02020XC0320(03) — LT — 28.01.2021 — 004.001

Šis tekstas yra skirtas tik informacijai ir teisinės galios neturi. Europos Sąjungos institucijos nėra teisiškai atsakingos už jo turinį. Autentiškos atitinkamų teisės aktų, įskaitant jų preambules, versijos skelbiamos Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ir pateikiamos svetainėje „EUR-Lex“. Oficialūs tekstai tiesiogiai prieinami naudojantis šiame dokumente pateikiamomis nuorodomis

Iš dalies keičiamas:





Pataisytas:









▼B

KOMISIJOS KOMUNIKATAS

Laikinoji valstybės pagalbos priemonių, skirtų ekonomikai remti reaguojant į dabartinį COVID-19 protrūkį, sistema

2020/C 91 I/01

1. COVID-19 PROTRŪKIS, JO POVEIKIS EKONOMIKAI IR LAIKINŲJŲ PRIEMONIŲ BŪTINYBĖ

1.1. COVID-19 protrūkis ir jo poveikis ekonomikai

1. COVID-19 kelia didelę grėsmę visuomenės sveikatai. Šioje ekstremalioje situacijoje atsidūrė visų Sąjungos valstybių narių piliečiai ir visuomenė. Tai taip pat didelis sukrėtimas pasaulio ir Sąjungos ekonomikai ir suderintas valstybių narių ir ES institucijų ekonominis atsakas yra labai svarbus siekiant sušvelninti šį neigiamą poveikį ES ekonomikai.

2. Šis sukrėtimas ekonomiką paveikia įvairiais būdais. Dėl tiekimo grandinių sutrikdymo trinka pasiūla, dėl mažesnės vartotojų paklausos trinka paklausa, neigiamą poveikį daro netikrumas dėl investicijų planų, padarinių turi ir ribotas įmonių likvidumas.

3. Įvairiomis valstybių narių priimtomis suvaldymo priemonėmis, pavyzdžiui, socialinio izoliavimosi priemonėmis, kelionių apribojimais, karantinais ir teritorijų izoliavimu, siekiama užtikrinti, kad sukrėtimas būtų kuo trumpesnis ir mažesnis. Šios priemonės turi tiesioginę įtaką paklausai ir pasiūlai, jos veikia įmones ir darbuotojus, ypač sveikatos, turizmo, kultūros, mažmeninės prekybos ir transporto sektoriuose. Be tiesioginio poveikio judumui ir prekybai, COVID-19 protrūkis taip pat daro vis didesnį poveikį visų sektorių ir visų rūšių įmonėms, tiek mažosioms ir vidutinėms įmonėms (MVĮ), tiek didelėms įmonėms. Poveikis juntamas ir pasaulio finansų rinkose, visų pirma dėl likvidumo problemų. Šis poveikis neapsiribos viena konkrečia valstybe nare ir turės trikdomąjį poveikį visos Sąjungos ekonomikai.

4. Išskirtinėmis aplinkybėmis, susidariusiomis dėl COVID-19 protrūkio, visų rūšių įmonės gali patirti didžiulį likvidumo stygių. Tiek mokios, tiek mažiau mokios įmonės gali staiga susidurti su likvidumo nepakankamumu ar net jo nebuvimu. Ypač didelė rizika kyla MVĮ. Todėl tai gali smarkiai paveikti daugelio sėkmingai veikiančių įmonių ir jų darbuotojų ekonominę padėtį trumpuoju ir vidutinės trukmės laikotarpiu, o taip pat turėti ilgalaikį poveikį, keliantį grėsmę jų išlikimui.

5. Bankams ir kitiems finansų tarpininkams tenka labai svarbus vaidmuo kovojant su COVID-19 protrūkio padariniais – išlaikyti kreditų srautą į ekonomiką. Jei kreditų srautas bus labai apribotas, ekonominė veikla staigiai sulėtės, nes įmonėms bus sunku atsiskaityti su savo tiekėjais ir darbuotojais. Tokiomis aplinkybėmis reikėtų, kad valstybės narės galėtų imtis priemonių, kuriomis kredito įstaigos ir kiti finansų tarpininkai būtų skatinami toliau atlikti savo vaidmenį ir remti ekonominę veiklą ES.

6. Pagalba, kuri pagal šį komunikatą, remiantis SESV 107 straipsnio 3 dalies b punktu, valstybių narių įmonėms skiriama per bankus kaip finansinius tarpininkus, tiesiogiai naudinga toms įmonėms. Tokios pagalbos tikslas nėra išsaugoti ar atkurti bankų gyvybingumą, likvidumą ar mokumą. Panašiai ir pagalba, kurią valstybės narės teikia bankams pagal SESV 107 straipsnio 2 dalies b punktą, kad kompensuotų tiesioginę žalą, patirtą dėl COVID-19 protrūkio ( 1 ), nėra siekiama išsaugoti ar atkurti įstaigos ar subjekto gyvybingumą, likvidumą ar mokumą. Todėl tokia pagalba nebūtų laikoma nepaprastąja viešąja finansine parama pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2014/59/ES (BGPD) ( 2 ) ar pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą 806/2014 (BPM reglamentą) ( 3 ) ir nebūtų vertinama pagal bankų sektoriui ( 4 ) taikomas valstybės pagalbos ( 5 ) taisykles.

▼M2

7. Jei dėl COVID-19 protrūkio bankams prireiktų nepaprastosios viešosios finansinės paramos (žr. BGPD 2 straipsnio 1 dalies 28 punktą ir BPMR 3 straipsnio 1 dalies 29 punktą) likvidumo, rekapitalizavimo arba sumažėjusios vertės turto priemonės forma, reikės įvertinti, ar priemonė atitinka BGPD 32 straipsnio 4 dalies d punkto i, ii arba iii papunkčiuose ir BPMR 18 straipsnio 4 dalies d punkto i, ii arba iii papunkčiuose nustatytas sąlygas. Jeigu pastarosios sąlygos būtų įvykdytos, tokią nepaprastąją viešąją finansinę paramą gaunantis bankas nebūtų laikomas žlungančiu arba galinčiu žlugti. Jei tokiomis priemonėmis būtų sprendžiamos su COVID-19 protrūkiu susijusios problemos, būtų laikoma, kad joms taikomas 2013 m. Bankų komunikato ( 6 ) 45 punktas, kuriame nustatyta reikalavimo, kad akcininkai ir subordinuotieji kreditoriai dalytųsi našta, išimtis.

▼B

8. Dėl COVID-19 protrūkio įmonės gali ne tik susidurti su nepakankamo likvidumo problema, bet ir patirti didelę žalą. Išskirtinis COVID-19 protrūkio pobūdis reiškia, kad tokios žalos nebuvo galima numatyti, ji yra didelio masto, tad dėl jos įmonės atsiduria situacijoje, kuri labai skiriasi nuo rinkos sąlygų, kuriomis jos paprastai veikia. Net ir sėkmingai veikiančios įmonės, gerai pasirengusios rizikai, būdingai įprastai jų veiklai, šiomis išskirtinėmis aplinkybėmis gali patirti tokių didelių sunkumų, kad jų gyvybingumas gali sumažėti.

▼M2

9. COVID-19 protrūkis kelia didelio nuosmukio pavojų visai ES ekonomikai, dėl kurio gali nukentėti įmonės, darbo vietos ir namų ūkiai. Siekiant užtikrinti, kad rinkose išliktų pakankamas likvidumas, atlyginta sėkmingai veikusioms įmonėms padaryta žala ir išsaugotas ekonominės veiklos tęstinumas COVID-19 protrūkio metu ir po jo, reikalinga kryptinga viešoji parama. Be to, valstybės narės gali nuspręsti paremti kelionių ir turizmo sektoriuje veikiančias įmones, kad užtikrintų, jog būtų patenkinti dėl COVID-19 protrūkio pateikti reikalavimai grąžinti pinigus taip užtikrinant keleivių ir vartotojų teisių apsaugą, ir vienodas sąlygas keleiviams. Turint omenyje ribotą ES biudžeto dydį, pagrindinis atsakas bus duodamas iš valstybių narių nacionalinių biudžetų. ES valstybės pagalbos taisyklės sudaro sąlygas valstybėms narėms nedelsiant imtis veiksmingų priemonių piliečiams ir įmonėms, visų pirma MVĮ, dėl COVID-19 protrūkio patiriantiems ekonominių sunkumų, remti.

▼B

1.2. Nacionalinių pagalbos priemonių glaudaus derinimo Europos mastu poreikis

10. Tikslingas ir proporcingas ES valstybės pagalbos kontrolės taikymas padeda užtikrinti, kad nacionalinės paramos priemonės būtų veiksmingos ir padėtų nukentėjusioms įmonėms per COVID-19 protrūkį ir vėliau, kad jos galėtų atsigauti, turint omenyje, kad svarbu siekti dvigubos – žaliosios ir skaitmeninės – pertvarkos remiantis ES tikslais. ES valstybės pagalbos kontrolė taip pat užtikrina, kad ES vidaus rinka nebūtų susiskaidžiusi ir kad būtų išlaikytos vienodos sąlygos. Greičiau atsigauti padės ir vidaus rinkos vientisumas. Kartu taip išvengiama žalingo varžymosi dėl subsidijų, kai labiau pasiturinčios valstybės narės išlaidomis gali pralenkti kaimynines šalis ir dėl to nukentėtų sanglauda Sąjungos viduje.

1.3. Tinkamų valstybės pagalbos priemonių poreikis

11. Atsižvelgiant į bendras valstybių narių pastangas šalinti COVID-19 protrūkio poveikį jų ekonomikai, šiame komunikate nustatomos pagal ES taisykles valstybių narių turimos galimybės užtikrinti įmonių, ypač MVĮ, kurioms šiuo laikotarpiu staiga pritrūko lėšų, likvidumą ir galimybes gauti finansavimą, kad jos galėtų atsigauti po dabartinės situacijos.

12. 2020 m. kovo 13 d. Komunikate dėl suderinto ekonominio atsako į COVID-19 protrūkį ( 7 ) Komisija išdėstė įvairias valstybėms narėms prieinamas galimybes, kurioms netaikoma ES valstybės pagalbos kontrolė ir kurias jos gali įgyvendinti nedalyvaujant Komisijai. Šios galimybės apima visoms įmonėms taikomas priemones, susijusias su darbo užmokesčio subsidijomis, įmonių pelno ir pridėtinės vertės mokesčių arba socialinio draudimo įmokų mokėjimo sustabdymu arba tiesiogine finansine parama vartotojams dėl atšauktų paslaugų ar bilietų, kurių atitinkami operatoriai nekompensuoja.

▼M2

13. Valstybės narės taip pat gali parengti paramos priemones pagal bendrosios išimties reglamentus ( 8 ) nedalyvaujant Komisijai.

▼B

14. Be to, remiantis SESV 107 straipsnio 3 dalies c punktu ir kaip išsamiau nurodyta Sanavimo ir restruktūrizavimo valstybės pagalbos gairėse, valstybės narės gali pranešti Komisijai apie pagalbos schemas, kuriomis siekiama patenkinti neatidėliotinus likvidumo poreikius ir padėti įmonėms, patiriančioms finansinių sunkumų, taip pat kilusių arba padidėjusių dėl COVID-19 protrūkio ( 9 ).

15. Be to, pagal SESV 107 straipsnio 2 dalies b punktą valstybės narės taip pat gali kompensuoti tiesiogiai dėl protrūkio patirtą žalą labiausiai nukentėjusiuose sektoriuose (pvz., transporto, turizmo, kultūros, apgyvendinimo bei maitinimo paslaugų ir mažmeninės prekybos) veikiančioms įmonėms ir (arba) atšauktų renginių organizatoriams. Valstybės narės gali pranešti apie tokias žalos atlyginimo priemones ir Komisija jas įvertins tiesiogiai pagal SESV 107 straipsnio 2 dalies b punktą ( 10 ). Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių principas „pirmą ir paskutinį kartą“ ( 11 ) netaikomas pagalbai, kurią Komisija pripažįsta suderinama pagal SESV 107 straipsnio 2 dalies b punktą, nes pastaroji pagalba nėra „sanavimo pagalba, restruktūrizavimo pagalba ar laikina restruktūrizavimo parama“, kaip apibrėžta Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių 71 punkte. Todėl pagal SESV 107 straipsnio 2 dalies b punktą valstybės narės gali kompensuoti tiesiogiai dėl COVID-19 protrūkio patirtą žalą įmonėms, kurios yra gavusios pagalbą pagal Sanavimo ir restruktūrizavimo gaires.

▼M5

15a. Vis dėlto pagalba pagal SESV 107 straipsnio 2 dalies b punktą turi būti kompensuojama tiesiogiai COVID-19 protrūkio sukelta žala, pavyzdžiui, žala, kurią tiesiogiai sukėlė ribojamosios priemonės, neleidžiančios pagalbos gavėjui de jure ar de facto vykdyti savo ekonominės veiklos arba konkrečios ar atskiros veiklos dalies ( 12 ).

Tokios priemonės gali apimti priemones, dėl kurių reikia visiškai sustabdyti ekonominę veiklą (pvz., barų, restoranų ar nebūtinų prekių parduotuvių uždarymas) arba ją sustabdyti tam tikrose vietovėse (pvz., skrydžių ar kitų rūšių transporto tam tikrais maršrutais ar į tam tikras paskirties vietas ir iš jų apribojimas ( 13 )). Draudimas aptarnauti didelę dalį tam tikrų kategorijų klientų (pvz., viešbučiams – laisvalaikio keliautojus, specialiai jaunimui apgyvendinimo paslaugas teikiantiems subjektams – mokyklines keliones) taip pat yra priemonė, sukurianti tiesioginę sąsają tarp ypatingo įvykio ir žalos, atsirandančios dėl draudimo aptarnauti tų kategorijų klientus. Ribojamosios priemonės, dėl kurių leidžiama kompensuoti žalą pagal SESV 107 straipsnio 2 dalies b punktą, taip pat gali apimti priemones, kuriomis tam tikruose sektoriuose arba veiklos srityse lankytojų skaičius (pvz., pramoginių renginių, prekybos mugių, sporto renginių) apribojamas iki tokio lygio, kuris yra akivaizdžiai ir reikšmingai žemesnis, nei tas, kuris tomis konkrečiomis aplinkybėmis būtų pasiektas laikantis visuotinai taikomų socialinių kontaktų ribojimo taisyklių arba taisyklių dėl komercinių erdvių pajėgumo (pvz., todėl, kad neįmanoma pakankamai užtikrinti, kad būtų galima parengti protokolus ir juos sėkmingai taikyti siekiant, kad tose vietose būtų laikomasi visuotinai taikomų priemonių). Tokie lankytojų skaičiaus apribojimai gali būti de facto apribojimas tokiais atvejais, kai dėl ekonominių plitimo mažinimo priemonių sustabdoma visa arba pakankamai didelė paveiktos veiklos dalis ( 14 ).

