2004R0850 — LT — 28.08.2006 — 001.001

Šis dokumentas yra skirtas tik informacijai, ir institucijos nėra teisiškai atsakingos už jo turinį

►B TARYBOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 1195/2006 2006 m. liepos 18 d. iš dalies keičiantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 850/2004 dėl patvariųjų organinių teršalų IV priedą (Tekstas svarbus EEE) (OL L 229, 30.4.2004, p.5)

iš dalies keičiamas:









▼B

EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 850/2004

2004 m. balandžio 29 d.

dėl patvariųjų organinių teršalų ir iš dalies keičiantis Direktyvą 79/117/EEB







Europos Parlamentas ir Europos Sąjungos Taryba, atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 175 straipsnio 1 dalį, atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą, atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę ( 1 ), pasikonsultavę su Regionų komitetu, laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos ( 2 ), kadangi: (1) Šis reglamentas visų pirma susijęs su aplinkos apsauga ir žmonių sveikatos apsauga. Todėl teisinį pagrindą sudaro Sutarties 175 straipsnio 1 dalis, (2) Bendrija rimtai susirūpinusi nuolatiniu patvariųjų organinių teršalų išleidimu į aplinką. Šios cheminės medžiagos perduodamos per šalių sienas toli nuo jų šaltinių ir išlieka aplinkoje, biologiškai kaupiasi per maisto grandinę ir kelia pavojų žmonių sveikatai ir aplinkai. Todėl reikia imtis papildomų priemonių žmonių sveikatai ir aplinkai apsaugoti nuo šių teršalų. (3) Atsižvelgdama į atsakomybę už aplinkos apsaugą, 1998 m. birželio 24 d. Bendrija pasirašė 1979 m. Tolimų oro teršalų pernašų konvencijos protokolą dėl patvariųjų organinių teršalų, toliau – Protokolas, o 2001 m. gegužės 22 d. – Stokholmo konvenciją dėl patvariųjų organinių teršalų, toliau – Konvencija. (4) Nors Bendrijos lygiu teisės aktai dėl patvariųjų organinių teršalų yra priimti, didžiausias jų trūkumas tas, kad nėra arba nepakanka teisės aktų dėl bet kurios reglamentuojamos cheminės medžiagos gamybos ir naudojimo draudimo, nėra bazės, pagal kurią būtų galima drausti, riboti ar šalinti papildomas patvariąsias organines teršiančias medžiagas, ir sistemos, neleidžiančios gaminti ir naudoti naujas medžiagas, turinčias patvariųjų organinių teršalų požymių. Bendrijos lygiu nėra nustatyti išmetamo kiekio mažinimo tikslai ir esami išleidžiamų medžiagų aprašai neaprėpia visų patvariųjų organinių teršalų šaltinių. (5) Siekiant užtikrinti nuoseklų ir veiksmingą Bendrijos įsipareigojimų pagal Protokolą ir Konvenciją įgyvendinimą, būtina nustatyti bendrą teisinę bazę, pagal kurią būtų imamasi priemonių, skirtų visu pirma panaikinti apgalvotai gaminamų patvariųjų organinių teršalų gamybą, pateikimą į rinką ir naudojimą. Be to į patvariuosius organinius teršalus turėtų būti atsižvelgta rengiant susijusias Bendrijos įvertinimo ir leidimų sistemas. (6) Koordinavimas ir nuoseklumas turėtų būti užtikrinti Bendrijos lygiu įgyvendinant Roterdamo ( 3 ), Stokholmo ir Bazelio ( 4 ) konvencijų nuostatas ir dalyvaujant Jungtinėse Tautose rengiant Strateginę tarptautinės cheminių medžiagų vadybos metodiką (SAICM). (7) Be to, atsižvelgiant į tai, kad šio reglamento nuostatas remia Sutartyje nustatytas atsargumo principas, prisimenant Rio