1.

Produkto patikimumas: produkto patikimumas turi būti užtikrintas visomis numatytomis skrydžio sąlygomis visą orlaivio eksploatacijos laiką. Atitikimas visiems reikalavimams turi būti įrodomas įvertinimu ar analize, kuriuos patvirtina, jei būtina, bandymai. 1.a. Konstrukcijos ir medžiagos: konstrukcijos patikimumas turi būti užtikrinamas per visą veikiantį, ir pakankamai po to, orlaivio apgaubą, įskaitant jo varymo sistemą, ir išlaikomas visą orlaivio eksploatacijos laiką. 1.a.1. Visos orlaivio dalys, kurių gedimas gali sumažinti konstrukcijos patikimumą, turi atitikti toliau nurodytas sąlygas be žalingos deformacijos ar gedimo. Tai apima didžiąją dalį gaminių ir jų apribojimo priemones. 1.a.1.a. Visi pagrįstai tikėtini apkrovos deriniai viduje, ir pakankamai išorėje, svoriai, svorio centro ribos, veikiantis orlaivio apgaubas ir eksploatacijos laikas turi būti numatomi. Tai apima apkrovą dėl liūčių, manevrų, slėgimo, judančių paviršių, kontrolės bei varymo sistemų, susidarančią ir skrydžio metu, ir ant žemės. 1.a.1.b. Turi būti atsižvelgiama į apkrovas ir galimus gedimus, atsirandančius dėl priverstinio nutūpimo ant žemės ar vandens. 1.a.1.c. Atlaikydama apkrovas, konstrukcija turi veikti dinamiškai. 1.a.2. Orlaivis turi būti aerostatiškai stabilus ir neturėti pernelyg didelės vibracijos. 1.a.3. Gamybos procesai ir medžiagos, naudojamos orlaiviui konstruoti, turi lemti žinomas ir atkuriamas konstrukcines savybes. Turi būti atsižvelgiama į visus medžiagų eksploatacinių savybių pokyčius, susijusius su darbo aplinka. 1.a.4. Ciklinių apkrovų, pablogėjusios aplinkos, atsitiktinio ar pavienio šaltinio žalos poveikis neturi sumažinti konstrukcijos patikimumo žemiau priimtino likusio stiprumo lygio. Visi būtini nurodymai tinkamumui skrydžiams šiuo atžvilgiu užtikrinti turi būti skelbiami. 1.b. Varymas: varymo sistemos patikimumas (pvz., variklio ir, tam tikrais atvejais, oro sraigto) turi būti įrodomas per visą varymo sistemos veikiantį, ir pakankamai po to, apgaubą ir turi būti išlaikomas visą varymo sistemos eksploatacijos laiką. 1.b.1. Varymo sistema turi jai nustatytose ribose sukelti varomąją jėgą arba nuo jos priklausančią jėgą, reikalaujamą visomis reikiamomis skrydžio sąlygomis, atsižvelgiant į aplinkos poveikį ir sąlygas. 1.b.2. Gamybos procesai ir medžiagos, naudojamos varymo sistemai konstruoti, turi lemti žinomas ir atkuriamas konstrukcines savybes. Turi būti atsižvelgiama į visus medžiagų eksploatacinių savybių pokyčius, susijusius su eksploatacijos aplinka. 1.b.3. Ciklinių apkrovų, pablogėjusios aplinkos, atsitiktinio ar pavienio šaltinio žalos poveikis neturi sumažinti varymo sistemos patikimumo žemiau priimtino lygio. Visi būtini nurodymai tinkamumui skraidyti šiuo atžvilgiu užtikrinti turi būti skelbiami. 1.b.4. Turi būti skelbiami visi būtini nurodymai, informacija ir reikalavimai, skirti saugiai ir tiksliai varymo sistemos ir orlaivio sąsajai užtikrinti. 