Priešingai, atrodo, kad kitos ribojamosios priemonės (pvz., visuotinai taikomos socialinių kontaktų ribojimo priemonės arba bendrieji sanitariniai suvaržymai, įskaitant priemones, kuriomis tokie bendrieji reikalavimai tik pritaikomi prie tam tikriems sektoriams ar tam tikrų rūšių vietoms būdingų sąlygų) neatitiktų SESV 107 straipsnio 2 dalies b punkto reikalavimų. Panašiai ir kitų rūšių pagalba, kuria apskritai siekiama įveikti ekonomikos nuosmukį, kilusį dėl COVID-19 protrūkio, turi būti vertinama remiantis skirtingu suderinamumo pagrindu pagal SESV 107 straipsnio 3 dalies b punktą, taigi iš esmės remiantis šia laikinąja sistema.

▼M5

15b. Pagal SESV 107 straipsnio 2 dalies b punktą taip pat reikalaujama, kad nebūtų kompensacijos permokos. Gali būti kompensuojama tik dėl ribojamųjų priemonių tiesiogiai atsirandanti žala ir ji turi būti tiksliai apskaičiuota. Todėl svarbu parodyti, kad teikiama pagalba yra kompensuojama tik tiesiogiai priemonės sukelta žala ir iki tokio pelno lygio, kurį pagalbos gavėjas būtų patikimai pasiekęs vykdydamas tą veiklą, kuri yra apribota, jei priemonė nebūtų buvusi taikoma. Atsižvelgiant į užsitęsusią krizę, apskaičiuojant su ribojamosios priemonės taikymu sietiną žalą, kurią galima kompensuoti pagal SESV 107 straipsnio 2 dalies b punktą, į ekonominį poveikį, kurį lemia paklausos ar lankytojų skaičiaus sumažėjimas dėl visuminės paklausos sumažėjimo arba dėl didesnio klientų nenoro burtis viešose vietose, transporto priemonėse ar kitose vietose, arba dėl visuotinai taikomų pajėgumo apribojimų, socialinių kontaktų ribojimo ir pan. priemonių, atsižvelgti negalima.

▼B

16. Siekdama papildyti pirmiau minėtas galimybes, Komisija šiame komunikate nurodo papildomas laikinas valstybės pagalbos priemones, kurias ji laiko suderinamomis pagal SESV 107 straipsnio 3 dalies b punktą ir kurias galima labai greitai patvirtinti, gavus iš atitinkamos valstybės narės pranešimą. Be to, ir toliau galima pranešti apie alternatyvius metodus – tiek apie pagalbos schemas, tiek apie atskiras priemones. Šio komunikato tikslas – nustatyti sistemą, kuri suteiktų galimybę valstybėms narėms įveikti sunkumus, su kuriais įmonės šiuo metu susiduria, kartu išlaikant ES vidaus rinkos vientisumą ir užtikrinant vienodas sąlygas.

▼M1

16a. Be to, Komisija mano, kad, be pagalbos priemonių, kurias leidžiama taikyti pagal SESV 107 straipsnio 3 dalies b punktą, ir esamų galimybių pagal SESV 107 straipsnio 3 dalies c punktą, taip pat labai svarbu paspartinti su COVID-19 susijusius mokslinius tyrimus ir plėtrą, teikti paramą bandymo ir gamybos didinimo įrenginiams, kuriais prisidedama prie kovai su COVID-19 reikalingų produktų kūrimo, taip pat remti kovai su viruso protrūkiu reikalingų produktų gamybą. Todėl šiame komunikate nustatomos sąlygos, kuriomis Komisija tokias priemones laikys suderinamomis su vidaus rinka pagal SESV 107 straipsnio 3 dalies c punktą. Komisija deramai atsižvelgė į bendrą tikslą, kurio siekiama tokiomis pagalbos priemonėmis, ir į tų priemonių teigiamą poveikį siekiant įveikti ekstremalią sveikatos situaciją, sukeltą COVID-19 protrūkio, kartu stengiantis sumažinti galimą neigiamą tokių priemonių poveikį vidaus rinkai.

▼M3

16b. Pagalba, teikiama pagal šį komunikatą remiantis SESV 107 straipsnio 3 dalies b arba c punktu, nepriklauso nuo pagalbos gavėjo gamybos ar kitokios veiklos perkėlimo iš kitos EEE šalies į pagalbą teikiančios valstybės narės teritoriją. Tokia sąlyga atrodytų žalinga vidaus rinkai. Tai nepriklauso nuo to, kiek darbo vietų faktiškai buvo prarasta pradinėje pagalbos gavėjo įmonėje EEE.

▼B

2. SUTARTIES DĖL EUROPOS SĄJUNGOS VEIKIMO 107 STRAIPSNIO 3 DALIES B PUNKTO TAIKOMUMAS

17. Pagal SESV 107 straipsnio 3 dalies b punktą Komisija gali laikyti pagalbą suderinama su vidaus rinka, jei ji skirta „kurios nors valstybės narės ekonomikos dideliems sutrikimams atitaisyti“. Atsižvelgdami į tai, Sąjungos teismai nusprendė, kad sutrikimas turi turėti įtakos visai atitinkamos valstybės narės ekonomikai arba didelei tos ekonomikos daliai, o ne tik vieno iš tos valstybės narės regionų arba teritorijos dalies ekonomikai. Be to, tai atitinka būtinybę tiksliai aiškinti bet kokią išimtinę nuostatą, pavyzdžiui, SESV 107 straipsnio 3 dalies b punktą ( 15 ). Priimdama sprendimus Komisija nuosekliai rėmėsi šiuo aiškinimu ( 16 ).

18. Atsižvelgdama į tai, kad COVID-19 protrūkis daro poveikį visoms valstybėms narėms ir kad suvaldymo priemonės, kurių ėmėsi valstybės narės, daro poveikį įmonėms, Komisija laiko, kad valstybės pagalba yra pagrįsta ir gali būti paskelbta ribotu laikotarpiu suderinama su vidaus rinka pagal SESV 107 straipsnio 3 dalies b punktą, siekiant pašalinti įmonėms iškilusią likvidumo trūkumo problemą ir užtikrinti, kad dėl COVID-19 protrūkio atsiradę sutrikimai nepakenktų įmonių, ypač MVĮ, gyvybingumui.

19. Šiame komunikate Komisija nustato suderinamumo sąlygas, kurias ji iš esmės taikys valstybių narių pagal SESV 107 straipsnio 3 dalies b punktą teikiamai pagalbai. Todėl valstybės narės turi įrodyti, kad valstybės pagalbos priemonės, apie kurias remiantis šiuo komunikatu pranešama Komisijai, yra būtinos, tinkamos ir proporcingos siekiant atitaisyti didelius atitinkamos valstybės narės ekonomikos sutrikimus ir kad visiškai laikomasi visų šiame komunikate nustatytų sąlygų.

▼M2

20. Šiame komunikate aprašytos laikinosios pagalbos priemonės gali būti sumuojamos, laikantis konkrečiuose šio komunikato skirsniuose išdėstytų nuostatų. Šiame komunikate aprašytos laikinosios pagalbos priemonės gali būti sumuojamos su pagal de minimis reglamentus ( 17 ) (teikiama pagalba) arba pagal bendrosios išimties reglamentus ( 18 ) teikiama pagalba, jeigu laikomasi tų reglamentų nuostatų ir sumavimo taisyklių.

▼M2

20a. Pagalba kredito ir finansų įstaigoms pagal šį komunikatą nėra vertinama, išskyrus: i) netiesioginę naudą kredito arba finansų įstaigoms, teikiančioms pagalbą paskolų arba garantijų forma pagal 3.1–3.3 skirsnius, laikantis 3.4 skirsnyje nustatytų apsaugos priemonių, ir ii) pagalbą pagal 3.10 skirsnį, jeigu schema nėra skirta išimtinai finansų sektoriaus darbuotojams.

▼B

3. LAIKINOSIOS VALSTYBĖS PAGALBOS PRIEMONĖS

▼M2

3.1. Ribotos pagalbos sumos

▼B

21. Be jau turimų galimybių, grindžiamų SESV 107 straipsnio 3 dalies c punktu, dabartinėmis aplinkybėmis tinkamas, būtinas ir tikslingas sprendimas gali būti laikina ribota pagalba įmonėms, kurios susiduria su staigiu likvidumo trūkumu ar net jo nebuvimu.

▼M1

22. Komisija laikys, kad tokia valstybės pagalba yra suderinama su vidaus rinka pagal SESV 107 straipsnio 3 dalies b punktą, jeigu bus laikomasi visų šių sąlygų (konkrečios nuostatos dėl pirminės žemės ūkio produktų gamybos, žuvininkystės ir akvakultūros sektorių išdėstytos 23 punkte):

▼M5

a. bendra pagalbos suma neviršija 1,8 mln. EUR vienai įmonei ( 19 ). Pagalba gali būti teikiama tiesioginėmis dotacijomis, mokesčių ir mokėjimų lengvatomis arba kitomis formomis, pavyzdžiui, grąžintinais avansais, garantijomis, paskolomis ir nuosavu kapitalu, su sąlyga, kad bendra tokių priemonių nominalioji vertė neviršija bendros viršutinės ribos – 1,8 mln. EUR vienai įmonei; visos sumos turi būti nurodomos bruto, t. y. prieš mokesčių ar kitokios rinkliavos atskaitymą;

▼B

b. pagalba teikiama pagal schemą, kuriai numatytas tam tikras biudžetas;

▼M1

c. pagalba negali būti teikiama įmonėms, kurios 2019 m. gruodžio 31 d. jau buvo laikomos sunkumų patiriančiomis įmonėmis (apibrėžtomis Bendrajame bendrosios išimties reglamente ( 20 )). ▼C1 Nukrypstant nuo to, kas išdėstyta pirmiau, pagalba gali būti teikiama labai mažoms arba mažosioms įmonėms (kaip apibrėžta Bendrojo bendrosios išimties reglamento I priede), kurios 2019 m. gruodžio 31 d. jau buvo sunkumų patiriančios įmonės, su sąlyga, kad joms pagal nacionalinę teisę netaikoma kolektyvinė nemokumo procedūra ir kad jos negavo sanavimo pagalbos ( 21 ) arba restruktūrizavimo pagalbos ( 22 ).

▼M5

a. bendra pagalbos suma neviršija 1,8 mln. EUR vienai įmonei ( 23 ). Pagalba gali būti teikiama tiesioginėmis dotacijomis, mokesčių ir mokėjimų lengvatomis arba kitomis formomis, pavyzdžiui, grąžintinais avansais, garantijomis, paskolomis ir nuosavu kapitalu, su sąlyga, kad bendra tokių priemonių nominalioji vertė neviršija bendros viršutinės ribos – 1,8 mln. EUR vienai įmonei; visos sumos turi būti nurodomos bruto, t. y. prieš mokesčių ar kitokios rinkliavos atskaitymą;

e. pagalba įmonėms, vykdančioms veiklą žemės ūkio produktų perdirbimo ir prekybos jais srityse ( 24 ), teikiama su sąlyga, kad ji nebus iš dalies ar visiškai perduota pirminiams gamintojams, ir nėra nustatoma remiantis produktų, kuriuos susijusios įmonės pateikė rinkai arba įsigijo iš pirminių gamintojų, kaina arba kiekiu, nebent įsigijimo atveju susijusios įmonės produktų nepateikė rinkai arba juos naudojo ne maisto reikmėms, pavyzdžiui, distiliavimui, metanui išgauti arba kompostavimui.

▼M1

23. Nukrypstant nuo 22 punkto a papunkčio, be 22 punkto b–e papunkčiuose nustatytų sąlygų, žemės ūkio, žuvininkystės ir akvakultūros sektorių įmonėms teikiamai pagalbai taikomos šios specialiosios sąlygos:

▼M5

a. bendra pagalba neviršija 270 000 EUR vienai įmonei, vykdančiai veiklą žuvininkystės ir akvakultūros sektoriuje ( 25 ), arba 225 000 EUR vienai įmonei, vykdančiai veiklą pirminės žemės ūkio produktų gamybos srityje ( 26 ) ( 27 ); pagalba gali būti teikiama tiesioginėmis dotacijomis, mokesčių ir mokėjimų lengvatomis arba kitomis formomis, pavyzdžiui, grąžintinais avansais, garantijomis, paskolomis ir nuosavu kapitalu, su sąlyga, kad bendra tokių priemonių nominalioji vertė neviršija bendros viršutinės ribos – 270 000 EUR arba 225 000 EUR vienai įmonei; visos sumos turi būti nurodomos bruto, t. y. prieš mokesčių ar kitokios rinkliavos atskaitymą;

▼M1

b. pagalba įmonėms, vykdančioms veiklą pirminės žemės ūkio produktų gamybos srityje, negali būti nustatoma remiantis rinkai pateiktų produktų kaina arba kiekiu;

c. pagalba žuvininkystės ir akvakultūros sektoriuje veiklą vykdančioms įmonėms nėra susijusi su jokia Komisijos reglamento (ES) Nr. 717/2014 1 straipsnio 1 dalies a–k punktuose nurodyta pagalba ( 28 );

▼M5

23a. Jeigu įmonė veiklą vykdo keliuose sektoriuose, kuriems pagal 22 punkto a papunktį ir 23 punkto a papunktį taikomos skirtingos didžiausios sumos, atitinkama valstybė narė tinkamomis priemonėmis, pavyzdžiui, atskirdama sąskaitas, užtikrina, kad būtų laikomasi kiekvienai iš tų veiklos rūšių nustatytos atitinkamos viršutinės ribos ir kad nebūtų viršijama bendra didžiausia suma – 1,8 mln. EUR vienai įmonei. Jeigu įmonė vykdo veiklą sektoriuose, kuriems taikomas 23 punkto a papunktis, turėtų būti neviršijama bendra didžiausia suma – 270 000 EUR vienai įmonei.

