02020X1223 — LT — 09.06.2021 — 001.001

Šis tekstas yra skirtas tik informacijai ir teisinės galios neturi. Europos Sąjungos institucijos nėra teisiškai atsakingos už jo turinį. Autentiškos atitinkamų teisės aktų, įskaitant jų preambules, versijos skelbiamos Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ir pateikiamos svetainėje „EUR-Lex“. Oficialūs tekstai tiesiogiai prieinami naudojantis šiame dokumente pateikiamomis nuorodomis

Iš dalies keičiamas:









▼B

JT taisyklė Nr. 44 „Vienodos nuostatos dėl keleivių vaikų apsaugos priemonių variklinėse transporto priemonėse patvirtinimo (vaiko apsaugos sistemos)“ [2020/1223]

Įtrauktas visas galiojantis tekstas, įskaitant:

04 serijos pakeitimų 17 papildymą. Įsigaliojimo data – 2020 m. gegužės 29 d.

TURINYS TAISYKLĖ 1. Taikymo sritis 2. Terminų apibrėžtys 3. Patvirtinimo paraiška 4. Ženklinimas 5. Patvirtinimas 6. Bendrosios specifikacijos 7. Konkrečios specifikacijos 8. Bandymų aprašymas 9. Tipo patvirtinimo ir gamybos tinkamumo bandymų ataskaitos 10. Vaiko apsaugos sistemos tipo patvirtinimo pakeitimas ir patvirtinto tipo išplėtimas 11. Gamybos tinkamumas 12. Gamybos atitiktis ir įprastiniai bandymai 13. Sankcijos už gamybos neatitiktį 14. Visiškas gamybos nutraukimas 15. Instrukcijos 16. Už patvirtinimo bandymus atsakingų techninių tarnybų ir tipo patvirtinimo institucijų pavadinimai bei adresai 17. Pereinamojo laikotarpio nuostatos PRIEDAI 1. Pranešimas 2. Patvirtinimo ženklų išdėstymas 3. Atsparumo dulkėms bandymo aparatūros išdėstymas 4. Korozijos bandymas 5. Saugos diržo dilinimo ir trumpojo slydimo bandymai 6. Vežimėlio aprašymas 7. Vežimėlio lėtėjimo ar greitėjimo kreivė kaip laiko funkcija 8. Manekenų aprašymas 9. Priekinio susidūrimo su kliūtimi bandymas 10. Galinio susidūrimo bandymo procedūra 11. Papildomi tvirtinimo įtaisai, reikalingi pusiau universalios kategorijos vaiko apsaugos priemonėms pritvirtinti motorinėse transporto priemonėse 12. Kėdė 13. Standartinis saugos diržas 14. Tipo tvirtinimo schema (procedūros schema pagal standartą ISO 9002:2000) 15. Aiškinamosios pastabos 16. Gamybos atitikties kontrolė 17. Energiją sugeriančios medžiagos bandymas 18. Įrenginių su atlošais ir atgalinės krypties įrenginių srities, į kurią gali atsitrenkti galva, nustatymo metodas, nustatant mažiausią šoninių sparnų dydį 19. Tiesiai ant vaiko apsaugos priemonių montuojamų reguliatorių kondicionavimo aprašymas 20. Įprastas sagties tvirtumo bandymo įtaisas 21. Dinaminio susidūrimo bandymo įrenginys 22. Apatinės manekeno liemens dalies bandymas 23. Apkrovos įtaisai 24. Įmontuotoms vaiko apsaugos sistemoms skirtų medžiagų degumas

1. TAIKYMO SRITIS

1.1. Ši taisyklė taikoma vaiko apsaugos sistemoms, kurios yra pritaikytos variklinėms transporto priemonėms su trimis ar daugiau ratų, bet nėra skirtos naudoti su sulankstomosiomis (atlošiamosiomis) arba į šoną atsuktomis sėdynėmis.

2. TERMINU APIBREZTYS

Šioje taisyklėje vartojamų terminų apibrėžtys:

2.1. vaiko apsaugos sistema (apsaugos priemonė) – visuma sudedamųjų dalių, kurios gali būti sudarytos iš juostų arba lanksčių sudedamųjų dalių su apsaugine sagtimi, reguliavimo įtaisų, priedų, kai kuriais atvejais – iš papildomo įtaiso, pvz., nešiojamojo lopšio, kūdikio sėdynės, papildomos sėdynės ir (arba) apsauginio skydelio, kuriuos galima tvirtinti variklinėje transporto priemonėje. Apsaugos sistema sukonstruojama taip, kad apribotų asmens kūno judėjimą ir taip sumažintų pavojų susižeisti transporto priemonės susidūrimo arba staigaus stabdymo atveju.

ISOFIX – vaiko apsaugos sistemų tvirtinimo prie transporto priemonių sistema, sudaryta iš dviejų su transporto priemone sujungtų standžių tvirtinimo įtaisų, dviejų atitinkamų standžių priedų ant vaiko apsaugos sistemos ir vaiko apsaugos sistemos sukamojo svyravimo ribojimo priemonės.

2.1.1. Vaiko apsaugos priemonės skirstomos į penkias svorio grupes:

2.1.1.1 0 grupė skirta mažesnio kaip 10 kg svorio vaikams;

2.1.1.2 0+ grupė skirta mažesnio kaip 13 kg svorio vaikams;

2.1.1.3 I grupė skirta 9–18 kg svorio vaikams;

2.1.1.4 II grupė skirta 15–25 kg svorio vaikams;

2.1.1.5 III grupė skirta 22–36 kg svorio vaikams.

2.1.1.6 ISOFIX vaiko apsaugos sistemos grupuojamos į 7 ISOFIX dydžio klases, aprašytas JT taisyklės Nr. 16 17 priedo 2 priedėlyje:







A – ISO/F3 mažyliams skirta priekinės krypties viso aukščio VAS; B – ISO/F2 mažyliams skirta priekinės krypties mažesnio aukščio VAS; B1 – ISO/F2X mažyliams skirta priekinės krypties mažesnio aukščio VAS; C – ISO/R3 mažyliams skirta atgalinės krypties viso aukščio VAS; D – ISO/R2 mažyliams skirta atgalinės krypties mažesnio aukščio VAS; E – ISO/R1 kūdikiams skirta atgalinės krypties VAS; F – ISO/L1 kairioji šoninės krypties VAS (nešiojamasis lopšys); G – ISO/L2 dešinioji šoninės krypties VAS (nešiojamasis lopšys).







Svorio grupė ISOFIX dydžio klasės 0 – iki 10 kg F ISO/L1 G ISO/L2 E ISO/R1 0+ – iki 13 kg C ISO/R3 D ISO/R2 E ISO/R1 I – 9 iki 18 kg A ISO/F3 B ISO/F2 B1 ISO/F2X C ISO/R3 D ISO/R2

2.1.2. Vaiko apsaugos priemonės skirstomos į keturias kategorijas:

2.1.2.1 universaliosios kategorijos vaiko apsaugos priemonės, skirtos naudoti kaip apibrėžta 6.1.1, 6.1.3.1 ir 6.1.3.2 punktuose, su transporto priemonės sėdyne, nustatyta į beveik visas įmanomas padėtis, o ypač su tomis sėdynėmis, kurios buvo įvertintos pagal JT taisyklę Nr. 16 ir pripažintos suderinamomis su šios kategorijos vaiko apsaugos priemone;

2.1.2.2 ribotosios kategorijos vaiko apsaugos priemonės, skirtos naudoti, kaip apibrėžta 6.1.1 ir 6.1.3.1 punktuose, su nustatytomis tam tikrų tipų transporto priemonių sėdynių padėtimis, kaip nurodyta vaiko apsaugos įrenginio gamintojo arba transporto priemonės gamintojo:

2.1.2.3 pusiau universalios kategorijos vaiko apsaugos priemonės, skirtos naudoti kaip apibrėžta 6.1.1 ir 6.1.3.2 punktuose;

2.1.2.4 specialaus tipo transporto priemonės kategorijos vaiko apsaugos priemonės, skirtos naudoti:

2.1.2.4.1. specialaus tipo transporto priemonėse pagal 6.1.2 ir 6.1.3.3 punktus arba

2.1.2.4.2. kaip įmontuotos vaiko apsaugos priemonės.

2.1.3. Vaiko apsaugos priemonėse naudojamos vaiko prilaikymo priemonės gali būti dviejų klasių:

integruotosios klasės sistemos, kai vaiko prilaikymas apsaugos sistemoje užtikrinamas nenaudojant jokių tiesiogiai prie transporto priemonės tvirtinamų detalių;

neintegruotosios klasės sistemos, kai vaiko prilaikymas apsaugos sistemoje priklauso nuo bet kokių detalių, kurios tiesiogiai tvirtinamos prie transporto priemonės.

2.1.3.1 Dalinė apsaugos priemonė – įtaisas, pvz., paaukštinta sėdynė, kuri, naudojama kartu su suaugusiojo saugos diržu, juosiančiu vaiko kūną arba prilaikančiu įtaisą, kuriame vaikas yra pasodintas, sudaro sukomplektuotą vaiko apsaugos sistemą.

2.1.3.2 Paaukštinta sėdynė – kieta pagalvėlė, kuri gali būti naudojama su suaugusiojo saugos diržu.

2.2. Vaiko saugos sėdynė – vaiko apsaugos priemonė, kurios sudedamoji dalis yra sėdynė, kurioje laikomas pasodintas vaikas.

2.3. Diržas – vaiko apsaugos priemonė, kurią sudaro juostų derinys su saugos sagtimi, reguliavimo įtaisais ir priedais.

2.4. Sėdynė – konstrukcija, kuri yra sudedamoji vaiko apsaugos priemonės dalis, skirta laikyti vaiką sėdimojoje padėtyje;

2.4.1. Nešiojamasis lopšys – apsaugos sistema vaikui laikyti aukštielninkam arba kniūbsčiam, kad jo stuburas būtų statmenas išilginei transporto priemonės vidurio plokštumai. Lopšys sukonstruotas taip, kad per susidūrimą paskirstytų vaiko galvą ir kūną, išskyrus galūnes, veikiančias prilaikomąsias jėgas.

2.4.2. Nešiojamojo lopšio fiksatorius – įtaisas, naudojamas nešiojamajam lopšiui pritvirtinti prie transporto priemonės konstrukcijos.

2.4.3. Kūdikio kėdutė – apsaugos priemonė vaikui laikyti atgal atgręžtoje, pusiau gulimoje padėtyje. Ji sukonstruota taip, kad per susidūrimą paskirstytų vaiko galvą ir kūną, išskyrus galūnes, veikiančias prilaikomąsias jėgas.

2.5. Sėdynės atrama – vaiko apsaugos priemonės dalis, kurią naudojant gali būti pakelta sėdynė.

2.6. Vaiko atrama – vaiko apsaugos priemonės dalis, kurią naudojant sėdintis vaikas gali būti pakeltas tame įrenginyje.

2.7. Apsauginis skydelis – prieš vaiką tvirtinimas įtaisas, paskirstantis per visą vaiko ūgį didžiajai jo kūno daliai tenkančias per priekinį susidūrimą atsirandančias prilaikomąsias jėgas.

Kaip nurodyta 2.1.3 punkte, jie skirstomi į dvi klases:

A klasė: integruoti skydeliai;

B klasė: neintegruoti skydeliai.

2.8. Juosta – lanksti sudedamoji dalis, kurios paskirtis – perduoti jėgas.

2.8.1. Juosmens juosta – juosta, kuri, kaip sukomplektuotas diržas arba kaip tokio diržo sudedamoji dalis, iš priekio juosia ir tiesiogiai arba netiesiogiai prilaiko vaiko dubenį.

2.8.2. Pečių apsauga – diržo dalis, kuri sulaiko viršutinę vaiko liemens dalį.

2.8.3. tarpukojo juosta – juosta (arba į kelias dalis padalytos juostos, jei jos sudarytos iš dviejų ar daugiau diržo austinės juostos dalių), pritvirtinta prie vaiko apsaugos priemonės ir juosmens juostos taip, kad būtų tarp vaiko šlaunų; ji skirta neleisti vaikui įprastomis sąlygomis pasislinkti į priekį ir palįsti po juosmens juosta, o susidūrimo atveju neleisti juosmens diržui nuslysti nuo dubens.

2.8.4. Vaiką prilaikanti juosta – juosta, kuri yra sudedamoji diržo dalis ir sulaiko tik vaiko liemenį.

2.8.5. Vaiko apsaugos priemonės tvirtinimo juosta – juosta, kuria vaiko apsaugos priemonė pritvirtinama prie transporto priemonės konstrukcijos; ji gali būti transporto priemonės sėdynės apsaugos įtaiso dalis.

2.8.6. Diržų komplektas – diržų sąranka, sudaryta iš juosmens diržo, pečių apsaugos ir, jei įtaisyta, tarpukojo juostos.

2.8.7. Y formos diržas – diržas, kurio juostų derinys sudarytas taip, kad viena juosta eitų tarp vaiko kojų, antra – per vieną petį, o trečia – per kitą.

2.8.8. Kreipiamoji juosta – juosta arba įtaisas, kuris fiksuoja suaugusiojo saugos diržo pečių juostą vaikui tinkamoje padėtyje; tinkama pečių juostos padėtis gali būti reguliuojama įtaisu, kuris ant juostos patraukiamas aukštyn arba žemyn, pritaikant prie naudotojo peties, ir užfiksuojamas toje padėtyje. Ši kreipiamoji juosta nėra skirta didelei dinaminei apkrovai išlaikyti. Kreipiamoji juosta laikoma vaiko apsaugos sistemos dalimi ir jos negalima atskirai patvirtinti pagal šią taisyklę kaip vaiko apsaugos sistemos.

2.9. Sagtis – greitai atsegamas įtaisas, naudojamas vaikui apsaugos priemonėje laikyti arba apsaugos priemonei prie automobilio konstrukcijos pritvirtinti ir greitai atsegti. Sagtyje gali būti reguliavimo įtaisas.

2.9.1. Uždaras sagties atsegimo mygtukas – sagties atsegimo mygtukas, kuriuo sagties negalima atsegti naudojant 40 mm skersmens rutulį.

2.9.2. Atviras sagties atsegimo mygtukas – sagties atsegimo mygtukas, kuriuo sagtį galima atsegti naudojant 40 mm skersmens rutulį.

2.10. Reguliavimo įtaisas – prietaisas, kuriuo galima reguliuoti apsaugos priemonę arba jos priedus, norint pritaikyti prie naudotojo kūno sudėjimo, transporto priemonės konfigūracijos arba vieno ir kito. Reguliavimo įtaisas gali būti sagties dalis, diržo įtraukiklis ar kuri nors kita saugos diržo dalis.

2.10.1. Spartusis reguliatorius – reguliavimo įtaisas, kurį galima valdyti vienu lengvu rankos judesiu.

2.10.2. Reguliatorius, montuojamas ant vaiko apsaugos priemonės – vientisų diržų reguliatorius, montuojamas tiesiai ant vaiko apsaugos priemonės, o ne tiesiogiai laikomas austinės juostos, kurią turi reguliuoti.

2.11. Priedai – vaiko apsaugos priemonės dalys, įskaitant apsaugines dalis, kuriomis vaiko apsaugos priemonė tvirtai pritvirtinama tiesiogiai prie transporto priemonės konstrukcijos arba prie transporto priemonės sėdynės.

2.11.1. Atrama – prie vaiko apsaugos priemonės stacionariai pritvirtintas įtaisas, vaiko apsaugos priemonės spaudžiamąją apkrovą perduodantis transporto priemonės konstrukcijai, kad stabdant būtų išvengta poveikio sėdynės pagalvėlei; atrama gali būti reguliuojama.

2.12. Energijos sugertuvas – įtaisas, priklausantis vaiko apsaugos priemonei, skirtas išsklaidyti energiją savarankiškai arba kartu su juosta.

2.13. Diržo įtraukiklis – įtaisas, kuriuo įtraukiamas vaiko apsaugos priemonės diržas arba diržo dalis. Sąvoka taikoma šiems įtaisams:

2.13.1. automatinio fiksavimo diržo įtraukiklis – įtaisas, leidžiantis ištraukti norimo ilgio juostos dalį ir, užsegus sagtį, automatiškai pritaikantis juostos ilgį prie naudotojo sudėjimo; daugiau juostos ištraukti neįmanoma, nebent naudotojas tai darytų tyčia;

2.13.2. avarinio fiksavimo diržo įtraukiklis – įprastomis važiavimo sąlygomis naudotojo judėjimo laisvės nevaržantis įtaisas. Tokiame įtaise įrengti ilgio reguliavimo įtaisai, automatiškai reguliuojantys juostos ilgį pagal naudotojo kūno sudėjimą, ir fiksavimo mechanizmas, suveikiantis avariniu atveju:

2.13.2.1 sumažėjus transporto priemonės greičiui, ištraukus juostą iš diržo įtraukiklio arba automatiškai dėl kitų priežasčių (jautrumas vienam veiksmui); arba

2.13.2.2 kai kartu veikia keli veiksniai (jautrumas keliems veiksmams).

