ir bet kuri iš toliau nurodytų sąlygų:

a) pagrindinė rizika susijusi tiktai su pagalba asmenims, kurie susiduria su problemomis kelionės metu, išvykę iš savo namų arba iš savo įprastinės gyvenamosios vietos; arba

b) draudimas susijęs su ginčais arba rizika, atsirandančiais dėl jūros laivų naudojimo arba su tuo susijusiais.

17 straipsnis

Teisinis draudimo ar perdraudimo įmonės statusas

1. Buveinės valstybė narė reikalauja, kad kiekviena pagal 14 straipsnį leidimo prašanti įmonė atitiktų vieną iš III priede nustatytų teisinio statuso rūšių.

2. Valstybės narės gali steigti bet kurios viešosios teisės numatytos rūšies įmones, jeigu tokių įstaigų veikla apima draudimo ar perdraudimo operacijas, atliekamas lygiavertėmis sąlygomis su pagal privatinę teisę veikiančiomis įmonėmis.

▼M5

3. Komisija pagal 301a straipsnį gali priimti deleguotuosius aktus dėl III priede, išskyrus atitinkamai A, B, ir C dalių 28 ir 29 punktus, pateikto statuso rūšių sąrašo.

▼B

18 straipsnis

Leidimo suteikimo sąlygos

1. Buveinės valstybė narė reikalauja, kad kiekviena leidimo prašanti įmonė:

a) jei ji yra draudimo įmonė, vykdytų tik draudimo veiklą ir tiesiogiai su ja susijusias operacijas bei neužsiimtų jokia kita komercine veikla;

b) jei ji yra perdraudimo įmonė, vykdytų tik perdraudimo ir su tuo susijusių operacijų veiklą; tas reikalavimas gali apimti ir kontroliuojančiosios (holdingo) bendrovės funkcijas ir veiklas, susijusias su finansinio sektoriaus veiklomis, apibrėžtomis Direktyvos 2002/87/EB 2 straipsnio 8 dalyje;

c) pateiktų veiklos planą pagal 23 straipsnį;

d) turėtų tinkamų pagrindinių nuosavų lėšų, kurios atitiktų minimalaus kapitalo reikalavimo absoliučią žemiausią ribą, numatytą 129 straipsnio 1 dalies d punkte;

e) pateiktų įrodymų, kad ir toliau turės tinkamų nuosavų lėšų, reikalingų mokumo kapitalo reikalavimui patenkinti, kaip numatyta 100 straipsnyje;

f) pateiktų įrodymų, kad ir toliau turės tinkamų pagrindinių nuosavų lėšų, reikalingų minimalaus kapitalo reikalavimui patenkinti, kaip numatyta 128 straipsnyje;

g) pateiktų įrodymų, kad galės laikytis valdymo sistemos, nurodytos IV skyriaus 2 skirsnyje;

h) vykdydama ne gyvybės draudimo veiklą, praneštų visų atstovų žalų sureguliavimo reikalams, paskirtų pagal Direktyvos 2000/26/EB 4 straipsnį kiekvienoje valstybėje narėje, išskyrus valstybę narę, kurioje yra prašoma išduoti leidimą, vardą ir pavardę arba pavadinimą ir adresą, jeigu draudžiamoji rizika priskiriama šios direktyvos I priedo A dalies 10 grupei, išskyrus vežėjo civilinę atsakomybę.

2. Draudimo įmonė, prašanti išduoti leidimą išplėsti savo veiklą ir pradėti kitų grupių draudimus arba kitus tos pačios grupės draudimus, pateikia veiklos planą pagal 23 straipsnį.

Be to, ji turi pateikti įrodymus, kad jos tinkamos nuosavos lėšos atitinka mokumo kapitalo reikalavimą ir minimalaus kapitalo reikalavimą, numatytus 100 straipsnio pirmoje pastraipoje ir 128 straipsnyje.

3. Nedarant poveikio 2 dalies taikymui, draudimo įmonė, užsiimanti gyvybės draudimo veikla ir prašanti leidimo išplėsti veiklą bei pradėti I priedo A dalies 1 arba 2 grupių rizikos draudimą, kaip nurodyta 73 straipsnyje, turi įrodyti, kad ji:

a) turi tinkamų pagrindinių nuosavų lėšų, kurios atitinka gyvybės draudimo įmonių minimalaus kapitalo reikalavimo absoliučią žemiausią ribą ir ne gyvybės draudimo įmonių minimalaus kapitalo reikalavimo absoliučią žemiausią ribą, kaip nurodyta 129 straipsnio 1 dalies d punkte;

b) įsipareigoja ir toliau vykdyti minimalius finansinius įsipareigojimus, nurodytus 74 straipsnio 3 dalyje.

4. Nedarant poveikio 2 dalies taikymui, draudimo įmonė, užsiimanti I priedo A dalies 1 arba 2 grupėse išvardytų rizikų ne gyvybės draudimo veikla ir prašanti leidimo išplėsti veiklą bei pradėti gyvybės draudimą, kaip nurodyta 73 straipsnyje, turi įrodyti, kad ji:

a) turi tinkamų pagrindinių nuosavų lėšų, kurios atitinka gyvybės draudimo įmonių minimalaus kapitalo reikalavimo absoliučią žemiausią ribą ir ne gyvybės draudimo įmonių minimalaus kapitalo reikalavimo absoliučią žemiausią ribą, kaip nurodyta 129 straipsnio 1 dalies d punkte;

b) įsipareigoja ir toliau vykdyti minimalius finansinius įsipareigojimus, nurodytus 74 straipsnio 3 dalyje.

19 straipsnis

Glaudūs ryšiai

Jeigu tarp draudimo įmonės arba perdraudimo įmonės ir kitų fizinių ar juridinių asmenų yra glaudūs ryšiai, priežiūros institucijos išduoda leidimą tik tada, jeigu tie ryšiai nekliudo veiksmingai atlikti joms pavestų priežiūros funkcijų.

Priežiūros institucijos atsisako išduoti leidimą, jeigu dėl kurios nors trečiosios šalies įstatymų ir kitų teisės aktų, reguliuojančių vieną ar daugiau fizinių ar juridinių asmenų, su kuriais draudimo arba perdraudimo įmonė turi glaudžių ryšių, arba dėl sunkumų, kylančių įgyvendinant tas priemones, jos negali veiksmingai atlikti joms pavestų priežiūros funkcijų.

Priežiūros institucijos reikalauja, kad draudimo ir perdraudimo įmonės joms teiktų informaciją, reikalingą nuolat stebėti, ar vykdomos pirmoje pastraipoje nurodytos sąlygos.

20 straipsnis

Pagrindinė draudimo įmonių ir perdraudimo įmonių buveinė

Valstybės narės reikalauja, kad pagrindinės draudimo ir perdraudimo įmonių buveinės būtų toje pačioje valstybėje narėje, kaip ir jų registruotosios buveinės.

21 straipsnis

Draudimo liudijimo sąlygos ir įmokų tarifai

1. Valstybės narės nereikalauja iš anksto patvirtinti arba sistemingai pranešti apie bendrąsias ir specialiąsias draudimo sutarčių sąlygas, įmokų tarifus, visų pirma įmokų tarifų ir techninių atidėjinių skaičiavimo techninius pagrindus ar apie dokumentų formas ir kitus spausdintinius dokumentus, kuriuos įmonė ketina naudoti sudarydama sandorius su draudėjais ar persidraudžiančiomis arba pakartotinai persidraudžiančiomis įmonėmis.

Tačiau gyvybės draudimo atveju ir vien tik tam, kad būtų patikrinta atitiktis nacionalinėms nuostatoms dėl aktuarinių principų, buveinės valstybė narė gali pareikalauti sistemingai pranešti apie įmokų tarifų ir techninių atidėjinių skaičiavimo techninius pagrindus. Tas reikalavimas nėra išankstinė sąlyga išduoti leidimą vykdyti gyvybės draudimo veiklą.

2. Valstybės narės nereikalauja, kad būtų iš anksto pranešama apie numatomą draudimo įmokų tarifų padidinimą arba kad toks padidinimas būtų iš anksto patvirtintas, išskyrus tuos atvejus, kai tai susiję su bendrosiomis kainų kontrolės sistemomis.

3. Valstybės narės gali tikrinti įmonių, pateikusių prašymą išduoti leidimą drausti rizikas, įtrauktas į I priedo A dalies 18 grupę, arba gavusių šį leidimą, tiesioginius arba netiesioginius personalo ir įrangos išteklius, įskaitant jų medicinos personalo kvalifikaciją ir turimos įrangos kokybę, kad tokios įmonės galėtų vykdyti su ta grupe susijusius savo įsipareigojimus.

4. Valstybės narės gali toliau taikyti galiojančius arba priimti įstatymus ar kitus teisės aktus, kuriais reikalaujama, kad būtų tvirtinami draudimo įmonės steigimo sutartis bei įstatai ir pateikiami visi kiti tinkamam priežiūros atlikimui reikalingi dokumentai.

22 straipsnis

Ekonominiai rinkos reikalavimai

Valstybė narė nereikalauja, kad bet kuris prašymas išduoti leidimą būtų nagrinėjamas atsižvelgiant į rinkos ekonominius reikalavimus.

23 straipsnis

Veiklos planas

1. 18 straipsnio 1 dalies c punkte nurodytame veiklos plane nurodomi šie duomenys arba pateikiami įrodymai, patvirtinantys šiuos dalykus:

a) rizikų arba įsipareigojimų, kuriuos atitinkama draudimo ar perdraudimo įmonė siūlo padengti, pobūdį;

b) perdraudimo susitarimų, kuriuos perdraudimo įmonė siūlo sudaryti su persidraudžiančiomis įmonėmis, rūšis;

c) pagrindinius perdraudimo ir pakartotinio perdraudimo (retrocesijos) principus;

d) minimalaus kapitalo reikalavimo absoliučią žemiausią ribą sudarančius pagrindinių nuosavų lėšų elementus;

e) išlaidų, susijusių su pradinėmis administracinėmis paslaugomis ir verslą užtikrinančiomis organizacinėmis priemonėmis, sąmatą; finansinius išteklius, numatytus toms išlaidoms padengti, ir, jeigu draudžiamos rizikos, įtrauktos į I priedo A dalies 18 grupę, draudimo įmonės turimus išteklius, kurie bus naudojami teikiant žadėtą pagalbą.