▼M5

23b. Priemonės, pagal šį komunikatą suteiktos grąžintinų avansų, garantijų, paskolų ar kitų grąžinamųjų priemonių forma, gali būti konvertuojamos į kitų formų pagalbą, pavyzdžiui, dotacijas, su sąlyga, kad konvertavimas atliekamas ne vėliau kaip 2022 m. gruodžio 31 d. ir laikomasi šiame skirsnyje nustatytų sąlygų.

▼B

3.2. Paskolų garantijomis teikiama pagalba

▼M5

24. Siekiant, kad staiga su grynųjų pinigų trūkumu susidūrusios įmonės galėtų užsitikrinti likvidumą, dabartinėmis aplinkybėmis tinkamas, būtinas ir tikslingas sprendimas gali būti valstybės garantijos paskoloms ( 29 ), taikomos ribotos trukmės laikotarpiu ir ribotai paskolos sumai.

▼M2

24a. Pagal 3.2 skirsnį teikiama pagalba nesumuojama su pagalba, teikiama tai pačiai pagrindinei paskolos daliai pagal 3.3 skirsnį, ir atvirkščiai. Pagalba skirtingoms paskoloms, teikiama pagal 3.2 ir 3.3 skirsnius, gali būti sumuojama, jei bendra paskolų suma vienam pagalbos gavėjui neviršija 25 punkto d papunktyje arba 27 punkto d papunktyje nustatytų viršutinių ribų. Pagalbos gavėjas vienu metu gali būti pasinaudoti keliomis 3.2 skirsnyje nurodytomis priemonės, jei bendra kiekvieno pagalbos gavėjo paskolų suma neviršija 25 punkto d ir e papunkčiuose nustatytų viršutinių ribų.

▼M1

25. Komisija laikys, kad tokia atskiroms paskoloms skirtomis naujomis valstybės garantijomis reaguojant į COVID-19 protrūkį teikiama valstybės pagalba yra suderinama su vidaus rinka pagal SESV 107 straipsnio 3 dalies b punktą, jeigu:

a. kiekvienai atskirai paskolai nustatomos minimalios garantijos priemokos, kurios laipsniškai didėja didėjant garantuotos paskolos trukmei, kaip nurodyta šioje lentelėje:



Pagalbos gavėjo rūšis Pirmi metai Antri–treti metai Ketvirti–šešti metai MVĮ 25 baziniai punktai 50 bazinių punktų 100 bazinių punktų Didžiosios įmonės 50 bazinių punktų 100 bazinių punktų 200 bazinių punktų

b. valstybės narės gali pasirinkti kitą galimybę ir pranešti apie schemas, remdamosi pirmiau pateikta lentele, tačiau jomis gali būti moduliuojama kiekvienos atskiros paskolos pagrindinei sumai taikomos garantijos trukmė, garantijos priemokos ir garantijos suma, pvz., mažesnė garantijos suma galėtų kompensuoti ilgesnę trukmę arba leisti taikyti mažesnes garantijos priemokas; fiksuoto dydžio priemoka galėtų būti naudojama visą garantijos laikotarpį, jei ji yra didesnė už pirmų metų minimalias priemokas, nustatytas pirmiau pateiktoje lentelėje kiekvienos rūšies pagalbos gavėjui, pagal šią dalį pakoregavus pagal garantijos trukmę ir garantijos sumą;

▼M5

c. garantija suteikiama ne vėliau kaip 2021 m. gruodžio 31 d.;

d. paskolų, kurių terminas sueina po 2021 m. gruodžio 31 d., bendra suma vienam pagalbos gavėjui neviršija: ▼M1 i. pagalbos gavėjo 2019 m. arba paskutinių metų, kurių informacija turima, metinių darbo užmokesčio išlaidų (įskaitant socialines išlaidas ir išlaidas už personalo narius, kurie dirba įmonėje, tačiau oficialiai įdarbinti subrangovų) dvigubos sumos. Didžiausia paskola 2019 m. sausio 1 d. arba vėliau įkurtoms įmonėms turi neviršyti apytikriai apskaičiuotų metinių darbo užmokesčio išlaidų pirmuosius dvejus veiklos metus arba ii. 25 % visos pagalbos gavėjo 2019 m. apyvartos, arba ▼M2 iii) jei valstybė narė pateikia Komisijai tinkamą pagrindimą (pavyzdžiui, susijusį su tam tikros rūšies įmonių ypatumais), paskolos suma gali būti padidinta, kad per ateinančius 18 mėnesių nuo suteikimo būtų patenkinti MVĮ ( 30 ) likvidumo poreikiai, o per ateinančius 12 mėnesių – didžiųjų įmonių likvidumo poreikiai. Likvidumo poreikius turėtų nustatyti patys paramos gavėjai ( 31 );

▼M5

e. paskolų, kurių terminas sueina iki 2021 m. gruodžio 31 d., pagrindinė suma 25 punkto d papunktyje nustatytą dydį gali viršyti, jei valstybė narė Komisijai pateikia tinkamą pagrindimą ir su sąlyga, kad valstybė narė vis dar užtikrina ir Komisijai įrodo pagalbos proporcingumą;

▼M1

f. garantijos trukmė yra ne ilgesnė kaip šešeri metai, nebent ji būtų moduliuota pagal 25 punkto b papunktį, o valstybės garantija negali viršyti: i. 90 % pagrindinės paskolos sumos, kai nuostolius proporcingai ir vienodomis sąlygomis padengia kredito įstaiga ir valstybė, arba ii. 35 % pagrindinės paskolos sumos, kai nuostoliai pirmiausia priskiriami valstybei ir tik po to – kredito įstaigoms (t. y. pirmojo nuostolio garantija), ir iii. abiem minėtais atvejais, kai paskolos dydis laikui bėgant mažėja, pavyzdžiui, dėl to, kad paskola pradedama grąžinti, garantuojama suma privalo proporcingai mažėti;

g. garantija susijusi su investicinėmis paskolomis ir (arba) su paskolomis apyvartiniam kapitalui finansuoti;

h. garantija negali būti teikiama įmonėms, kurios 2019 m. gruodžio 31 d. jau buvo laikomos sunkumų patiriančiomis įmonėmis (apibrėžtomis Bendrajame bendrosios išimties reglamente ( 32 )). ▼M3 Nukrypstant nuo to, kas išdėstyta pirmiau, pagalba gali būti teikiama labai mažoms arba mažosioms įmonėms (kaip apibrėžta Bendrojo bendrosios išimties reglamento I priede), kurios 2019 m. gruodžio 31 d. jau buvo sunkumų patiriančios įmonės, su sąlyga, kad joms pagal nacionalinę teisę netaikoma kolektyvinė nemokumo procedūra ir kad jos negavo sanavimo pagalbos ( 33 ) arba restruktūrizavimo pagalbos ( 34 ).

▼M5

25a. Garantijos išleistoms naujoms skolos priemonėms, kurios nemokumo bylos atveju yra subordinuotos paprastiesiems privilegijuotiesiems kreditoriams, gali būti suteikiamos taikant garantijos priemokas, kurios yra bent lygios 25 punkto a papunkčio lentelėje nurodytoms garantijų priemokoms, padidintoms 200 bazinių punktų, jai tai yra didžiosios įmonės, ir 150 bazinių punktų, jei tai yra MVĮ. Tokioms skolos priemonių garantijoms taikoma 25 punkto b papunktyje numatyta alternatyvi galimybė. Taip pat turi būti laikomasi 25 punkto c papunkčio, f papunkčio i ir iii papunkčių, g, h ir ha papunkčių ( 35 ). Garantuojamos subordinuotosios skolos suma negali viršyti abiejų šių viršutinių ribų ( 36 ):

i. dviejų trečdalių pagalbos gavėjo metinių darbo užmokesčio išlaidų, jei tai yra didžiosios įmonės, ir metinių pagalbos gavėjo darbo užmokesčio išlaidų, jei tai yra MVĮ, kaip apibrėžta 25 punkto d papunkčio i papunktyje, ir

ii. 8,4 % visos pagalbos gavėjo 2019 m. apyvartos, jei tai yra didžioji įmonė, ir 12,5 % visos pagalbos gavėjo 2019 m. apyvartos, jei tai yra MVĮ.

▼B

3.3. Subsidijuojamomis paskolų palūkanų normomis teikiama pagalba

▼M2

26. Siekiant, kad staiga su grynųjų pinigų trūkumu susidūrusios įmonės galėtų užsitikrinti likvidumą, dabartinėmis aplinkybėmis tinkamas, būtinas ir tikslingas sprendimas gali būti subsidijuojamos palūkanų normos, taikomos ribotam laikotarpiui ir paskolos sumai. Be to, dabartinėmis aplinkybėmis tinkamas, būtinas ir tikslingas sprendimas taip pat gali būti subordinuotoji skola, kuri nemokumo bylos atveju yra subordinuota paprastiesiems privilegijuotiesiems kreditoriams. Tokia skola yra mažiau konkurenciją iškraipanti priemonė nei nuosavo kapitalo ar mišraus kapitalo priemonė, nes įmonei tęsiant veiklą jos negalima automatiškai konvertuoti į nuosavą kapitalą. Todėl pagalba subordinuotąja skola ( 37 ) turi atitikti numatytas skolos priemonėms skirto 3.3 skirsnio sąlygas. Tačiau dėl to, panašiai kaip dėl kapitalo paramos, padidėja įmonių gebėjimas prisiimti pirmaeilę skolą, todėl dėl kredito rizikos papildomai taikomas papildomas antkainis ir papildomas apribojimas dėl sumos, palyginti su pirmaeile skola (vienas trečdalis didžiosioms įmonėms ir pusė sumos MVĮ, kaip apibrėžta 27 punkto d papunkčio i arba ii papunkčiuose). Kad būtų užtikrintos vienodos sąlygos, viršijus šias viršutines ribas, subordinuotoji skola turėtų būti vertinama pagal 3.11 skirsnyje nustatytas rekapitalizavimo dėl COVID-19 priemonėms taikomas sąlygas.

▼M2

26a. Pagalba, teikiama pagal 3.3 skirsnį, negali būti sumuojama su pagalba, teikiama tai pačiai pagrindinei paskolos daliai pagal 3.2 skirsnį, ir atvirkščiai. Pagalba skirtingoms paskoloms, teikiama pagal 3.2 ir 3.3 skirsnius, gali būti sumuojama, jeigu bendra paskolų suma vienam pagalbos gavėjui neviršija 25 punkto d papunktyje arba 27 punkto d papunktyje nustatytų ribų. Kartu pagalbos gavėjas gali pasinaudoti keliomis 3.3 skirsnyje nurodytomis priemonėmis, jeigu bendra paskolų suma vienam pagalbos gavėjui neviršija 27 punkto d ir e papunkčiuose nustatytų viršutinių ribų.

▼M1

27. Komisija laikys, kad reaguojant į COVID-19 protrūkį valstybės paskolų subsidijomis teikiama valstybės pagalba yra suderinama su vidaus rinka pagal SESV 107 straipsnio 3 dalies b punktą, jeigu bus laikomasi toliau nurodytų sąlygų:

▼M5

a. paskolos gali būti teikiamos sumažintomis palūkanų normomis, kurios yra bent lygios bazinei normai (1 metų IBOR arba Komisijos paskelbtai lygiavertei normai ( 38 )), galiojančiai 2020 m. sausio 1 d. arba pranešimo momentu, pridėjus toliau pateikiamoje lentelėje nurodytas kredito rizikos maržas ( 39 ):



Pagalbos gavėjo rūšis Kredito rizikos marža 1 metais Kredito rizikos marža 2–3 metais Kredito rizikos marža 4–6 metais MVĮ 25 baziniai punktai 50 bazinių punktų 100 bazinių punktų Didžiosios įmonės 50 bazinių punktų 100 bazinių punktų 200 bazinių punktų

▼M1

b. valstybės narės gali pasirinkti kitą galimybę ir pranešti apie schemas, remdamosi pirmiau pateikta lentele, tačiau jomis gali būti moduliuojamas paskolos terminas ir kredito rizikos maržų dydis, pavyzdžiui, per visą paskolos laikotarpį gali būti taikoma fiksuota kredito rizikos marža, jei kiekvienos rūšies pagalbos gavėjams ji viršija mažiausią kredito rizikos maržą 1-aisiais metais, pakoregavus pagal paskolos terminą remiantis šia pastraipa ( 40 );

▼M5

c. paskolų sutartys pasirašomos ne vėliau kaip 2021 m. gruodžio 31 d. ir galioja ne ilgiau kaip šešerius metus, nebent būtų moduliuojamos pagal 27 punkto b papunktį;

d. paskolų, kurių terminas sueina po 2021 m. gruodžio 31 d., bendra suma vienam pagalbos gavėjui neviršija: ▼M1 i. pagalbos gavėjo 2019 m. arba paskutinių metų, kurių informacija turima, metinių darbo užmokesčio išlaidų (įskaitant socialines išlaidas ir išlaidas už personalo narius, kurie dirba įmonėje, tačiau oficialiai įdarbinti subrangovų) dvigubos sumos. Didžiausia paskola 2019 m. sausio 1 d. arba vėliau įkurtoms įmonėms turi neviršyti apytikriai apskaičiuotų metinių darbo užmokesčio išlaidų pirmuosius dvejus veiklos metus arba ii. 25 % visos pagalbos gavėjo 2019 m. apyvartos, arba ▼M2 iii. jei valstybė narė pateikia Komisijai tinkamą pagrindimą (pavyzdžiui, susijusį su tam tikros rūšies įmonių ypatumais), paskolos suma gali būti padidinta, kad per ateinančius 18 mėnesių nuo suteikimo būtų patenkinti MVĮ ( 41 ) likvidumo poreikiai, o per ateinančius 12 mėnesių – didžiųjų įmonių likvidumo poreikiai. Likvidumo poreikius turėtų nustatyti patys paramos gavėjai ( 42 );

▼M5

e. paskolų, kurių terminas sueina iki 2021 m. gruodžio 31 d., pagrindinė suma 27 punkto d papunktyje nustatytą dydį gali viršyti, jei valstybė narė Komisijai pateikia tinkamą pagrindimą ir su sąlyga, kad valstybė narė vis dar užtikrina ir Komisijai įrodo pagalbos proporcingumą;

▼M1

f. paskola turi būti susijusi su investicijų ir (arba) su apyvartinio kapitalo poreikiais;

g. paskola negali būti teikiama įmonėms, kurios 2019 m. gruodžio 31 d. jau buvo laikomos sunkumų patiriančiomis įmonėmis (apibrėžtomis Bendrajame bendrosios išimties reglamente ( 43 )). ▼M3 Nukrypstant nuo to, kas išdėstyta pirmiau, pagalba gali būti teikiama labai mažoms arba mažosioms įmonėms (kaip apibrėžta Bendrojo bendrosios išimties reglamento I priede), kurios 2019 m. gruodžio 31 d. jau buvo sunkumų patiriančios įmonės, su sąlyga, kad joms pagal nacionalinę teisę netaikoma kolektyvinė nemokumo procedūra ir kad jos negavo sanavimo pagalbos ( 44 ) arba restruktūrizavimo pagalbos ( 45 ).