2.14. Apsaugos priemonės tvirtinimo įtaisai – transporto priemonės arba sėdynės konstrukcijos dalys, prie kurių tvirtinami vaiko apsaugos priemonės priedai.

2.14.1. Papildomas tvirtinimo įtaisas – transporto priemonės konstrukcijos arba transporto priemonės sėdynės konstrukcijos dalis ar bet kuri kita transporto priemonės dalis, prie kurios tvirtinama vaiko apsaugos priemonė, ir kuria papildomi tvirtinimo įtaisai, patvirtinti pagal JT taisyklę Nr. 14 arba JT taisyklę Nr. 145. Tai vežimėlio grindys, kaip aprašyta 6 priede, arba kiti specialios transporto priemonės (-ių) konstrukcijos elementai, kuriuos veikia atramos apkrova.

2.14.2. ISOFIX apatinis tvirtinimo įtaisas – vienas standus, apskrito skerspjūvio, horizontalus 6 mm skersmens strypas, besitęsiantis nuo transporto priemonės arba sėdynės konstrukcijos, skirtas ISOFIX vaiko apsaugos sistemai su ISOFIX priedais pritvirtinti ir laikyti.

2.14.3. ISOFIX tvirtinimo įtaisų sistema – sistema, sudaryta iš dviejų JT taisyklės Nr. 14 arba JT taisyklės Nr. 145 reikalavimus atitinkančių ISOFIX apatinių tvirtinimo įtaisų ir skirta ISOFIX vaiko apsaugos sistemai bei apsaugos nuo sukimosi įtaisui pritvirtinti.

2.14.4. Apsaugos nuo sukimosi įtaisas

a) universaliajai ISOFIX vaiko apsaugos sistemai skirtas apsaugos nuo sukimosi įtaisas, kurį sudaro ISOFIX viršutinis diržas;

b) pusiau universaliai ISOFIX vaiko apsaugos sistemai skirtas apsaugos nuo sukimosi įtaisas, kurį sudaro viršutinė juosta, transporto priemonės prietaisų skydas arba atrama, skirta tvirtinimo sistemos sukimuisi priekinio susidūrimo atveju apriboti;

c) transporto priemonės sėdynėse nėra apsaugos nuo sukimosi įtaiso, skirto universaliosios ir pusiau universalios kategorijų ISOFIX vaiko apsaugos sistemoms.

2.14.5. ISOFIX viršutinio diržo tvirtinimo įtaisas – JT taisyklės Nr. 14 arba JT taisyklės Nr. 145 reikalavimus atitinkantis įtaisas, pvz., nustatytoje zonoje įtaisytas strypas, prie kurio tvirtinama ISOFIX viršutinio diržo juostos jungtis ir kuris perduoda jos sulaikymo jėgą transporto priemonės konstrukcijai.

2.15. Priekinės krypties – atsukta įprasta transporto priemonės judėjimo kryptimi.

2.16. Atgalinės krypties – atsuktas priešinga kryptimi nei įprastinė transporto priemonės judėjimo kryptis.

2.17. Nuožulnioji padėtis – speciali kėdutės padėtis, leidžianti vaikui atsilošti.

2.18. Gulimoji, aukštielninka arba kniūbsčioji padėtis – vaiko padėtis apsaugos priemonėje, kai bent jo galva ir kūnas, išskyrus galūnes, yra ant horizontalaus paviršiaus.

2.19. Vaiko apsaugos priemonės tipas – vaiko apsaugos priemonių, nesiskiriančių toliau išvardytomis esminėmis savybėmis:

2.19.1. kategorija, svorio grupe (-ėmis), padėtimi ir įrengimo kryptimi (kaip apibrėžta 2.15 ir 2.16 punktuose), kurioms pritaikyta apsaugos priemonė;

2.19.2. vaiko apsaugos priemonės geometrija;

2.19.3. matmenimis, mase, medžiaga ir spalva:

a) sėdynės;

b) apmušalų ir

c) apsauginio skydelio;

2.19.4. juostų medžiaga, audinio pynimu, matmenimis ir spalva

2.19.5. standžiosiomis sudedamosiomis dalimis (sagtimis, priedais ir kt.).

2.20. Transporto priemonės sėdynė – konstrukcija, kuri gali būti neatsiejama nuo transporto priemonės konstrukcijos, arba atskira konstrukcija, parengta naudoti ir skirta sėdėti vienam suaugusiam asmeniui. Šioje taisyklėje:

2.20.1. transporto priemonės sėdynių grupė – arba daugiavietė neatskiriama, arba kelios atskiros, tačiau viena šalia kitos įrengtos sėdynės (t. y. įtaisytos taip, kad vienos sėdynės priekiniai tvirtinimo įtaisai būtų vienoje eilėje su priekiniais arba galiniais kitos sėdynės tvirtinimo įtaisais arba ties linija tarp tų tvirtinimo įtaisų); kiekviena sėdynė skirta vienam arba keliems suaugusiems asmenims;

2.20.2. daugiavietė neatskiriama transporto priemonės sėdynė – parengta naudoti konstrukcija, skirta sėdėti daugiau kaip vienam suaugusiam asmeniui;

2.20.3. priekinės transporto priemonės sėdynės – sėdynių grupė keleivių skyriaus priekyje, prieš kurią nėra jokių kitų sėdynių;

2.20.4. galinės transporto priemonės sėdynės – nejudamos, į priekį atgręžtos sėdynės, įtaisytos transporto priemonėje už kitos sėdynių grupės.

2.20.5. ISOFIX padėtis – sistema, leidžianti įtaisyti:

a) arba priekinės krypties universaliąją ISOFIX vaiko apsaugos sistemą, kaip apibrėžta šioje taisyklėje;

b) arba priekinės krypties pusiau universalią ISOFIX vaiko apsaugos sistemą, kaip apibrėžta šioje taisyklėje;

c) arba atgalinės krypties pusiau universalią ISOFIX vaiko apsaugos sistemą, kaip apibrėžta šioje taisyklėje;

d) arba šoninės krypties pusiau universalią ISOFIX vaiko apsaugos sistemą, kaip apibrėžta šioje taisyklėje;

e) arba specialios transporto priemonės kategorijos ISOFIX vaiko apsaugos sistemą, kaip apibrėžta šioje taisyklėje.

2.21. Reguliavimo sistema – sukomplektuotas įtaisas, kuriuo transporto priemonės sėdynė arba jos dalis gali būti reguliuojama norint ją pritaikyti prie suaugusio asmens kūno sudėjimo; šiuo įtaisu galima keisti sėdynės padėtį:

2.21.1. išilgine kryptimi ir (arba)

2.21.2. statmena kryptimi, taip pat (arba)

2.21.3. keisti polinkio kampą.

2.22. Transporto priemonės sėdynės tvirtinimo įtaisas – sistema, įskaitant susijusias transporto priemonės konstrukcijos dalis, kuria suaugusiam asmeniui skirta sėdynė, kaip vientisas darinys, pritvirtinama prie transporto priemonės konstrukcijos.

2.23. Sėdynės tipas – suaugusiems asmenims skirtų sėdynių, nesiskiriančių toliau išvardytomis esminėmis savybėmis, kategorija:

2.23.1. sėdynės konstrukcijos forma, matmenimis ir medžiagomis;

2.23.2. sėdynės reguliavimo ir fiksavimo sistemų tipais ir matmenimis ir

2.23.3. suaugusiojo saugos diržo tvirtinimo prie sėdynės įtaiso, sėdynės tvirtinimo įtaiso ir susijusių transporto priemonės konstrukcijos dalių tipu ir matmenimis.

2.24. Poslinkio sistema – įtaisas, kuriuo galima keisti suaugusiems asmenims skirtos sėdynės arba vienos iš jos dalių polinkio kampą arba padėtį išilgine kryptimi, bet neturintis fiksuotos tarpinės padėties, kad būtų lengviau įlipti ir išlipti keleiviams ar įdėti ir išimti daiktus.

2.25. Fiksavimo sistema – įtaisas, kuriuo užfiksuojamos suaugusiesiems skirtos sėdynės ir jos dalių naudojimo padėtys.

2.26. Fiksavimo įtaisas – prietaisas, užfiksuojantis vieną iš suaugusiojo saugos diržo austinės juostos dalių ir neleidžiantis jai judėti kitos to paties diržo austinės juostos dalies atžvilgiu. Šis įtaisas gali veikti suaugusiojo diržo įstrižąją arba juosmens dalį arba saugoti jas abi. Ši sąvoka skirta apibūdinti šių klasių įtaisams:

2.26.1. A klasės įtaisas – įtaisas, neleidžiantis vaikui iš diržo įtraukiklio ištraukti austinės juostos traukiant už juosmens juostos, kai suaugusiojo diržas tiesiogiai naudojamas vaikui laikyti.

2.26.2. B klasės įtaisas – įtaisas, kuriuo galima išlaikyti suaugusiojo saugos diržo juosmens dalies įtempimą, kai diržas naudojamas vaiko apsaugos priemonei laikyti. Austinę juostą sulaikantis įtaisas neleidžia jai išslysti per įtaisą iš diržo įtraukiklio, antraip sumažėtų įtempimas ir apsaugos priemonė atsidurtų neoptimalioje padėtyje.

2.27. Specialių poreikių turinčių vaikų apsaugos įrenginys – vaiko apsaugos sistema, sukurta vaikams, turintiems specialių poreikių dėl fizinės ar protinės negalios; šiame įtaise gali būti papildomų bet kuriai vaiko kūno daliai prilaikyti skirtų įtaisų, tačiau jame turi būti bent pagrindinės vaiko prilaikymo priemonės, atitinkančios šios taisyklės reikalavimus.

2.28. ISOFIX priedas – viena iš dviejų jungčių, atitinkanti šios taisyklės 6.3.2 punkto reikalavimus, pritvirtinta prie ISOFIX vaiko apsaugos sistemos konstrukcijos ir suderinama su ISOFIX apatiniu tvirtinimo įtaisu.

2.29. ISOFIX vaiko apsaugos sistema – vaiko apsaugos sistema, kuri turi būti pritvirtinta prie JT taisyklės Nr. 14 arba JT taisyklės Nr. 145 reikalavimus atitinkančios ISOFIX tvirtinimo įtaisų sistemos.

2.30. Sėdynės lenkmuo – sritis šalia transporto priemonės sėdynės pagalvėlės ir atlošo sankirtos.

2.31. Transporto priemonės sėdynės įtvaras (VSF) – prie ISOFIX dydžių klasių priderinamas įtvaras, kurio matmenys nurodyti JT taisyklės Nr. 16 17 priedo 2 priedėlio 1–6 paveiksluose ir kurį vaiko apsaugos priemonių gamintojas naudoja atitinkamiems ISOFIX vaiko apsaugos sistemos matmenims ir ISOFIX priedų vietai nustatyti.

2.32. ISOFIX viršutinio diržo jungtis – įtaisas, tvirtinamas prie ISOFIX viršutinio diržo tvirtinimo įtaiso.

2.33. ISOFIX viršutinio diržo kablys – ISOFIX viršutinio diržo jungtis, paprastai naudojama ISOFIX viršutiniam diržui pritvirtinti prie ISOFIX viršutinio diržo tvirtinimo įtaiso, kaip nurodyta JT taisyklės Nr. 14 arba JT taisyklės Nr. 145 3 paveiksluose.

2.34. ISOFIX viršutinė juosta – austinė juosta (arba lygiavertė), besitęsianti nuo vaiko apsaugos sistemos ISOFIX viršaus iki ISOFIX viršutinės juostos tvirtinimo įtaiso; joje įtaisytas reguliavimo įtaisas, įtempimo mažinimo įtaisas ir ISOFIX viršutinės juostos jungtis.

2.35. ISOFIX viršutinio diržo priedas – įtaisas ISOFIX viršutinio diržo juostai pritvirtinti prie ISOFIX vaiko apsaugos sistemos.

2.36. Diržo atpalaidavimo įtaisas – sistema, leidžianti atpalaiduoti įtaisą, kuriuo reguliuojamas ir užfiksuojamas ISOFIX viršutinio diržo juostos įtempimas.

2.37. Suaugusiojo saugos diržo kreiptuvas – įtaisas, per kurį slenka ir reikiama kryptimi nukreipiamas suaugusiojo saugos diržas ir kuris nekliudo austinei juostai nevaržomai slankioti.

2.38. Tipo patvirtinimo bandymas – bandymas, skirtas nustatyti, kuriuos reikalavimus atitinka tvirtinti pateiktas vaiko apsaugos sistemos tipas.

2.39. Gamybos tinkamumo bandymas – bandymas, skirtas nustatyti, ar gamintojas gali pagaminti vaiko apsaugos sistemą, kuri atitiktų tvirtinti pateiktą vaiko apsaugos sistemą.

2.40. Įprastinis bandymas – iš vienos gaminių partijos atrinkto tam tikro skaičiaus apsaugos sistemų bandymas, skirtas patikrinti, kiek jos atitinka reikalavimus.

2.41. Vaiko apsaugos sistemos poslinkio sistema – įtaisas, kuriuo galima keisti VAS arba vienos iš jos dalių polinkio kampą arba padėtį išilgine kryptimi.

2.42. Vaiko apsaugos sistemos fiksavimo sistema – įtaisas, kuriuo užfiksuojamos VAS ir jos dalių naudojimo padėtys.

2.43. Apkrovą ribojantis įtaisas – įtaisas, kuris tam tikromis apkrovos sąlygomis gali sulūžti arba užstrigti. Įtaisas turi būti specialiai sukonstruotas veikti tomis sąlygomis, o jo elgseną turi būti įmanoma atkurti ir objektyviai užregistruoti techniniuose dokumentuose.

3. PATVIRTINIMO PARAIŠKA

3.1. Vaiko apsaugos priemonės tipo patvirtinimo paraišką teikia prekės ženklo turėtojas arba jo tinkamai įgaliotas atstovas, o tvirtinimo procedūra turi atitikti 14 priede aprašytą tvirtinimo schemą.

3.2. Su patvirtinimo paraiška, susijusia su kiekvienu vaiko apsaugos priemonės tipu, pateikiama:

3.2.1. techninis vaiko apsaugos priemonės aprašymas, kuriame nurodomos naudojamos juostos ir kitos medžiagos, taip pat numatomos ir atkuriamos apkrovą ribojančių įtaisų elgsenos aprašymas. Kartu turi būti pateikiami vaiko apsaugos priemonę sudarančių dalių brėžiniai; jei yra diržo įtraukiklių – šių įtaisų ir jų jutiklių montavimo nurodymai, toksiškumo (6.1.5 punktas) ir degumo (6.1.6 punktas) deklaracijos; brėžiniuose turi būti parodyta patvirtinimo numeriui ir papildomam simboliui (-iams) numatyta vieta patvirtinimo ženklo apskritimo atžvilgiu. Apraše nurodoma tvirtinti teikiamo modelio spalva;

3.2.2. keturi vaiko apsaugos priemonės pavyzdžiai;

3.2.3. 10 metrų kiekvienos kategorijos juostos, naudojamos vaiko apsaugos priemonėje, ir

3.2.4. už bandymus atsakingos techninės tarnybos reikalavimu, papildomų pavyzdžių;

3.2.5. instrukcijos ir informacija apie pakuotę pagal toliau pateiktą 15 dalį;

3.2.6. nešiojamųjų lopšių atveju, jei nešiojamojo lopšio apsaugos priemonė gali būti naudojama su įvairių tipų nešiojamaisiais lopšiais, priemonės gamintojas pateikia tų tipų sąrašą.

3.3. Kai vaiko apsaugos priemonei pritvirtinti naudojamas patvirtintas suaugusiojo saugos diržas, patvirtinimo paraiškoje turi būti nurodyta naudotino suaugusiojo saugos diržo kategorija, pvz., nejudamieji juosmens diržai.

3.4. Susitariančiosios šalies tipo patvirtinimo institucija, prieš suteikdama tipo patvirtinimą, patikrina, ar taikomos nustatytus reikalavimus atitinkančios priemonės ir procedūros, kad būtų užtikrinta veiksminga vaiko apsaugos sistemų, įrenginių arba dalių gamybos atitikties patvirtintam tipui kontrolė.