2. Be 1 dalyje nustatytų reikalavimų, pirmųjų trejų finansinių metų plane pateikiama:

a) numatomas balansas;

b) būsimo mokumo kapitalo reikalavimo įverčiai, kaip numatyta VI skyriaus 4 skirsnio 1 poskirsnyje, parengti remiantis a punkte nurodytu numatomu balansu ir vadovaujantis tų įverčių apskaičiavimo metodu;

c) būsimo minimalaus kapitalo reikalavimo įverčiai, kaip numatyta 128 ir 129 straipsniuose, parengti remiantis a punkte nurodytu numatomu balansu ir vadovaujantis tų įverčių apskaičiavimo metodu;

d) finansinių išteklių, kuriuos ketinama panaudoti techniniams atidėjiniams, minimalaus kapitalo reikalavimui ir mokumo kapitalo reikalavimui padengti, sąmata;

e) ne gyvybės draudimo ir perdraudimo atveju taip pat pateikiama:

i) valdymo išlaidų, išskyrus įsikūrimo išlaidas, sąmata, visų pirma einamųjų bendrųjų išlaidų ir komisinių sąmata;

ii) draudimo įmokų arba įnašų ir išmokų sąmata;

f) gyvybės draudimo atveju taip pat pateikiamas planas, kuriame nurodoma išsami tiesioginės veiklos, prisiimto perdraudimo ir perduoto perdraudimo pajamų ir išlaidų sąmata.

24 straipsnis

Akcininkai ir nariai, turintys akcijų paketus

1. Buveinės valstybės narės priežiūros institucijos išduoda įmonei leidimą pradėti vykdyti draudimo ar perdraudimo veiklą tik po to, kai joms pateikiama informacija apie tiesioginių ar netiesioginių akcininkų ar narių, kurie yra fiziniai arba juridiniai asmenys ir turi tos įmonės akcijų paketų, tapatybę bei turimų akcijų skaičių.

Tos institucijos atsisako išduoti leidimą, jeigu, atsižvelgus į būtinumą užtikrinti patikimą ir riziką ribojantį draudimo ar perdraudimo įmonės valdymą, jų netenkina akcininkų ar narių kvalifikacija.

2. 1 dalies tikslais atsižvelgiama į balsavimo teises, nurodytas 2004 m. gruodžio 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/109/EB dėl informacijos apie emitentus, kurių vertybiniais popieriais leista prekiauti reguliuojamoje rinkoje, skaidrumo reikalavimų suderinimo ( 5 ), 9 ir 10 straipsniuose bei į tos direktyvos 12 straipsnio 4 ir 5 dalyse nustatytas sąlygas dėl akcijų sujungimo.

Valstybės narės neatsižvelgia į balsavimo teises ar akcijas, kurias investicinės įmonės ar kredito įstaigos gali turėti po to, kai prisiimamas įsipareigojimas pirkti ar parduoti finansines priemones ir (arba) po finansinių priemonių išplatinimo tvirtai įsipareigojus pirkti, kaip numatyta Direktyvos 2004/39/EB I priedo A skirsnio 6 punkte, jei tomis teisėmis nesinaudojama ar jos kitaip nenaudojamos siekiant kištis į emitento valdymą ir jei jos perleidžiamos per vienerius metus nuo įsigijimo.

25 straipsnis

Atsisakymas išduoti leidimą

Bet koks sprendimas neišduoti leidimo turi būti pagrįstas konkrečiais motyvais ir apie tai pranešama atitinkamai įmonei.

Kiekviena valstybė narė užtikrina teisę apskųsti sprendimą teismui, jei atsisakoma išduoti leidimą.

Tokia nuostata taip pat taikoma tais atvejais, kai priežiūros institucijos neišnagrinėjo prašymo išduoti leidimą per šešis mėnesius nuo jo gavimo dienos.

▼M5

25a straipsnis

Pranešimas apie leidimus ir leidimų panaikinimą, taip pat jų skelbimas

Apie kiekvieną leidimą ar jo panaikinimą pranešama Europos priežiūros institucijai (Europos draudimo ir profesinių pensijų institucijai) (toliau – EDPPI), įsteigtai Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1094/2010 ( 6 ). Kiekvienos draudimo arba perdraudimo įmonės, kuriai buvo išduotas veiklos leidimas, pavadinimas įtraukiamas į sąrašą. EDPPI tą sąrašą skelbia savo interneto svetainėje ir nuolat atnaujina.

▼B

26 straipsnis

Išankstinės konsultacijos su kitų valstybių narių institucijomis

1. Su bet kurios kitos susijusios valstybės narės priežiūros institucijomis konsultuojamasi prieš išduodant leidimą bet kuriai iš toliau nurodytų įmonių:

a) toje valstybėje narėje leidimą gavusios draudimo ar perdraudimo įmonės dukterinei įmonei;

b) toje valstybėje narėje leidimą gavusios patronuojančios draudimo ar perdraudimo įmonės dukterinei įmonei; arba

c) įmonei, kurią kontroliuojantis fizinis arba juridinis asmuo taip pat kontroliuoja toje valstybėje narėje leidimą gavusią draudimo ar perdraudimo įmonę.

2. Su susijusios valstybės narės valdžios institucijomis, atsakingomis už kredito įstaigų arba investicinių įmonių priežiūrą, konsultuojamasi prieš išduodant leidimą bet kuriai iš toliau nurodytų draudimo ar perdraudimo įmonių:

a) Bendrijoje leidimą gavusios kredito įstaigos arba investicinės įmonės dukterinei įmonei;

b) Bendrijoje leidimą gavusios patronuojančios kredito įstaigos arba investicinės įmonės dukterinei įmonei; arba

c) įmonei, kurią kontroliuojantis fizinis arba juridinis asmuo taip pat kontroliuoja Bendrijoje leidimą gavusią kredito įstaigą arba investicinę įmonę.

3. 1 ir 2 dalyse nurodytos atitinkamos institucijos, vertindamos akcininkų tinkamumą ir kompetencijos bei tinkamumo reikalavimus visiems asmenims, veiksmingai vadovaujantiems įmonei ar vykdantiems kitas pagrindines funkcijas, susijusias su kito tos pačios grupės subjekto valdymu, visų pirma konsultuojasi tarpusavyje.

Jos viena su kita keičiasi informacija apie akcininkų tinkamumą ir kompetencijos bei tinkamumo reikalavimus visiems asmenims, veiksmingai vadovaujantiems įmonei ar vykdantiems kitas pagrindines funkcijas, kuri yra svarbi kitoms atitinkamoms kompetentingoms institucijoms išduodant leidimus ir nuolat vertinant, kaip laikomasi veiklos sąlygų.







III SKYRIUS

Priežiūros institucijos ir bendrosios taisyklės

27 straipsnis

Pagrindinis priežiūros tikslas

Valstybės narės užtikrina, kad priežiūros institucijos turėtų reikiamas priemones, taip pat turėtų susijusių žinių, pajėgumų bei įgaliojimus, kad galėtų įgyvendinti pagrindinį priežiūros tikslą – apsaugoti draudėjus ir naudos gavėjus.

28 straipsnis

Finansinis stabilumas ir procikliškumo išlaikymas

Nedarydamos poveikio 27 straipsnyje nustatyto pagrindinio priežiūros tikslo taikymui, valstybės narės užtikrina, kad priežiūros institucijos, vykdydamos savo bendras pareigas, deramai atsižvelgtų į galimą savo sprendimų poveikį su Europos Sąjunga susijusių finansinių sistemų stabilumui, visų pirma išimtinais atvejais, atitinkamu laiku atsižvelgdamos į turimą informaciją.

Vykstant išskirtiniams pokyčiams finansų rinkose priežiūros institucijos atsižvelgia į galimą prociklišką savo veiksmų poveikį.

29 straipsnis

Bendrieji priežiūros principai

1. Priežiūra grindžiama perspektyviniu ir rizika pagrįstu požiūriu. Jai priskiriamas nuolatinis tikrinimas, ar tinkamai vykdoma draudimo ar perdraudimo veikla ir ar draudimo ir perdraudimo įmonės laikosi priežiūros nuostatų.

2. Draudimo ir perdraudimo įmonių priežiūra vykdoma tinkamai derinant veiklą ne įmonėse ir tikrinimus vietoje (įmonėse).

3. Valstybės narės užtikrina, kad šioje direktyvoje nustatyti reikalavimai būtų taikomi atsižvelgiant į draudimo ar perdraudimo įmonės veiklai būdingos rizikos pobūdį, mastą ir sudėtingumą.

▼M5

4. Taikant Komisijos priimtus deleguotuosius aktus ir techninius reguliavimo bei įgyvendinimo standartus laikomasi proporcingumo principo, tokiu būdu užtikrinant proporcingą šios direktyvos taikymą, visų pirma mažoms draudimo įmonėms.

Pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 10–14 straipsnius EDPPI pateiktuose techniniuose reguliavimo standartų projektuose, pagal to reglamento 15 straipsnį pateiktuose techninių įgyvendinimo standartų projektuose ir pagal to reglamento 16 straipsnį patvirtintose gairėse ir rekomendacijose laikomasi proporcingumo principo, tokiu būdu užtikrinant proporcingą šios direktyvos taikymą, visų pirma mažoms draudimo įmonėms.

▼B

30 straipsnis

Priežiūros institucijos ir priežiūros apimtis

1. Draudimo ir perdraudimo įmonių finansinė priežiūra, įskaitant veiklos, kurią jos vykdo per filialus arba naudodamosi laisve teikti paslaugas, finansinę priežiūrą, yra vien tik buveinės valstybės narės pareiga.