▼M5

27a. Skolos priemonės, kurios nemokumo bylos atveju yra subordinuotos paprastiesiems privilegijuotiesiems kreditoriams, gali būti suteikiamos taikant mažesnes palūkanų normas, kurios yra bent lygios 27 punkto a papunkčio lentelėje nurodytai bazinei normai ir kredito rizikos maržoms, padidintoms 200 bazinių punktų, jei tai yra didžiosios įmonės, ir 150 bazinių punktų, jei tai yra MVĮ. Tokioms skolos priemonėms taikoma 27 punkto b papunktyje numatyta alternatyvi galimybė. Taip pat turi būti laikomasi 27 punkto c, f, g ir ga papunkčių. Priemonės suderinamumas su vidaus rinka nustatomas pagal 3.11 skirsnį, jei subordinuotosios skolos suma viršija abi toliau nurodytas ribas ( 46 ):

i. dviejų trečdalių pagalbos gavėjo metinių darbo užmokesčio išlaidų, jei tai yra didžiosios įmonės, ir metinių pagalbos gavėjo darbo užmokesčio išlaidų, jei tai yra MVĮ, kaip apibrėžta 27 punkto d papunkčio i papunktyje, ir

ii. 8,4 % visos pagalbos gavėjo 2019 m. apyvartos, jei tai yra didžioji įmonė, ir 12,5 % visos pagalbos gavėjo 2019 m. apyvartos, jei tai yra MVĮ.

▼B

3.4. Garantijomis ir paskolomis, teikiamomis per kredito ar kitas finansų įstaigas, teikiama pagalba

▼M4

28. Įmonėms, staiga susidūrusioms su likvidumo trūkumu, šio komunikato 3.1, 3.2, 3.3 ir 3.12 skirsniuose numatyta pagalba garantijomis ir paskolomis gali būti teikiama tiesiogiai arba per kredito įstaigas ir kitas finansų įstaigas, kaip antai finansų tarpininkus. Pastaruoju atveju turi būti laikomasi toliau nurodytų sąlygų.

▼B

29. Nors tokia pagalba yra tiesiogiai skirta įmonėms, staiga susidūrusioms su likvidumo trūkumu, o ne kredito ar kitoms finansų įstaigoms, ji pastarosioms taip pat gali suteikti netiesioginės naudos. Vis dėlto tokios netiesioginės pagalbos tikslas nėra išsaugoti ar atkurti kredito įstaigų gyvybingumą, likvidumą ar mokumą. Todėl Komisija mano, kad tokia pagalba neturėtų būti laikoma nepaprastąja viešąja finansine parama pagal Bankų gaivinimo ir pertvarkymo direktyvos 2 straipsnio 1 dalies 28 punktą ir Bendro pertvarkymo mechanizmo reglamento 3 straipsnio 1 dalies 29 punktą ir neturėtų būti vertinama pagal bankų sektoriui taikomas valstybės pagalbos taisykles ( 47 ).

30. Bet kuriuo atveju, siekiant apriboti nereikalingą konkurencijos iškraipymą, tikslinga nustatyti tam tikras apsaugos priemones, susijusias su galima netiesiogine pagalba kredito ar kitoms finansų įstaigoms.

▼M2

31. Kredito ar kitos finansų įstaigos turėtų, kiek įmanoma, sudaryti sąlygas, kad valstybės garantijos arba subsidijuojamų paskolų palūkanų normų nauda pasiektų galutinius pagalbos gavėjus. Finansų tarpininkas turi turėti galimybę įrodyti, kad jis naudoja mechanizmą, kuriuo užtikrinama, kad nauda, kurią sudaro didesnė finansavimo apimtis, rizikingesni portfeliai, mažesni užtikrinimo priemonės reikalavimai, mažesnės garantijos priemokos arba mažesnės palūkanos, nei būtų be tokių valstybės garantijų ar paskolų, kiek įmanoma, būtų perduota galutiniams pagalbos gavėjams.

▼M1

3.5. Trumpalaikis eksporto kredito draudimas

32. Komisijos komunikate dėl trumpalaikio eksporto kredito draudimo (toliau – TEKD komunikatas) nustatoma, kad parduotina rizika neapdraudžiama valstybių narių remiamu eksporto kredito draudimu. Todėl Komisija, atsižvelgdama į dabartinį COVID-19 protrūkį ir surengusi viešas konsultacijas dėl trumpalaikio eksporto kredito draudimo prieinamumo eksportui į visas šiuo metu parduotinos rizikos šalis, nustatė, kad trumpalaikiams eksporto kreditams apdrausti privataus draudimo pajėgumų apskritai nepakanka ir kad parduotinos rizikos draudimas laikinai neprieinamas.

▼M5

33. Šiomis aplinkybėmis Komisija visą komercinę ir politinę riziką, susijusią su eksportu į TEKD komunikato priede išvardytas šalis, laiko laikinai neparduotina iki 2021 m. gruodžio 31 d.

▼M1

3.6. Pagalba su COVID-19 susijusiems moksliniams tyrimams ir plėtrai

34. Siekiant įveikti dabartinę ekstremalią sveikatos krizę, labai svarbu ne tik išnaudoti turimas galimybes, grindžiamas SESV 107 straipsnio 3 dalies c punktu, bet ir sudaryti palankesnes sąlygas su COVID-19 susijusiems moksliniams tyrimams ir plėtrai (toliau – MTP).

35. Komisija laikys, kad pagalba MTP projektams, kuriuos įgyvendinant vykdomi reikalingi su COVID-19 ir su kitais virusais susiję MTP ( 48 ), įskaitant projektus, kuriems pagal programos „Horizontas 2020“ MVĮ priemonę suteiktas kokybę rodantis pažangumo ženklas, susijęs su kova su COVID-19, yra suderinama su vidaus rinka, jeigu bus laikomasi visų šių sąlygų:

▼M5

a. pagalba teikiama tiesioginėmis dotacijomis, grąžintinais avansais arba mokesčių lengvatomis iki 2021 m. gruodžio 31 d.;

▼M1

b. projektų, pradėtų nuo 2020 m. vasario 1 d., arba projektų, kuriems suteiktas kokybę rodantis pažangumo ženklas, susijęs su kova su COVID-19, atveju pagalba laikoma turinčia skatinamąjį poveikį; projektų, pradėtų iki 2020 m. vasario 1 d., atveju pagalba laikoma turinčia skatinamąjį poveikį, jei ji būtina projektui paspartinti arba jo apimčiai išplėsti. Tokiais atvejais pagalbos skyrimo kriterijus atitinka tik papildomos išlaidos, susijusios su spartinimo pastangomis arba platesne apimtimi;

c. tinkamomis finansuoti gali būti laikomos visos MTP projekto vykdymo laikotarpiu būtinos išlaidos, įskaitant, be kita ko, personalo išlaidas, išlaidas skaitmeninei ir kompiuterinei įrangai, diagnostikos priemonėms, duomenų rinkimo ir tvarkymo priemonėms, MTP paslaugoms, ikiklinikiniams ir klinikiniams tyrimams (I–IV tyrimų etapais), patentų ir kito nematerialiojo turto įsigijimui, patvirtinimui ir apsaugai, išlaidos, patirtos siekiant gauti atitikties vertinimus ir (arba) leidimus, būtinus prekybai naujomis ir patobulintomis vakcinomis ir vaistiniais preparatais, medicinos priemonėmis, ligoninių ir medicinos reikmenimis, dezinfekavimo priemonėmis ir asmeninėmis apsaugos priemonėmis; IV etapo tyrimai yra tinkami finansuoti, jei jie sudaro sąlygas tolesnei mokslinei ar technologinei pažangai;

d. pagalbos intensyvumas kiekvienam pagalbos gavėjui gali apimti 100 % tinkamų finansuoti fundamentinių tyrimų išlaidų ir neviršija 80 % tinkamų finansuoti pramoninių tyrimų ir eksperimentinės plėtros išlaidų ( 49 );

e. pramoniniams tyrimams ir eksperimentinei plėtrai teikiamos pagalbos intensyvumas gali būti padidintas 15 procentinių punktų, jei mokslinių tyrimų projektą remia daugiau nei viena valstybė narė arba jis vykdomas tarpvalstybiniu mastu bendradarbiaujant su mokslinių tyrimų organizacijomis ar kitomis įmonėmis;

f. pagal šią priemonę teikiama pagalba gali būti derinama su tų pačių tinkamų finansuoti išlaidų dengimo parama iš kitų šaltinių, jei bendra pagalba neviršija d ir e punktuose nustatytų viršutinių ribų;

g. pagalbos gavėjas įsipareigoja nediskriminacinėmis rinkos sąlygomis suteikti neišimtines licencijas tretiesiems asmenims EEE;

h. pagalba negali būti teikiama įmonėms, kurios 2019 m. gruodžio 31 d. jau buvo laikomos sunkumų patiriančiomis įmonėmis (apibrėžtomis Bendrajame bendrosios išimties reglamente ( 50 )). ▼M3 Nukrypstant nuo to, kas išdėstyta pirmiau, pagalba gali būti teikiama labai mažoms arba mažosioms įmonėms (kaip apibrėžta Bendrojo bendrosios išimties reglamento I priede), kurios 2019 m. gruodžio 31 d. jau buvo sunkumų patiriančios įmonės, su sąlyga, kad joms pagal nacionalinę teisę netaikoma kolektyvinė nemokumo procedūra ir kad jos negavo sanavimo pagalbos ( 51 ) arba restruktūrizavimo pagalbos ( 52 ).

▼M1

3.7. Bandymo ir gamybos apimties didinimo infrastruktūrai skirta investicinė pagalba

36. Be esamų galimybių remiantis SESV 107 straipsnio 3 dalies c punktu, labai svarbu remti bandymo ir gamybos apimties didinimo infrastruktūrą, kuri padeda kurti kovai su COVID-19 reikalingus produktus.

37. Todėl Komisija laikys, kad investicinė pagalba bandymo ir gamybos apimties didinimo infrastruktūrai, kuri yra būtina 3.8 skirsnyje nurodytiems kovai su COVID-19 reikalingiems produktams kurti, bandyti ir jų gamybos apimčiai didinti iki pirmo pramoninio diegimo prieš masinę gamybą, statyti arba modernizuoti, yra suderinama su vidaus rinka, jeigu laikomasi šių sąlygų:

a. pagalba teikiama bandymo ir gamybos apimties didinimo infrastruktūros, kuri yra būtina kovai su COVID-19 reikalingiems vaistiniams preparatams (įskaitant vakcinas) ir gydymo priemonėms, jų tarpiniams produktams, vaistų veikliosioms medžiagoms ir žaliavoms, medicinos priemonėms, ligoninių ir medicinos reikmenims (įskaitant ventiliatorius, apsauginius drabužius bei priemones, taip pat diagnostikos priemones) ir būtinoms žaliavoms, dezinfekavimo priemonėms ir jų tarpiniams produktams bei jų gamybai reikalingoms cheminėms medžiagoms, taip pat duomenų rinkimo ir (arba) tvarkymo priemonėms kurti, bandyti ir jų gamybos apimčiai didinti iki pirmo pramoninio diegimo prieš masinę gamybą, statybai arba modernizavimui;

▼M5

b. pagalba teikiama tiesioginėmis dotacijomis, mokesčių lengvatomis arba grąžintinais avansais iki 2021 m. gruodžio 31 d.;