4. ŽENKLINIMAS

4.1. Ant vaiko apsaugos priemonės pavyzdžių, pateiktų tvirtinti pagal 3.2.2 ir 3.2.3 punktų nuostatas, turi būti aiškiai ir nenutrinamai užrašytas gamintojo pavadinimas, inicialai arba prekės ženklas.

4.2. Ant vienos iš plastikinių vaiko apsaugos įtaiso dalių (pvz., korpuso, apsauginio skydelio, paaukštintos sėdynės ir kt.), išskyrus diržą (-us) arba diržų komplektą, turi būti aiškiai (nenutrinamai) nurodyti gamybos metai.

4.3. Jei apsaugos priemonė skirta naudoti su suaugusiojo saugos diržu, prie priemonės turi būti pritvirtintas brėžinys, kuriame aiškiai parodytas teisingas austinės juostos juosimo būdas. Jei apsaugos priemonė pritvirtinta suaugusiojo saugos diržu, ant gaminio sutartinėmis spalvomis turi būti aiškiai nurodytas austinės juostos juosimo būdas. Kai naudojama priekinės krypties priemonė, saugos diržo vyniojimo kryptis turi būti pažymėta raudona spalva, o kai atgalinės krypties – mėlyna spalva. Kai priemonės gali būti įrengiamos atgręžtos tiek į priekį, tiek į galą, nekeičiant diržo juosimo būdo (pvz., naudojant sukamą sistemą), naudojamos abi spalvos. Tos pačios spalvos taip pat naudojamos ant priemonės klijuojamuose etiketėse, kuriose parodomi naudojimo būdai.

Numatytos saugos diržo juosmens dalies ir įstrižosios dalies vyniojimo kryptys turi būti labai aiškiai atskirtos. Visos saugos diržo dalys pažymimos skirtinga spalva, žodžiais, jos gali būti skirtingų formų ir pan.

Visose gaminio diržo vyniojimo krypties schemose aiškiai nurodoma vaiko apsaugos priemonės įrengimo kryptis transporto priemonės atžvilgiu. Diržo juosimo būdo schemos, kuriose neparodyta transporto priemonės sėdynė, yra nepriimtinos.

Šiame punkte apibrėžtas ženklinimas turi būti matomas apsaugos priemonei esant transporto priemonėje. 0 grupės apsaugos priemonėse šis ženklinimas turi būti matomas ir atsisėdus vaikui.

4.4. Matomoje atgalinės krypties apsaugos priemonių vidinio paviršiaus (įskaitant šalia vaiko galvos esančius šoninius sparnus) vietoje, maždaug ten, kur į vaiko apsaugos sistemą remiasi vaiko galva, visam laikui pritvirtinama pavaizduota etiketė.

Bendri etiketės matmenys turi būti bent 120 x 60 mm arba panašūs.

Etiketė gali būti pakeista taip, kad vaizdas skirtųsi nuo pirmiau parodyto pavyzdžio, tačiau turinys turi atitikti tikslius reikalavimus. Be to, etiketėje neturi būti jokios kitos informacijos, nebent ji būtų už aiškiai pažymėto stačiakampio, kurio gabaritiniai matmenys bent jau turi atitikti pirmiau nurodytus reikalavimus, ribų. Nukrypstant nuo pirmiau minėtų nuostatų, ant etiketės galima nurodyti dalies numerį, brūkšninį kodą ar panašų atpažinties ženklą, kurio matmenys turi būti ne didesni kaip 8 x 35 mm arba panašūs.

Be to, turi būti užtikrinta, kad nebūtų nukrypimų nuo pateiktų simbolių formos ir pakreipimo, tai yra bet koks pateiktų simbolių atvaizdo priderinimas yra draudžiamas, išskyrus ranką su rodomuoju pirštu ir atverstu lankstinuku, kurio dešiniajame lape būtų i raidė, su sąlyga, kad šie atvaizdai būtų aiškiai atpažįstami.

Leidžiami nedideli nukrypimai nuo linijos storio bei ženklo naudojimo reikalavimų ir atitinkami kiti gamybiniai nuokrypiai.

Etiketė tvirtinama prie dangos prisiuvant visus jos kraštus ir (arba) visam laikui priklijuojant prie dangos visą etiketės nugarėlės paviršių. Priimtini ir kiti tvirtinimo būdai, jeigu jie yra ilgalaikiai ir jeigu juos taikant etiketė neatsikabina nuo gaminio arba neišblunka. Griežtai draudžiama naudoti vėliavėlių tipo etiketes.

Jei vaiko apsaugos sistemos gamintojo tiekiamos apsaugos priemonės arba bet kurios jos priedų dalys gali užstoti etiketę, būtina pritvirtinti papildomą etiketę. Jei apsaugos priemonė yra parengta naudoti pasirinkus bet kokią konfigūraciją, viena įspėjamoji etiketė turi būti nuolat matoma esant bet kokiai priemonės padėčiai.

A pav.

Įspėjamoji etiketė

B pav.

Naudojama standarto ISO 2575:2004-Z.01 reikalavimus atitinkanti piktograma, kurios išorinis skersmuo turi būti ne mažesnis kaip 38 mm

C pav.

Piktograma, kurioje pavaizduota, koks pavojus gali kilti išsiskleidus naudojamai oro pagalvei, kurios plotis – 40 mm, aukštis – 28 mm arba kuri būtų proporcingai didesnė.

4.5. Tuo atveju, kai vaiko apsaugos priemonė gali būti naudojama ir priekine, ir atgaline kryptimi, vartojami žodžiai:

„SVARBU! PRIEMONĖS NEGALIMA ATGRĘŽTI Į PRIEKĮ, JEIGU VAIKAS SVERIA NE DAUGIAU KAIP .......... (žr. instrukcijas)“

4.6. Tuo atveju, jeigu vaiko apsaugos priemonėse naudojami alternatyvūs diržų juosimo būdai, turi būti pažymėti alternatyvūs apkrovos taškai tarp vaiko apsaugos priemonės ir suaugusiojo saugos diržo. Šis ženklas rodo, kad tai yra alternatyvus diržo juosimo būdas ir jis turi atitikti anksčiau pateiktus priekinės ir atgalinės krypčių sėdynių ženklinimo reikalavimus.

4.7. Jei vaiko apsaugos priemonėje numatyti alternatyvūs apkrovos taškai, į 4.3 punkte nurodytą ženklą turi būti įtraukta nuoroda, kad alternatyvus diržo juosimo būdas aprašytas instrukcijose.

4.8. ISOFIX ženklai

Jei gaminys yra su ISOFIX priedais, transporto priemonėje apsaugos priemonę montuojantiems asmenims nuolat turi būti matoma ši informacija:

ISO ISOFIX ženklas ir raidė (-s), rodanti (-čios), kokiai (-ioms) ISOFIX dydžio klasei (-ėms) gaminys yra skirtas. Būtina bent jau nurodyti ženklą, kurį sudaro ne mažesnis kaip 13 mm apskritimas, kuriame yra piktograma, aiškiai išsiskirianti apskritimo fone. Piktograma turi būti aiškiai matoma – tam galima naudoti išsiskiriančias spalvas arba, jei piktograma yra įspausta arba iškili, tinkamą reljefiškumą.

Toliau nuodyta informacija gali būti pateikta piktogramomis ir (arba) tekstu. Ženklinant nurodoma:

a) svarbiausi pasirengimo veiksmai prieš sėdynės montavimą. Pavyzdžiui, turi būti paaiškintas ISOFIX fiksavimo sistemos įtempimo metodas;

b) paaiškinama kiekvieno rodiklio vieta, paskirtis ir reikšmė;

c) prireikus naudojant vieną iš toliau pateiktų ženklų, nurodoma viršutinių diržų arba kitų naudotojo reguliuojamų sėdynės sukimosi ribojimo priemonių vieta ir, jei reikia, diržų arba tų kitų priemonių padėtis;

d) nurodoma, kaip reguliuoti ISOFIX fiksavimo įtaisus, viršutinį diržą arba kitas naudotojo reguliuojamas sėdynės sukimosi ribojimo priemones;

e) ženklai turi būti pritvirtinti visam laikui ir matomi sėdynę įrengiančiam asmeniui;

f) naudojant toliau nurodytą ženklą, prireikus galima pateikti nuorodą į vaiko apsaugos priemonės naudojimo instrukcijas ir informaciją, kur jas rasti.

4.9. Paaukštintos sėdynės be atlošo ženklinimas.

Jei gaminys yra paaukštinta sėdynė be atlošo, apsaugos priemonę transporto priemonėje montuojantiems asmenims ši etiketė turi būti nuolat matoma ir turi būti užmaskuojama, kai paaukštinta sėdynė naudojama su nuimamu atlošu:

5. PATVIRTINIMAS

5.1. Kiekvienas pagal 3.2.2 ir 3.2.3 punktus pateiktas pavyzdys visais atžvilgiais turi atitikti šios taisyklės 6–8 dalyse pateiktus reikalavimus; tik tuomet gali būti suteiktas patvirtinimas.

5.2. Kiekvienam patvirtintam tipui suteikiamas patvirtinimo numeris. Pirmaisiais dviem skaitmenimis (dabar įrašyti 04 atitinka 04 serijos pakeitimus, įsigaliojusius 1995 m. rugsėjo 12 d.) nurodoma pakeitimų, į kuriuos įtraukti patvirtinant tipą padaryti naujausi ir svarbiausi taisyklės techniniai pakeitimai, serija. Ta pati susitariančioji šalis negali suteikti to paties numerio kitam vaiko apsaugos priemonės tipui, kuriam taikoma ši taisyklė.

5.3. Pranešimas apie vaiko apsaugos priemonės patvirtinimą, patvirtinto tipo išplėtimą arba nepatvirtinimą pagal šią taisyklę perduodamas šią taisyklę taikančioms Susitarimo šalims naudojant šios taisyklės 1 priede pateikto pavyzdžio formą.

5.4. Be 4 dalyje nurodytų ženklų, prie kiekvienos vaiko apsaugos priemonės, atitinkančios pagal šią taisyklę patvirtintą tipą, tinkamoje vietoje turi būti pritvirtinamas ženklas su šia informacija:

5.4.1. tarptautinis patvirtinimo ženklas, kurį sudaro:

5.4.1.1 apskritimas, kuriame įrašyta raidė E ir tipą patvirtinusios šalies skiriamasis numeris ( 1 );

5.4.1.2 patvirtinimo numeris;

5.4.2. šie papildomi simboliai:

5.4.2.1 žodis (-iai) „universalioji“, „ribotoji“, „pusiau universali“ arba „specialios transporto priemonės kategorijos“, atsižvelgiant į apsaugos priemonės kategoriją;

5.4.2.2. svorio kategorijos, kuriai skirtas vaikų apsaugos įrenginys:

0–10 kg; 0–13 kg 9-18 kg 15–25 kg 22–36 kg 0–18 kg 9–25 kg 15–36 kg 0–25 kg 9–36 kg 0–36 kg

5.4.2.3 raidė S (jei tai specialių poreikių turinčio vaiko apsaugos priemonė).

5.5. 5.4 punkte nurodytas patvirtinimo ženklas negali būti pakeičiamas 1958 m. susitarimo 5 apraše nurodytu unikaliuoju identifikatoriumi.

5.6. Šios taisyklės 2 priede pateiktas patvirtinimo ženklo išdėstymo pavyzdys.

5.7. 5.4 punkte nurodyta informacija turi būti aiškiai įskaitoma ir nenutrinama ir gali būti pateikta naudojant etiketę arba pažymėta tiesiogiai. Etiketė arba žymuo neturi nusitrinti.

5.8. 5.6 punkte nurodytas etiketes gali išduoti patvirtinimą suteikusi institucija arba tos institucijos leidimą turintis gamintojas.

6. BENDROSIOS SPECIFIKACIJOS

6.1. Išdėstymas ir tvirtinimas transporto priemonėje

6.1.1. Universaliosios, pusiau universalios ir ribotosios kategorijos vaiko apsaugos priemones leidžiama naudoti ant priekinės ir galinės sėdynių, jei priemonės įtaisomos pagal gamintojo instrukcijas.

6.1.2. Specialių transporto priemonių kategorijos vaiko apsaugos priemones leidžiama naudoti ant visų sėdynių, taip pat ir bagažo skyriuje, jei priemonės įtaisomos pagal gamintojo instrukcijas. Kai naudojama atgalinės krypties apsaugos priemonė, konstrukcija turi būti su atrama vaiko galvai, kai tik priemonė parengiama naudoti. Tai apibrėžiama kaip tiesė, statmena sėdynės atlošui ties akių linija; susikirtimo taškas turi būti nutolęs nuo atramos galvai ploto pradžios ne mažesniu kaip 40 mm atstumu.

▼M1

6.1.3. Vaiko apsaugos priemonė tvirtinama prie transporto priemonės konstrukcijos arba sėdynės konstrukcijos, nelygu, kokia yra jos kategorija.







Galimi patvirtinimo variantai Grupių ir kategorijų lentelė Grupė ir kategorija Universalioji (1) Pusiau universali (2) Ribotoji Speciali transporto priemonė VAS ISOFIX VAS VAS ISOFIX VAS VAS ISOFIX VAS VAS ISOFIX VAS 0 Nešiojamasis lopšys A (3) NTK A (3) A (3) A (3) NTK A (3) A (3) Atgalinės krypties A (3) NTK A (3) A (3) A (3) NTK A (3) A (3) 0+ Atgalinės krypties A (3) NTK A (3) A (3) A (3) NTK A (3) A (3) I Atgalinės krypties A (3) NTK A (3) A (3) A (3) NTK A (3) A (3) Priekinės krypties (integruota) A (3) A (3) A (3) A (3) A (3) NTK A (3) A (3) Priekinės krypties (neintegruota) NTK NTK NTK NTK NTK NTK NTK NTK Priekinės krypties (neintegruota, žr. 6.1.12 punktą) A (3) NTK A (3) NTK A (3) NTK A (3) A (3) II Atgalinės krypties A (3) NTK A (3) NTK A (3) NTK A (3) A (3) Priekinės krypties (integruota) A (3) NTK A (3) NTK A (3) NTK A (3) A (3) Priekinės krypties (neintegruota) A (3) NTK A (3) NTK A (3) NTK A (3) A (3) III Atgalinės krypties A (3) NTK A (3) NTK A (3) NTK A (3) A (3) Priekinės krypties (integruota) A (3) NTK A (3) NTK A (3) NTK A (3) A (3) Priekinės krypties (neintegruota) A (3) NTK A (3) NTK A (3) NTK A (3) A (3)

Čia:

VAS – : vaiko apsaugos sistema.

TK – : taikoma.

NTK – : netaikoma.

(1) Universalioji ISOFIX vaiko apsaugos sistema – priekinės krypties vaiko apsaugos priemonės, skirtos naudoti transporto priemonėse, kurių sėdynės turi ISOFIX tvirtinimo įtaisus ir ISOFIX viršutinio diržo tvirtinimo įtaisą.

(2) Pusiau universali ISOFIX vaiko apsaugos sistema:

— turinčios atramą priekinės krypties apsaugos priemonės arba

— turinčios atramą ar viršutinį diržą atgalinės krypties vaiko apsaugos priemonės, skirtos naudoti transporto priemonėse, kurių sėdynėse yra ISOFIX tvirtinimo įtaisai ir prireikus ISOFIX viršutinio diržo tvirtinimo įtaisai,

— arba į transporto priemonės prietaisų skydelį besiremiančios atgalinės krypties apsaugos priemonės, skirtos naudoti keleivio sėdynės, kurioje yra ISOFIX tvirtinimo įtaisas, priekyje,

— arba šoninės krypties apsaugos priemonės, kuriose prireikus sumontuotas apsaugos nuo sukimosi įtaisas, skirtos naudoti transporto priemonėse, kurių sėdynėse yra ISOFIX tvirtinimo įtaisai ir prireikus ISOFIX viršutinio diržo tvirtinimo įtaisai.

(3) Nauji patvirtinimai bus suteikiami, o patvirtinti tipai išplečiami pagal 17.16–17.23 punktus.

▼B

6.1.3.1. Universaliosios ir ribotosios kategorijų sistemos tvirtinamos suaugusiojo saugos diržu (su diržo įtraukikliu arba be jo), atitinkančiu JT taisyklės Nr. 16 reikalavimus (arba lygiaverčius) ir pritvirtintu prie tvirtinimo įtaisų, atitinkančių JT taisyklės Nr. 14 reikalavimus (arba lygiaverčius).