2. Finansinei priežiūrai pagal 1 dalį priskiriamas visos draudimo ir perdraudimo įmonės veiklos, jos mokumo būklės, suformuotų techninių atidėjinių, jos turto ir tinkamų nuosavų lėšų patikrinimas pagal buveinės valstybės narės, vadovaujantis Bendrijos lygiu priimtomis nuostatomis, nustatytas taisykles ar taikomą tvarką.

Jeigu atitinkama draudimo įmonė turi leidimą drausti rizikas, įtrauktas į I priedo A dalies 18 grupę, į jos priežiūrą taip pat įeina draudimo įmonės disponuojamų techninių išteklių, būtinų vykdant pagalbos operacijas, kurias ji yra įsipareigojusi atlikti, kontrolė, jeigu tokių išteklių kontrolė numatyta pagal buveinės valstybės narės teisę.

3. Jeigu valstybės narės, kurioje yra draudimo rizika arba kurioje prisiimtas įsipareigojimas, arba priimančiosios valstybės narės, kurioje yra perdraudimo įmonė, priežiūros institucijos turi pagrindo manyti, kad dėl draudimo arba perdraudimo įmonės veiklos galėtų nukentėti jos patikima finansinė padėtis, apie tai jos informuoja tos įmonės buveinės valstybės narės priežiūros institucijas.

Buveinės valstybės narės priežiūros institucijos nusprendžia, ar įmonė atitinka šioje direktyvoje nustatytus riziką ribojančius principus.

31 straipsnis

Skaidrumas ir atskaitomybė

1. Priežiūros institucijos vykdo savo užduotis skaidriai ir atsakingai, tinkamai užtikrindamos konfidencialios informacijos apsaugą.

2. Valstybės narės užtikrina, kad būtų atskleista ši informacija:

a) įstatymų ir kitų teisės aktų, taip pat bendrųjų rekomendacijų draudimo reguliavimo srityje tekstai;

b) bendrieji kriterijai ir metodai, įskaitant pagal 34 straipsnio 4 dalį sukurtas priemones, naudojami priežiūros procese, kaip nustatyta 36 straipsnyje;

c) bendra statistinė informacija apie pagrindinius riziką ribojančios sistemos taikymo aspektus;

d) informacija apie šioje direktyvoje numatytų pasirinkimo galimybių įgyvendinimą;

e) priežiūros tikslai ir informacija apie priežiūros institucijų funkcijas bei veiklą.

Atskleidžiant informaciją pagal pirmą pastraipą, pateikiama pakankamai duomenų, kad būtų galima palyginti įvairių valstybių narių priežiūros institucijų taikomus priežiūros metodus.

Informacija atskleidžiama bendrai nustatyta forma ir nuolat atnaujinama. Pirmos pastraipos a–e punktuose nurodytą informaciją galima gauti vienu elektroniniu adresu kiekvienoje valstybėje narėje.

3. Valstybės narės nustato skaidrias procedūras, taikomas priimant ir atleidžiant jų priežiūros institucijų valdymo ir vadovavimo organų narius.

▼M5

4. Nedarant poveikio 35, 51 ir 256 straipsnių bei 254 straipsnio 2 dalies taikymui, Komisija pagal 301a straipsnį priima deleguotuosius aktus dėl šio straipsnio 2 dalies, kuriais nustatomi pagrindiniai aspektai, su kuriais susijusius bendrus statistinius duomenis reikia atskleisti, taip pat tų duomenų turinys ir atskleidimo data.

5. Siekiant užtikrinti vienodas šio straipsnio 2 dalies taikymo sąlygas, ir nedarant poveikio 35, 51 ir 256 straipsnių bei 254 straipsnio 2 dalies taikymui, EDPPI parengia techninių įgyvendinimo standartų, kuriais nustatomi šiame straipsnyje numatyto duomenų atskleidimo šablonai ir struktūros, projektus.

EDPPI tuos techninių įgyvendinimo standartų projektus pateikia Komisijai ne vėliau kaip 2015 m. rugsėjo 30 d.

Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius įgyvendinimo standartus pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 15 straipsnį.

▼B

32 straipsnis

Draudimas atmesti perdraudimo sutartis ar pakartotinio perdraudimo sutartis

1. Draudimo įmonės buveinės valstybė narė neatmeta perdraudimo sutarties, kurią sudarė pagal 14 straipsnį leidimą gavusi perdraudimo įmonė arba draudimo įmonė, remdamasi priežastimis, tiesiogiai susijusiomis su tos perdraudimo įmonės ar tos draudimo įmonės finansinės padėties patikimumu.

2. Perdraudimo įmonės buveinės valstybė narė neatmeta pakartotinio perdraudimo (retrocesijos) sutarties, kurią sudarė perdraudimo įmonė ir pagal 14 straipsnį leidimą gavusi perdraudimo įmonė arba draudimo įmonė, remdamasi priežastimis, tiesiogiai susijusiomis su tos perdraudimo įmonės ar draudimo įmonės finansinės padėties patikimumu.

33 straipsnis

Kitoje valstybėje narėje įsteigtų filialų priežiūra

Valstybės narės numato, kad kitoje valstybėje narėje leidimą gavusiai draudimo ar perdraudimo įmonei vykdant veiklą per filialą buveinės valstybės narės priežiūros institucijos, prieš tai informavusios atitinkamos priimančiosios valstybės narės priežiūros institucijas, gali pačios arba per jų tuo tikslu paskirtus tarpininkaujančius asmenis vietoje patikrinti informaciją, būtiną įmonės finansinei priežiūrai užtikrinti.

Atitinkamos priimančiosios valstybės narės institucijos gali dalyvauti tuose patikrinimuose.

▼M5

Jeigu priežiūros institucija pranešė priimančiosios valstybės narės priežiūros institucijoms, kad ji ketina atlikti patikrinimą vietoje pagal pirmą pastraipą, ir jei šiai priežiūros institucijai neleista naudotis teise atlikti tuos patikrinimus vietoje arba priimančiosios valstybės narės priežiūros institucijos negali realiai naudotis savo teise dalyvauti pagal antrą pastraipą, priežiūros institucijos gali perduoti klausimą EDPPI ir prašyti jos pagalbos pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 19 straipsnį. Tokiu atveju EDPPI gali imtis veiksmų pagal tą straipsnį jai suteiktus įgaliojimus.

Pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 21 straipsnį EDPPI gali dalyvauti patikrinimuose vietoje, jeigu jie atliekami bendrai dviejų ar daugiau priežiūros institucijų.

▼B

34 straipsnis

Bendrieji priežiūros įgaliojimai

1. Valstybės narės garantuoja, kad priežiūros institucijos turėtų įgaliojimus imtis prevencinių ir korekcinių priemonių siekdamos užtikrinti, kad draudimo ir perdraudimo įmonės laikytųsi įstatymų ir kitų teisės aktų, kurių jos privalo laikytis kiekvienoje valstybėje narėje.

2. Priežiūros institucijos turi teisę draudimo ar perdraudimo įmonėms, jų administracinio, valdymo ar priežiūros organo nariams taikyti visas būtinas priemones, tam tikrais atvejais įskaitant administracinio ar finansinio pobūdžio priemones.

3. Valstybės narės užtikrina, kad priežiūros institucijos turėtų įgaliojimus reikalauti visos informacijos, kurios reikia priežiūrai vykdyti pagal 35 straipsnį.

4. Valstybės narės užtikrina, kad prireikus ir jei būtina priežiūros institucijos priežiūros procese be priemonių, naudojamų mokumo kapitalo reikalavimui apskaičiuoti, turėtų įgaliojimus rengti kitas kiekybinio vertinimo priemones, kurių tikslas – įvertinti draudimo ar perdraudimo įmonių gebėjimą veikti susidūrus su galimais įvykiais ar būsimais ekonominių sąlygų pokyčiais, kurie gali turėti neigiamą poveikį bendrai jų finansinei būklei. Priežiūros institucijoms suteikiami įgaliojimai reikalauti, kad atitinkamus tyrimus atliktų pačios įmonės.

5. Priežiūros institucijos turi įgaliojimus atlikti tyrimus vietoje, draudimo ir perdraudimo įmonių patalpose.

6. Priežiūros įgaliojimais naudojamasi laiku ir proporcingai.

7. 1–5 dalyse nurodytais įgaliojimais, kuriais naudojamasi draudimo ir perdraudimo įmonių atžvilgiu, taip pat galima naudotis ir draudimo bei perdraudimo įmonių užsakomųjų paslaugų atžvilgiu.

8. 1–5 ir 7 dalyse nurodyti įgaliojimai vykdomi, jeigu reikia, priverstinai ir, prireikus, teisminiais kanalais.

35 straipsnis

Informacija, kurią reikia pateikti priežiūros tikslais

▼M5

1. Valstybės narės reikalauja, kad draudimo ir perdraudimo įmonės pateiktų priežiūros institucijoms informaciją, būtiną vykdyti priežiūrą, atsižvelgiant į 27 ir 28 straipsniuose nustatytus priežiūros tikslus. Tokia informacija apima bent informaciją, būtiną toliau nurodytiems tikslams pasiekti įgyvendinant 36 straipsnyje nurodytą procesą:

▼B

a) įvertinti įmonių taikomą valdymo sistemą, jų vykdomą veiklą, mokumo vertinimo principus, rizikas, su kuriomis susiduriama, rizikos valdymo sistemas, taip pat įmonių kapitalo struktūrą, poreikius ir valdymą;

b) priimti bet kokius tinkamus sprendimus, kurių reikia įgyvendinant priežiūros teises ir pareigas.

2. Valstybės narės užtikrina, kad priežiūros institucijos turėtų šiuos įgaliojimus:

a) nustatyti 1 dalyje nurodytos informacijos, kurią jų reikalavimu turi pateikti draudimo ir perdraudimo įmonės toliau nurodytais laikotarpiais, pobūdį, apimtį ir formą:

i) iš anksto nustatytais laikotarpiais;

ii) įvykus iš anksto apibrėžtiems įvykiams;

iii) atliekant su draudimo ar perdraudimo įmonės būkle susijusius tyrimus;

b) gauti visą informaciją apie tarpininkų sudarytas sutartis arba su trečiosiomis šalimis sudarytas sutartis;

c) reikalauti informacijos iš išorės ekspertų, pavyzdžiui, auditorių ir aktuarų.