▼M1

c. projektų, pradėtų nuo 2020 m. vasario 1 d., atveju pagalba laikoma turinčia skatinamąjį poveikį; projektų, pradėtų iki 2020 m. vasario 1 d., atveju pagalba laikoma turinčia skatinamąjį poveikį, jei ji būtina projektui paspartinti arba jo apimčiai išplėsti. Tokiais atvejais pagalbos skyrimo kriterijus atitinka tik papildomos išlaidos, susijusios su spartinimo pastangomis arba platesne apimtimi;

d. investicinis projektas užbaigiamas per šešis mėnesius nuo pagalbos suteikimo dienos. Investicinis projektas laikomas užbaigtu, kai užbaigtu jį pripažįsta nacionalinės valdžios institucijos. Jei šešių mėnesių termino nesilaikoma, už kiekvieną vėlavimo mėnesį grąžinama 25 % tiesioginėmis dotacijomis ar mokesčių lengvatomis suteiktos pagalbos sumos, išskyrus atvejus, kai vėluojama dėl priežasčių, kurių pagalbos gavėjas negali kontroliuoti. Jei termino laikomasi, grąžintinais avansais teikiama pagalba yra paverčiama dotacijomis; jei ne, grąžintinas avansas grąžinamas lygiomis metinėmis dalimis per penkerius metus nuo pagalbos suteikimo dienos;

e. tinkamos finansuoti išlaidos – tai investicinės sąnaudos, būtinos bandymo ir gamybos apimties didinimo infrastruktūrai, kuri reikalinga a punkte išvardytiems produktams kurti, įdiegti. Pagalbos intensyvumas neviršija 75 % tinkamų finansuoti išlaidų;

f. didžiausias leistinas tiesioginės dotacijos arba mokesčių lengvatos pagalbos intensyvumas gali būti papildomai padidintas 15 procentinių punktų, jeigu investavimas užbaigiamas per du mėnesius nuo pagalbos suteikimo dienos arba mokesčių lengvatos taikymo dienos arba jeigu paramą teikia daugiau nei viena valstybė narė. Jeigu pagalba teikiama grąžintinais avansais ir investavimas užbaigiamas per du mėnesius arba jeigu paramą teikia daugiau nei viena valstybė narė, gali būti skiriama dar 15 procentinių punktų;

g. pagalba pagal šią priemonę nederinama su kita investicine pagalba toms pačioms tinkamoms finansuoti išlaidoms padengti;

h. nuostolių padengimo garantija gali būti suteikta kartu su tiesiogine dotacija, mokesčių lengvata ar grąžintinu avansu arba kaip atskira pagalbos priemonė; nuostolių padengimo garantija suteikiama per vieną mėnesį nuo įmonės paraiškos pateikimo; kompensuotina nuostolių suma nustatoma praėjus penkeriems metams nuo investavimo užbaigimo. Kompensacijos suma apskaičiuojama kaip skirtumas tarp, viena vertus, investicinių sąnaudų, pagrįsto pelno, t. y. 10 % per metus nuo per penkerius metus patirtų investicinių sąnaudų, ir veiklos sąnaudų sumos ir, kita vertus, gautos tiesioginės dotacijos, penkerių metų pajamų ir projekto galutinės vertės sumos;

i. kaina už bandymo ir gamybos apimties didinimo infrastruktūros teikiamas paslaugas atitinka rinkos kainą;

▼M2

j) bandymo ir gamybos apimties didinimo infrastruktūra yra skaidriai ir nediskriminuojamai atveriama ir prieinama keliems naudotojams. Įmonėms, kurios finansavo ne mažiau kaip 10 % investicinių sąnaudų, gali būti suteikta lengvatinė prieiga palankesnėmis sąlygomis;

▼M1

k. pagalba negali būti teikiama įmonėms, kurios 2019 m. gruodžio 31 d. jau buvo laikomos sunkumų patiriančiomis įmonėmis (apibrėžtomis Bendrajame bendrosios išimties reglamente ( 53 )). ▼M3 Nukrypstant nuo to, kas išdėstyta pirmiau, pagalba gali būti teikiama labai mažoms arba mažosioms įmonėms (kaip apibrėžta Bendrojo bendrosios išimties reglamento I priede), kurios 2019 m. gruodžio 31 d. jau buvo sunkumų patiriančios įmonės, su sąlyga, kad joms pagal nacionalinę teisę netaikoma kolektyvinė nemokumo procedūra ir kad jos negavo sanavimo pagalbos ( 54 ) arba restruktūrizavimo pagalbos ( 55 ).

▼M1

3.8. Investicinė pagalba kovai su COVID-19 reikalingų produktų gamybai

38. Be esamų galimybių remiantis SESV 107 straipsnio 3 dalies c punktu, labai svarbu sudaryti palankesnes sąlygas kovai su COVID-19 reikalingų produktų gamybai. Tai gali būti: atitinkami vaistiniai preparatai (įskaitant vakcinas) ir gydymo priemonės, jų tarpiniai produktai, vaistų veikliosios medžiagos ir žaliavos; medicinos priemonės, ligoninių ir medicinos reikmenys (įskaitant ventiliatorius, apsauginius drabužius bei priemones, taip pat diagnostikos priemones) ir būtinos žaliavos; dezinfekavimo priemonės ir jų tarpiniai produktai bei jų gamybai būtinos cheminės žaliavos; duomenų rinkimo ir (arba) tvarkymo priemonės.

39. Komisija laikys, kad investicinė pagalba kovai su COVID-19 produktų gamybai yra suderinama su vidaus rinka, jeigu bus laikomasi toliau nurodytų sąlygų:

a. investicinė pagalba teikiama toliau nurodytiems kovai su COVID-19 reikalingiems produktams gaminti: atitinkamiems vaistiniams preparatams (įskaitant vakcinas) ir gydymo priemonėms, jų tarpiniams produktams, vaistų veikliosioms medžiagoms ir žaliavoms; medicinos priemonėms, ligoninių ir medicinos reikmenims (įskaitant ventiliatorius, apsauginius drabužius bei priemones, taip pat diagnostikos priemones) ir būtinoms žaliavoms; dezinfekavimo priemonėms ir jų tarpiniams produktams bei jų gamybai būtinoms cheminėms žaliavoms; duomenų rinkimo ir (arba) tvarkymo priemonėms;

▼M5

b. pagalba teikiama tiesioginėmis dotacijomis, mokesčių lengvatomis arba grąžintinais avansais iki 2021 m. gruodžio 31 d.;

▼M1

c. projektų, pradėtų nuo 2020 m. vasario 1 d., atveju pagalba laikoma turinčia skatinamąjį poveikį; projektų, pradėtų iki 2020 m. vasario 1 d., atveju pagalba laikoma turinčia skatinamąjį poveikį, jei ji būtina projektui paspartinti arba jo apimčiai išplėsti. Tokiais atvejais pagalbos skyrimo kriterijus atitinka tik papildomos išlaidos, susijusios su spartinimo pastangomis arba platesne apimtimi;

d. investicinis projektas užbaigiamas per šešis mėnesius nuo pagalbos suteikimo dienos. Investicinis projektas laikomas užbaigtu, kai užbaigtu jį pripažįsta nacionalinės valdžios institucijos. Jei šešių mėnesių termino nesilaikoma, už kiekvieną vėlavimo mėnesį turi būti grąžinta 25 % tiesioginių dotacijų arba mokesčių lengvatų forma suteiktos pagalbos sumos, išskyrus atvejus, kai vėluojama dėl priežasčių, kurių pagalbos gavėjas negali kontroliuoti. Jei termino laikomasi, grąžintinais avansais teikiama pagalba yra paverčiama dotacijomis; jei ne, grąžintinas avansas grąžinamas lygiomis metinėmis dalimis per penkerius metus nuo pagalbos suteikimo dienos;

e. tinkamos finansuoti išlaidos yra susijusios su visomis investicinėmis sąnaudomis, būtinomis a punkte išvardytiems produktams gaminti, ir su naujų gamybos įrenginių bandymo sąnaudomis. Pagalbos intensyvumas neviršija 80 % tinkamų finansuoti išlaidų;

f. didžiausias leistinas tiesioginės dotacijos arba mokesčių lengvatos pagalbos intensyvumas gali būti papildomai padidintas 15 procentinių punktų, jeigu investavimas užbaigiamas per du mėnesius nuo pagalbos suteikimo dienos arba mokesčių lengvatos taikymo dienos arba jeigu paramą teikia daugiau nei viena valstybė narė. Jeigu pagalba teikiama grąžintinais avansais ir investavimas užbaigiamas per du mėnesius arba jeigu paramą teikia daugiau nei viena valstybė narė, gali būti skiriama dar 15 procentinių punktų;

g. pagalba pagal šią priemonę nederinama su kita investicine pagalba toms pačioms tinkamoms finansuoti išlaidoms padengti;

h. nuostolių padengimo garantija gali būti suteikta kartu su tiesiogine dotacija, mokesčių lengvata ar grąžintinu avansu arba kaip atskira pagalbos priemonė; nuostolių padengimo garantija suteikiama per vieną mėnesį nuo įmonės paraiškos pateikimo; kompensuotina nuostolių suma nustatoma praėjus penkeriems metams nuo investavimo užbaigimo. Kompensacijos suma apskaičiuojama kaip skirtumas tarp, viena vertus, investicinių sąnaudų, pagrįsto pelno, t. y. 10 % per metus nuo per penkerius metus patirtų investicinių sąnaudų, ir veiklos sąnaudų sumos ir, kita vertus, gautos tiesioginės dotacijos, penkerių metų pajamų ir projekto galutinės vertės sumos;

i. pagalba negali būti teikiama įmonėms, kurios 2019 m. gruodžio 31 d. jau buvo laikomos sunkumų patiriančiomis įmonėmis (apibrėžtomis Bendrajame bendrosios išimties reglamente ( 56 )). ▼M3 Nukrypstant nuo to, kas išdėstyta pirmiau, pagalba gali būti teikiama labai mažoms arba mažosioms įmonėms (kaip apibrėžta Bendrojo bendrosios išimties reglamento I priede), kurios 2019 m. gruodžio 31 d. jau buvo sunkumų patiriančios įmonės, su sąlyga, kad joms pagal nacionalinę teisę netaikoma kolektyvinė nemokumo procedūra ir kad jos negavo sanavimo pagalbos ( 57 ) arba restruktūrizavimo pagalbos ( 58 ).

▼M1

3.9. Mokesčių ir (arba) socialinio draudimo įmokų atidėjimo forma teikiama pagalba

40. Mokesčių ir (arba) socialinio draudimo įmokų mokėjimo atidėjimas gali būti vertinga priemonė siekiant sumažinti įmonių (įskaitant savarankiškai dirbančius asmenis) likvidumo suvaržymus ir išsaugoti darbo vietas. Kai toks atidėjimas taikomas visuotinai ir juo nepalaikomos tam tikros įmonės arba tam tikrų prekių gamyba, SESV 107 straipsnio 1 dalis jam netaikoma. Jeigu jis taikomas, pavyzdžiui, tik tam tikriems sektoriams, regionams ar tam tikrų rūšių įmonėms, jis yra laikomas pagalba, kaip apibrėžta SESV 107 straipsnio 1 dalyje ( 59 ).

▼M5

41. Suderinamomis su vidaus rinka pagal SESV 107 straipsnio 3 dalies b punktą Komisija laikys pagalbos schemas, kurias sudaro laikinas mokesčių ar socialinio draudimo įmokų atidėjimas, taikomas įmonėms (įskaitant savarankiškai dirbančius asmenis), kurios itin nukentėjo nuo COVID-19 protrūkio, pavyzdžiui, kurios veikia konkrečiuose sektoriuose, regionuose arba yra tam tikro dydžio. Tai taip pat taikoma numatytoms priemonėms, susijusioms su mokestinėmis ir socialinio draudimo prievolėmis, kuriomis siekiama sumažinti pagalbos gavėjų patiriamus likvidumo suvaržymus, įskaitant (bet tuo neapsiribojant) dalimis mokėtinų mokėjimų atidėjimą, geresnes sąlygas pasinaudoti mokestinių skolų mokėjimo planais ir laikotarpiais be palūkanų mokėjimo, mokestinių skolų išieškojimo sustabdymą ir pagreitintą mokesčių grąžinimą. Pagalba suteikiama iki 2021 m. gruodžio 31 d., o atidėjimo terminas sueina ne vėliau kaip 2022 m. gruodžio 31 d.

▼M1

3.10. Darbo užmokesčio subsidijomis darbuotojams, siekiant išvengti atleidimo iš darbo per COVID-19 protrūkį, teikiama pagalba

▼M3

42. iekdamos išsaugoti darbo vietas, valstybės narės gali padėti padengti darbo užmokesčio išlaidas įmonėms, kurios kitu atveju dėl COVID-19 protrūkio turėtų atleisti darbuotojus, arba darbo užmokestį atitinkančias pajamas savarankiškai dirbantiems asmenims, kurie dėl COVID-19 protrūkio priėmus nacionalines priemones sustabdė arba sumažino savo veiklą. Jei tokios paramos schemos taikomos visai ekonomikai, Sąjungos valstybės pagalbos kontrolė joms nebetaikoma, kadangi jos nėra atrankinės. Priešingai, jei tos schemos taikomos tik tam tikriems sektoriams, regionams ar tam tikrų rūšių įmonėms, laikoma, kad jos suteikia įmonėms atrankųjį pranašumą.

▼M1

43. Jei tokios priemonės yra laikomos pagalba, Komisija jas laikys suderinamomis su vidaus rinka pagal SESV 107 straipsnio 3 dalies b punktą, jeigu bus laikomasi toliau nurodytų sąlygų:

▼M3

a. pagalba siekiama išvengti darbuotojų atleidimo per COVID-19 protrūkį (ir užtikrinti savarankiškai dirbančių asmenų verslo veiklos tęsimą);

▼M1

b. pagalba teikiama pagal schemas tam tikrų sektorių, regionų arba tam tikro dydžio įmonėms, kurios itin nukentėjo nuo COVID-19 protrūkio;

▼M5

c. individuali pagalba kaip darbo užmokesčio subsidija suteikiama ne vėliau kaip 2021 m. gruodžio 31 d. darbuotojams, kurie priešingu atveju dėl verslo veiklos sustabdymo arba masto sumažinimo, kurį nulėmė COVID-19 protrūkis, būtų buvę atleisti (arba savarankiškai dirbantiems asmenims, kurių verslo veiklą neigiamai paveikė COVID-19 protrūkis), su sąlyga, kad pagalbą gaunantys darbuotojai visą pagalbos teikimo laikotarpį liktų nepertraukiamai įdarbinti (arba su sąlyga, kad atitinkama savarankiškai dirbančių asmenų verslo veikla būtų palaikoma visą laikotarpį, kuriuo teikiama pagalba);

d. mėnesinė darbo užmokesčio subsidija neviršija 80 % pagalbą gaunančio darbuotojo mėnesinio bruto darbo užmokesčio (įskaitant darbdavio mokamas socialinio draudimo įmokas) (arba 80 % vidutinį mėnesinį darbo užmokestį atitinkančių savarankiškai dirbančio asmens pajamų). Valstybės narės, visų pirma mažo darbo užmokesčio kategorijų atveju, taip pat gali pranešti apie alternatyvius pagalbos intensyvumo skaičiavimo metodus, pavyzdžiui, apie atitinkamų darbuotojų nacionalinio darbo užmokesčio vidurkio, minimaliojo darbo užmokesčio arba mėnesinių bruto darbo užmokesčio išlaidų (arba mėnesinį darbo užmokestį atitinkančių savarankiškai dirbančių asmenų pajamų) prieš COVID-19 protrūkį naudojimą, su sąlyga, kad bus išlaikytas pagalbos proporcingumas;

▼M1

e. darbo užmokesčio subsidija gali būti derinama su kitomis visuotinai prieinamomis arba atrankiosiomis užimtumo rėmimo priemonėmis, jeigu teikiant bendrą paramą atitinkamų darbuotojų darbo užmokesčio išlaidos nėra kompensuojamos per daug. Darbo užmokesčio subsidijos taip pat gali būti derinamos su mokesčių atidėjimu ir socialinio draudimo įmokų mokėjimo atidėjimu.