6.1.3.2. Universaliosios ISOFIX vaiko apsaugos sistemos tvirtinamos ISOFIX priedais ir ISOFIX viršutinio diržo juosta, atitinkančiais šios taisyklės reikalavimus ir pritvirtintais prie ISOFIX tvirtinimo sistemos ir ISOFIX viršutinio diržo tvirtinimo įtaisų, atitinkančių JT taisyklės Nr. 14 arba JT taisyklės Nr. 145 reikalavimus.

6.1.3.3. Pusiau universalios kategorijos atveju: JT taisyklėje Nr. 14 arba JT taisyklėje Nr. 145 nurodytose apatinėse tvirtinimo vietose ir papildomose tvirtinimo vietose, atitinkančiose šios taisyklės 11 priedo rekomendaciją.

6.1.3.4. Pusiau universalios ISOFIX vaiko apsaugos sistemos tvirtinamos naudojant ISOFIX priedus ir ISOFIX viršutinio diržo juostą ar atramą arba transporto priemonės prietaisų skydelį, atitinkančius šios taisyklės reikalavimus ir pritvirtintus prie ISOFIX tvirtinimo įtaisų ir (arba) ISOFIX viršutinio diržo tvirtinimo įtaisų, atitinkančių JT taisyklės Nr. 14 arba JT taisyklės Nr. 145 reikalavimus.

6.1.3.5. Specialios transporto priemonės kategorijos atveju: transporto priemonės gamintojo arba vaiko apsaugos priemonės gamintojo nurodytose tvirtinimo vietose.

6.1.3.6. Tuo atveju, kai vaiko apsaugos juostos arba apsaugos priemonės tvirtinimo juosta įtaisoma diržo tvirtinimo vietoje, kurioje jau įrengtas suaugusiojo diržas arba diržai, techninė tarnyba patikrina, ar:

tikroji suaugusiojo diržo tvirtinimo vieta atitinka vietą, patvirtintą pagal JT taisyklės Nr. 14 reikalavimus (arba lygiaverčius);

vienas įtaisas netrukdo veikti kitam įtaisui;

suaugusiojo diržo ir papildomos sistemos sagtys turi būti skirtingos.

Kai su vaiko apsaugos priemonėmis naudojami strypai arba papildomi įtaisai, pritvirtinti prie pagal JT taisyklę Nr. 14 patvirtintų tvirtinimo įtaisų, ir dėl to tikroji tvirtinimo vieta pasislenka už Taisyklėje Nr. 14 nurodytų ribų, taikomos šios nuostatos:

tokios priemonės bus patvirtintos tik kaip pusiau universalios arba specialios transporto priemonių kategorijos priemonės;

strypui ir tvirtinimo detalėms techninė tarnyba taiko šios taisyklės 11 priedo reikalavimus;

strypas bus įtrauktas į dinaminius bandymus – apkrova bus taikoma vidurinei strypo daliai, nustačius didžiausią ilgį, jei jis reguliuojamas;

neturi pablogėti tikroji bet kokio suaugusiojo diržo tvirtinimo vieta, kurioje tvirtinamas strypas, ir veikimas.

6.1.3.7. Jei vaiko apsaugos priemonė yra su atrama, ji gali būti patvirtinta tik kaip pusiau universalios arba specialios transporto priemonės kategorijos priemonė ir jam taikomi šios taisyklės 11 priedo reikalavimai. Vaiko apsaugos sistemos gamintojas turi įvertinti, ar tam, kad sistema tinkamai veiktų kiekvienoje transporto priemonėje, reikalinga atrama, ir pateikti šią informaciją.

6.1.4. Paaukštintą sėdynę, atlikus 8.1.4 punkte nurodytą bandymą, turi prilaikyti arba suaugusiojo diržas, arba kitos priemonės.

6.1.5. Vaiko apsaugos sistemos gamintojas turi raštu paskelbti, kad apsaugos sistemų gamybai naudojamų medžiagų ir priemonės prilaikomam vaikui pasiekiamų dalių medžiagų toksiškumo savybės atitinka susijusias EN 71-3:2013+A1:2014 dalis (specialūs reikalavimai, III kategorija – 2 lentelės 4.2 punktas, o 7.3.3 punktas – bandymų metodika). Bandymą atliekančios techninės tarnybos nuožiūra gali būti atliekami tokio pareiškimo pagrįstumą patvirtinantys bandymai. Šis punktas netaikomas II ir III grupių apsaugos priemonėms.

6.1.6. Patvirtinti pateiktų vaiko apsaugos sistemų degumas vertinamas taikant vieną iš šių metodų:

1 metodas taikomas tik neįmontuotoms vaiko apsaugos sistemoms, o 2 metodas – tik konkrečioms transporto priemonėms skirtoms įmontuojamoms vaiko apsaugos sistemoms.

1 metodas

Vaiko apsaugos sistemos gamintojas turi raštu paskelbti, kad vaiko apsaugos sistemų gamybai naudojamų medžiagų degumas atitinka EN 71-2:2011+A1:2014 5.4 dalyje nurodytus metodinius reikalavimus, pagal kuriuos liepsnos plitimo greitis neturi būti didesnis kaip 30 mm/s. Bandymą atliekančios techninės tarnybos nuožiūra gali būti atliekami tokio pareiškimo pagrįstumą patvirtinantys bandymai. Jei medžiagos komplektuojamos, jos turi būti išbandomos kaip sudėtinė medžiaga.

Sudėtinė medžiaga – medžiaga, sudaryta iš kelių panašių arba skirtingų medžiagų sluoksnių, visu medžiagos paviršiumi glaudžiai suklijuotų, sulydytų, suvirintų ar pan. Tokiu atveju medžiaga išbandoma kaip sudėtinė. Jeigu skirtingos medžiagos viena su kita sujungtos ne ištisiniu sluoksniu, jos nelaikomos sudėtinėmis ir išbandomos atskirai.

Bandymą atliekančios techninės tarnybos nuožiūra gali būti atliekami tokio pareiškimo pagrįstumą patvirtinantys bandymai.

2 metodas

Pareiškėjas raštu pareiškia, kad atliekant bandymus su medžiagomis pagal šios taisyklės 24 priedą naudojamos medžiagos neturi degti ar leisti liepsnai toliau sklisti paviršiumi didesniu kaip 100 mm per minutę greičiu. Visos vaiko apsaugos sistemos medžiagos turi atitikti šiuos reikalavimus. Tačiau reikalavimas dėl liepsnos fronto perdavimo netaikomas paviršiui, kuris gaunamas pagal 24 priedo reikalavimus bandymo tikslais pjaunant bandinį.

Šių reikalavimų turi būti laikomasi tiek tuo atveju, kai įmontuotos vaiko apsaugos sistemos padėtis yra naudojimo padėtis, tiek tuo atveju, kai sistema nenaudojama.

Jeigu, pradėjus skaičiuoti laiką, medžiaga nustoja degti greičiau nei per 60 sekundžių ir nuo laiko skaičiavimo pradžios sudega ne daugiau kaip 51 mm, laikoma, kad ji atitinka pirmiau nurodytą degimo greičio reikalavimą.

Bandymą atliekančios techninės tarnybos nuožiūra gali būti atliekami tokio pareiškimo pagrįstumą patvirtinantys bandymai.

6.1.7. Kai atgalinės krypties vaiko apsaugos priemonė yra atremta į transporto priemonės prietaisų skydelį, tvirtinant tipą pagal šią taisyklę laikoma, kad prietaisų skydelis pakankamai tvirtas.

6.1.8. Universaliosios kategorijos integruotos vaiko apsaugos sistemos, išskyrus universaliąsias ISOFIX vaiko apsaugos sistemas, pagrindinis apkrovos taškas turi būti tarp vaiko apsaugos priemonės ir suaugusiojo saugos diržo austinės juostos. Kaip parodyta tolesniuose paveiksluose, matuojant ant dinaminio bandymo stendo pagal šios taisyklės 21 priedą įrengtą vaiko apsaugos priemonę (be manekeno), šis taškas nuo Cr ašies turi būti nutolęs ne mažiau kaip 150 mm spinduliu.

Universaliosios kategorijos neintegruotos vaiko apsaugos sistemos pagrindinis apkrovos taškas turi būti tarp vaiko apsaugos priemonės ir suaugusiojo saugos diržo austinės juostos. Kaip parodyta tolesniuose paveiksluose, matuojant ant dinaminio bandymo stendo pagal šios taisyklės 21 priedą įrengtą vaiko apsaugos priemonę (be manekeno), šis taškas turi būti vertikaliai nutolęs į viršų ne mažiau kaip 65 mm nuo bandymų stendo sėdynės pagalvėlės, o nuo Cr ašies jis turi būti nutolęs ne mažiau kaip 150 mm spinduliu.

Paveikslai, kuriuose paaiškinama matavimo procedūra

(visi matmenys – milimetrais)

Tikrinamos abi VAS pusės ir išilginė plokštuma, lygiagreti su VAS vidurio plokštuma.

Leidžiama naudoti papildomus alternatyvius diržo juosimo būdus. Jeigu yra alternatyvūs diržo juosimo būdai, gamintojas naudojimo instrukcijose pateikia specialią nuorodą, kaip reikalaujama 15 dalyje. Kai bandymas atliekamas naudojant alternatyvų diržo juosimo būdą (-us), apsaugos priemonė turi atitikti visus šios taisyklės reikalavimus.

6.1.9. Jeigu universaliosios kategorijos vaiko apsaugos priemonę reikia pritvirtinti suaugusiojo diržu, naudojant dinaminio bandymo stendą, didžiausias jo ilgis turi atitikti nustatytąjį šios taisyklės 13 priede.

Siekiant patikrinti, ar laikomasi šio reikalavimo, vaiko apsaugos priemonė 13 priede aprašytu tinkamu standartiniu saugos diržu pritvirtinama prie bandymo stendo. Į vaiko apsaugos priemonę manekenas nesodinamas, jeigu jos konstrukcija yra tokia, kad įsodinus manekeną reikėtų naudoti ilgesnį diržą. Kai sumontuojama vaiko apsaugos priemonė, diržas neįtempiamas, išskyrus tada, kai įtempiama standartiniu diržo įtraukikliu, jeigu jis įrengtas. Jeigu naudojamas diržo įtraukiklis, šio reikalavimo laikomasi, jeigu ant ritės lieka bent 150 mm diržo.

6.1.10. 0 ir 0+ grupių vaiko apsaugos priemonės neturi būti naudojamos atgręžtos į priekį.

6.1.11. 0 ir 0+ grupių vaiko apsaugos sistemos, išskyrus 2.4.1 punkte apibrėžtus nešiojamuosius lopšius, priskiriamos integruotosios klasės sistemoms.

6.1.12. I grupės vaiko apsaugos sistemos priskiriamos integruotosios klasės sistemoms, jeigu jose nėra B klasės apsauginio skydelio, apibrėžto šios taisyklės 2.7 punkte.

6.1.13. Paaukštinta sėdynė be atlošo patvirtinama tik kaip III grupės vaiko apsaugos sistema, kaip apibrėžta šios taisyklės 2.1.1.5 punkte (masė – nuo 22 iki 36 kg).

6.2. Konfigūracija

6.2.1. Apsaugos priemonės konfigūracija turi būti tokia, kad:

6.2.1.1. apsaugos priemonė suteiktų reikalingą apsaugą bet kurioje numatytoje apsaugos sistemos naudojimo padėtyje; jeigu tai specialių poreikių turinčio vaiko apsaugos priemonė, pagrindinės jos priemonės turi suteikti reikalingą apsaugą bet kurioje numatytoje apsaugos sistemos padėtyje be galimų papildomų apsaugos įtaisų;

6.2.1.2. vaiką būtų lengva greitai įsodinti ir iškelti; vaiko apsaugos sistemos, kurioje vaikas apsaugomas diržų komplektu arba Y formos diržu be įtraukiklio, kiekvieno peties apsauga ir juosmens juosta turi judėti viena kitos atžvilgiu atliekant 7.2.1.4 punkte nurodytą procedūrą.

Tokiais atvejais vaiko apsaugos sistemos diržų sąranka gali būti sukonstruota su dviem arba daugiau jungiamųjų dalių. Jeigu tai yra specialių poreikių turinčio vaiko apsaugos priemonė, dėl papildomų apsaugos įtaisų vaiko įsodinimas ir iškėlimas gali ir užtrukti. Tačiau papildomi įtaisai turi būti sukonstruoti taip, kad juos būtų galima kuo greičiau atlaisvinti;

6.2.1.3. jeigu yra galimybė pakeisti apsaugos priemonės polinkį, neturi būti privaloma rankiniu būdu iš naujo reguliuoti juostų. Kad būtų galima pakeisti apsaugos priemonės polinkį, turi užtekti lėto rankų judesio;

6.2.1.4. 0, 0+ ir I grupių apsaugos sistemose vaiko padėtis turi užtikrinti tinkamą apsaugą net tada, kai jis miega;

6.2.1.5. kad nebūtų galimybės paslysti po diržu (tiek dėl susidūrimo, tiek dėl muistymosi), visose priekinės krypties I grupės apsaugos priemonėse su integruota diržų komplekto sistema būtina tarpukojo juosta.

6.2.2. Visose apsaugos priemonėse naudojama juosmens juosta turi būti valdoma tiesiogiai ir vienodai iš abiejų šonų, kad būtų užtikrinta, jog juosmens juostos perduodama apkrova tektų dubens sričiai. Įrenginys neturi pernelyg spausti silpnų vaiko kūno vietų (pilvo, tarpukojo ir kt.).

Paaukštintoms sėdynių pagalvėlėms ir paaukštintoms sėdynėms naudojama suaugusiųjų saugos diržo juosmens juosta turi būti valdoma tiesiogiai ir vienodai iš abiejų šonų, kad būtų užtikrinta, jog suaugusiojo juosmens juostos perduodama apkrova tektų dubens sričiai. Įsodinus vaiką, tiesiogiai sureguliuojama dubens srities apkrova; dubens srities apkrova turi būti tiesiogiai valdoma iš karto įsodinus vaiką; juosmens diržas juosiamas virš šlaunų taip, kad vos liestų susilenkimo vietą ties dubeniu. Kampai α ir β tarp liestinės, ties kuria diržas liečia šlaunis, ir horizontalės turi būti didesni kaip 10°.

Paveikslai, kuriuose vaizduojamas apjuostas vaikas

6.2.2.1. Pritvirtinus tarpukojo juostą ir ją kuo labiau prailginus (jei ji reguliuojama), juosmens juostos turi būti neįmanoma nustatyti taip, kad ji būtų tiek virš didžiausio, tiek virš mažiausio tų svorio grupių, kurios įtrauktos į patvirtinimą, manekeno dubens. Jei naudojamos priekinės krypties vaiko apsaugos priemonės, juosmens juostos turi būti neįmanoma nustatyti taip, kad ji būtų tiek virš didžiausio, tiek virš mažiausio tų svorio grupių, kurios įtrauktos į patvirtinimą, manekeno dubens.

6.2.2.2. Atliekant 8.1.3. punkte nurodytą dinaminį bandymą, prieš įvykstant didžiausiam horizontaliam galvos polinkiui, juosmens juosta neturi visiškai apjuosti manekeno dubens. Naudojantis greituoju būdu įrašoma vaizdo medžiaga atliekamas vertinimas.

6.2.3. Visų apsaugos priemonės juostų padėtis turi būti tokia, kad įprastai naudojama juosta nekeltų nepatogumo ar pavojaus naudotojui. Atstumas nuo pečių juostų iki kaklo turėtų būti bent jau atitinkamo manekeno kaklo pločio.

6.2.4. Konstrukcija turi būti tokia, kad susidūrimo atveju vaiko pakaušio neveiktų gniuždymo apkrova.

6.2.4.1. Atgalinės ir šoninės krypčių vaiko apsaugos sistemose (nešiojamuosiuose lopšiuose) gali būti naudojami tik Y formos diržai.

6.2.5. Vaiko apsaugos priemonė turi būti sukonstruota ir sumontuota taip, kad:

6.2.5.1. būtų kuo labiau sumažintas vaiko ir kitų transporto priemonės keleivių sužeidimo aštriais kraštais ar iškyšomis pavojus (pavyzdžiui, kaip apibrėžta JT taisyklėje Nr. 21);

6.2.5.2. nebūtų atvirų aštrių kraštų ar iškyšų, galinčių kelti pavojų transporto priemonės sėdynių užvalkalams arba keleivių drabužiams;

6.2.5.3. silpnų vaiko kūno vietų (pilvo, tarpukojo ir kt.) neveiktų papildomos inercijos jėgos;

6.2.5.4. lietimosi su juostomis vietose standžiosios dalys neturėtų juostas galinčių brūžinti aštrių kraštų.