3. 1 ir 2 dalyse nurodytą informaciją sudaro:

a) kokybiniai ar kiekybiniai duomenys arba bet koks tinkamas jų derinys;

b) praeities, dabarties ar ateities duomenys arba bet koks tinkamas jų derinys;

c) vidaus ar išorės šaltinių duomenys arba bet koks tinkamas jų derinys.

4. 1 ir 2 dalyse nurodyta informacija atitinka šiuos principus:

a) ji turi atspindėti atitinkamos įmonės veiklos pobūdį, mastą ir sudėtingumą ir visų pirma tai veiklai būdingą riziką;

b) ji turi būti prieinama, visais atžvilgiais išsami, palyginama ir laikui bėgant turi išlikti nuosekli; ir

c) ji turi būti aktuali, patikima ir suprantama.

5. Valstybės narės reikalauja iš draudimo ir perdraudimo įmonių turėti tinkamas sistemas ir struktūras, kad galėtų laikytis 1–4 dalyse nustatytų reikalavimų, taip pat rašytinę politiką, patvirtintą draudimo ar perdraudimo įmonės administracinio, valdymo ar priežiūros organo, kurią taikant būtų nuolat užtikrinamas pateikiamos informacijos tinkamumas.

▼M5

6. Nedarant poveikio 129 straipsnio 4 dalies taikymui, jei 2 dalies a punkto i papunktyje nurodyti iš anksto nustatyti laikotarpiai yra trumpesni nei vieneri metai, atitinkamos priežiūros institucijos gali apriboti reikalavimus dėl priežiūros tikslais reguliariai teikiamų ataskaitų tais atvejais, kai:

a) tos informacijos pateikimas būtų per didelė našta, palyginti su įmonės veiklai būdingos rizikos pobūdžiu, mastu ir sudėtingumu;

b) informacija pateikiama bent kartą per metus.

Priežiūros institucijos neriboja reikalavimų dėl reguliariai priežiūros tikslais teikiamų ataskaitų, kurios teikiamos dažniau nei kartą per metus, kurias teikia grupei, kaip apibrėžta 212 straipsnio 1 dalies c punkte, priklausančios draudimo ar perdraudimo įmonės, nebent atitinkama įmonė galėtų priežiūros institucijai patenkinamai įrodyti, kad dažniau nei kartą per metus priežiūros tikslais reguliariai teikiamos ataskaitos nėra tinkamos dėl grupės veiklai būdingos rizikos pobūdžio, masto ir sudėtingumo.

Reikalavimai dėl reguliarių priežiūros tikslais teikiamų ataskaitų apribojami tik įmonėms, kurios kontroliuojama konkrečios valstybės narės atitinkamai gyvybės ir ne gyvybės draudimo ir perdraudimo rinkos dalis neviršija 20 %, kai ne gyvybės draudimo ir perdraudimo rinkos dalis nustatoma remiantis bendra pasirašytų įmokų suma, o gyvybės draudimo ir perdraudimo rinkos dalis nustatoma remiantis bendra techninių atidėjinių suma.

Priežiūros institucijos nustatydamos įmonių tinkamumą tų apribojimų taikymui teikia pirmenybę mažiausioms įmonėms.

7. Atitinkamos priežiūros institucijos gali apriboti reikalavimus dėl reguliarių priežiūros tikslais teikiamų ataskaitų arba atleisti draudimo ir perdraudimo įmones nuo papunkčiui pateikiamų ataskaitų pareigos, jei:

a) tos informacijos pateikimas būtų per didelė našta, palyginti su įmonės veiklai būdingos rizikos pobūdžiu, mastu ir sudėtingumu;

b) tos informacijos pateikimas nebūtinas veiksmingai atitinkamos įmonės veiklos priežiūrai;

c) atitinkama išimtimi nekenkiama atitinkamų finansų sistemų stabilumui Sąjungoje; ir

d) įmonė pajėgi teikti atitinkamą informaciją ad hoc.

Priežiūros institucijos neatleidžia draudimo ir perdraudimo įmonių, kurios priklauso grupei, kaip apibrėžta 212 straipsnio 1 dalies c punkte, nuo papunkčiui pateikiamų ataskaitų pareigos, nebent atitinkama įmonė galėtų priežiūros institucijai patenkinamai įrodyti, kad papunkčiui teikiamos ataskaitos nėra tinkamos dėl grupės veiklai būdingos rizikos pobūdžio, masto ir sudėtingumo, taip pat atsižvelgiant į finansinio stabilumo tikslą.

Nuo pareigos teikti ataskaitas papunkčiui atleidžiamos tik įmonės, kurios kontroliuojama konkrečios valstybės narės atitinkamai gyvybės ir ne gyvybės draudimo ir perdraudimo rinkos dalis neviršija 20 %, kai ne gyvybės draudimo arba perdraudimo rinkos dalis nustatoma remiantis bendra pasirašytų įmokų suma, o gyvybės draudimo ir perdraudimo rinkos dalis nustatoma remiantis bendra techninių atidėjinių suma.

Priežiūros institucijos nustatydamos įmonių tinkamumą tų išimčių taikymui teikia pirmenybę mažiausioms įmonėms.

8. Taikant 6 ir 7 dalis ir vykdant priežiūros tikslais atliekamos peržiūros procedūrą, priežiūros institucijos įvertina, ar atitinkamos informacijos pateikimas būtų per didelė našta, palyginti su įmonės veiklai būdingos rizikos pobūdžiu, mastu ir sudėtingumu, atsižvelgdamos bent į:

a) įmonės draudimo įmokų, techninių atidėjinių ir turto apimtį;

b) įmonės įsipareigojimų, susijusių su reikalavimais ir išmokomis, svyravimus;

c) rinkos riziką, kurią kelia įmonės investicijos;

d) rizikos koncentracijos lygį;

e) bendrą skaičių gyvybės ir ne gyvybės draudimo veiklos grupių, kurioms suteikiamas leidimas;

f) galimą įmonės turto valdymo poveikį finansiniam stabilumui;

g) 5 dalyje nurodytas įmonės sistemas ir struktūras, naudojamas informacijai priežiūros tikslais teikti, ir rašytinę politiką;

h) įmonės valdymo sistemos tinkamumą;

i) mokumo kapitalo reikalavimą ir minimalaus kapitalo reikalavimą atitinkantį nuosavų lėšų lygį;

j) tai, ar įmonė yra priklausoma draudimo ar perdraudimo įmonė, draudžianti tik nuo rizikos, kuri siejama su pramonės arba prekybos grupe, kuriai priklauso įmonė.

9. Komisija laikydamasi 301a straipsnio priima deleguotuosius aktus, kurias išsamiau nustatoma šio straipsnio 1–4 dalyse nurodyta informaciją ir tos informacijos pateikimo terminai, kad tinkamu mastu užtikrintų ataskaitų teikimo priežiūros institucijoms konvergenciją.

10. Siekdama užtikrinti vienodas šio straipsnio taikymo sąlygas, EDPPI parengia techninių įgyvendinimo standartų, taikomų reguliarioms priežiūros tikslais teikiamoms ataskaitoms ir susijusių su šablonais, naudojamais teikiant priežiūros institucijoms 1 ir 2 dalyse nurodytą informaciją, projektus.

EDPPI tuos techninių įgyvendinimo standartų projektus pateikia Komisijai ne vėliau kaip 2015 m. birželio 30 d.

Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius įgyvendinimo standartus pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 15 straipsnį.

11. Siekiant padidinti 6 ir 7 dalių taikymo darną ir nuoseklumą, EDPPI pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 16 straipsnį parengia gaires, skirtas 6 ir 7 dalių trečioje pastraipoje nurodytų kontroliuojamų rinkos dalių nustatymo metodams išsamiau išdėstyti.

▼B

36 straipsnis

Priežiūros procesas

1. Valstybės narės užtikrina, kad priežiūros institucijos patikrintų ir įvertintų strategijas, procesus ir atsiskaitymo tvarką, kurias draudimo ir perdraudimo įmonės parengė siekdamos laikytis pagal šią direktyvą priimtų įstatymų ir kitų teisės aktų.

To tikrinimo ir vertinimo metu įvertinami su valdymo sistema susiję kokybės reikalavimai, rizikos, su kuriomis susiduria ar gali susidurti tos įmonės, ir tų įmonių gebėjimas įvertinti tas rizikas atsižvelgiant į aplinką, kurioje įmonės veikia.

2. Priežiūros institucijos visų pirma tikrina ir vertina, ar laikomasi šių reikalavimų:

a) valdymo sistemos reikalavimų, įskaitant savo rizikos ir mokumo įvertinimą, kaip nustatyta IV skyriaus 2 skirsnyje;

b) techninių atidėjinių reikalavimų, kaip nustatyta VI skyriaus 2 skirsnyje;

c) kapitalo reikalavimų, kaip nustatyta VI skyriaus 4 ir 5 skirsniuose;

d) investavimo taisyklių, kaip nustatyta VI skyriaus 6 skirsnyje;

e) nuosavų lėšų kokybės ir kiekio reikalavimų, kaip nustatyta VI skyriaus 3 skirsnyje;

f) jeigu draudimo ar perdraudimo įmonė naudoja visapusišką ar dalinį vidaus modelį, tikrinama nuolatinė atitiktis VI skyriaus 4 skirsnio 3 poskirsnyje nustatytiems visapusiško ir dalinio vidaus modelių reikalavimams.

3. Priežiūros institucijos įgyvendina tinkamas stebėsenos priemones, kurios suteikia joms galimybę nustatyti blogėjančią draudimo ar perdraudimo įmonės finansinę padėtį ir stebėti, kaip ta padėtis taisoma.