▼M2

43a. Tiek, kiek tokia schema taip pat taikoma kredito ar finansų įstaigų darbuotojams, bet kokios pagalbos tokioms įstaigoms tikslas nėra išsaugoti ar atkurti jų gyvybingumą, likvidumą ar mokumą, nes svarbiausias tokios pagalbos tikslas yra socialinis ( 60 ). Todėl Komisija mano, kad tokia pagalba neturėtų būti laikoma nepaprastąja viešąja finansine parama pagal BGPD 2 straipsnio 1 dalies 28 punktą ir BPMR 3 straipsnio 1 dalies 29 punktą ir neturėtų būti vertinama pagal bankų sektoriui taikomas valstybės pagalbos taisykles. ( 61 )

3.11. Rekapitalizavimo priemonės

44. Vadovaujantis ES valstybės pagalbos taisyklėmis, pagal šią laikinąją sistemą nustatomi kriterijai, pagal kuriuos valstybės narės gali teikti viešąją paramą nuosavo kapitalo ir (arba) mišraus kapitalo priemonėmis dėl COVID-19 protrūkio finansinių sunkumų patiriančioms įmonėms ( 62 ). Ja siekiama užtikrinti, kad dėl ekonomikos sutrikdymo įmonės, kurios iki COVID-19 protrūkio buvo gyvybingos, be reikalo nepasitrauktų iš rinkos. Todėl rekapitalizavimas neturi viršyti minimumo, būtino pagalbos gavėjo gyvybingumui užtikrinti, ir neturėtų būti didesnis, nei reikia iki COVID-19 protrūkio buvusiai pagalbos gavėjo kapitalo struktūrai atkurti. Didžiosios įmonės turi pranešti, kaip gauta pagalba remiama jų veikla, laikantis ES ir nacionalinių įsipareigojimų, susijusių su žaliąja ir skaitmenine transformacija, be kita ko, neutralaus poveikio klimatui iki 2050 m. ES tikslu.

45. Kartu Komisija pažymi, kad nacionalinės viešosios paramos nuosavo kapitalo ir (arba) mišraus kapitalo priemonėmis teikimas pagal schemas arba atskirais atvejais turėtų būti svarstomas tik tuo atveju, jei neįmanoma rasti jokio kito tinkamo sprendimo. Be to, tokios priemonės turėtų būti teikiamos laikantis griežtų sąlygų, nes jos labai iškraipo įmonių konkurenciją. Todėl tokioms intervencijoms turi būti taikomos aiškios sąlygos, susijusios su valstybės dalyvavimu atitinkamų įmonių nuosavame kapitale, atlygiu už jį ir pasitraukimu iš jo, nuostatos dėl valdymo ir tinkamos konkurencijos iškraipymų ribojimo priemonės. Atsižvelgdama į tai, Komisija pažymi, kad parengus nacionalines paramos priemones taip, kad jos atitiktų ES politikos tikslus, susijusius su jų ekonomikos žaliąja ir skaitmenine transformacija, bus galima užtikrinti tvaresnį ilgalaikį augimą ir paremti perėjimą prie neutralaus poveikio klimatui iki 2050 m. – sutartą ES tikslą.

3.11.1. Taikymas

46. Pagal šį komunikatą toliau nurodytos sąlygos taikomos valstybių narių ne finansų įmonių rekapitalizavimo schemoms ir individualioms rekapitalizavimo priemonėms (toliau kartu – rekapitalizavimo dėl COVID-19 priemonės), kurioms netaikomas šio komunikato 3.1 skirsnis. Jos taikomos rekapitalizavimo dėl COVID-19 priemonėms, skirtoms didžiosioms įmonėms ir MVĮ ( 63 ).

47. Toliau nurodytos sąlygos taip pat taikomos subordinuotosios skolos priemonėms, kurios viršija abi šio komunikato 3.3 skirsnio 27a punkto i ir ii papunkčiuose nurodytas viršutines ribas.

▼M5

48. Rekapitalizavimo dėl COVID-19 priemonės suteikiamos ne vėliau kaip 2021 m. gruodžio 31 d.

▼M2

3.11.2. Tinkamumo ir dalyvavimo sąlygos

49. Rekapitalizavimo dėl COVID-19 priemonė turi atitikti šias sąlygas:

a) be valstybės intervencijos pagalbos gavėjas nutrauktų veiklą arba susidurtų su dideliais sunkumais vykdydamas savo veiklą. Tokius sunkumus galima įrodyti visų pirma pagalbos gavėjo skolos ir nuosavo kapitalo santykio arba panašių rodiklių pablogėjimu;

b) intervencija atitinka bendrą interesą. Tai gali būti siekis išvengti socialinių sunkumų ir rinkos nepakankamumo dėl didelio užimtumo lygio smukimo, novatoriškos įmonės pasitraukimo, sisteminės svarbos įmonės pasitraukimo, svarbios paslaugos sutrikdymo rizikos ar panašių atitinkamos valstybės narės tinkamai pagrįstų situacijų;

c) pagalbos gavėjas negali gauti finansavimo rinkose prieinamomis sąlygomis, o atitinkamos valstybės narės turimų horizontaliųjų priemonių likvidumo poreikiams patenkinti nepakanka, kad būtų užtikrintas jo gyvybingumas, ir

d) pagalbos gavėjas nėra įmonė, kuri 2019 m. gruodžio 31 d. jau buvo laikoma sunkumų patiriančia įmone (kaip apibrėžta Bendrajame bendrosios išimties reglamente ( 64 )). ▼M3 Nukrypstant nuo to, kas išdėstyta pirmiau, pagalba gali būti teikiama labai mažoms arba mažosioms įmonėms (kaip apibrėžta Bendrojo bendrosios išimties reglamento I priede), kurios 2019 m. gruodžio 31 d. jau buvo sunkumų patiriančios įmonės, su sąlyga, kad joms pagal nacionalinę teisę netaikoma kolektyvinė nemokumo procedūra ir kad jos negavo sanavimo pagalbos ( 65 ) arba restruktūrizavimo pagalbos ( 66 ). ▼M2

50. Valstybės narės suteikia rekapitalizavimo dėl COVID-19 priemones pagal Komisijos patvirtintą pagalbos schemą tik po to, kai įmonės – potencialios pagalbos gavėjos – pateikia raštišką prašymą suteikti tokią pagalbą. Pagalbos, apie kurią reikia pranešti atskirai, atveju valstybės narės, pranešdamos Komisijai apie individualios pagalbos priemonę, pateikia tokio raštiško prašymo įrodymą.

51. Šio skirsnio ir 3.11.4, 3.11.5, 3.11.6 bei 3.11.7 skirsnių reikalavimai taikomi ir rekapitalizavimo dėl COVID-19 schemoms, ir individualios pagalbos priemonėms. Tvirtindama schemą, Komisija prašys atskirai pranešti apie individualią pagalbą, viršijančią 250 mln. EUR ribą. Atsižvelgdama į tokius pranešimus, Komisija įvertins, ar rinkoje esamo finansavimo arba horizontaliųjų priemonių likvidumo poreikiams patenkinti nepakanka pagalbos gavėjo gyvybingumui užtikrinti; ar atrinktos rekapitalizavimo priemonės ir su jomis susijusios sąlygos yra tinkamos dideliems pagalbos gavėjo sunkumams įveikti; ar pagalba yra proporcinga ir ar laikomasi šio skirsnio ir 3.11.4, 3.11.5, 3.11.6 bei 3.11.7 skirsnių sąlygų.

3.11.3. Rekapitalizavimo priemonių rūšys

52. Valstybės narės gali teikti rekapitalizavimo dėl COVID-19 priemones naudodamos du skirtingus rekapitalizavimo priemonių rinkinius:

a) nuosavo kapitalo priemones, visų pirma naujų paprastųjų arba privilegijuotųjų akcijų išleidimą, ir (arba)

b) priemones, turinčias nuosavo kapitalo komponentą (toliau – mišraus kapitalo priemonės) ( 67 ), visų pirma teises gauti dalį pelno, akcijas be balsavimo teisės ir konvertuojamąsias užtikrintas arba neužtikrintas obligacijas.

53. Valstybės intervencija gali būti bet koks minėtų priemonių variantas arba nuosavo kapitalo ir mišraus kapitalo priemonių derinys. Valstybės narės taip pat gali garantuoti pirmiau nurodytas priemones, kai jos platinamos rinkoje, su sąlyga, kad bet kokia valstybės intervencija į pagalbos gavėją atitinka šio komunikato 3.11 skirsnyje nustatytas sąlygas. Valstybė narė turi užtikrinti, kad atrinktos rekapitalizavimo priemonės ir su jomis susijusios sąlygos būtų tinkamiausios pagalbos gavėjo rekapitalizavimo poreikiams patenkinti ir kartu mažiausiai iškraipytų konkurenciją.

3.11.4. Rekapitalizavimo suma

▼M4

54. Siekiant užtikrinti pagalbos proporcingumą, rekapitalizavimo dėl COVID-19 suma neturi viršyti minimumo, būtino pagalbos gavėjo gyvybingumui užtikrinti, ir neturėtų būti didesnė, nei reikia iki COVID-19 protrūkio, t. y. iki 2019 m. gruodžio 31 d. buvusiai pagalbos gavėjo kapitalo struktūrai atkurti Vertinant pagalbos proporcingumą, atsižvelgiama į dėl COVID-19 protrūkio gautą ar planuojamą valstybės pagalbą. ( 68 )

▼M2

3.11.5. Valstybės atlygis ir pasitraukimas

Bendrieji principai

55. Valstybė už investiciją gauna tinkamą atlygį. Kuo atlygis artimesnis rinkos sąlygoms, tuo mažesnis galimas valstybės intervencijos sukeltas konkurencijos iškraipymas.

56. Rekapitalizavimo dėl COVID-19 suma turėtų būti išperkama, kai ekonomika stabilizuojasi. Komisija mano, kad tikslinga pagalbos gavėjui suteikti pakankamai laiko rekapitalizavimo sumai išpirkti. Kad išpirkimas būtų laipsniškai skatinamas, valstybė narė turi nustatyti mechanizmą.

57. Atlygis už rekapitalizavimo dėl COVID-19 priemonę turėtų būti didinamas, kad priartėtų prie rinkos kainų ir paskatintų pagalbos gavėją bei kitus akcininkus išpirkti valstybės rekapitalizavimo priemonę ir sumažinti konkurencijos iškraipymo riziką.

58. Tai reiškia, kad rekapitalizavimo dėl COVID-19 priemonėse turi būti numatytos tinkamos paskatos įmonėms išpirkti rekapitalizavimo sumą reikalaujant pakankamai didelio atlygio už rekapitalizavimą ir, kai tai leis rinkos sąlygos, ieškoti alternatyvaus kapitalo.

59. Vietoj toliau nurodytų atlygio metodikų valstybės narės gali pranešti apie schemas arba individualias priemones, kuriose atlygio metodika pritaikoma atsižvelgiant į kapitalo priemonės ypatybes ir pirmaeiliškumą, jei jų bendras rezultatas, susijęs su skatinamuoju poveikiu valstybės pasitraukimui, ir bendras poveikis valstybės atlygiui yra panašūs.

Atlygis už nuosavo kapitalo priemones

60. Valstybės kapitalo injekcija arba lygiavertė intervencija vykdoma tokia kaina, kuri neviršytų vidutinės pagalbos gavėjo akcijos kainos per 15 dienų iki prašymo skirti kapitalo injekciją pateikimo. Jei pagalbos gavėjas nėra biržinė bendrovė, nepriklausomas ekspertas turėtų nustatyti jo rinkos vertę arba ji turėtų būti nustatoma kitomis proporcingomis priemonėmis.

61. Bet kuri rekapitalizavimo priemonė apima laipsniško didinimo mechanizmą, kuriuo didinamas atlygis valstybei, siekiant paskatinti pagalbos gavėją atpirkti valstybės kapitalo injekcijas. Šis atlygio padidinimas gali būti atliekamas valstybei suteikiamų papildomų akcijų ( 69 ) arba kitų mechanizmų forma ir turėtų atitikti mažiausiai 10 % didesnį atlygį valstybei (už kapitalo dalį dėl su COVID-19 susijusios valstybės nuosavo kapitalo injekcijos, kuri nebuvo grąžinta) už kiekvieną laipsniško didinimo žingsnį:

a) laipsniško didinimo mechanizmas bus aktyvuotas praėjus ketveriems metams po su COVID-19 susijusios nuosavo kapitalo injekcijos, jei valstybė nebus pardavusi bent 40 % savo akcinio kapitalo, susidariusio dėl su COVID-19 susijusios nuosavo kapitalo injekcijos;

b) laipsniško didinimo mechanizmas vėl bus aktyvuotas praėjus šešeriems metams po su COVID-19 susijusios nuosavo kapitalo injekcijos, jei valstybė nebus pardavusi viso savo akcinio kapitalo, susidariusio dėl su COVID-19 susijusios valstybės nuosavo kapitalo injekcijos ( 70 ).

