b)

įterpiami šie straipsniai:

„5a straipsnis

Taikant Direktyvos 2006/112/EB 14 straipsnio 4 dalį laikoma, kad prekės yra siunčiamos ar gabenamos tiekėjo arba tiekėjo vardu, įskaitant atvejus, kai tiekėjas netiesiogiai dalyvauja siunčiant ar gabenant prekes, visų pirma šiais atvejais:

a) kai tiekėjas subrangos sutartimi prekių siuntimą ar gabenimą paveda trečiajai šaliai, kuri pristato prekes klientui;

b) kai prekių siuntimą ar gabenimą vykdo trečioji šalis, tačiau tiekėjas prisiima visą arba dalinę atsakomybę už prekių pristatymą klientui;

c) jeigu tiekėjas išrašo sąskaitas faktūras ir iš kliento gauna mokesčius už transporto išlaidas, o tada perduoda juos trečiajai šaliai, kuri organizuos prekių siuntimą ar gabenimą;

d) jeigu tiekėjas bet kokiomis priemonėmis skatina klientą naudotis trečiosios šalies teikiamomis pristatymo paslaugomis, padeda klientui užmegzti ryšius su trečiąja šalimi ar kitais būdais suteikia trečiajai šaliai informaciją, kurios reikia pristatant prekes klientui.

Tačiau jeigu klientas gabena prekes pats arba organizuoja prekių pristatymą su trečiuoju asmeniu, o tiekėjas nei tiesiogiai, nei netiesiogiai nedalyvauja teikiant ar padedant organizuoti prekių siuntimo ar gabenimo paslaugas, nelaikoma, kad prekės buvo siunčiamos ar gabenamos tiekėjo ar tiekėjo vardu.

5b straipsnis

Taikant Direktyvos 2006/112/EB 14a straipsnį, terminas „sudaro sąlygas“ reiškia, kad naudojant elektroninę sąsają klientui suteikiama galimybė užmegzti ryšį su tiekėju, siūlančiu parduoti prekes per elektroninę sąsają, ir to ryšio rezultatas – per tą elektroninę sąsają tiekiamos prekės.

Tačiau apmokestinamasis asmuo nesudaro sąlygų tiekti prekes, jeigu tenkinamos visos šios sąlygos:

a) tas apmokestinamasis asmuo nei tiesiogiai, nei netiesiogiai nenustato sąlygų, pagal kurias tiekiamos prekės;

b) tas apmokestinamasis asmuo nei tiesiogiai, nei netiesiogiai nedalyvauja leidžiant imti mokestį iš kliento už atliktą mokėjimą;

c) tas apmokestinamasis asmuo nei tiesiogiai, nei netiesiogiai nedalyvauja užsakant ar pristatant prekes.

Direktyvos 2006/112/EB 14a straipsnis netaikomas apmokestinamajam asmeniui, kuris tik teikia bet kurią iš šių paslaugų:

a) tvarko mokėjimus už prekių tiekimą;

b) įtraukia prekes į sąrašus ar jas reklamuoja;

c) nukreipia ar perkelia klientus į kitas elektronines sąsajas, kuriose siūlomos parduoti prekės, bet toliau nedalyvauja jas tiekiant.

5c straipsnis

Taikant Direktyvos 2006/112/EB 14a straipsnį apmokestinamasis asmuo, kuris laikomas pats gaunantis ir tiekiantis prekes, nelaikomas atsakingu už PVM, viršijančio PVM, kurį jis deklaravo ir sumokėjo už tas prekes, mokėjimą, jeigu tenkinamos visos šios sąlygos:

a) apmokestinamasis asmuo remiasi tiekėjų, prekiaujančių prekėmis per elektroninę sąsają, arba kitų trečiųjų šalių pateikta informacija, kad teisingai deklaruotų ir sumokėtų už tas prekes mokėtiną PVM;

b) a punkte nurodyta informacija yra klaidinga;

c) apmokestinamasis asmuo gali įrodyti, kad jis nežinojo ir pagrįstai negalėjo žinoti, kad ši informacija buvo klaidinga.

5d straipsnis

Apmokestinamasis asmuo, kuris laikomas gaunantis ar teikiantis prekes pagal Direktyvos 2006/112/EB 14a straipsnį, nebent jis turi priešingos informacijos, laiko, kad:

a) asmuo, prekiaujantis prekėmis per elektroninę sąsają, yra apmokestinamasis asmuo;