4. Priežiūros institucijos įvertina, ar tinkami draudimo ir perdraudimo įmonių metodai ir praktika, kuriais siekiama nustatyti galimus įvykius ar būsimus ekonominių sąlygų pokyčius, kurie gali turėti neigiamą poveikį atitinkamos įmonės bendrai finansinei būklei.

Priežiūros institucijos įvertina įmonių gebėjimą veikti įvykus tiems galimiems įvykiams ar ateityje pasikeitus ekonominėms sąlygoms.

5. Priežiūros institucijos turi reikiamus įgaliojimus reikalauti draudimo ir perdraudimo įmonių ištaisyti priežiūros proceso metu nustatytus trūkumus ar silpnąsias vietas.

6. 1, 2 ir 4 dalyse nurodyti tikrinimai, vertinimai ir įvertinimai atliekami reguliariai.

Priežiūros institucijos, atsižvelgdamos į atitinkamos draudimo ar perdraudimo įmonės veiklos pobūdį, mastą ir sudėtingumą, nustato minimalų tų tikrinimų, vertinimų ir įvertinimų dažnumą ir mastą.

37 straipsnis

Papildomas kapitalas

1. Po priežiūros proceso priežiūros institucijos išskirtiniais atvejais gali, nurodžiusios priežastis, priimti sprendimą nustatyti papildomą draudimo ar perdraudimo įmonės kapitalą. Ta galimybė egzistuoja tik kai:

a) priežiūros institucija padaro išvadą, kad draudimo ar perdraudimo įmonės rizikos pobūdis smarkiai skiriasi nuo prielaidų, kuriomis grindžiamas mokumo kapitalo reikalavimas, apskaičiuotas taikant standartinę formulę pagal VI skyriaus 4 skirsnio 2 poskirsnį, ir:

i) 119 straipsnyje numatytas reikalavimas taikyti vidaus modelį yra netinkamas arba buvo neveiksmingas; arba

ii) dalinis ar visapusiškas vidaus modelis dar yra kuriamas pagal 119 straipsnį;

▼M5

b) priežiūros institucija padaro išvadą, kad draudimo ar perdraudimo įmonės rizikos pobūdis smarkiai skiriasi nuo prielaidų, kuriomis grindžiamas mokumo kapitalo reikalavimas, apskaičiuotas taikant visapusišką ar dalinį vidaus modelį pagal VI skyriaus 4 skirsnio 3 poskirsnį, nes tam tikra kiekybiškai įvertinama rizika nėra pakankamai gerai įvertinta, o modelis per tinkamą laikotarpį nebuvo pritaikytas taip, kad geriau atspindėtų esamą rizikos pobūdį;

▼B

c) priežiūros institucija padaro išvadą, kad draudimo ar perdraudimo įmonės valdymo sistema smarkiai skiriasi nuo IV skyriaus 2 skirsnyje nustatytų standartų, dėl tų skirtumų ji negali tinkamai nustatyti, apskaičiuoti, stebėti ir valdyti kylančios ar galinčios kilti rizikos ir apie ją pranešti ir nepanašu, kad pritaikius kitas priemones per tinkamą laikotarpį smarkiai sumažėtų esamų trūkumų;

▼M5

d) draudimo ar perdraudimo įmonė taiko 77b straipsnyje nurodytą suderinimo korekciją, 77d straipsnyje nurodytą svyravimų korekciją arba 308c bei 308d straipsniuose nurodytas pereinamojo laikotarpio priemones, o priežiūros institucija padaro išvadą, kad įmonės rizikos pobūdis labai nukrypsta nuo prielaidų, kuriomis remiasi tos korekcijos ir pereinamojo laikotarpio priemonės.

▼M5

2. 1 dalies a ir b punktuose nustatytomis aplinkybėmis papildomo kapitalo suma apskaičiuojama taip, kad būtų užtikrinta, jog įmonė laikytųsi 101 straipsnio 3 dalies reikalavimų.

1 dalies c punkte nustatytomis aplinkybėmis papildomas kapitalas yra proporcingas esminei rizikai, kuri kyla dėl trūkumų, dėl kurių priežiūros institucija priima sprendimą nustatyti papildomą kapitalą.

1 dalies d punkte nustatytomis aplinkybėmis papildomas kapitalas yra proporcingas esminei rizikai, kuri kyla dėl toje dalyje nurodyto nukrypimo.

▼B

3. 1 dalies b ir c punktuose nustatytais atvejais priežiūros institucija užtikrina, kad draudimo ar perdraudimo įmonė imtųsi visų priemonių siekdama ištaisyti trūkumus, dėl kurių buvo nustatytas papildomas kapitalas.

4. 1 dalyje nurodytą sprendimą dėl papildomo kapitalo priežiūros institucija peržiūri bent kartą per metus ir panaikina, kai įmonė ištaiso trūkumus, dėl kurių sprendimas buvo priimtas.

5. Mokumo kapitalo reikalavimas, įskaitant nustatytą papildomą kapitalą, pakeičia netinkamą mokumo kapitalo reikalavimą.

Nepaisant pirmos pastraipos, norint apskaičiuoti 77 straipsnio 5 dalyje nurodytą rizikos maržą, į mokumo kapitalo reikalavimą neįtraukiamas pagal 1 dalies c punktą nustatytas papildomas kapitalas.

▼M5

6. Komisija pagal 301a straipsnį priima deleguotuosius aktus, kuriais išsamiau nustatomos aplinkybės, kurioms esant galima nustatyti papildomo kapitalo reikalavimą.

7. Komisija pagal 301a straipsnį priima deleguotuosius aktus, kuriais išsamiau nustatomo papildomo kapitalo apskaičiavimo metodika.

8. Siekiant užtikrinti vienodas šio straipsnio taikymo sąlygas, EDPPI parengia techninių įgyvendinimo standartų, pagal kuriuos nustatoma sprendimų siekiant nustatyti, apskaičiuoti ir panaikinti papildomo kapitalo reikalavimus priėmimo tvarka, projektus.

EDPPI tuos techninių įgyvendinimo standartų projektus pateikia Komisijai ne vėliau kaip 2015 m. rugsėjo 30 d.

Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius įgyvendinimo standartus pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 15 straipsnį.

▼B

38 straipsnis

Užsakomųjų paslaugų ir veiklos priežiūra

1. Nedarydamos poveikio 49 straipsnio taikymui, valstybės narės užtikrina, kad draudimo ir perdraudimo įmonės, kurios perduoda vykdyti tam tikrą funkciją arba draudimo ar perdraudimo veiklą kitoms įmonėms, imtųsi reikiamų veiksmų siekdamos užtikrinti, kad būtų vykdomos šios sąlygos:

a) paslaugų teikėjas turi bendradarbiauti su draudimo ar perdraudimo įmonės priežiūros institucijomis užsakomųjų paslaugų arba veiklos srityje;

b) draudimo ir perdraudimo įmonės, jų auditoriai ir priežiūros institucijos turi veiksmingą prieigą prie duomenų, susijusių su užsakomosiomis paslaugomis arba veikla;

c) priežiūros institucijoms turi būti užtikrinta veiksminga galimybė patekti į paslaugų teikėjo veiklos patalpas ir galimybė naudotis tomis prieigos teisėmis.

2. Valstybė narė, kurioje yra paslaugų teikėjas, leidžia draudimo ar perdraudimo įmonės priežiūros institucijoms pačioms arba tarpininkaujant tuo tikslu jų paskirtiems asmenims atlikti patikrinimus paslaugų teikėjo patalpose. Prieš atlikdama patikrinimą vietoje, draudimo arba perdraudimo įmonės priežiūros institucija informuoja atitinkamą paslaugų tiekėjo valstybės narės valdžios instituciją. Neprižiūrimo subjekto atveju atitinkama valdžios institucija yra priežiūros institucija.

Draudimo ar perdraudimo įmonės valstybės narės priežiūros institucijos gali tokius patikrinimus vietoje perduoti atlikti valstybės narės, kurioje yra paslaugų teikėjas, priežiūros institucijoms.

▼M5

Jeigu priežiūros institucija informavo atitinkamą paslaugos teikėjo valstybės narės valdžios instituciją, kad ji ketina atlikti patikrinimą vietoje pagal šią dalį, arba jei ji atlieka patikrinimą vietoje pagal pirmą pastraipą ir jei ta priežiūros institucija negali realiai naudotis savo teise atlikti tą patikrinimą vietoje, ta priežiūros institucija gali perduoti klausimą EDPPI ir prašyti jos pagalbos pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 19 straipsnį. Tokiu atveju EDPPI gali imtis veiksmų pagal tuo straipsniu jai suteiktus įgaliojimus.

Pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 21 straipsnį EDPPI turi teisę dalyvauti patikrinimuose vietoje, jeigu jie atliekami bendrai dviejų ar daugiau priežiūros institucijų.

▼B

39 straipsnis

Portfelio perdavimas

1. Laikydamosi nacionalinės teisės aktais nustatytų sąlygų, valstybės narės leidžia draudimo ir perdraudimo įmonėms, kurių pagrindinės buveinės yra jų teritorijoje, perduoti visą savo sutarčių, sudarytų naudojantis įsisteigimo teise arba laisve teikti paslaugas, portfelį arba jo dalį Bendrijoje įsteigtai perimančiajai įmonei.

Tokį perdavimą galima leisti tik tuomet, jeigu perimančiosios įmonės buveinės valstybės narės priežiūros institucijos patvirtina, kad, atsižvelgus į perdavimą, perimančioji įmonė turi būtinų tinkamų nuosavų lėšų, reikalingų mokumo kapitalo reikalavimui patenkinti, kaip nurodyta 100 straipsnio pirmoje pastraipoje.

2. Draudimo įmonių atveju taikomos 3–6 dalys.

3. Jeigu filialas ketina perduoti visą savo sutarčių portfelį arba jo dalį, konsultuojamasi su valstybe nare, kurioje yra tas filialas.