Jei pagalbos gavėjas nėra biržinė bendrovė, valstybės narės gali nuspręsti kiekvieną iš abiejų etapų įgyvendinti po vienų metų, t. y. atitinkamai po penkerių ir septynerių metų nuo su COVID-19 susijusios nuosavo kapitalo injekcijos.

62. Komisija gali pritarti alternatyviems mechanizmams su sąlyga, kad jų bendras rezultatas, susijęs su skatinamuoju poveikiu valstybės pasitraukimui, ir bendras poveikis valstybės atlygiui bus panašūs.

63. Pagalbos gavėjas bet kuriuo metu turi galimybę atpirkti valstybės įsigytą akcinio kapitalo dalį. Siekiant užtikrinti, kad valstybė gautų tinkamą atlygį už investiciją, atpirkimo kaina turėtų būti didesnioji iš šių sumų: i) nominali valstybės investicija, padidinta metiniu atlygiu už palūkanas, kuris 200 bazinių punktų didesnis, nei nurodyta toliau pateiktoje lentelėje ( 71 ), arba ii) rinkos kaina atpirkimo metu.

▼M3

64. Kaip alternatyvą valstybė gali pasirinkti bet kada parduoti savo akcinio kapitalo dalį rinkos kainomis ne pagalbos gavėjui, o kitiems pirkėjams. Tokiam pardavimui atlikti iš esmės reikia atvirų ir nediskriminacinių konsultacijų su potencialiais pirkėjais arba atlikti pardavimą vertybinių popierių biržoje. Valstybė gali suteikti esamiems akcininkams, t. y. akcininkams iki rekapitalizavimo dėl COVID-19, pirmumo teises pirkti už viešųjų konsultacijų metu nustatytą kainą. Jei valstybė parduoda savo nuosavo kapitalo dalį mažesne nei 63 punkte nustatyta minimalia kaina, 3.11.6 skirsnyje nustatytos valdymo taisyklės toliau taikomos bent ketverius metus nuo su COVID-19 susijusios nuosavo kapitalo injekcijos priemonės suteikimo.

▼M4

64a. Jei valstybė yra vienintelis esamas akcininkas, rekapitalizavimas dėl COVID-19 gali būti vykdomas toliau nurodyta forma, nepaisant 64 punkto. Jei nuo rekapitalizavimo dėl COVID-19 pradžios praėjo dveji metai:

a. nereikalaujama vykdyti 64 punkte nurodyto pardavimo proceso ir

b. 64 punkte nurodytas atviras ir nediskriminacines konsultacijas gali pakeisti pagalbos gavėjo vertinimas, kurį atlieka nuo to pagalbos gavėjo ir nuo valstybės nepriklausomas subjektas. Jeigu atlikus šį nepriklausomą vertinimą nustatoma teigiama rinkos vertė, laikoma, kad valstybė pasitraukė iš rekapitalizavimo dėl COVID-19, net jei pagalbos gavėjas ir toliau priklauso valstybei. Vis dėlto, jei teigiama rinkos vertė yra mažesnė už 63 punkte nustatytą minimalią kainą, 3.11.6 skirsnyje nustatytos valdymo taisyklės toliau taikomos ketverius metus nuo rekapitalizavimo dėl COVID-19 priemonės suteikimo. Kai rekapitalizavimo dėl COVID-19 priemonių suma viršija 250 mln. EUR, valstybė narė tą nepriklausomą vertinimą pateikia Komisijai. Komisija bet kuriuo atveju gali savo iniciatyva paprašyti pateikti nepriklausomą vertinimą ir gali jį įvertinti, norėdama užtikrinti, kad jis atitiktų standartus, kuriais siekiama užtikrinti, kad sandoriai atitiktų elgesį rinkoje.

64b. Jei valstybė yra viena iš kelių esamų akcininkų, rekapitalizavimas dėl COVID-19 gali būti vykdomas toliau nurodyta forma, kaip alternatyva 64 punktui. Jei nuo rekapitalizavimo dėl COVID-19 pradžios praėjo dveji metai:

a. Su COVID-19 susijusiai nuosavo kapitalo daliai, kurią valstybė turėtų pasilikti, kad atkurtų savo nuosavybės dalį, turėtą iki rekapitalizavimo dėl COVID-19, taikoma 64a punkto galimybė. Jeigu valstybė didelę dalį pagalbą gaunančios įmonės akcijų privatiems investuotojams parduoda taikydama konkurencinį procesą, kaip nurodyta 64 punkte, tas procesas 64a punkto tikslais gali būti laikomas nepriklausomu vertinimu.

b. Likusiai su COVID-19 susijusiai nuosavo kapitalo daliai taikomas 64 punktas. Tai visų pirma apima poreikį vykdyti konkurencinį procesą. Valstybė neturi 64 punkte nurodytų pirmumo teisių, nes šia teise ji jau pasinaudojo pagal a punktą. ( 72 )(*)

Kai rekapitalizavimo dėl COVID-19 dalies išpirkimas yra susijęs tik su su COVID-19 susijusia nuosavo kapitalo dalimi, tai su COVID-19 susijusiai nuosavo kapitalo daliai taikomi a ir b punktai.

▼M2

Atlygis už mišraus kapitalo priemones

65. Nustatant bendrą atlygį už mišraus kapitalo priemones privaloma tinkamai atsižvelgti į šiuos elementus:

a) pasirinktos priemonės požymius, įskaitant jos subordinavimo lygį, riziką ir visas mokėjimo sąlygas;

b) numatytas paskatas pasitraukti (pvz., laipsniško didėjimo ir išpirkimo sąlygas) ir

c) atitinkamą palūkanų normų lyginamąjį indeksą.

66. Minimalus atlygis už mišraus kapitalo priemones iki jų konvertavimo į priemones, panašias į nuosavą kapitalą, turi būti bent jau lygus bazinei normai (1 metų IBOR arba Komisijos paskelbtam ekvivalentui ( 73 )), pridėjus priemoką, kaip nurodyta toliau.

Atlygis už mišraus kapitalo priemones: 1 metų IBOR +







Pagalbos gavėjo rūšis Pirmieji metai 2-ieji ir 3-ieji metai 4-ieji ir 5-ieji metai 6-ieji ir 7-ieji metai 8-ieji ir vėlesni metai MVĮ 225 baziniai punktai 325 baziniai punktai 450 bazinių punktų 600 bazinių punktų 800 bazinių punktų Didžiosios įmonės 250 bazinių punktų 350 bazinių punktų 500 bazinių punktų 700 bazinių punktų 950 bazinių punktų

67. Mišraus kapitalo priemonių konvertavimas į nuosavą kapitalą atliekamas taikant ne mažiau kaip 5 arba daugiau procentų nesiekiant konvertavimo metu galiojančios TERP (teorinės kainos be pasirašymo mokesčio).

68. Po konvertavimo į nuosavą kapitalą būtina įtraukti laipsniško didinimo mechanizmą, kad būtų padidintas atlygis valstybei, siekiant paskatinti pagalbos gavėjus atpirkti valstybės kapitalo injekcijas. Jei praėjus dvejiems metams po konvertavimo į nuosavą kapitalą dėl su COVID-19 susijusios valstybės intervencijos susidaręs nuosavas kapitalas vis dar priklauso valstybei, valstybė, be likusios kapitalo dalies, susidariusios valstybei konvertavus su COVID-19 susijusias mišraus kapitalo priemones, gauna papildomą pagalbos gavėjo nuosavybės dalį. Ši papildoma nuosavybės dalis sudaro ne mažiau kaip 10 % likusios kapitalo dalies, susidariusios valstybei konvertavus su COVID-19 susijusias mišraus kapitalo priemones. Komisija gali pritarti alternatyviems laipsniško didinimo mechanizmams, jei jų skatinamasis poveikis yra toks pat, o bendras poveikis valstybės atlygiui yra panašus.

69. Valstybės narės gali pasirinkti kainodaros formulę, kuri apima papildomas laipsniško didinimo arba lėšų grąžinimo sąlygas. Tokios ypatybės turėtų būti sukurtos taip, kad paskatintų anksčiau baigti teikti valstybės rekapitalizavimo paramą gavėjui. Komisija taip pat gali pritarti alternatyviai kainodaros metodikai su sąlyga, kad pagal ją bus nustatomi didesni nei pagal pirmiau minėtą metodiką arba panašūs atlygiai.

70. Kadangi mišrių priemonių pobūdis labai skiriasi, Komisija neteikia gairių dėl visų rūšių priemonių. Bet kuriuo atveju mišrios priemonės turi atitikti pirmiau minėtus principus, o atlygis turi atspindėti konkrečių priemonių riziką.

3.11.6. Netinkamo konkurencijos iškraipymo valdymas ir prevencija

71. Siekiant užkirsti kelią netinkamam konkurencijos iškraipymui, pagalbos gavėjai neturi vykdyti agresyvios komercinės plėtros, finansuojamos valstybės pagalbos lėšomis, arba pagalbos gavėjai neturi prisiimti pernelyg didelės rizikos. Apskritai, kuo mažesnė valstybės narės akcinio kapitalo dalis ir kuo didesnis atlygis, tuo mažiau reikia apsaugos priemonių.

72. Jei 250 mln. EUR viršijančios pagalbos pagal rekapitalizavimo dėl COVID-19 priemonę gavėjas yra įmonė, turinti didelės įtakos bent vienoje iš atitinkamų rinkų, kuriose ji veikia, valstybės narės turi pasiūlyti papildomų priemonių veiksmingai konkurencijai tose rinkose išlaikyti. Siūlydamos tokias priemones, valstybės narės visų pirma gali pasiūlyti struktūrinius arba elgesio įsipareigojimus, numatytus Komisijos pranešime dėl taisomųjų priemonių, kurios yra priimtinos pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr. 139/2004 ir Komisijos reglamentą (EB) Nr. 802/2004.

73. Pagalbos pagal rekapitalizavimo dėl COVID-19 priemones gavėjams draudžiama ją reklamuoti komerciniais tikslais.

74. Kol neišpirkta ne mažiau kaip 75 % rekapitalizavimo dėl COVID-19 priemonių, pagalbos gavėjams, išskyrus MVĮ, neleidžiama įsigyti didesnės nei 10 % konkurentų ar kitų tos pačios rūšies veiklos vykdytojų, įskaitant pradinės ir galutinės grandies veiklos vykdytojus, verslo dalies.

75. Išskirtinėmis aplinkybėmis ir nedarant poveikio susijungimų kontrolei, tokie pagalbos gavėjai gali įsigyti didesnę nei 10 % pradinės ar galutinės grandies veiklos vykdytojų savo veiklos teritorijoje verslo dalį tik tuo atveju, jei įsigijimas yra būtinas pagalbos gavėjo gyvybingumui išlaikyti. Komisija gali leisti vykdyti įsigijimą, jei tai būtina pagalbos gavėjo gyvybingumui išlaikyti. Įsigijimas negali būti vykdomas tol, kol Komisija nepriima sprendimo šiuo klausimu.

76. Valstybės pagalba nenaudojama integruotų įmonių, kurios jau 2019 m. gruodžio 31 d. patyrė ekonominių sunkumų, ekonominei veiklai kryžmiškai subsidijuoti. Siekiant užtikrinti, kad rekapitalizavimo priemone tai veiklai nebūtų padedama, integruotose įmonėse turi būti aiškiai atskirtos sąskaitos.

77. Kol neišpirktos visos rekapitalizavimo dėl COVID-19 priemonės, pagalbos gavėjai negali mokėti dividendų, atlikti neprivalomų atkarpų mokėjimų ar supirkti kitų nei valstybės akcijų.

▼M3

78. Tol, kol neišpirkta ne mažiau kaip 75 % rekapitalizavimo dėl COVID-19 priemonių, kiekvieno pagalbos gavėjų vadovybės nario atlygis neturi viršyti jo atlygio fiksuoto dydžio dalies 2019 m. gruodžio 31 d. Asmenims, kurie tampa vadovybės nariais rekapitalizavimo metu arba po jo, taikoma riba yra to paties atsakomybės lygio vadovybės narių fiksuoto dydžio atlygis 2019 m. gruodžio 31 d. Jokiomis aplinkybėmis nemokamos premijos arba kiti kintamieji ar palyginami atlygio elementai.

▼M3

78a. Kai valstybė yra esama akcininkė, t. y. prieš su COVID-19 susijusią kapitalo injekciją, ir:

a) valstybė skiria naują nuosavo kapitalo injekciją tokiomis pačiomis sąlygomis kaip ir privatūs investuotojai ir proporcingai turimam akcijų paketui (arba mažiau), ir

b) privataus kapitalo dalis yra didelė (iš esmės ne mažiau kaip 30 % naujos nuosavo kapitalo injekcijos), ir

c) nauja valstybės nuosavo kapitalo injekcija yra valstybės pagalba dėl ypatingų aplinkybių, pavyzdžiui, dėl to, kad bendrovė naudojasi kita priemone,

nebūtina nustatyti konkrečių sąlygų, susijusių su valstybės pasitraukimu iš įmonių, ir taikomos šios nuostatos:

i) tokiai su COVID-19 susijusiai nuosavo kapitalo injekcijos priemonei 61 ir 62 punktai netaikomi;

ii) nukrypstant nuo 74, 75 ir 78 punktų, įsigijimo draudimas ir aukščiausia vadovybės atlygio riba taikomi ne ilgiau kaip trejus metus;

iii) nukrypstant nuo 77 punkto, draudimas mokėti dividendus naujų akcijų turėtojams panaikinamas. Draudimas mokėti dividendus už esamas akcijas panaikinamas, jeigu tų esamų akcijų turėtojams bendrai priklauso mažiau nei 10 % bendrovės akcijų. Jei esamų akcijų turėtojų bendra bendrovės akcijų dalis nėra mažesnė nei 10 %, draudimas mokėti dividendus esamiems akcininkams taikomas trejus metus. Bet kuriuo atveju už valstybės turimą su COVID-19 susijusį mišrų kapitalą ir subordinuotosios skolos priemones mokėtinas atlygis sumokamas prieš konkrečiais metais išmokant dividendus akcininkams;

iv) 3.11.7 skirsnio reikalavimai netaikomi, išskyrus ataskaitų teikimo prievoles pagal 83 punktą, kurios taikomos trejus metus; taip pat

v) visos kitos 3.11 skirsnyje nustatytos sąlygos taikomos mutatis mutandis.