6.2.6. Visos atskiriamos detalės, skirtos sudedamosioms dalims pritvirtinti ir atskirti, turi būti sukonstruotos taip, kad jas būtų galima kuo paprasčiau sumontuoti ir naudoti. Specialių poreikių turinčio vaiko apsaugos priemonėse gali būti papildomų apsaugos įtaisų; jie turi būti sukonstruoti taip, kad būtų lengvai sumontuojami ir kad avarijos atveju jų atlaisvinimo ir veikimo būdai iš karto būtų aiškūs gelbėtojui.

6.2.7. Kai I ir II grupėms bei derinamoms I ir II grupėms skirtoje vaiko apsaugos priemonėje yra sėdynės atlošas, vidinis jo aukštis, nustatytas pagal 12 priede pateiktą schemą, turi būti ne mažesnis kaip 500 mm.

6.2.8. Gali būti naudojami tik automatinio fiksavimo arba avarinio fiksavimo diržo įtraukikliai.

6.2.9. I grupei skirtose priemonėse pasodintam vaikui turi būti neįmanoma lengvai atlaisvinti dubens sritį saugančios priemonės dalies; šiuo tikslu laikomasi 7.2.5 punkto (fiksavimo įtaisai) reikalavimų; bet koks šiam tikslui numatytas įtaisas turi būti visam laikui pritvirtintas prie vaiko apsaugos sistemos.

6.2.10. Vaiko apsaugos priemonė gali būti skirta naudoti daugiau kaip vienai svorio grupei ir (arba) daugiau kaip vienam vaikui su sąlyga, kad ji atitinka kiekvienai susijusiai grupei nustatytus reikalavimus. Universaliosios kategorijos vaiko apsaugos priemonė turi atitikti visų tos kategorijos svorio grupių, kurioms buvo patvirtinta naudoti, reikalavimus.

6.2.11. Vaiko apsaugos priemonės su diržo įtraukikliu

Tuo atveju, kai vaiko apsaugos priemonėje yra diržo įtraukiklis, pastarasis turi atitikti 7.2.3 punkte nustatytus reikalavimus.

6.2.12. Jeigu naudojamos paaukštintos sėdynės, patikrinama, ar suaugusiojo diržo juostos ir liežuvis lengvai praeina per tvirtinimo taškus. Tai taikoma visų pirma paaukštintoms sėdynėms, skirtoms naudoti ant automobilių priekinių sėdynių, kurios gali turėti ilgas pusiau standžias kojeles. Fiksuota sagtis neturi išsikišti už paaukštintų sėdynių nustatytų taškų, o diržo padėtis neturi labai skirtis nuo padėties, buvusios bandymo vežimėlyje.

6.2.13. Jei vaiko apsaugos priemonė sukonstruota daugiau kaip vienam vaikui, kiekviena apsaugos sistema turi būti visiškai nepriklausoma apkrovos paskirstymo ir reguliavimo požiūriu.

6.2.14. Vaiko apsaugos priemonės su pripučiamomis sudedamosiomis dalimis turi būti sukonstruotos taip, kad jų naudojimo sąlygos (slėgis, temperatūra, drėgmė) neturėtų poveikio jų atitikčiai šios taisyklės reikalavimams.

6.3. ISOFIX apsaugos priemonių specifikacijos

6.3.1. Bendrosios charakteristikos

6.3.1.1. Matmenys

Didžiausius ISOFIX vaiko apsaugos priemonės ilgio, aukščio ir pločio matmenis ir ISOFIX tvirtinimo sistemos vietas, prie kurių turi būti prijungiami šios sistemos priedai, ISOFIX vaiko apsaugos sistemos gamintojas nustato pagal transporto priemonės sėdynės įtvarą, apibrėžtą šios taisyklės 2.31 punkte.

6.3.1.2. Masė

Universaliosios ir pusiau universalios kategorijų bei 0, 0 + ir 1 masės grupių ISOFIX vaikų apsaugos priemonių masė neturi būti ne didesnė kaip 15 kg.

6.3.2. ISOFIX priedai

6.3.2.1. Tipas

ISOFIX priedai gali būti pagaminti pagal 0 paveikslo a dalyje pateiktus pavyzdžius arba kitus atitinkamus projektus ir yra standaus mechanizmo su ISOFIX vaiko apsaugos sistemos gamintojo nustatyto tipo reguliatoriumi dalis.

0 pav. a dalis

Matmenys nurodyti milimetrais

Paaiškinimai

1 ISOFIX vaiko apsaugos sistemos priedas. 1 pavyzdys.

2 ISOFIX vaiko apsaugos sistemos priedas. 2 pavyzdys.

6.3.2.2. Matmenys

ISOFIX vaiko apsaugos sistemos priedo dalies, prie kurios prijungiama ISOFIX tvirtinimo sistema, matmenys turi neviršyti didžiausių matmenų, apibrėžtų 0 paveikslo b dalyje pateikta gaubtine.

0 pav. b dalis

Matmenys nurodyti milimetrais

6.3.2.3. Dalinio fiksavimo nuoroda

ISOFIX vaiko apsaugos sistemoje turi būti įrengtos priemonės, aiškiai rodančios, kad abu ISOFIX priedai buvo visiškai užfiksuoti atitinkamais apatiniais ISOFIX tvirtinimo įtaisais. Šios nuorodos gali būti garsinės, lytimosios arba dviejų ar daugiau priemonių derinys. Jei naudojama vaizdinė nuoroda, ji turi būti matoma esant įprastam apšvietimui.

6.3.3. ISOFIX vaiko apsaugos priemonės viršutinio diržo specifikacijos

6.3.3.1. Viršutinio diržo jungtis

Viršutinio diržo jungtis turėtų būti ISOFIX viršutinio diržo kablys, kaip parodyta 0 paveikslo c dalyje, arba įtaisai, kuriuos galima sumontuoti 0 paveikslo c dalyje pateiktoje gaubtinėje.

6.3.3.2. ISOFIX viršutinio diržo savybės

ISOFIX viršutinis diržas turi būti tvirtinamas austine (arba lygiaverte) juosta ir turėti įtempimo reguliavimo ir atpalaidavimo priemonę.

6.3.3.2.1. ISOFIX viršutinio diržo ilgis

ISOFIX vaiko apsaugos priemonės viršutinis diržas turi būti ne trumpesnis kaip 2 000 mm.

6.3.3.2.2. Įtempimo rodiklis

ISOFIX viršutinis diržas arba ISOFIX vaiko apsaugos priemonės sėdynė turi būti su įtaisu, rodančiu, kad neliko neįtemptų diržo dalių. Šis įtaisas gali būti įtempimo reguliavimo ir atpalaidavimo įtaiso dalis.

6.3.3.2.3. Matmenys

ISOFIX viršutinio diržo kablių jungčių matmenys parodyti 0 paveikslo c dalyje.

0 pav. c dalis

ISOFIX viršutinio diržo jungties (kablio tipo) matmenys

Matmenys milimetrais

Paaiškinimai







Gaubiamoji konstrukcija (jei ji yra) Plotas, kuriame turi būti visas diržo juostos kablio paviršiaus profilis

6.3.4. Reguliavimo nuostatos

ISOFIX priedai arba pati ISOFIX vaiko apsaugos sistema turi būti reguliuojama, kad ją būtų galima pritaikyti prie įvairių ISOFIX tvirtinimo įtaisų, aprašytų JT taisyklėje Nr. 14 arba JT taisyklėje Nr. 145.

6.4. Ženklinimo kontrolė

6.4.1. Už patvirtinimo bandymus atsakinga techninė tarnyba patikrina, ar ženklinimas atitinka 4 dalies reikalavimus.

6.5. Montavimo ir naudojimo instrukcijų patikrinimas

6.5.1. Už patvirtinimo bandymus atsakinga techninė tarnyba patikrina, ar montavimo ir naudojimo instrukcijos atitinka 15 dalies reikalavimus.

7. KONKREČIOS SPECIFIKACIJOS

7.1. Apsaugos priemonės sąrankai taikomos nuostatos

7.1.1. Atsparumas korozijai

7.1.1.1. Su sukomplektuota vaiko apsaugos priemone arba jos dalimis, kurias gali paveikti korozija, turi būti atliktas 8.1.1 punkte nustatytas korozijos bandymas.

7.1.1.2. Atlikus korozijos bandymą, kaip nurodyta 8.1.1.1 ir 8.1.1.2 punktuose, kvalifikuotam stebėtojui plika akimi neturi matytis nusidėvėjimo požymių, galinčių pakenkti tinkamam vaiko apsaugos priemonės veikimui, ir akivaizdžių korozijos požymių.

7.1.2. Energijos sugertis

7.1.2.1. Visus įtaisus su atlošais bandant pagal 17 priedą šios taisyklės 18 priede nurodytuose plotuose turi būti gautas mažesnis nei 60 g maksimalus pagreitis. Šis reikalavimas taip pat taikomas apsauginių skydelių plotams toje vietoje, kur per susidūrimą atsitrenkia galva.

7.1.2.2. Jei tai vaiko apsaugos sistemos su mechaniškai pritvirtintais reguliuojamais stacionariais galvos atramos įtaisais, kuriuose suaugusiojo saugos diržo arba vaiko diržų komplekto aukštis tiesiogiai valdomas reguliuojama galvos atrama, 18 priede nustatytų zonų, kurių neliečia manekeno galva, t. y. už galvos atramos esančias zonų, energijos sugerties medžiaga galima nedengti.

7.1.3. Apvertimas

7.1.3.1. Vaiko apsaugos priemonė bandoma taip, kaip nurodyta 8.1.2 punkte; per bandymą manekenas negali visai iškristi iš įtaiso, o bandymo stendui apsivertus apačia į viršų, manekeno galva neturi vertikaliai pajudėti iš savo pradinės padėties daugiau kaip 300 mm nuo bandomosios sėdynės, kai tik pašalinama taikoma apkrova.

7.1.4. Dinaminis bandymas

7.1.4.1. Bendrosios nuostatos. Su vaiko apsaugos priemone pagal 8.1.3 punktą turi būti atliekamas dinaminis bandymas.

7.1.4.1.1. Universaliosios, pusiau universalios ir ribotosios kategorijų vaiko apsaugos priemonės bandomos ant bandymo vežimėlio, naudojant 6 dalyje nurodytą bandomąją sėdynę ir laikantis 8.1.3.1 punkto reikalavimų.

7.1.4.1.2. Specialios transporto priemonės kategorijos vaiko apsaugos priemonės bandomos su kiekvienu transporto priemonės modeliu, kuriam jos yra skirtos. Už bandymus atsakinga techninė tarnyba gali sumažinti bandomų transporto priemonių modelių skaičių, jei modeliai mažai skiriasi 7.1.4.1.2.3 punkte išvardytais aspektais. Vaiko apsaugos priemonė gali būti bandoma taikant vieną iš šių metodų:

7.1.4.1.2.1. įrengiant sukomplektuotoje transporto priemonėje, kaip nurodyta 8.1.3.3 punkte;

7.1.4.1.2.2. įrengiant transporto priemonės kėbulo konstrukcijoje ant bandymo vežimėlio, kaip nurodyta 8.1.3.2 punkte, arba

7.1.4.1.2.3. naudojant su pakankamu kiekiu transporto priemonės kėbulo konstrukcijos dalių, atstojančių transporto priemonės konstrukciją ir smūgio metu veikiamus paviršius. Jei vaiko apsaugos priemonė skirta naudoti ant galinės sėdynės, reikalingas priekinės sėdynės atlošas, galinė sėdynė, grindys, B ir C statramsčiai bei stogas. Jei vaiko apsaugos priemonė skirta naudoti ant priekinės sėdynės, reikalingas prietaisų skydelis, A statramstis, priekinis stiklas, visos grindyse ar prietaisų skyde įtaisytos svirtys arba rankenėlės, priekinė sėdynė, grindys ir stogas. Be to, jei vaiko apsaugos priemonė skirta naudoti kartu su suaugusiojo saugos diržu, naudojamas ir atitinkamas suaugusiojo saugos diržas (-ai). Už bandymus atsakinga techninė tarnyba gali leisti minėtų sudedamųjų dalių nenaudoti, jei manoma, kad jos nereikalingos. Bandymai turi vykti taip, kaip nurodyta 8.1.3.2 punkte.

7.1.4.1.3. Dinaminis bandymas atliekamas su vaiko apsaugos priemonėmis, kurios anksčiau nebuvo veikiamos apkrovos.

7.1.4.1.4. Atliekant dinaminius bandymus, neturi lūžti nė viena vaiką tinkamoje padėtyje turinti išlaikyti apsaugos priemonės dalis, neturi atsilaisvinti arba lūžti sagtys, fiksavimo sistema arba poslinkio sistema, neturi lūžti, atsilaisvinti arba sulinkti atrama, išskyrus atvejus, kai nurodyta, kad tai yra apkrovą ribojantis įtaisas. Bet koks apkrovą ribojantis įtaisas turi būti aiškiai nurodytas gamintojo techniniame aprašyme, kaip apibrėžta šios taisyklės 3.2.1 punkte.

7.1.4.1.5. Neintegruoto tipo saugos diržo atveju turi būti naudojamas standartinis diržas ir jo tvirtinimo kronšteinai, nurodyti šios taisyklės 13 priede. Tai nėra taikoma patvirtinimams, susijusiems su specialios transporto priemonės kategorija, – tuomet naudojamas tikrasis transporto priemonės diržas.

7.1.4.1.6. Jei specialios transporto priemonės kategorijos vaiko apsaugos sistema įtaisyta už toliausiai gale esančių priekinės krypties suaugusiojo sėdynių (pavyzdžiui, bagažo skyriuje), turi būti atliktas vienas bandymas su didžiausiu manekenu (-ais), įtaisytu sukomplektuotoje transporto priemonėje, kaip nurodyta 8.1.3.3.3 punkte. Kaip nurodyta 8.1.3.2 punkte, gali būti atliekami kiti bandymai, įskaitant gamybos atitiktį, jei to pageidauja gamintojas.

7.1.4.1.7. Visi šioje taisyklėje apibrėžti specialių poreikių turinčių vaikų apsaugos priemonės dinaminiai bandymai su kiekviena svorio grupe atliekami du kartus: pirmąjį kartą – naudojant pagrindines apsaugos priemones, o antrąjį – su visais apsaugos įtaisais. Atliekant šiuos bandymus, ypatingas dėmesys kreipiamas į 6.2.3 ir 6.2.4 dalių reikalavimus.

7.1.4.1.8. Atliekant dinaminius bandymus, standartinis saugos diržas, naudojamas montuojant vaiko apsaugos priemonę, neturi atsilaisvinti nuo jokio kreiptuvo ar fiksavimo įtaiso, naudojamo atliekant bandymą.

Atliekant dinaminius bandymus, vaiko apsaugos priemonei sumontuoti naudojamas standartinis saugos diržas neturi atsilaisvinti nuo jokio kreiptuvo ar fiksavimo įtaiso, naudojamo atliekant bandymą. Tačiau tai, ar standartinis saugos diržas atsilaisvino pečių srityje, nustatoma dar prieš įvykstant didžiausiam horizontaliam manekeno galvos polinkiui. Be to, atliekant neintegruotos vaiko apsaugos priemonės dinaminį bandymą, priimtino pečių diržo judėjimo riba yra tokia: standartinio saugos diržo pečių dalies apatinis kraštas neturi būti žemiau kaip manekeno alkūnė, kai manekeno galva pasiekia didžiausią horizontalų polinkį.

7.1.4.1.9. Vaiko apsaugos priemonės su atrama bandymai atliekami taip:

a) pusiau universalios kategorijos atveju priekinio susidūrimo bandymai atliekami su atrama, nustatyta į abi kraštines padėtis, atitinkančias vežimėlio grindų padėtį. Galinio susidūrimo bandymai atliekami esant techninės tarnybos parinktai nepalankiausiai padėčiai. Bandymų metu atrama turi būti atremta į vežimėlio grindis, kaip aprašyta 6 priedo 3 priedėlio 2 paveiksle. Jei tarp mažiausio ilgio atramos ir aukščiausio grindų lygio yra tarpas, atrama turi būti priderinta prie grindų, kurių lygis būtų 140 mm žemiau Cr. Jei didžiausio ilgio atrama yra žemiau nei ji galėtų būti naudojama atsižvelgiant į žemiausią grindų lygį, atrama priderinama prie to žemiausio grindų lygio, kurių lygis būtų 280 mm žemiau Cr. Jei atrama yra su reguliuojamomis pakopomis, atramos ilgis turi būti nustatytas pasirenkant kitą reguliavimo padėtį, kad atrama remtųsi į grindis;

b) jei atramos nėra simetrijos plokštumoje, bandymai atliekami esant techninės tarnybos parinktai nepalankiausiai padėčiai;

c) specialių transportų priemonių kategorijos atveju turi būti nustatyta vaiko apsaugos priemonės gamintojo nurodyta atramos padėtis.