1.c. Sistemos ir įranga 1.c.1. Orlaivis neturi turėti konstrukcinių savybių ar dalių, kurių naudojimas parodė, jog jos yra pavojingos. 1.c.2. Orlaivis, įskaitant sistemas, įrangą ir prietaisus, būtinus tipo pažymėjimui gauti ar kurių reikalauja veiklos taisyklės, turi veikti kaip tikimasi visose iš anksto numatomose eksploatavimo sąlygose, visame, ir pakankamai už jo, lėktuvo eksploataciniame apvalke, tinkamai atsižvelgiant į sistemų, įrangos ar prietaisų veiklos aplinką. Kitos sistemos, įranga ir prietaisai, kurių nereikia tipo pažymėjimui gauti ar kurių nereikalauja veiklos taisyklės, veikiančios tinkamai ar ne, neturi sumažinti saugos ir neigiamai veikti kitų sistemų, įrangos ir prietaisų tinkamo darbo. Sistemos, įranga ir prietaisai turi veikti be išimtinio įgūdžių ar jėgos poreikio. 1.c.3. Orlaivio sistemos, įranga ir susiję prietaisai, atskiri ar turintys tarpusavio ryšį, turi būti projektuojami taip, kad pavienis gedimas, kuris atrodo ypač neįtikėtinas, nesukeltų jokių katastrofiškų gedimo sąlygų, o tarp gedimo tikimybės ir jo padarinių lėktuvui ir jo keleiviams sunkumo turi būti priešingas ryšys. Atsižvelgiant į pirmiau minėtą pavienio gedimo sąlygą, pripažįstama, kad reikia tinkamai atsižvelgti į orlaivio dydį ir plačią konfigūraciją, ir kad tai gali apsaugoti nuo pavienio gedimo sąlygos kai kurias sraigtasparnių ir mažų lėktuvų dalis ir sistemas. 1.c.4. Informacija, būtina saugiam skrydžiui atlikti, ir informacija apie nesaugias sąlygas turi būti teikiama įgulai ar, atitinkamai, techninės priežiūros personalui aiškiai, nuosekliai ir nedviprasmiškai. Sistemos, įranga ir valdymo įtaisai, tarp jų ir ženklai bei pranešimai, turi būti suprojektuoti ir išdėstyti taip, kad sumažintų klaidas, dėl kurių galėtų kilti pavojus. 1.c.5. Turi būti imamasi konstrukcinių atsargumo priemonių pagrįstai galimos grėsmės orlaiviui ir keleiviams pavojui sumažinti ir orlaivio viduje, ir išorėje, įskaitant apsaugą nuo didelio gedimo galimybės kiekviename orlaivio prietaise arba orlaivio suardymo. 1.d. Nuolatinis tinkamumas skrydžiams 1.d.1. Turi būti nustatytos instrukcijos nuolatiniam tinkamumui skrydžiams siekiant užtikrinti, kad orlaivio tipui nustatyto tinkamumo skrydžiams standarto laikomasi visą orlaivio eksploatavimo laikotarpį. 1.d.2. Turi būti numatytos priemonės, leidžiančios dalių ir prietaisų tikrinimą, reguliavimą, tepimą, nuėmimą ar pakeitimą, kaip būtinos tolesniam tinkamumui skrydžiams užtikrinti. 1.d.3. Tinkamumo skrydžiams instrukcijos turi būti žinyno ar žinynų formos, priklausomai nuo pateikiamų duomenų kiekio. Žinynai turi apimti techninę priežiūrą ir remontą, aptarnavimo informaciją, gedimų radimo ir šalinimo bei patikrinimo procedūras, ir visa tai turi būti forma, užtikrinančia praktinį naudojimą. 1.d.4. Nuolatinio tinkamumo skrydžiams instrukcijose turi būti tinkamumo skrydžiams apribojimai, kurie nustato tolesnio privalomo pakeitimo laiką, tikrinimo intervalą ir atitinkamą tikrinimo tvarką.