deklaracijos dėl aplinkosaugos ir plėtros 15 principą ir atsižvelgiant į tikslą panaikinti, kai tai įmanoma, patvariųjų organinių teršalų išleidimą į aplinką, tiktų tam tikrais atvejais numatyti griežtesnes kontrolės priemonės, nei numatytos pagal Protokolą ir Konvenciją. (8) Ateityje siūlomas REACH reglamentas galėtų būti reikiamas instrumentas būtinoms reglamentuojamų medžiagų gamybos, pateikimo į rinką ir naudojimo kontrolės priemonėms ir esamų bei naujų cheminių medžiagų ir pesticidų, turinčių patvariųjų organinių teršalų savybių, kontrolės priemonėms įgyvendinti. Tačiau, nepažeidžiant būsimo REACH reglamento ir kadangi svarbu kuo greičiau įgyvendinti šias Protokole ir Konvencijoje išvardytų medžiagų kontrolės priemones, šias priemones kol kas turėtų įgyvendinti šis reglamentas. (9) Bendrijoje daugumos Protokole ir Konvencijoje reglamentuojamų medžiagų pateikimas į rinką ir naudojimas jau panaikintas taikant draudimus, nustatytus 1978 m. gruodžio 21 d. Tarybos direktyvoje 79/117/EEB, draudžiančioje pateikti į rinką ir naudoti augalų apsaugos produktus, turinčius tam tikrų veikliųjų medžiagų ( 5 ), ir 1976 m. liepos 27 d. Tarybos direktyvoje 76/769/EEB dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su tam tikrų pavojingų medžiagų ir preparatų pardavimo ir naudojimo apribojimais, suderinimo ( 6 ). Tačiau, norint įvykdyti Bendrijos įsipareigojimus pagal Protokolą ir Konvenciją ir kuo labiau sumažinti patvariųjų organinių teršalų išleidimą, būtina ir tiktų taip pat uždrausti gaminti tokias medžiagas ir kuo labiau apriboti išimtis, kad jos būtų taikomos tik tuomet, kai medžiaga atlieka svarbiausią konkretaus taikymo funkciją. (10) Konvencijos reglamentuojamų medžiagų eksportą ir lindano eksportą reglamentuoja 2003 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 304/2003 dėl pavojingų cheminių medžiagų eksporto ir importo ( 7 ). (11) Heksachlorcikloheksano (HCH), įskaitant lindaną, gamybai ir naudojimui taikomi apribojimai pagal Protokolą, tačiau jis nėra visiškai uždraustas. Ši medžiaga tebėra naudojama kai kuriose valstybėse narėse ir todėl neįmanoma nedelsiant uždrausti visus esamus naudojimo būdus. Tačiau, atsižvelgiant į žalingas HCH savybes ir galimą pavojų, susijusį su jo išleidimu į aplinką, jo gamyba ir naudojimas turėtų būti kuo labiau apribotas ir galiausiai panaikintas ne vėliau kaip iki 2007 m. pabaigos. (12) Pasenusios ar nerūpestingai tvarkomos patvariųjų organinių teršalų atsargos gali sukelti rimtą pavojų aplinkai ir žmonių sveikatai, pvz., užteršdamos dirvą ir gruntinius vandenis. Todėl tiktų patvirtinti nuostatas, kurios yra griežtesnės už Konvencijos nuostatas. Draudžiamų medžiagų atsargos turėtų būti traktuojamos kaip atliekos, o apie medžiagų, kurių gamyba ar naudojimas tebėra leidžiami, atsargas turėtų būti informuojamos institucijos ir jos reikiamai prižiūrimos. Visų pirma, esamos atsargos, kurias sudaro ar kuriose yra uždraustų patvariųjų organinių teršalų, turėtų būti kuo greičiau tvarkomos kaip atliekos. Jei ateityje būtų uždraustos kitos medžiagos, jų atsargos taip pat turėtų būti nedelsiant sunaikintos ir nekaupiama jokių naujų atsargų. Atsižvelgiant į konkrečias tam tikrų naujų valstybių narių problemas, per esamus bendrijos finansavimo instrumentus, pvz., sanglaudos