7.1.4.1.10. Vaiko apsaugos priemonės, kuriai naudojama ISOFIX tvirtinimo sistema ir apsaugos nuo sukimosi įtaisas, jei jie yra, dinaminis bandymas atliekamas taip:

7.1.4.1.10.1. ISOFIX VAS A, B ir B1 dydžių klasių atveju:

7.1.4.1.10.1.1. naudojant apsaugos nuo sukimosi įtaisą ir

7.1.4.1.10.1.2. nenaudojant apsaugos nuo sukimosi įtaiso. Kai apsaugos nuo sukimosi įtaisas yra atrama, kurią galima visiškai užlenkti po VAS arba įstumti į jos korpusą, bandymas atliekamas atramą atitinkamai užlenkus arba nuėmus. Kai įtaiso į korpusą visiškai įstumti neįmanoma, bandymas atliekamas nustačius trumpiausią įtaiso ilgį, o vežimėlio grindis nuleidus žemiausiai.

Šis reikalavimas netaikomas, jei kaip apsaugos nuo sukimosi įtaisas naudojama stacionari nereguliuojama atrama;

7.1.4.1.10.2. jei tai kitų ISOFIX vaiko apsaugos sistemos dydžių klasės, naudojant apsaugos nuo sukimosi įrenginį.

7.1.4.2. Krūtinės pagreitis ( 2 )

7.1.4.2.1. Atstojamasis krūtinės pagreitis neturi viršyti 55 g, išskyrus laikotarpius, kurių metu gauta suma neviršija 3 ms.

7.1.4.2.2. Laikantis šio dokumento 8.5 punkte nustatytos matavimo procedūros, stačioji pagreičio dedamoji nuo pilvo galvos link -z neturi viršyti 30 g, išskyrus laikotarpius, kurių metu gauta suma neviršija 3 ms. Šio dokumento 8.5 punkte aprašytos matavimo procedūros atitinka nustatytąsias standartu ISO 6487 kartu su Kelio ženklų konvencija SAE J211, kaip parodyta A paveiksle.

A pav.

Kelio ženklų konvencija SAE J211

7.1.4.3. Pilvo pažeidimas ( 3 )

7.1.4.3.1. Atliekant 8 priedo 1 priedėlio 5.3 punkte aprašytą tikrinimą, neturi būti jokių matomų bet kurios apsaugos priemonės dalies poveikio pilvo dangai ženklų.

7.1.4.4. Manekeno poslinkis

7.1.4.4.1. Universaliosios, pusiau universalios ir ribotosios kategorijų vaiko apsaugos priemonės:

7.1.4.4.1.1. Priekinės krypties vaiko apsaugos priemonės: manekeno galva neturi išsikišti už BA ir DA plokštumų ribų, kaip parodyta 1 paveiksle, išskyrus paaukštintas sėdynes, kai naudojamas didžiausias manekenas P10, o su DA plokštuma siejama vertė yra 840 mm.

1 pav.

Išdėstymas bandant priekinės krypties įrenginį

Matmenys nurodyti milimetrais

* Atliekant 7.1.4.1.10.1.1 punkte nurodytą bandymą, šis matmuo turi būti 500 mm.

7.1.4.4.1.2. Atgalinės krypties vaiko apsaugos priemonės

7.1.4.4.1.2.1. Į prietaisų skydelį besiremiančios vaiko apsaugos priemonės: manekeno galva neturi išsikišti už AB, AD ir DCr plokštumų, kaip parodyta toliau pateiktame 2 paveiksle. Tai turi būti įvertinta per 300 ms arba iki to momento, kai manekenas visiškai nustoja judėti, nelygu, kas įvyksta anksčiau.

2 pav.

Išdėstymas bandant atgalinės krypties įrenginį

Matmenys nurodyti milimetrais

7.1.4.4.1.2.2. Į prietaisų skydelį nesiremiančios 0 grupės vaiko apsaugos priemonės ir nešiojamieji lopšiai: manekeno galva neturi išsikišti iš AB, AD ir DE plokštumų ribų, kaip parodyta 3 paveiksle. Tai turi būti įvertinta per 300 ms arba iki to momento, kai manekenas visiškai nustoja judėti, nelygu, kas įvyksta anksčiau.

3 pav.

Į prietaisų skydelį nesiremiančių 0 grupės vaiko apsaugos priemonių bandymo procedūra

Matmenys nurodyti milimetrais

7.1.4.4.1.2.3. Į prietaisų skydelį nesiremiančios kitų grupių, išskyrus 0 grupę, vaiko apsaugos priemonės:

manekeno galva neturi išsikišti už FD, FG ir DE plokštumų ribų, kaip parodyta 4 paveiksle, ir neturi tiesiogiai liestis su strypu. Tai nustatoma per 300 ms arba iki to momento, kai manekenas visiškai nustoja judėti, nelygu, kas įvyksta anksčiau.

Tuo atveju, kai vaiko apsaugos priemonė liečia 100 mm skersmens strypą ir laikomasi visų veiksmingumo kriterijų, reikalingas dar vienas dinaminis bandymas (priekinio susidūrimo), atliekamas su sunkiausiu manekenu, tinkamu tokiai vaiko apsaugos priemonei, bet be 100 mm skersmens strypo; reikalaujama, kad per tokį bandymą būtų laikomasi visų kriterijų, išskyrus priekinio poslinkio kriterijų.

4 pav.

Išdėstymas bandant į prietaisų skydelį nesiremiančius atgalinės krypties įrenginius, išskyrus 0 grupę

Matmenys nurodyti milimetrais

7.1.4.4.2. Specialios transporto priemonės kategorijos vaiko apsaugos priemonės: kai bandoma sukomplektuotoje transporto priemonėje arba transporto priemonės kėbulo konstrukcijoje, galva neturi paliesti jokios transporto priemonės dalies. Tačiau, jei sąlytis yra, galvos smūgio greitis turi būti mažesnis kaip 24 km/h, o paliesta dalis turi atitikti energijos sugerties bandymo reikalavimus, nustatytus JT taisyklės Nr. 21 4 priede. Po bandymų su sukomplektuotomis transporto priemonėmis turi būti įmanoma ištraukti manekenus iš vaiko apsaugos priemonės nenaudojant jokių įrankių.

7.1.5. Atsparumas temperatūrai

7.1.5.1. Su sagčių mechanizmais, diržų įtraukikliais, reguliavimo ir fiksavimo įtaisais, kuriuos gali paveikti temperatūra, atliekamas 8.2.8. punkte aprašytas temperatūros bandymas.

7.1.5.2. Atlikus temperatūros bandymą, kaip nurodyta 8.2.8.1 punkte, kvalifikuotam stebėtojui plika akimi neturi būti matoma nusidėvėjimo požymių, galinčių pakenkti tinkamam vaiko apsaugos priemonės veikimui.

7.2. Atskiroms apsaugos priemonės sudedamosioms dalims taikomos nuostatos

7.2.1. Sagtis

7.2.1.1. Sagtis turi būti sukonstruota taip, kad nebūtų įmanoma jos naudoti netinkamai. Tai reiškia, be kita ko, kad sagtis jokiu atveju neturi būti užsegta tik iš dalies; turi būti neįmanoma netyčia sukeisti sagties dalių, kai sagtis užsegama; sagtis turi užsisegti tik tada, kai sujungiamos visos dalys. Sagties ir (arba) liežuvėlio vietos, susiliečiančios su vaiku, neturi būti siauresnės nei mažiausias juostos plotis, apibrėžtas 7.2.4.1.1 punkte. Šis punktas netaikomas diržų sąrankoms, kurios jau patvirtintos pagal JT taisyklę Nr. 16 arba lygiavertį galiojantį standartą. Specialių poreikių turinčio vaiko apsaugos priemonėje tik pagrindinių vaiko prilaikymo priemonių sagtis turi atitikti visus 7.2.1.1–7.2.1.9 punktų reikalavimus.

7.2.1.2. Nesvarbu kokioje padėtyje sagtis būtų veikiama apkrovos, ji turi likti užsegta. Sagtį turi būti lengva naudoti ir suimti. Ji turi būti atsegama paspaudus mygtuką arba panašų įtaisą. Kai mygtukas yra atsegimo padėtyje, o jėga nukreipiama į plokštumą, statmeną pradinei mygtuko judėjimo krypčiai, spaudžiamasis paviršius turi būti tokių matmenų: uždarų įtaisų – ne mažesnis kaip 4,5 cm2, o plotis ne mažesnis kaip 15 mm; atvirų įtaisų 2,5 cm2, o plotis ne mažesnis kaip 10 mm. Pasirenkamas mažesnysis iš abiejų plotą apibrėžiančių matmenų, matuojamas statmenai atsegimo mygtuko judėjimo krypčiai.

7.2.1.3. Sagties atsegimo zona turi būti raudonos spalvos. Jokia kita sagties dalis negali būti šios spalvos.

7.2.1.4. Vaiką iš apsaugos priemonės turi būti įmanoma iškelti sagtį paspaudus vieną kartą. Iš 0 ir 0+ grupių priemonių vaiką leidžiama iškelti kartu su įtaisais, pvz., vaikiška kėdute, nešiojamuoju lopšiu, nešiojamojo lopšio apsaugos priemonėmis, jei vaiko apsaugos sistema gali būti atlaisvinama atsegus ne daugiau kaip dvi sagtis.

7.2.1.4.1. Laikoma, kad užspaudžiamoji jungtis tarp diržų komplekto pečių juostų neatitinka vadinamojo vieno veiksmo kriterijaus, nurodyto 7.2.1.4 punkte.

7.2.1.5. II ir III grupių priemonėse sagtis turi būti vaikui pasiekiama. Be to, visų grupių priemonėse sagties padėtis turi būti tokia, kad jos paskirtis ir veikimo būdas avarijos atveju iš karto būtų aiškūs gelbėtojui.

7.2.1.6. Atsegus sagtį, turi būti įmanoma vaiką iškelti, kad ir kokia būtų kėdutės, kėdutės rankenos arba apsauginio skydelio (jei įtaisyta) padėtis, o jeigu įtaise yra ir tarpukojo juosta, ji turi būti atlaisvinama ta pačia sagtimi.

7.2.1.7. Sagtis turi atitikti 8.2.8.1 punkte pateiktus temperatūros bandymo ir kartotinio naudojimo reikalavimus; prieš atliekant 8.1.3 punkte nurodytus dinaminius bandymus turi būti atliktas 5 000 ± 5 atsegimo ir užsegimo ciklų įprastomis sąlygomis bandymas.

7.2.1.8. Su sagtimi atliekami toliau nurodyti atsegimo bandymai.

7.2.1.8.1. Bandymas veikiant apkrovai

7.2.1.8.1.1. Šiam bandymui turi būti naudojama vaiko apsaugos priemonė, su kuria jau atliktas 8.1.3 punkte nurodytas dinaminis bandymas.

7.2.1.8.1.2. Atliekant 8.2.1.1 punkte nurodytą bandymą, sagčiai atsegti reikalinga jėga turi būti ne didesnė kaip 80 N.

7.2.1.8.2. Bandymas neveikiant apkrovai

7.2.1.8.2.1. Šiam bandymui naudojama sagtis, kuri anksčiau nebuvo veikiama apkrovos. Atliekant 8.2.1.2 punkte nurodytus bandymus, sagčiai atsegti reikalinga jėga turi būti nuo 40 iki 80 N.

7.2.1.9. Tvirtumas

7.2.1.9.1. Atliekant bandymą pagal 8.2.1.3.2 punktą, neturi sulūžti (nutrūkti) arba atsiskirti jokia sagties dalis arba gretimos juostos ar reguliatoriai.

7.2.1.9.2. 0 ir 0+ svorio grupių priemonių diržų komplekto sagtis turi išlaikyti 4 000 N apkrovą.

7.2.1.9.3. I ir didesnio svorio grupių priemonių diržų komplekto sagtis turi išlaikyti 10 000 N apkrovą.

7.2.1.9.4. Tipo patvirtinimo institucija gali nereikalauti atlikti sagties tvirtumo bandymo, jei turima informacija rodo, kad bandymas nereikalingas.

7.2.2. Diržo reguliavimo įtaisas

7.2.2.1. Reguliavimo intervalas turi būti toks, kad jo pakaktų tinkamai sureguliuoti vaiko apsaugos priemonę visiems svorio grupės, kuriai skirtas įrenginys, manekenams ir kad įrenginį būtų galima sumontuoti visuose nustatytuose transporto priemonių modeliuose.

7.2.2.2. Visi reguliavimo įtaisai turi būti greito reguliavimo tipo, išskyrus tuos, kurie naudojami pirmą kartą montuojant apsaugos priemonę transporto priemonėje; tie reguliavimo įtaisai gali būti kitokio tipo.

7.2.2.3. Greito reguliavimo tipo įtaisai turi būti lengvai pasiekiami, kai vaiko apsaugos priemonė tinkamai sumontuojama, o vaikas arba manekenas yra reikiamoje padėtyje.

7.2.2.4. Greito reguliavimo tipo įtaisas turi būti lengvai reguliuojamas pagal vaiko kūno sudėjimą. Visų pirma, atliekant bandymą pagal 8.2.2.1 punktą, ranka valdomam įtaisui reguliuoti reikalinga jėga turi būti ne didesnė kaip 50 N.

7.2.2.5. Du vaiko apsaugos priemonių reguliavimo įtaisų pavyzdžiai bandomi vadovaujantis 8.2.8.1 ir 8.2.3 punktuose pateiktais temperatūros bandymo reikalavimais.

7.2.2.5.1. Vienam reguliavimo įtaisui tenkanti juostos slinktis neturi būti didesnė kaip 25 mm, o visiems reguliavimo įtaisams – ne didesnė kaip 40 mm.

7.2.2.6. Atliekant bandymą pagal 8.2.2.1 punktą, įtaisas neturi sulūžti arba atsiskirti.

7.2.2.7. Tiesiai ant vaiko apsaugos priemonės sumontuotas reguliatorius turi sugebėti išlaikyti daugkartinį naudojimą, o prieš 8.1.3 punkte aprašytą bandymą su juo turi būti atliktas 5 000 ± 5 ciklų bandymas, kaip apibrėžta 8.2.7 punkte.

7.2.3. Diržo įtraukikliai

7.2.3.1. Automatinio fiksavimo diržo įtraukikliai

7.2.3.1.1. Saugos diržo su automatinio fiksavimo diržo įtraukikliu juosta tarp įtraukiklio fiksavimo padėčių neturi išsivynioti daugiau kaip 30 mm. Naudotojui pasislinkus atgal, diržas turi likti pradinėje padėtyje arba grįžti į tą padėtį automatiškai, kai naudotojas vėl pasislenka į priekį.

7.2.3.1.2. Jeigu diržo įtraukiklis yra juosmens diržo dalis, juostos įtraukimo jėga, pagal 8.2.4.1 punktą matuojama laisvoje diržo atkarpoje tarp manekeno ir įtraukiklio, turi būti ne mažesnė kaip 7 N. Jeigu diržo įtraukiklis yra krūtinės apsaugos priemonės elementas, tokiu pat būdu matuojama juostos įtraukimo jėga turi būti ne mažesnė kaip 2 N arba ne didesnė kaip 7 N. Jei juosta eina per kreiptuvą arba skriemulį, įtraukimo jėga matuojama laisvoje atkarpoje tarp manekeno ir kreiptuvo arba skriemulio. Jeigu sąrankoje yra rankiniu arba automatiniu būdu valdomas įtaisas, neleidžiantis juostos įtraukti iki galo, atliekant šiuos matavimus, jis neturi veikti.

7.2.3.1.3. Juosta 8.2.4.2 punkte aprašytu būdu pakartotinai ištraukiama iš diržo įtraukiklio ir įtraukiama, kol bus atlikta 5 000 ciklų. Tuomet su diržo įtraukikliu atliekamas 8.2.8.1 punkte nurodytas temperatūros bandymas, 8.1.1 punkte nurodytas korozijos bandymas ir 8.2.4.5 punkte nurodytas atsparumo dulkėms bandymas. Po jų turi būti sėkmingai atliekama dar 5 000 ištraukimo ir įtraukimo ciklų. Atlikus pirmiau nurodytus bandymus, diržo įtraukiklis turi veikti tinkamai ir atitikti 7.2.3.1.1 ir 7.2.3.1.2 punktų reikalavimus.