4. 1 ir 3 dalyse nurodytomis aplinkybėmis perduodančios draudimo įmonės buveinės valstybės narės priežiūros institucijos leidžia atlikti perdavimą, gavusios valstybių narių, kuriose buvo sudarytos sutartys, atsižvelgus į įsisteigimo teisę arba į laisvę teikti paslaugas, institucijų sutikimą.

5. Valstybių narių institucijos, su kuriomis konsultuojamasi, per tris mėnesius nuo konsultacijos prašymo gavimo dienos pateikia savo nuomonę arba sutikimą perduodančios draudimo įmonės buveinės valstybės narės institucijoms.

Jeigu per tą laikotarpį institucijos, su kuriomis buvo konsultuotasi, nepateikia jokio atsakymo, tai reiškia tylų sutikimą.

6. Apie portfelio perdavimą, kurį leista atlikti remiantis 1–5 dalimis, skelbiama buveinės valstybės narės, valstybės narės, kurioje yra draudimo rizika, arba valstybės narės, kurioje prisiimtas įsipareigojimas, nacionalinės teisės aktais nustatyta tvarka, prieš arba po leidimo išdavimo.

Tokie perdavimai savaime įsigalioja draudėjams, apdraustiesiems ir visiems kitiems asmenims, turintiems kokių nors teisių ar įsipareigojimų pagal perduotas sutartis.

Šios dalies pirma ir antra pastraipos neturi įtakos valstybių narių teisei suteikti draudėjams galimybę po perdavimo per nustatytą laikotarpį nutraukti draudimo sutartis.







IV SKYRIUS

Veiklos reguliavimo sąlygos







1 skirsnis

Administracinio, valdymo ar priežiūros organo atsakomybė

40 straipsnis

Administracinio, valdymo ar priežiūros organo atsakomybė

Valstybės narės garantuoja, kad draudimo ar perdraudimo įmonės administracinis, valdymo ar priežiūros organas prisiimtų galutinę atsakomybę už tai, kad atitinkama įmonė laikytųsi pagal šią direktyvą priimtų įstatymų ir kitų teisės aktų.







2 skirsnis

Valdymo sistema

41 straipsnis

Bendrieji valdymo reikalavimai

1. Valstybės narės reikalauja, kad visos draudimo ar perdraudimo įmonės įgyvendintų veiksmingą valdymo sistemą, kuria būtų užtikrintas patikimas ir riziką ribojantis veiklos valdymas.

Tą sistemą sudaro bent tinkama skaidri organizacinė struktūra, kurioje aiškiai paskirstytos ir tinkamai atskirtos pareigos, ir veiksminga informacijos perdavimo užtikrinimo sistema. Ji atitinka 42–49 straipsniuose nustatytus reikalavimus.

Valdymo sistema reguliariai persvarstoma atliekant vidaus peržiūrą.

2. Valdymo sistema turi būti proporcinga draudimo ar perdraudimo įmonės veiklos pobūdžiui, mastui ir sudėtingumui.

3. Draudimo ir perdraudimo įmonės turi rašytinę politiką bent rizikos valdymo, vidaus kontrolės, vidaus audito ir, kai taikoma, užsakomųjų paslaugų srityse. Jos užtikrina, kad ta politika būtų įgyvendinta.

Ta rašytinė politika peržiūrima bent kartą per metus. Ji turi būti iš anksto patvirtinta administracinio, valdymo ar priežiūros organo ir keičiama atsižvelgiant į bet kokius svarbius sistemos ar atitinkamos srities pokyčius.

4. Draudimo ir perdraudimo įmonės imasi pagrįstų veiksmų, įskaitant nenumatytų atvejų planų rengimą, siekdamos užtikrinti savo veiklos nuoseklumą ir reguliarumą. Tuo tikslu įmonė naudoja tinkamas ir proporcingas sistemas, išteklius ir procedūras.

5. Priežiūros institucijos turi tinkamas priemones, metodus ir įgaliojimus, kad galėtų patikrinti draudimo ir perdraudimo įmonių valdymo sistemas ir įvertinti tų įmonių nustatytas naujas rizikas, kurios gali turėti įtakos jų finansinės padėties patikimumui.

Valstybės narės užtikrina, kad priežiūros institucijos turėtų reikiamus įgaliojimus pareikalauti tobulinti ir stiprinti valdymo sistemą, kad būtų užtikrinta atitiktis 42–49 straipsniuose nustatytiems reikalavimams.

42 straipsnis

Kompetencijos ir tinkamumo reikalavimai įmonei veiksmingai vadovaujantiems ar kitas pagrindines funkcijas vykdantiems asmenims

1. Draudimo ir perdraudimo įmonės užtikrina, kad visi įmonei veiksmingai vadovaujantys ar kitas pagrindines funkcijas vykdantys asmenys nuolat atitiktų šiuos reikalavimus:

a) jų profesinė kvalifikacija, žinios ir patirtis būtų tinkama patikimam ir riziką ribojančiam valdymui užtikrinti (kompetencija); ir

b) jie būtų geros reputacijos ir sąžiningi (tinkamumas).

2. Draudimo ir perdraudimo įmonės informuoja priežiūros instituciją apie visus pokyčius, susijusius su įmonei veiksmingai vadovaujančių ar už kitas pagrindines funkcijas atsakingų asmenų tapatybe, taip pat teikia visą informaciją, reikalingą siekiant įvertinti, ar nauji įmonei vadovauti paskirti asmenys yra kompetentingi ir tinkami.

3. Draudimo ir perdraudimo įmonės informuoja savo priežiūros instituciją, jei 1 ir 2 dalyse nurodyti asmenys buvo pakeisti kitais todėl, kad jie nebeatitiko 1 dalyje nurodytų reikalavimų.

43 straipsnis

Geros reputacijos įrodymas

1. Jeigu valstybė narė iš savo nacionalinių subjektų reikalauja geros reputacijos įrodymų, įrodymų, kad anksčiau jie nebuvo patyrę bankroto, arba abiejų šių įrodymų, ta valstybė narė pripažįsta, kad kitų valstybių narių nacionalinių subjektų pateiktas išrašas iš teismo registro arba, neturint šio įrodymo, lygiavertis dokumentas, išduotas buveinės valstybės narės arba valstybės narės, iš kurios kilęs nacionalinis subjektas, kompetentingos teisminės ar administracinės institucijos, rodantis, jog jie atitinka tuos reikalavimus, yra pakankamas įrodymas.

2. Jeigu buveinės valstybė narė arba valstybė narė, iš kurios kilęs atitinkamas užsienio valstybės subjektas, neišduoda 1 dalyje nurodyto dokumento, jį galima pakeisti pareiškimu prisiekus arba – jeigu valstybėse narėse nėra numatytas pareiškimas prisiekus – oficialiu pareiškimu, kurį atitinkamas užsienio valstybės subjektas pateikia kompetentingai teisminei ar administracinei institucijai arba, prireikus, notarui buveinės valstybėje narėje arba valstybėje narėje, iš kurios kilęs tas užsienio valstybės subjektas.

Tokia institucija arba notaras išduoda pažymėjimą, patvirtinantį pareiškimo prisiekus ar oficialaus pareiškimo autentiškumą.

Pirmoje pastraipoje nurodytas pareiškimas, patvirtinantis bankroto nebuvimą, taip pat pateikiamas atitinkamos valstybės narės kompetentingai profesinei ar verslo organizacijai.

3. 1 ir 2 dalyse nurodyti dokumentai ir pažymėjimai pateikiami ne vėliau kaip per tris mėnesius nuo jų išdavimo dienos.

4. Valstybės narės paskiria valdžios institucijas ir įstaigas, kurioms suteikia teisę išduoti 1 ir 2 dalyse nurodytus dokumentus, ir nedelsdamos apie tai informuoja kitas valstybes nares ir Komisiją.

Kiekviena valstybė narė taip pat informuoja kitas valstybes nares bei Komisiją apie institucijas ar įstaigas, kurioms turi būti pateikiami 1 ir 2 dalyse nurodyti dokumentai, skirti pagrįsti prašymą vykdyti 2 straipsnyje nurodytų draudimo rūšių veiklą tos valstybės narės teritorijoje.

44 straipsnis

Rizikos valdymas

1. Draudimo ir perdraudimo įmonės turi turėti veiksmingą rizikos valdymo sistemą, kurią sudaro strategijos, procesai ir atsiskaitymo tvarka, reikalingi nuolat nustatyti, įvertinti, stebėti, valdyti ir pranešti apie rizikas (individualiu lygmeniu ir visos įmonės lygmeniu), kurios įmonėms kyla ar gali kilti, ir apie jų tarpusavio priklausomybę.

Ta rizikos valdymo sistema turi būti veiksminga ir gerai integruota į draudimo ar perdraudimo įmonės organizacinę struktūrą ir sprendimų priėmimo procesus, tinkamai atsižvelgiant į asmenis, kurie veiksmingai vadovauja įmonei arba vykdo kitas pagrindines funkcijas.

2. Rizikos valdymo sistema apima rizikas, įtraukiamas skaičiuojant mokumo kapitalo reikalavimą, kaip nustatyta 101 straipsnio 4 dalyje, taip pat šį reikalavimą skaičiuojant neįtraukiamas ar iš dalies įtraukiamas rizikas.

Rizikos valdymo sistema apima bent šias sritis:

a) rizikos prisiėmimo ir atidėjinių sudarymo;

b) turto ir įsipareigojimų valdymo;

c) investicijų, visų pirma išvestinių priemonių ir panašių įsipareigojimų atvejais;

d) likvidumo ir koncentracijos rizikos valdymo;

e) operacinės rizikos valdymo;

f) perdraudimo ir kitų rizikos mažinimo priemonių.

41 straipsnio 3 dalyje nurodyta rašytinė rizikos valdymo politika apima šios dalies antros pastraipos a–f punktuose nurodytas veiklos sritis.