ir struktūrinius fondus, turėtų būti suteikta reikiama finansinė ir techninė pagalba. (13) Laikantis Komisijos komunikato dėl Bendrijos strategijos dėl dioksinų, furanų ir polichlorintų bifenilų (PCB) ( 8 ), Protokolo ir Konvencijos nuostatų, patvariųjų organinių teršalų, kurie yra netyčiniai pramoninių procesų šalutiniai produktai, išmetimas turi būti kuo greičiau nustatytas ir sumažintas, siekiant, jei įmanoma, jį visiškai panaikinti. Turėtų būti parengti ir įgyvendinti atitinkami nacionaliniai veiksmų planai, aprėpiantys visus šaltinius ir priemones, įskaitant numatytus esamuose Bendrijos teisės aktuose, skirti kuo greičiau nuolat ir rentabiliai mažinti išleidžiamų medžiagų kiekį. Tuo tikslu pagal Konvenciją turėtų būti parengtos reikiamos priemonės. (14) Laikantis to komunikato nuostatų turėtų būti parengtos reikiamos programos ir mechanizmai, suteikiantys pakankamai monitoringo duomenų apie dioksinų, furanų ir PCB buvimą aplinkoje. Tačiau būtina užtikrinti, kad reikiamos priemonės būtų prieinamos ir jomis būtų galima naudotis ekonomiškai ir techniškai perspektyviomis sąlygomis. (15) Pagal Konvenciją, patvarieji organiniai teršalai atliekose turi būti sunaikinti arba negrįžtamai transformuoti į medžiagas, kurios neturi panašių savybių, nebent aplinkosaugos požiūrių būtų priimtinesnės kitokios operacijos. Kadangi dabartiniai Bendrijos teisės aktai dėl atliekų nenustato konkrečių taisyklių dėl tų medžiagų, jos turėtų būti nustatytos šiame reglamente. Aukštam apsaugos lygiui užtikrinti bendri medžiagų koncentracijos atliekose apribojimai turėtų būti nustatyti iki 2005 m. gruodžio 31 d. (16) Pripažįstama atliekų, sudarytų, turinčių arba užterštų patvariaisiais organiniais teršalais, tapatumo nustatymo ir atskyrimo šaltinyje svarba, siekiant kuo labiau sumažinti šių cheminių medžiagų pasklidimą į kitas atliekas. 1991 m. gruodžio 12 d. Tarybos direktyva 91/689/EEB dėl pavojingų atliekų ( 9 ) nustatė pavojingų atliekų tvarkymo Bendrijos taisykles, įpareigodama valstybes nares imtis būtinų priemonių reikalauti, kad įmonės, kurios šalina, regeneruoja, surenka ar veža pavojingas atliekas, nemaišytų skirtingų kategorijų pavojingų atliekų ar pavojingų atliekų su nepavojingomis. (17) Konvencija numato, kad kiekviena Šalis turi parengti savo įsipareigojimų pagal Konvenciją įgyvendinimo planą. Valstybės narės turėtų suteikti galimybę rengiant savo įgyvendinimo planus dalyvauti visuomenei. Kadangi Bendrija ir valstybės narės dalijasi šios srities kompetencija, įgyvendinimo planai turėtų būti rengiami tiek nacionaliniu, tiek Bendrijos lygiu. Turėtų būti skatinamas bendradarbiavimas ir keitimasis informacija tarp Komisijos ir valstybių narių institucijų. (18) Pagal Konvenciją ir Protokolą, informacija apie patvariuosius organinius teršalus turėtų būti teikiama kitoms Šalims. Taip pat turėtų būti skatinamas keitimasis informacija su trečiosiomis šalimis, nesančiomis tų susitarimų Šalimis. (19) Visuomenė, ypač besivystančiose šalyse, dažnai nepakankamai žino apie pavojų, kurį patvarieji organiniai teršalai kelia dabartinės bei būsimų kartų sveikatai ir aplinkai ir todėl būtina plačiai teikti informaciją, kad padidėtų atsargumas ir būtų gauta parama ribojimams bei draudimams. Pagal Konvencijos nuostatas