7.2.3.2. Avarinio fiksavimo diržo įtraukikliai

7.2.3.2.1. Atliekant bandymus pagal 8.2.4.3 punktą, avarinio fiksavimo diržo įtraukiklis turi atitikti toliau išdėstytas sąlygas.

7.2.3.2.1.1. Jis turi užsifiksuoti, kai transporto priemonės lėtėjimo vertė yra 0,45 g.

7.2.3.2.1.2. Jis neturi užsifiksuoti, kai juostos ištraukimo ašyje matuojamas juostos pagreitis yra mažesnis kaip 0,8 g.

7.2.3.2.1.3. Įtaisas neturi užsifiksuoti, kai jo jutiklis nuo gamintojo nustatytos įrengimo padėties bet kuria kryptimi pakrypęs ne daugiau kaip 12°.

7.2.3.2.1.4. Įtaisas turi užsifiksuoti, kai jo jutiklis nuo gamintojo nustatytos įrengimo padėties bet kuria kryptimi pakrypęs daugiau kaip 27°.

7.2.3.2.2. Jeigu diržo įtraukiklio veikimas priklauso nuo išorinio signalo arba maitinimo šaltinio, konstrukcija turi užtikrinti, kad įvykus gedimui arba tam signalui ar maitinimui nutrūkus, diržo įtraukiklis užsifiksuotų automatiškai.

7.2.3.2.3. Avarinio fiksavimo diržo įtraukiklis, reaguojantis į kelis veiksnius, turi atitikti anksčiau išdėstytus reikalavimus. Be to, jei vienas iš jautrumo veiksnių yra susijęs su juostos ištraukimu, diržo įtraukiklis turi užsifiksuoti tada, kai juostos ištraukimo ašyje matuojamas juostos pagreitis yra 1,5 g.

7.2.3.2.4. Atliekant 7.2.3.2.1.1 ir 7.2.3.2.3 punktuose nurodytus bandymus, prieš diržo įtraukikliui užsifiksuojant, juosta gali būti ištraukta ne daugiau kaip 50 mm, skaičiuojant nuo 8.2.4.3.1 punkte nurodyto išsivyniojusios juostos ilgio. Atliekant 7.2.3.2.1.2 punkte nurodytą bandymą, įtaisas neturi užsifiksuoti, kol bus ištraukta 50 mm juostos, skaičiuojant nuo 8.2.4.3.1 punkte nurodyto išsivyniojusios juostos ilgio.

7.2.3.2.5. Jeigu diržo įtraukiklis yra juosmens diržo dalis, juostos įtraukimo jėga, pagal 8.2.4.1 punktą matuojama laisvoje atkarpoje tarp manekeno ir diržo įtraukiklio, turi būti ne mažesnė kaip 7 N. Jeigu diržo įtraukiklis yra krūtinės apsaugos priemonės elementas, tokiu pat būdu matuojama juostos įtraukimo jėga turi būti ne mažesnė kaip 2 N arba ne didesnė kaip 7 N. Jei juosta eina per kreiptuvą arba skriemulį, įtraukimo jėga matuojama laisvoje atkarpoje tarp manekeno ir kreiptuvo arba skriemulio. Jeigu sąrankoje yra rankiniu arba automatiniu būdu valdomas įtaisas, neleidžiantis juostos įtraukti iki galo, atliekant šiuos matavimus, jis neturi veikti.

7.2.3.2.6. Juosta 8.2.4.2 punkte aprašytu būdu pakartotinai ištraukiama iš diržo įtraukiklio ir įtraukiama, kol bus atlikta 40 000 ciklų. Tuomet su diržo įtraukikliu atliekamas 8.2.8.1 punkte nurodytas temperatūros bandymas, 8.1.1 punkte nurodytas korozijos bandymas ir 8.2.4.5 punkte nurodytas atsparumo dulkėms bandymas. Po jų turi būti sėkmingai atliekama dar 5 000 ciklų (iš viso 45 000 ). Atlikus pirmiau nurodytus bandymus, diržo įtraukiklis turi veikti tinkamai ir atitikti 7.2.3.2.1–7.2.3.2.5 punktų reikalavimus.

7.2.4. Juostos

7.2.4.1. Plotis

7.2.4.1.1. Mažiausias 0, 0+ ir I grupių vaiko apsaugos priemonių juostų, liečiančių manekeną, plotis turi būti 25 mm, o II ir III grupių turi būti 38 mm. Šie matmenys matuojami atliekant 8.2.5.1 punkte nurodytą juostos tvirtumo bandymą, nesustabdant mašinos ir taikant apkrovą, lygią 75 proc. juostos trūkimo apkrovos.

7.2.4.2. Tvirtumas, atlikus kondicionavimą kambario temperatūroje

7.2.4.2.1. Kai pagal 8.2.5.2.1 punktą kondicionuojami du juostų pavyzdžiai, juostos trūkio apkrova nustatoma pagal 8.2.5.1.2 punktą.

7.2.4.2.2. Dviejų pavyzdžių trūkio apkrovų skirtumas neturi viršyti 10 proc. didesniosios iš abiejų išmatuotųjų trūkio apkrovų.

7.2.4.3. Tvirtumas po specialaus kondicionavimo

7.2.4.3.1. Dviejų juostų pavyzdžių, kondicionuotų pagal vieną iš 8.2.5.2 punkto nuostatų (išskyrus 8.2.5.2.1 punktą), trūkio apkrova turi būti ne mažesnė kaip 75 proc. vidutinės apkrovos, nustatytos atliekant 8.2.5.1 punkte nurodytą bandymą.

7.2.4.3.2. Be to, 0, 0+ ir I grupių apsaugos priemonių trūkio apkrova turi būti ne mažesnė kaip 3,6 kN, II grupės – 5 kN, o III grupės –7,2 kN.

7.2.4.3.3. Tipo patvirtinimo institucija gali nuspręsti, jog vienas ar daugiau iš šių bandymų yra nebūtini, jei naudojamos medžiagos sudėtis arba turima informacija rodo, kad šis bandymas arba bandymai nereikalingi.

7.2.4.3.4. 8.2.5.2.6. punkte nurodyta 1 tipo kondicionavimo dilinimu procedūra atliekama tik tada, jei 8.2.3 punkte nurodyto trumpojo slydimo bandymo rezultatas 50 proc. viršija 7.2.2.5.1 punkte nurodytą ribą.

7.2.4.4. Turi būti neįmanoma ištraukti visos juostos pro reguliatorius, sagtis arba tvirtinimo vietas.

7.2.5. Fiksavimo įtaisas

7.2.5.1. Fiksavimo įtaisas turi būti tvirtai pritvirtintas prie vaiko apsaugos priemonės.

7.2.5.2. Fiksavimo įtaisas neturi mažinti suaugusiojo diržo patvarumo ir turi išlaikyti 8.2.8.1 punkte nurodytą temperatūros bandymą.

7.2.5.3. Fiksavimo įtaisas neturi kliudyti greitai išlaisvinti vaiką.

7.2.5.4. A klasės įtaisai.

Po 8.2.6.1 punkte nurodyto bandymo austinės juostos poslinkis turi neviršyti 25 mm.

7.2.5.5. B klasės įtaisai.

Po 8.2.6.2 punkte nurodyto bandymo austinės juostos poslinkis turi neviršyti 25 mm.

7.2.6. ISOFIX priedų specifikacijos

ISOFIX priedai ir fiksavimo rodikliai turi patikimai veikti nuolatinio naudojimo sąlygomis; prieš atliekant 8.1.3 punkte nurodytą dinaminį bandymą, su jais atliekamas 2 000 ± 5 atsegimo ir užsegimo ciklų įprastomis naudojimo sąlygomis bandymas.

7.2.7. ISOFIX priedai turi turėti fiksavimo mechanizmą, atitinkantį a arba b punktuose išdėstytus reikalavimus:

a) sukomplektuotos sėdynės fiksavimo mechanizmui atsegti reikia dviejų nuoseklių veiksmų, iš kurių vieno nebaigus antrasis vis dar atliekamas; arba

b) atliekant 8.2.9 punkte aprašytą bandymą ISOFIX priedui atsegti reikia bent 50 N jėgos.

8. BANDYMŲ APRAŠYMAS ( 4 )

8.1. Sumontuotos apsaugos priemonės bandymai

8.1.1. Korozija

8.1.1.1. Vaiko apsaugos priemonės metalinės sudedamosios dalys bandymo kameroje turi būti išdėstytos taip, kaip nustatyta 4 priede. Kai vaiko apsaugos priemonėje yra diržo įtraukiklis, turi išsivynioti visa juosta ir likti tik 100 ± 3 mm. Išskyrus trumpas pertraukas, kurios gali būti reikalingos, pavyzdžiui, norint patikrinti ir papildyti druskos tirpalą, bandymas be perstojo atliekamas 50 ±0,5 val.

8.1.1.2. Atlikus šį poveikio bandymą, metalinės vaiko apsaugos priemonės sudedamosios dalys atsargiai nuplaunamos arba pakišamos po švariu tekančiu ne aukštesnės kaip 38 °C temperatūros vandeniu, kad būtų pašalintos galėjusios susidaryti druskos nuosėdos; tuomet prieš patikrinant, kaip nurodyta 7.1.1.2 punkte, 24 ± 1 val. paliekama džiūti 18–25 °C kambario temperatūroje.

8.1.2. Apvertimas

8.1.2.1. Manekene turi būti įtaisytas vienas iš atitinkamų apkrovos įtaisų, aprašytų 23 priede. Manekenas įtaisomas pagal šią taisyklę sumontuotose apsaugos priemonėse, atsižvelgiant į gamintojo instrukcijas ir įprastai atlaisvinus diržą, kaip apibrėžta 8.1.3.6 punkte (šis reikalavimas vienodai taikomas visoms sistemoms).

8.1.2.2. Apsaugos priemonė turi būti pritvirtinta prie bandomosios sėdynės arba transporto priemonės sėdynės. Visa sėdynė apsukama aplink horizontalią ašį vidurinėje išilginėje sėdynės plokštumoje 540 ± 5° kampu 2–5 laipsnių per sekundę greičiu ir sustabdoma toje padėtyje. Atliekant šį bandymą, įrenginiai, kuriuos ketinama naudoti specialiuose automobiliuose, gali būti pritvirtinti prie 6 priede aprašytos bandomosios sėdynės.

8.1.2.3. Šioje statinėje apverstoje padėtyje masė, keturis kartus didesnė už manekeno masę su 0–5 proc. leidžiamuoju nuokrypiu nuo vardinės manekenų masės, nukreipiama žemyn link plokštumos, statmenos sukimosi ašiai, o manekenas veikiamas 23 priede aprašytu apkrovos įtaisu. Apkrova didinama palaipsniui, neviršijant 400 mm/min. gravitacinio pagreičio. Nurodyta didžiausia apkrova išlaikoma 30 sekundžių su 0–5 sekundžių paklaida.

8.1.2.4. Apkrova mažinama palaipsniui, neviršijant 400 mm/min., ir išmatuojamas poslinkis.

8.1.2.5. Visa sėdynė pasukama 180° ir grąžinama į pradinę padėtį.

8.1.2.6. Šis bandymo ciklas pakartojamas sukant priešinga kryptimi. Sukimosi ašiai esant horizontalioje plokštumoje per 90° nuo dviejų ankstesnių bandymų padėčių, procedūra pakartojama abiem sukimosi kryptimis.

8.1.2.7. Šie bandymai atliekami naudojant tinkamą mažiausią ir didžiausią grupės, kuriai skirta apsaugos priemonė, manekeną.

Atliekant visą bandymo ciklą neleidžiama keisti nei manekeno, nei vaiko apsaugos priemonės.

8.1.3. Dinaminiai bandymai

8.1.3.1. Bandymai, atliekami naudojant vežimėlį ir bandomąją sėdynę

8.1.3.1.1. Priekinės krypties padėtis

8.1.3.1.1.1. Dinaminiam bandymui naudojamas vežimėlis ir bandomoji sėdynė turi atitikti šios taisyklės 6 priedo reikalavimus, o dinaminio susidūrimo bandymo procedūra atliekama pagal 21 priedą.

8.1.3.1.1.2. Lėtėdamas ar greitėdamas vežimėlis turi išlikti horizontalioje padėtyje.

8.1.3.1.1.3. Lėtėjimo arba greitėjimo įtaisai

Pareiškėjas savo nuožiūra naudoja vieną iš toliau nurodytų dviejų įtaisų.

8.1.3.1.1.3.1. Lėtėjimo bandymo įtaisas

Vežimėlis stabdomas naudojant šios taisyklės 6 priede nurodytą įrenginį arba bet kokį kitą lygiaverčius rezultatus užtikrinantį įtaisą. Šio įrenginio veikimas turi atitikti šios taisyklės 8.1.3.4 punkte ir kituose punktuose nurodytas sąlygas.

Priekinio susidūrimo atveju vežimėlis varomas taip, kad bandymo pradžioje jo greitis būtų 50 + 0–2 km/h, o jo greitėjimo kreivė būtų 7 priedo 1 priedėlyje pateikto grafiko brūkšniniame plote. Galinio susidūrimo atveju vežimėlis varomas taip, kad bandymo pradžioje jo greitis būtų 30 + 2–0 km/h, o jo greitėjimo kreivė būtų 7 priedo 2 priedėlyje pateikto grafiko brūkšniniame plote.

Didesniu greičiu ir (arba) pagreičiu, viršijančiu viršutinę brūkšninio ploto ribą, atliktų bandymų rezultatai laikomi tinkamais, jei vaiko apsaugos sistema atitinka bandymo veiksmingumo reikalavimus.

Mažesniu greičiu ir (arba) pagreičiu atliktų bandymų rezultatai laikomi tinkamais, tik jeigu pagreičio kreivė apatinę brūkšninio ploto ribą viršija iš viso ne daugiau kaip 3 ms.

Siekdama atitikties šiems reikalavimams, techninė tarnyba naudoja didesnę nei 380 kg vežimėlio (su įrengta sėdyne) masę, kaip nurodyta 6 priedo 1 punkte.

8.1.3.1.1.3.2. Greitėjimo bandymo įtaisas

Dinaminio bandymo sąlygos

Priekinio susidūrimo atveju vežimėlis varomas taip, kad atliekant bandymą jo suminis greičio pokytis ΔV būtų 52 + 0–2 km/h, o jo greitėjimo kreivė būtų 7 priedo 1 priedėlyje pateikto grafiko brūkšniniame plote ir liktų virš segmento, apibrėžiamo koordinatėmis (5 g, 10 ms) ir (9 g, 20 ms). Susidūrimo pradžia (T0) yra apibrėžta pagal ISO 17373 esant 0,5 g pagreičiui. Galinio susidūrimo atveju vežimėlis turi būti varomas taip, kad atliekant bandymą jo suminis greičio pokytis ΔV būtų 32 + 2–0 km/h, o jo greitėjimo kreivė būtų 7 priedo 2 priedėlyje pateikto grafiko brūkšniniame plote ir liktų virš segmento, apibrėžiamo koordinatėmis (5 g, 5 ms) ir (10 g, 10 ms). Susidūrimo pradžia (T0) yra apibrėžta pagal ISO 17373 esant 0,5 g pagreičiui.

Nepaisydama minėtų reikalavimų įvykdymo, kaip nurodyta 6 priedo 1 punkte, techninė tarnyba naudoja vežimėlio (su jame sumontuota sėdyne) masę, didesnę nei 380 kg.

Tačiau jeigu minėti bandymai atliekami esant didesniam greičiui ir (arba) greitėjimo kreivei išeinant už viršutinės brūkšninio ploto ribos bei vaiko apsaugos priemonei atitinkant reikalavimus, bandymas gali būti laikomas patenkinamu.

8.1.3.1.1.4. Atliekami šie matavimai:

8.1.3.1.1.4.1. vežimėlio greičio prieš pat susidūrimą (tik lėtėjimo bandymo įrenginių, reikalingų stabdymo atstumui apskaičiuoti);

8.1.3.1.1.4.2. stabdymo atstumo (tik lėtėjimo bandymo įrenginių), kuris gali būti apskaičiuojamas naudojant užregistruoto poslinkio lėtėjimo dvigubą integralą;

8.1.3.1.1.4.3. manekeno galvos poslinkio vertikalia ir horizontalia kryptimis, neatsižvelgiant į galūnes, I, II ir III bei 0 ir 0+ grupių įrenginiuose;

8.1.3.1.1.4.4. krūtinės lėtėjimo trimis statmenomis viena kitai kryptimis, išskyrus naujagimio manekeną;

8.1.3.1.1.4.5. visų matomų pilvo pažeidimų (žr. 7.1.4.3.1 punktą), išskyrus naujagimio manekeną;

8.1.3.1.1.4.6. vežimėlio greitėjimo ar lėtėjimo bent per pirmąsias 300 ms.