▼M5

77b straipsnyje nurodytą suderinimo korekciją arba 77d straipsnyje nurodytą svyravimų korekciją taikančios draudimo ar perdraudimo įmonės parengia likvidumo planą, kuriame numato su turtu ir įsipareigojimais, kuriems taikomos šios korekcijos, susijusius ateinančius ir išeinančius pinigų srautus.

2a. Atlikdamos turto ir įsipareigojimų valdymą draudimo ir perdraudimo įmonės reguliariai atlieka:

a) prielaidų, kuriomis grindžiama 77a straipsnyje nurodyta atitinkamos nerizikingų palūkanų normų struktūros pagal terminą ekstrapoliacija, poveikio savo techniniams atidėjiniams ir tinkamoms nuosavoms lėšoms vertinimą;

b) kai taikoma 77b straipsnyje nurodyta suderinimo korekcija:

i) prielaidų, kuriomis grindžiamas suderinimo korekcijos koeficiento apskaičiavimas, įskaitant 77c straipsnio 1 dalies b punkte nurodyto fundamentalaus skirtumo apskaičiavimą, poveikį savo techniniams atidėjiniams ir tinkamoms nuosavoms lėšoms, taip pat galimą turto priverstinio pardavimo poveikį savo tinkamoms nuosavoms lėšoms;

ii) priskirtojo turto portfelio sudėties pokyčių poveikį savo techniniams atidėjiniams ir tinkamoms nuosavoms lėšoms;

iii) suderinimo korekcijos sumažinimo iki 0 poveikį;

c) kai taikoma 77d straipsnyje nurodyta svyravimų korekcija:

i) prielaidų, kuriomis grindžiamas svyravimų korekcijos apskaičiavimas, poveikį savo techniniams atidėjiniams ir tinkamoms nuosavoms lėšoms, taip pat galimą turto priverstinio pardavimo poveikį savo tinkamoms nuosavoms lėšoms;

ii) svyravimų korekcijos sumažinimo iki 0 poveikį.

Draudimo ir perdraudimo įmonės kartą per metus pateikia pirmos pastraipos a, b ir c punktuose nurodytus vertinimus priežiūros institucijai kaip informacijos, kuri pateikiama pagal 35 straipsnį, dalį. Jei suderinimo korekcijos arba svyravimų korekcijos sumažinimas iki 0 sukeltų neatitiktį mokumo kapitalo reikalavimui, atitinkama įmonė taip pat pateikia priemonių, kurias ji galėtų tokiomis aplinkybėmis taikyti siekiant atkurti mokumo kapitalo reikalavimą tenkinantį tinkamų nuosavų lėšų lygį arba sumažinti veiklos riziką siekiant atkurti atitiktį mokumo kapitalo reikalavimui, analizę.

Kai taikoma 77d straipsnyje nurodyta svyravimų korekcija, 41 straipsnio 3 dalyje nurodyta rašytinė rizikos valdymo politika apima politiką, taikomą svyravimo korekcijos taikymo kriterijams.

▼B

3. Investavimo rizikos srityje draudimo ir perdraudimo įmonės turi įrodyti, kad atitinka VI skyriaus 6 skirsnio reikalavimus.

4. Draudimo ir perdraudimo įmonės numato rizikos valdymo funkciją, kurios vykdymas organizuojamas taip, kad būtų lengviau įgyvendinti rizikos valdymo sistemą.

▼M5

4a. Siekiant išvengti perdėto kliovimosi išorinio kredito rizikos vertinimo institucijomis, draudimo ir perdraudimo įmonės, kurios naudoja išorinį kredito rizikos vertinimą savo techninių atidėjinių ir mokumo kapitalo reikalavimo apskaičiavimams, vykdydamos rizikos valdymą įvertina šių išorinių kredito rizikos vertinimų tinkamumą esant praktinei galimybei naudodamos kitus vertinimus, kad išvengtų automatiškos priklausomybės nuo išorės vertinimų.

Siekiant užtikrinti vienodas šios dalies taikymo sąlygas, EDPPI parengia techninių įgyvendinimo standartų, kuriais reglamentuojama išorinių kredito rizikos vertinimo tvarka, projektus.

EDPPI tuos techninių įgyvendinimo standartų projektus pateikia Komisijai ne vėliau kaip 2015 m. birželio 30 d.

Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti antroje pastraipoje nurodytus techninius įgyvendinimo standartus pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 15 straipsnį.

▼B

5. Draudimo ir perdraudimo įmonių, naudojančių pagal 112 ir 113 straipsnius patvirtintą dalinį ar visapusišką vidaus modelį, rizikos valdymo funkcija apima šias papildomas užduotis:

a) parengti ir įgyvendinti vidaus modelį;

b) išbandyti ir patvirtinti vidaus modelį;

c) įforminti vidaus modelį ir bet kokius vėlesnius jo pakeitimus dokumentais;

d) analizuoti vidaus modelio veikimą ir rengti suvestines jo veikimo rezultatų ataskaitas;

e) teikti administraciniam, valdymo ar priežiūros organui informaciją apie vidaus modelio veikimą, nurodant tobulintinas sritis, ir apie pastangų tobulinant anksčiau nustatytas silpnąsias vietas pažangą.

45 straipsnis

Savo rizikos ir mokumo įvertinimas

1. Naudodamasi savo rizikos valdymo sistema, kiekviena draudimo ir perdraudimo įmonė įvertina savo riziką ir mokumą.

Vertinami bent šie aspektai:

a) bendri mokumo poreikiai, atsižvelgiant į specifinį įmonės rizikos pobūdį, patvirtintas priimtinas rizikos ribas ir verslo strategiją;

b) nuolatinė atitiktis VI skyriaus 4 ir 5 skirsniuose nustatytiems kapitalo reikalavimams ir VI skyriaus 2 skirsnyje nustatytiems techninių atidėjinių reikalavimams;

c) reikšmė to, kaip atitinkamos įmonės rizikos pobūdis skiriasi nuo prielaidų, kuriomis grindžiamas mokumo kapitalo reikalavimas, kaip nustatyta 101 straipsnio 3 dalyje, apskaičiuotas taikant standartinę formulę pagal VI skyriaus 4 skirsnio 2 poskirsnį arba taikant dalinį ar visapusišką vidaus modelį pagal VI skyriaus 4 skirsnio 3 poskirsnį.

2. Taikant 1 dalies a punktą, atitinkama įmonė įdiegia procedūras, kurios yra proporcingos jos verslui būdingos rizikos pobūdžiui, mastui ir sudėtingumui, pagal kurias ji galėtų tinkamai nustatyti ir įvertinti trumpuoju ir ilguoju laikotarpiais šiuo metu kylančią ar galbūt kilsiančią riziką. Įmonė turi parodyti, kokius metodus naudoja tame įvertinime.

▼M5

2a. Kai draudimo ar perdraudimo įmonės, kurios taiko 77b straipsnyje nurodytą suderinimo korekciją, 77d straipsnyje nurodytą svyravimų korekciją arba 308c bei 308d straipsniuose nurodytas pereinamojo laikotarpio priemones, jos atskirai atlieka 1 dalies b punkte nurodytos atitikties kapitalo reikalavimams įvertinimą atsižvelgdamos į tas korekcijas bei pereinamojo laikotarpio priemones ir į jas neatsižvelgdamos.

▼B

3. 1 dalies c punkte nurodytu atveju, kai naudojamas vidaus modelis, vertinimas atliekamas kartu su perkalibravimu, kurį pasitelkus vidaus rizikos duomenys transformuojami į mokumo kapitalo reikalavimo rizikos mato ir kalibravimo duomenis.

4. Savo rizikos ir mokumo įvertinimas yra sudėtinė verslo strategijos dalis, į kurią nuolat atsižvelgiama įmonei priimant strateginius sprendimus.

5. Draudimo ir perdraudimo įmonės 1 dalyje nurodytą vertinimą atlieka reguliariai, o įvykus svarbiems jų rizikos pobūdžio pokyčiams – nedelsiant.

6. Draudimo ir perdraudimo įmonės, teikdamos informaciją pagal 35 straipsnį, praneša priežiūros institucijoms apie kiekvieno savo rizikos ir mokumo vertinimo rezultatus.

7. Apskaičiuojant kapitalo reikalavimą nesiremiama savo rizikos ir mokumo įvertinimu. Mokumo kapitalo reikalavimas pritaikomas tik laikantis 37, 231–233 ir 238 straipsnių.

46 straipsnis

Vidaus kontrolė

1. Draudimo ir perdraudimo įmonės turi turėti veiksmingą vidaus kontrolės sistemą.

Tą sistemą sudaro bent administracinės ir apskaitos procedūros, vidaus kontrolės tvarka, tinkami atsiskaitymo principai visais įmonės lygmenimis ir atitikties užtikrinimo funkcija.

2. Atitikties užtikrinimo funkcija – tai pareiga patarti administraciniam, valdymo ar priežiūros organui atitikties pagal šią direktyvą priimtiems įstatymams ir kitiems teisės aktams klausimais. Vykdant šią funkciją taip pat vertinamas poveikis, kurį atitinkamos įmonės veiklai gali daryti teisinės aplinkos pokyčiai, ir nustatoma bei vertinama atitikties rizika.

47 straipsnis

Vidaus auditas

1. Draudimo ir perdraudimo įmonės užtikrina, kad vidaus auditas būtų atliekamas veiksmingai.

Atliekant vidaus auditą vertinama, ar vidaus kontrolės sistema ir kiti valdymo sistemos elementai yra tinkami ir veiksmingi.

2. Vidaus auditas atliekamas objektyviai ir nepriklausomai nuo veiklos funkcijų.

3. Visos vidaus audito išvados ir rekomendacijos pateikiamos administraciniam, valdymo ar priežiūros organui, kuris nustato, kokių veiksmų reikia imtis atsižvelgiant į kiekvieną vidaus audito išvadą ir rekomendaciją, ir užtikrina, jog šie veiksmai būtų įgyvendinti.