78b. Kai valstybė skiria bendrovei, kurioje ji nėra esama akcininkė, nuosavo kapitalo injekciją (t. y. iki su COVID-19 susijusios kapitalo injekcijos priemonės), ir

a) skiria naują nuosavo kapitalo injekciją tokiomis pačiomis sąlygomis kaip ir privatūs investuotojai, ir

b) privataus kapitalo dalis yra didelė (iš esmės ne mažiau kaip 30 % naujos nuosavo kapitalo injekcijos), ir

c) kai valstybės nuosavo kapitalo injekcija yra valstybės pagalba dėl ypatingų aplinkybių, pavyzdžiui, dėl to, kad bendrovė naudojasi kita priemone,

taikomos šios nuostatos:

i) nukrypstant nuo 77 punkto, draudimas mokėti dividendus panaikinamas visiems naujų akcijų turėtojams. Draudimas mokėti dividendus už esamas akcijas panaikinamas, jeigu tokių esamų akcijų turėtojams bendrai priklauso mažiau nei 10 % bendrovės akcijų. Bet kuriuo atveju už valstybės turimą su COVID-19 susijusį mišrų kapitalą ir subordinuotosios skolos priemones mokėtinas atlygis sumokamas prieš konkrečiais metais išmokant dividendus akcininkams; taip pat

ii) visos kitos 3.11 skirsnyje nustatytos sąlygos taikomos mutatis mutandis.

▼M2

3.11.7. Valstybės pasitraukimo strategija, susijusi su kapitalo dalimi, susidariusia dėl rekapitalizavimo, ir ataskaitų teikimo prievolės

79. Pagalbos gavėjai, išskyrus MVĮ, kurie intervencijos metu gavo 25 % nuosavo kapitalo viršijančią rekapitalizavimo dėl COVID-19 pagalbą, privalo įrodyti, kad su kapitalo dalimi susijusi valstybės narės pasitraukimo strategija yra patikima, nebent valstybės intervencija per 12 mėnesių nuo pagalbos suteikimo dienos sumažinama iki mažesnio nei 25 % nuosavo kapitalo lygio ( 74 ).

80. Pasitraukimo strategijoje nustatoma:

a) pagalbos gavėjo veiklos tęsimo ir valstybės investuotų lėšų panaudojimo planas, įskaitant atlygio mokėjimo ir valstybės investicijos išpirkimo grafiką (toliau kartu – grąžinimo grafikas) ir

b) priemonės, kurių imsis pagalbos gavėjas ir valstybė, kad laikytųsi grąžinimo grafiko.

81. Pasitraukimo strategija turėtų būti parengta ir pateikta valstybei narei per 12 mėnesių nuo pagalbos suteikimo ir ją privalo patvirtinti valstybė narė.

82. Be 79–81 punktuose nustatytos prievolės, pagalbos gavėjai privalo pranešti valstybei narei apie grąžinimo grafiko įgyvendinimo pažangą ir 3.11.6 skirsnio sąlygų laikymąsi per 12 mėnesių nuo grafiko pateikimo, o vėliau periodiškai – kas 12 mėnesių.

83. Kol neišpirktos visos rekapitalizavimo dėl COVID-19 priemonės, rekapitalizavimo dėl COVID-19 pagalbos gavėjai, išskyrus MVĮ, per 12 mėnesių nuo pagalbos suteikimo dienos, o vėliau periodiškai kas 12 mėnesių skelbia informaciją apie gautos pagalbos panaudojimą. Visų pirma tai turėtų būti informacija apie tai, kaip gauta pagalba remiama jų veikla, laikantis ES ir nacionalinių įsipareigojimų, susijusių su žaliąja ir skaitmenine transformacija, be kita ko, neutralaus poveikio klimatui iki 2050 m. ES tikslu.

84. Valstybė narė turėtų kasmet pranešti Komisijai apie grąžinimo grafiko įgyvendinimą ir 3.11.6 skirsnyje nustatytų sąlygų laikymąsi. Jeigu pagalbos gavėjas gavo 250 mln. EUR viršijančią rekapitalizavimo dėl COVID-19 pagalbą, ataskaitoje pateikiama informacija apie 54 punkte nustatytų sąlygų laikymąsi.

85. Jei praėjus šešeriems metams po rekapitalizavimo dėl COVID-19 valstybės intervencija nebuvo sumažinta iki mažiau kaip 15 % pagalbos gavėjo nuosavo kapitalo, Komisijai privalomai pateikiamas tvirtinti Sanavimo ir restruktūrizavimo gaires atitinkantis restruktūrizavimo planas. Komisija įvertins, ar restruktūrizavimo plane numatytais veiksmais užtikrinamas pagalbos gavėjo gyvybingumas, taip pat atsižvelgiant į ES tikslus ir nacionalinius įsipareigojimus, susijusius su žaliąja ir skaitmenine transformacija, ir valstybės pasitraukimas, nedarant neigiamo poveikio prekybai, kuris prieštarautų bendram interesui. Jei pagalbos gavėjas nėra biržinė bendrovė arba yra MVĮ, valstybė narė gali nuspręsti pateikti restruktūrizavimo planą tik tuo atveju, jei praėjus septyneriems metams po rekapitalizavimo dėl COVID-19 valstybės intervencija nebuvo sumažinta iki mažesnio kaip 15 % nuosavo kapitalo lygio.

▼M4

3.12. Pagalba paramos nepadengtoms pastoviosioms išlaidoms pavidalu

86. Valstybės narės gali numatyti padėti toms įmonėms, kurių veikla buvo sustabdyta arba sumažinta dėl COVID-19 protrūkio, padengti dalį nepadengtų pastoviųjų išlaidų.

87. Jei tokios priemonės yra laikomos pagalba, Komisija jas laikys suderinamomis su vidaus rinka pagal SESV 107 straipsnio 3 dalies b punktą, jeigu bus laikomasi toliau nurodytų sąlygų: ▼M5 a. pagalba suteikiama ne vėliau kaip 2021 m. gruodžio 31 d. ir ja padengiamos nepadengtos pastoviosios išlaidos, patirtos laikotarpiu nuo 2020 m. kovo 1 d. iki 2021 m. gruodžio 31 d., įskaitant tokias išlaidas, patirtas dalį to laikotarpio (toliau – tinkamas finansuoti laikotarpis); ▼M4 b. pagalba pagal schemą teikiama įmonėms, kurių apyvarta tinkamu finansuoti laikotarpiu sumažėjo ne mažiau kaip 30 %, palyginti su tuo pačiu laikotarpiu 2019 m.; ( 75 ) c. nepadengtos pastoviosios išlaidos – tai per tinkamą finansuoti laikotarpį įmonių patirtos pastoviosios išlaidos, kurios per tą patį laikotarpį nepadengiamos iš pelno (t. y. pajamų atėmus kintamąsias išlaidas) ir kurios nepadengiamos iš kitų šaltinių, pavyzdžiui, draudimo, laikinosios pagalbos priemonių, kurioms taikomas šis komunikatas, arba paramos iš kitų šaltinių. ( 76 ) Pagalbos intensyvumas turėtų neviršyti 70 % nepadengtų pastoviųjų išlaidų, išskyrus labai mažas ir mažąsias įmones (kaip apibrėžta Bendrojo bendrosios išimties reglamento I priede), kurių pagalbos intensyvumas turėtų neviršyti 90 % nepadengtų pastoviųjų išlaidų. Taikant šį punktą, įmonių nuostoliai, nurodyti jų pelno (nuostolių) ataskaitose, finansuoti tinkamu laikotarpiu ( 77 ) laikomi nepadengtomis pastoviosiomis išlaidomis. Pagalba pagal šią priemonę gali būti teikiama remiantis prognozuojamais nuostoliais, o galutinė pagalbos suma nustatoma realizavus nuostolius, remiantis audituotomis finansinėmis ataskaitomis arba, valstybei narei pateikus atitinkamą pagrindimą Komisijai (pavyzdžiui, susijusį su tam tikros rūšies įmonių ypatumais ar dydžiu), remiantis mokesčių ataskaitomis. Bet koks mokėjimas, viršijantis galutinę pagalbos sumą, turi būti grąžintas; ▼M5 d. bet kokiu atveju bendra pagalbos suma turi neviršyti 10 mln. EUR vienai įmonei. Pagalba gali būti teikiama tiesioginėmis dotacijomis, mokesčių ir mokėjimų lengvatomis arba kitomis formomis, pavyzdžiui, grąžintinais avansais, garantijomis, paskolomis ir nuosavu kapitalu, su sąlyga, kad bendra tokių priemonių nominalioji vertė neviršija bendros viršutinės ribos – 10 mln. EUR vienai įmonei; visos sumos turi būti nurodomos bruto, t. y. prieš mokesčių ar kitokios rinkliavos atskaitymą; ▼M4 e. pagalba pagal šią priemonę nesumuojama su kita pagalba toms pačioms tinkamoms finansuoti išlaidoms padengti; f. pagalba negali būti teikiama įmonėms, kurios 2019 m. gruodžio 31 d. jau buvo laikomos sunkumų patiriančiomis įmonėmis (apibrėžtomis Bendrajame bendrosios išimties reglamente ( 78 )); nukrypstant nuo to, kas išdėstyta pirmiau, pagalba gali būti teikiama labai mažoms arba mažosioms įmonėms (kaip apibrėžta Bendrojo bendrosios išimties reglamento I priede), kurios 2019 m. gruodžio 31 d. jau buvo sunkumų patiriančios įmonės, su sąlyga, kad joms pagal nacionalinę teisę netaikoma kolektyvinė nemokumo procedūra ir kad jos negavo sanavimo pagalbos ( 79 ) arba restruktūrizavimo pagalbos ( 80 )

▼B

4. STEBĖJIMAS IR ATASKAITŲ TEIKIMAS

▼M5

88. Atitinkamą informaciją apie kiekvieną pagal šį komunikatą suteiktą individualios pagalbos priemonę, viršijančią 100 000 EUR ( 81 ), o žemės ūkio ir žuvininkystės sektoriuje viršijančią 10 000 EUR ( 82 ), išskyrus pagalbą, teikiamą pagal 3.9, 3.10 ir 3.11 skirsnius, valstybės narės privalo paskelbti išsamioje valstybės pagalbos interneto svetainėje arba Komisijos viešos paieškos svetainėje ( 83 ) per 12 mėnesių nuo jos suteikimo. Atitinkamą informaciją apie kiekvieną individualią rekapitalizavimo pagalbą, suteiktą pagal 3.11 skirsnį, valstybės narės privalo paskelbti ( 84 ) išsamioje valstybės pagalbos interneto svetainėje arba Komisijos viešos paieškos svetainėje per 3 mėnesius nuo rekapitalizavimo pagalbos suteikimo. Nurodoma kiekvieno pagalbos gavėjo rekapitalizavimo nominalioji vertė.

▼B

►M4 89. ◄ Valstybės narės Komisijai turi teikti metines ataskaitas ( 85 ).

▼M5

90. Iki 2021 m. gruodžio 31 d. valstybės narės privalo Komisijai pateikti priemonių, kurių imtasi remiantis pagal šį komunikatą patvirtintomis schemomis, sąrašą.

▼B

►M4 91. ◄ Valstybės narės privalo užtikrinti, kad būtų saugomi išsamūs dokumentai, susiję su šiame komunikate numatytos pagalbos skyrimu. Tokie dokumentai, kuriuose turi būti visa informacija, būtina siekiant nustatyti, ar buvo laikomasi visų būtinų sąlygų, turi būti saugomi 10 metų nuo pagalbos suteikimo ir Komisijos prašymu turi būti jai pateikiami.

►M4 92. ◄ Komisija gali prašyti papildomos informacijos apie suteiktą pagalbą, kad patikrintų, ar buvo laikomasi Komisijos sprendimo, kuriuo patvirtinama pagalbos priemonė, sąlygų.

5. BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS

▼M5

93. Šį komunikatą Komisija taiko nuo 2020 m. kovo 19 d., atsižvelgdama į ekonominį COVID-19 protrūkio poveikį, pareikalavusį nedelsiant imtis veiksmų. Šis komunikatas yra pagrįstas dabartinėmis išskirtinėmis aplinkybėmis ir bus nebetaikomas po 2021 m. birželio 30 d., išskyrus 3.11 skirsnį, kuris bus nebetaikomas po 2021 m. rugsėjo 30 d. Iki 2021 m. birželio 30 d. Komisija peržiūrės visus skirsnius pagal šį komunikatą svarbiais konkurencijos politikos arba ekonominiais sumetimais. Jeigu būtų naudinga, Komisija taip pat gali išsamiau paaiškinti savo požiūrį konkrečiais klausimais.

▼B

►M4 94. ◄ Visoms atitinkamoms priemonėms, apie kurias pranešta, šio komunikato nuostatas Komisija taiko nuo 2020 m. kovo 19 d., net jeigu apie priemones pranešta iki tos dienos.

►M4 95. ◄ Atsižvelgdama į savo pranešimą dėl taikomų taisyklių vertinant neteisėtą valstybės pagalbą nustatymo ( 86 ), pagalbai, apie kurią nepranešta, Komisija taiko:

a. šį komunikatą, jeigu pagalba suteikta po 2020 m. vasario 1 d.;

b. visais kitais atvejais – teikiant pagalbą taikomas gaires.

►M4 96. ◄ Glaudžiai bendradarbiaudama su susijusiomis valstybėmis narėmis Komisija užtikrina, kad sprendimai po aiškaus ir išsamaus pranešimo apie šiame komunikate numatomas priemones būtų priimami greitai. Valstybės narės turėtų kuo skubiau ir kuo išsamiau informuoti Komisiją apie savo ketinimus ir pranešti apie planus priimti tokias priemones. Šiame procese Komisija valstybėms narėms teiks gaires ir pagalbą.