8.1.3.1.1.5. Po susidūrimo vaiko apsaugos priemonė apžiūrima neatsegus sagties, kad būtų nustatyta, ar yra kokių nors gedimų ar lūžių.

8.1.3.1.2. Atgalinės krypties padėtis

8.1.3.1.2.1. Atliekant bandymą, bandomoji sėdynė turi būti apsukta 180° kampu pagal galinio susidūrimo bandymo reikalavimus.

8.1.3.1.2.2. Kai bandoma atgalinės krypties vaiko apsaugos priemonė, naudojama priekinėje sėdynėje, transporto priemonės prietaisų skydelis turi būti pakeistas standžiu prie vežimėlio pritvirtintu strypu; strypas turi būti pritvirtintas taip, kad visą energiją sugertų vaiko apsaugos priemonė.

8.1.3.1.2.3. Lėtėjimo sąlygos turi atitikti 8.1.3.1.1.3.1 punkto reikalavimus.

Greitėjimo sąlygos turi atitikti 8.1.3.1.1.3.2 punkto reikalavimus.

8.1.3.1.2.4. Atliekami matavimai turi būti panašūs į 8.1.3.1.1.4–8.1.3.1.1.4.6 punktuose išvardytus matavimus.

8.1.3.2. Bandymas vežimėlyje ir transporto priemonės kėbulo konstrukcijoje

8.1.3.2.1. Priekinės krypties padėtis

8.1.3.2.1.1. Dėl transporto priemonės pritvirtinimo metodo atliekant bandymą neturėtų padidėti transporto priemonės sėdynių tvirtinimo vietų, suaugusiojo saugos diržų ir papildomų tvirtinimo vietų, reikalingų vaiko apsaugos priemonei pritvirtinti arba įprastai konstrukcijos deformacijai sumažinti, tvirtumas. Neturi būti jokios transporto priemonės detalės, kuri, ribodama manekeno judėjimą, sumažintų vaiko apsaugos priemonę per bandymą veikiančią apkrovą. Pašalintos konstrukcijos detalės gali būti pakeistos tokio pat tvirtumo detalėmis su sąlyga, kad jos netrukdys manekenui judėti.

8.1.3.2.1.2. Įtvirtinimo įtaisas laikomas atitinkančiu reikalavimus, jeigu nedaro poveikio konstrukcijai per visą jos plotį ir jei transporto priemonė arba konstrukcija yra įtvirtinta arba užfiksuota priekyje ne mažesniu kaip 500 mm atstumu nuo apsaugos sistemos tvirtinimo įtaiso. Siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi 8.1.3.2.1.1 punkto reikalavimų, gale konstrukcija įtvirtinama pakankamu atstumu už tvirtinimo įtaisų.

8.1.3.2.1.3. Transporto priemonės sėdynė ir vaiko apsaugos priemonė turi būti sumontuotos ir įtaisytos patvirtinimo bandymus atliekančios techninės tarnybos parinktoje vietoje stengiantis, kad tvirtumo požiūriu būtų kuo nepalankesnės sąlygos, atitinkančios manekeno montavimą transporto priemonėje. Transporto priemonės sėdynės atlošo ir vaiko apsaugos priemonės padėtis nurodoma ataskaitoje. Transporto priemonės sėdynės atlošas, jeigu jo polinkis reguliuojamas, turi būti užfiksuotas laikantis gamintojo nurodymų arba, jei specifikacijų nėra, nustatomas tikrasis atlošo polinkio kampas, kuo artimesnis 25°.

8.1.3.2.1.4. Jeigu montavimo ir naudojimo instrukcijose nereikalaujama kitaip, priekinė sėdynė, ant kurios bus tvirtinama vaiko apsaugos priemonė, pastumiama kuo labiau į priekį, kiek tai atitinka įprastai naudojamą padėtį, o galinė sėdynė atitraukiama kuo labiau atgal, kiek tai atitinka įprastai naudojamą padėtį.

8.1.3.2.1.5. Lėtėjimo sąlygos turi atitikti 8.1.3.4 punkto reikalavimus. Bandomoji sėdynė – tai tikrosios transporto priemonės sėdynė.

8.1.3.2.1.6. Atliekami šie matavimai:

8.1.3.2.1.6.1. vežimėlio greičio prieš pat susidūrimą (tik lėtėjimo bandymo įrenginių, reikalingų stabdymo atstumui apskaičiuoti);

8.1.3.2.1.6.2. stabdymo atstumo (tik lėtėjimo bandymo įrenginių), kuris gali būti apskaičiuojamas naudojant užregistruoto poslinkio lėtėjimo dvigubą integralą;

8.1.3.2.1.6.3. bet kokio manekeno galvos sąlyčio su transporto priemonės kėbulo konstrukcija;

8.1.3.2.1.6.4. krūtinės lėtėjimo trimis statmenomis viena kitai kryptimis, išskyrus naujagimio manekeną;

8.1.3.2.1.6.5. visų matomų pilvo pažeidimų (žr. 7.1.4.3.1 punktą), išskyrus naujagimio manekeną.

8.1.3.2.1.6.6. vežimėlio ir transporto priemonės kėbulo konstrukcijos greitėjimo ar lėtėjimo bent per pirmąsias 300 ms.

8.1.3.2.1.7. Po susidūrimo vaiko apsaugos priemonė apžiūrima neatsegus sagties, kad būtų nustatyta, ar yra kokių nors gedimų.

8.1.3.2.2. Atgalinės krypties padėtis

8.1.3.2.2.1. Atliekant galinio susidūrimo bandymus, transporto priemonės kėbulo konstrukcija ant bandymo vežimėlio turi būti apsukta 180° kampu.

8.1.3.2.2.2. Taikomi tie patys reikalavimai, kaip atliekant priekinio susidūrimo bandymą.

8.1.3.3. Komplektinės transporto priemonės bandymai

8.1.3.3.1. Lėtėjimo sąlygos turi atitikti 8.1.3.4 punkto reikalavimus.

8.1.3.3.2. Priekinio susidūrimo bandymų procedūra nustatyta šios taisyklės 9 priede.

8.1.3.3.3. Galinio susidūrimo bandymų procedūra nustatyta šios taisyklės 10 priede.

8.1.3.3.4. Atliekami šie matavimai:

8.1.3.3.4.1. transporto priemonės ir (arba) smogtuvo greičio prieš pat susidūrimą;

8.1.3.3.4.2. bet kokio manekeno galvos sąlyčio (0 grupės atveju neatsižvelgiama į manekeno galūnes) su transporto priemonės vidaus įranga;

8.1.3.3.4.3. krūtinės pagreičio trimis statmenomis viena kitai kryptimis, išskyrus naujagimio manekeną;

8.1.3.3.4.4. visų matomų pilvo pažeidimų (žr. 7.1.4.3.1 punktą), išskyrus naujagimio manekeną.

8.1.3.3.5. Priekinės sėdynės, jeigu jų polinkis reguliuojamas, turi būti užfiksuotos laikantis gamintojo nurodymų arba, jei specifikacijų nėra, nustatomas tikrasis atlošo polinkio kampas, kuo artimesnis 25 °.

8.1.3.3.6. Po susidūrimo vaiko apsaugos priemonė apžiūrima neatsegus sagties, kad būtų nustatyta, ar yra kokių nors gedimų ar lūžių.

8.1.3.4. Dinaminio bandymo sąlygos apibendrinamos šioje lentelėje:







PRIEKINIS SUSIDŪRIMAS GALINIS SUSIDŪRIMAS Bandomasis Apsaugos priemonė Greitis (km/h) Bandomasis impulsas Stabdymo kelias atliekant bandymą (mm) Greitis (km/h) Bandomasis impulsas Stabdymo kelias atliekant bandymą (mm) Vežimėlis su bandomąja sėdyne Priekinės krypties priekinės ir galinės sėdynės, universaliosios, pusiau universalios ar ribotosios kategorijos (*1) 50 + 0 – 2 1 650 ± 50 – – – Atgalinės krypties priekinės ir galinės sėdynės, universaliosios, pusiau universalios ar ribotosios kategorijos (*2) 50 + 0 – 2 1 650 ± 50 30 + 2 – 0 2 275 ± 25 Transporto priemonės kėbulas ant vežimėlio Priekinės krypties padėtis (*1) 50 + 0 – 2 1 arba 3 650 ± 50 – – – Atgalinės krypties (*2) 50 + 0 – 2 1 arba 3 650 ± 50 30 + 2 – 0 2 arba 4 275 ± 25 Visos transporto priemonės susidūrimo su kliūtimi bandymas Priekinės krypties 50 + 0 – 2 3 nėra nurodyta – – – Atgalinės krypties 50 + 0 – 2 3 nėra nurodyta 30 + 2 – 0 4 nėra nurodyta ( *1 ) Atliekant kalibravimą stabdymo kelias turėtų būti 650 ± 30 mm. ( *2 ) Atliekant kalibravimą stabdymo kelias turėtų būti 275 ± 20 mm. Pastaba. Visos 0 ir 0+ grupių apsaugos sistemos bandomos atgręžtos atgal, atliekant priekinio ir galinio susidūrimų bandymus. Paaiškinimai Bandomasis impulsas Nr. 1. Kaip nustatyta 7 priede: priekinis susidūrimas. Bandomasis impulsas Nr. 2. Kaip nustatyta 7 priede: galinis susidūrimas. Bandomasis impulsas Nr. 3. Transporto priemonės lėtėjimo impulsas, atliekant priekinio susidūrimo bandymą. Bandomasis impulsas Nr. 4. Transporto priemonės lėtėjimo impulsas, atliekant galinio susidūrimo bandymą.

8.1.3.5. Vaiko apsaugos priemonės su integruotais papildomais tvirtinimo įtaisais

8.1.3.5.1. 8.1.3.4 punkte nustatytas vaiko apsaugos priemonių su integruotais papildomais tvirtinimo įtaisais, skirtų naudoti kaip nustatyta 2.1.2.3 punkte, priekinio susidūrimo bandymas atliekamas toliau aprašyta tvarka.

8.1.3.5.2. Įtaisų su trumpomis viršutinio tvirtinimo juostomis, pvz., skirtų tvirtinti prie galinės bagažo lentynos, viršutinių tvirtinimo vietų konfigūracija ant bandymo vežimėlio turi būti tokia, kaip nustatyta 6 priedo 3 priedėlyje.

8.1.3.5.3. Įtaisų su ilgomis viršutinio tvirtinimo juostomis, pvz., skirtų naudoti ten, kur nėra tvirtos bagažo lentynos, o viršutinės tvirtinimo juostos tvirtinamos prie transporto priemonės grindų, tvirtinimo bandymo vežimėlyje įtaisai turi būti tokie, kaip nustatyta 6 priedo 3 priedėlyje.

8.1.3.5.4. 8.1.3.5.2 ir 8.1.3.5.3 punktuose nustatyti įtaisų, skirtų naudoti su abiem konfigūracijomis, bandymai atliekami taikant išimtį, kad pagal 8.1.3.5.3 punkte išdėstytus reikalavimus atliekant bandymą gali būti naudojamas tik sunkesnis manekenas.

8.1.3.5.5. Atgalinės krypties įrenginių apatinės tvirtinimo vietos bandymo vežimėlyje turi būti tokios, kaip nustatyta 6 priedo 3 priedėlyje.

8.1.3.5.6. Jei nešiojamiesiems lopšiams naudojamos papildomos juostos, tvirtinamos prie dviejų suaugusiojo saugos diržų, ir kai apkrova per suaugusiojo saugos diržą tiesiogiai perduodama suaugusiojo saugos diržo apatiniams tvirtinimo įtaisams, tvirtinimo ant bandymo vežimėlio įtaisai turi būti tokie, kaip nurodyta 6 priedo 3 priedėlio 7 punkte (A1, B1). Įrenginys ant bandymo stendo turi būti sumontuotas taip, kaip nurodyta 21 priedo 5 pastaboje. Ši sistema turi tinkamai veikti net su atsegtais suaugusiojo diržais ir yra laikoma universalia, jei ji atitinka 6.1.8 punkto reikalavimus.

8.1.3.6. Bandomieji manekenai

8.1.3.6.1. Vaiko apsaugos priemonė ir manekenai montuojami pagal 8.1.3.6.3 punkto reikalavimus.

8.1.3.6.2. Vaiko apsaugos priemonė bandoma naudojant šios taisyklės 8 priede nurodytus manekenus.

8.1.3.6.3. Manekeno montavimas

8.1.3.6.3.1. Manekenas įtaisomas taip, kad tarp manekeno nugaros ir apsaugos priemonės būtų tarpas. Nešiojamajame lopšyje manekenas įtaisomas tiesioje horizontalioje padėtyje, kuo arčiau centrinės nešiojamojo lopšio linijos.

8.1.3.6.3.2. Vaiko sėdynė padedama ant bandomosios sėdynės.

Į vaiko sėdynę pasodinamas manekenas.

Jei tai apsaugos priemonės arba juostos, kurios tiesiogiai veikia įtraukiklį arba tritaškio tvirtinimo suaugusiojo saugos diržą, kai nenaudojamas joks fiksavimo įtaisas ar kitokia sistema, galinti neleisti suveikti įtraukikliui:

a) diržas pritaikomas pagal gamintojo instrukcijas;

b) vaiko sėdynė galiausiai sumontuojama ant bandomosios sėdynės pagal šios taisyklės 21 priedo nuostatas.

Visų kitų apsaugos priemonių atveju:

a) tarp manekeno ir sėdynės atlošo įtaisoma atlenkiama plokštė arba panašus lankstus 2,5 cm storio, 6 cm pločio ir pečių aukščiui lygaus ilgio (8 priedas, sėdimoji padėtis), atėmus centrinės klubų dalies aukštį (sėdimoji padėtis, 8 priedas, pakinklių aukštis sudėtas su puse šlaunies aukščio, sėdimoji padėtis), atsižvelgiant į bandomojo manekeno dydį, įtaisas. Plokštė turi kuo labiau sutapti su sėdynės išlinkiu, o jos apatinis galas turėtų būti manekeno klubo sąnario aukštyje;

b) diržas sureguliuojamas pagal gamintojo instrukcijas, bet įtempimas turi būti 250 ± 25 N didesnis už reguliatoriaus galią, o juostos nuokrypio kampas ties reguliatoriumi turi būti 45 ± 5° arba toks, kokį yra nurodęs gamintojas;

c) vaiko sėdynė galiausiai sumontuojama ant bandomosios sėdynės pagal šios taisyklės 21 priedo nuostatas;

d) lankstus įtaisas pašalinamas.

8.1.3.6.3.3. Manekeno centrinę liniją kertanti išilginė plokštuma turi būti nustatyta viduryje tarp dviejų apatinių diržo tvirtinimo įtaisų, tačiau turi būti atkreiptas dėmesys ir į 8.1.3.2.1.3 punktą. Kai vaiko apsaugos priemonės bandomos su 10 metų vaiką atitinkančiu manekenu, manekeno centrinę liniją kertanti išilginė plokštuma turi būti nustatoma iki 80 mm atstumu nuo tvirtinimo C taško tarp dviejų apatinių diržo tvirtinimo įtaisų. Šio poslinkio dydį nustato techninė tarnyba, kad būtų galima optimizuoti manekeno peties diržo juosimo būdą.

8.1.3.6.3.4. Jei naudojamos priemonės, kurioms reikalingas standartinis diržas, prieš atliekant dinaminį bandymą, peties diržo juosimo būdas gali būti išlaikytas ant manekeno panaudojant ne ilgesnę kaip 250 mm ir ne platesnę nei 20 mm lengvą maskuojamąją juostą. Jeigu naudojamos atgalinės krypties priemonės, galva gali būti atremta į apsaugos priemonės atlošą panaudojant pakankamo ilgio ir ne platesnę kaip 20 mm lengvą maskuojamąja juostą.

8.1.3.7. Naudotino manekeno kategorija

8.1.3.7.1. 0 grupės priemonė: bandymas atliekamas naudojant naujagimio manekeną ir 9 kg svorio manekeną;

8.1.3.7.2. 0+ grupės priemonė: bandymas atliekamas naudojant naujagimio manekeną ir 11 kg svorio manekeną;

8.1.3.7.3. I grupės priemonė: bandymai atliekami naudojant 9 kg ir 15 kg svorio manekenus;

8.1.3.7.4. II grupės priemonė: bandymai atliekami naudojant 15 kg ir 22 kg svorio