48 straipsnis

Aktuarinė funkcija

1. Draudimo ir perdraudimo įmonės užtikrina veiksmingą aktuarinę funkciją siekdamos:

a) koordinuoti techninių atidėjinių skaičiavimą;

b) užtikrinti, kad techniniams atidėjiniams skaičiuoti būtų naudojama tinkama metodika ir modeliai bei daromos tinkamos prielaidos;

c) įvertinti duomenų, naudojamų skaičiuojant techninius atidėjinius, tinkamumą ir kokybę;

d) palyginti tiksliausius įverčius ir patirtį;

e) informuoti administracinį, valdymo ar priežiūros organą apie techninių atidėjinių skaičiavimo patikimumą ir tinkamumą;

f) prižiūrėti techninių atidėjinių skaičiavimą 82 straipsnyje nustatytais atvejais;

g) pareikšti nuomonę apie bendrą rizikos prisiėmimo politiką;

h) pareikšti nuomonę apie perdraudimo susitarimų tinkamumą; ir

i) prisidėti prie veiksmingo 44 straipsnyje nurodytos rizikos valdymo sistemos įgyvendinimo, visų pirma kiek tai susiję su rizikos modeliavimu, kuriuo grindžiamas VI skyriaus 4 ir 5 skirsniuose nustatytų kapitalo reikalavimų skaičiavimas, ir prie 45 straipsnyje nurodyto vertinimo.

2. Aktuarinę funkciją vykdo asmenys, turintys aktuarinės ir finansų matematikos žinių, proporcingų draudimo arba perdraudimo įmonės verslui būdingos rizikos pobūdžiui, mastui ir sudėtingumui, ir kurie gali įrodyti savo tinkamą patirtį pagal taikytinus profesinius ir kitus standartus.

49 straipsnis

Užsakomosios paslaugos

1. Valstybės narės užtikrina, kad tais atvejais, kai draudimo ir perdraudimo įmonės perduoda išorės paslaugų teikėjui funkcijas arba bet kokią draudimo ar perdraudimo veiklą, šios įmonės ir toliau liktų visiškai atsakingos už visų savo įsipareigojimų pagal šią direktyvą vykdymą.

2. Esminės arba svarbios veiklos funkcijos arba veikla negali būti vykdomos pasitelkus užsakomąsias paslaugas, jeigu dėl to:

a) iš esmės pablogėtų atitinkamos įmonės valdymo sistemos kokybė;

b) nepagrįstai padidėtų operacinė rizika;

c) pablogėtų priežiūros institucijų galimybės stebėti, ar įmonė laikosi savo įsipareigojimų;

d) nukentėtų draudėjams teikiamų paslaugų tęstinumas ir kokybė.

3. Draudimo ir perdraudimo įmonės prieš perduodamos esmines arba svarbias funkcijas arba veiklą išorės subjektams laiku praneša apie tai priežiūros institucijoms, taip pat informuoja jas apie visus svarbius su tomis funkcijomis ar veikla susijusius vėlesnius pokyčius.

▼M5

50 straipsnis

Deleguotieji aktai ir techniniai reguliavimo standartai

1. Komisija pagal 301a straipsnį priima deleguotuosius aktus, kuriais išsamiau nustatomi:

a) 41, 44, 46 ir 47 straipsniuose nurodytų sistemų elementai, visų pirma sritys, kurioms turi būti taikoma draudimo ir perdraudimo įmonių turto ir įsipareigojimų valdymo bei investavimo politika, kaip nurodyta 44 straipsnio 2 dalyje;

b) 44, 46, 47 ir 48 straipsniuose nurodytos funkcijos.

2. Siekiant užtikrinti nuoseklų su šiuo skirsniu susijusių nuostatų suderinimą, EDPPI, taikant 301b straipsnį, parengia techninių reguliavimo standartų, kuriais išsamiau nustatomi, projektus:

a) 42 straipsnyje nustatyti reikalavimai ir funkcijos, kurioms taikomi tie reikalavimai;

b) naudojimosi užsakomosiomis paslaugomis, visų pirma tomis, kurias teikia paslaugų teikėjai iš trečiųjų šalių, sąlygos.

Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius reguliavimo standartus pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 10–14 straipsnius.

3. Siekiant užtikrinti nuoseklų derinimą, susijusį su 45 straipsnio 1 dalies a punkte nurodytu įvertinimu, EDPPI, taikant 301b straipsnį, parengia techninių reguliavimo standartų, kuriais išsamiau nustatomi to įvertinimo elementai, projektus.

Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius reguliavimo standartus pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 10–14 straipsnius.

▼B







3 skirsnis

Informacijos atskleidimas visuomenei

51 straipsnis

Mokumo ir finansinės padėties ataskaita: turinys

1. Valstybės narės, atsižvelgdamos į pagal 3 dalį reikalaujamą informaciją ir 35 straipsnio 4 dalyje išdėstytus principus, reikalauja, kad draudimo ir perdraudimo įmonės kasmet viešai paskelbtų savo mokumo ir finansinės padėties ataskaitą.

Toje ataskaitoje pateikiama visa toliau nurodyta informacija arba pateikiamos nuorodos į lygiavertę su pobūdžiu ir mastu susijusią informaciją, kuri yra viešai skelbiama laikantis kitų teisinių ar reguliavimo reikalavimų:

a) įmonės verslo ir veiklos rezultatų aprašymas;

b) valdymo sistemos aprašymas ir vertinimas, ar ji atitinka įmonės rizikos pobūdį;

c) atskiras kiekvienos rizikos kategorijos rizikos pozicijos, koncentracijos, mažinimo ir jautrumo rizikai aprašymas;

d) atskiri turto, techninių atidėjinių ir kitų įsipareigojimų vertinimo pagrindo ir metodų aprašymai, taip pat visų svarbiausių pagrindo ir metodų, naudojamų juos vertinant finansinėse ataskaitose, skirtumų paaiškinimas;

e) kapitalo valdymo sistemos aprašymas, įskaitant bent šiuos aspektus:

i) nuosavų lėšų struktūrą, sumą ir kokybę;

ii) mokumo kapitalo reikalavimo ir minimalaus kapitalo reikalavimo sumas;

iii) 304 straipsnyje numatytą galimybę, naudojamą apskaičiuojant mokumo kapitalo reikalavimą;

iv) informaciją, sudarančią galimybes tinkamai suprasti pagrindinius standartinę formulę ir bet kokį vidaus modelį, kurį įmonė naudoja mokumo kapitalo reikalavimui apskaičiuoti, pagrindžiančių prielaidų skirtumus;

v) sumą, neatitinkančią minimalaus kapitalo reikalavimo ar smarkiai neatitinkančią mokumo kapitalo reikalavimo ataskaitiniu laikotarpiu, net ir tuo atveju, jei skirtumas galiausiai panaikinamas, taip pat neatitikimo pobūdžio ir pasekmių paaiškinimą bei taisomąsias priemones, kurių imtasi.

▼M5

1a. Kai taikoma 77b straipsnyje nurodyta suderinimo korekcija, į 1 dalies d punkte nurodytą aprašymą įtraukiamas suderinimo korekcijos ir įsipareigojimų bei priskirtojo turto portfelio, kuriam ji taikoma, aprašymas, taip pat kiekybinis poveikio, kurį įmonės finansinei padėčiai turėtų suderinimo korekcijos prilyginimas 0, įvertinimas.

Į 1 dalies d punkte nurodytą aprašymą taip pat įtraukiama informacija, ar įmonė taiko 77d straipsnyje nurodytą svyravimų korekciją, ir kiekybinis poveikio, kurį įmonės finansinei padėčiai turėtų svyravimų koeficiento prilyginimas 0, įvertinimas.

▼B

2. 1 dalies e punkto i papunktyje nurodytame aprašyme pateikiama visų svarbių pokyčių, palyginti su ankstesniu ataskaitiniu laikotarpiu, analizė ir elementų vertės finansinėse ataskaitose visų svarbiausių skirtumų paaiškinimas, taip pat trumpas galimybės perduoti kapitalą aprašymas.

Atskleidžiant informaciją apie mokumo kapitalo reikalavimą pagal 1 dalies e punkto ii papunktį, atskirai nurodoma suma, apskaičiuota pagal VI skyriaus 4 skirsnio 2 ir 3 poskirsnius, ir bet koks papildomas kapitalas, nustatytas pagal 37 straipsnį, arba specifinių parametrų, kuriuos draudimo arba perdraudimo įmonė turėjo taikyti pagal 110 straipsnį, poveikį, taip pat trumpa atitinkamos priežiūros institucijos informacija apie papildomo kapitalo nustatymo priežastis.

▼M5

Vis dėlto, nedarydamos poveikio kitų teisinių ar norminių privalomo informacijos atskleidimo reikalavimų taikymui, valstybės narės gali numatyti, kad, nors visas mokumo kapitalo reikalavimas, nurodytas 1 dalies e punkto ii papunktyje, yra atskleidžiamas, pereinamuoju laikotarpiu, kuris baigiasi ne vėliau kaip 2020 m. gruodžio 31 d., informacijos apie papildomo kapitalo reikalavimą arba apie specifinių parametrų, kuriuos draudimo arba perdraudimo įmonė privalo taikyti pagal 110 straipsnį, poveikį atskirai atskleisti nereikia.

▼B

Atskleidžiant informaciją apie mokumo kapitalo reikalavimą, prireikus kartu nurodoma, kad galutinė jo suma priklausys nuo priežiūros institucijų įvertinimo.

▼M5

52 straipsnis

Europos draudimo ir profesinių pensijų institucijai teikiama informacija ir jos ataskaitos

1. Nedarant poveikio Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 35 straipsnio taikymui, valstybės narės reikalauja, kad priežiūros institucijos kasmet teiktų EDPPI šią informaciją:

a) informaciją apie vidutinį kiekvienos įmonės papildomą kapitalą ir priežiūros institucijų nustatytos papildomo kapitalo sumos, išreikštos mokumo kapitalo reikalavimo procentu, pasiskirstymą per praėjusius metus; ši informacija atskirai parodoma taip:

i) visų draudimo ir perdraud