reikėtų skatinti ir remti visuomenės, ypač labiausiai jautrių grupių, informavimo apie šias medžiagas programas ir darbuotojų, mokslininkų, švietėjų, techninio ir vadovaujančio personalo mokymą. (20) Pagal pareikalavimą ir turimus išteklius Komisija ir valstybės narės turėtų bendradarbiauti teikiant atitinkamą ir savalaikę techninę pagalbą, specialiai skirtą sustiprinti besivystančių šalių ir pereinamosios ekonomikos šalių gebėjimą įgyvendinti Konvenciją. Techninė pagalba turėtų aprėpti tinkamų alternatyvių produktų, metodikos ir strategijos rengimą ir įgyvendinimą, inter alia, taikant DDT ligų užkrato pernešėjų kontrolei, kurį pagal Konvenciją galima taikyti laikantis Pasaulinės sveikatos organizacijos rekomendacijų bei gairių ir kai atitinkamoje šalyje nėra vietoje saugių, veiksmingų ir išgalimų alternatyvų. (21) Turėtų būti reguliariai vertinamas priemonių, kurių imamasi patvariųjų organinių teršalų išleidimui sumažinti, veiksmingumas. Tuo tikslu valstybės narės turėtų reguliariai teikti Komisijai ataskaitas, ypač dėl išleidžiamų medžiagų aprašo, praneštinų atsargų ir ribojamų medžiagų gamybos bei pateikimo į rinką. Komisija, bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis, turėtų parengti bendrą valstybių narių ataskaitų formatą. (22) Konvencija ir Protokolas numato, kad jų Šalys gali siūlyti tarptautinius veiksmus kitoms medžiagoms ir vėliau į tų susitarimų sąrašus gali būti įtrauktos papildomos medžiagos; tuomet šis reglamentas turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas. Be to, turi būti įmanoma pakeisti esamus šio reglamento priedų įrašus, inter alia, siekiant juos suderinti su mokslo ir technikos pažanga. (23) Kai šio reglamento priedai iš dalies keičiami įgyvendinant papildomo, apgalvotai gaminamo patvariojo organinio teršalo įtraukimo į Protokolą ar Konvenciją nuostatas, jis turėtų būti įtraukimas į II priedą vietoj I priedo tik išskirtiniais, tinkamai pagrįstais atvejais. (24) Šiam reglamentui įgyvendinti būtinos priemonės turėtų būti patvirtintos pagal 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimą 1999/468/EB, nustatantį Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką ( 10 ). (25) Siekiant užtikrinti skaidrumą, nešališkumą ir nuoseklumą vykdymo priežiūros veiklos lygiu, valstybės narės turėtų nustatyti taisykles dėl nuobaudų, taikomų už šio reglamento nuostatų pažeidimus, ir užtikrinti, kad jos būtų įgyvendinamos. Tos nuobaudos turi būti veiksmingos, proporcingos ir atgrasios, kadangi reikalavimų nesilaikymas gali pakenkti žmonių sveikatai ir aplinkai. Tam tikrais atvejais informacija apie šio reglamento nuostatų pažeidimą turėtų būti paskelbiama viešai. (26) Kadangi šio reglamento tikslų, t. y. saugoti aplinką ir žmonių sveikatą nuo patvariųjų organinių teršalų, valstybės narės negali deramai pasiekti dėl tų teršalų tarpvalstybinio poveikio, ir todėl tų tikslų būtų geriau siekti Bendrijos lygmeniu, laikydamasi Sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Bendrija gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina nurodytiems tikslams pasiekti. (27) Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, Direktyva 79/117/EEB turėtų būti iš dalies pakeista, kadangi: PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:







1 straipsnis

Tikslas ir taikymo sritis

1. Atsižvelgiant visų pirma į atsargumo principą, šio reglamento tikslas – apsaugoti žmonių sveikatą ir aplinką nuo patvariųjų organinių teršalų, uždraudžiant, kuo greičiau palaipsniui nutraukiant arba apribojant medžiagų, kurioms taikoma Stokholmo konvencija dėl patvariųjų organinių teršalų, toliau – Konvencija, arba 1979 m. Tolimų tarpvalstybinių oro teršalų pernašų konvencijos 1998 m. Protokolas dėl patvariųjų organinių teršalų, toliau – Protokolas, gamybą, pateikimą į rinką ir naudojimą, ir kuo labiau sumažinant tų medžiagų išmetimą, kad, kai įmanoma, jis būtų kuo greičiau panaikintas, ir įtvirtinant nuostatas dėl atliekų, sudarytų, turinčių arba užterštų kuria nors iš šių medžiagų.

2. 3 ir 4 straipsniai netaikomi atliekoms, sudarytoms, turinčioms arba užterštoms kuria nors iš I arba II priede išvardytų medžiagų.

2 straipsnis

Sąvokų apibrėžimai

Šiame reglamente:

a) „pateikimas į rinką“ – tai tiekimas ar pateikimas tretiesiems asmenims už užmokestį ar nemokamai. Importas į Bendrijos muitinės teritoriją taip pat laikomas pateikimu į rinką;

b) „prekė“ – tai objektas, susidedantis iš vienos ar daugiau medžiagų ir (arba) preparatų, kuriems gaminant suteikta tam tikra forma, paviršius ar dizainas, apibrėžiantis jo galutinės paskirties funkciją labiau, nei jo cheminė sudėtis;

c) „medžiaga“ – taikomas Tarybos direktyvos 67/548/EEB ( 11 ) 2 straipsnio apibrėžimas;

d) „preparatas“ – taikomas Direktyvos 67/548/EEB 2 straipsnio apibrėžimas;

e) „atliekos“ – taikomas Tarybos direktyvos 75/442/EEB ( 12 ) 1 straipsnio a punkto apibrėžimas;

f) „šalinimas“ – taikomas Direktyvos 75/442/EEB 1 straipsnio e punkto apibrėžimas;

g) „regeneravimas“ – taikomas Direktyvos 75/442/EEB 1 straipsnio f punkto apibrėžimas.

3 straipsnis

Gamybos, pateikimo į rinką ir naudojimo kontrolė

1. Draudžiama gaminti, teikti į rinką ir naudoti I priede išvardytas medžiagas atskirai, preparatuose ar kaip prekių dalis.

2. II priede išvardytų medžiagų atskirai, preparatuose ar kaip prekių dalys gamyba, pateikimas į rinką ir naudojimas ribojamas pagal tame priede nustatytus reikalavimus.

3. Valstybės narės ir Komisija pagal taikytinais Bendrijos teisės aktais reglamentuojamoms esamoms bei naujoms cheminėms medžiagoms ir pesticidams taikomas įvertinimo ir leidimų suteikimo sistemas atsižvelgia į Konvencijos D priedo 1 skyriuje nustatytus kriterijus ir imasi atitinkamų priemonių esamoms cheminėms medžiagoms ir pesticidams kontroliuoti ir drausti naujų cheminių medžiagų ir pesticidų, kurie turi patvariųjų organinių teršalų savybių, gamybą, pateikimą į rinką ir naudojimą.

4 straipsnis

Kontrolės priemonių išimtys

1. 3 straipsnis netaikomas:

a) medžiagai, naudojamai laboratorinio masto tyrimuose arba kaip etalonas;

b) medžiagai, pasitaikančiai kaip netyčia susidarantis mažas teršalų kiekis medžiagose, preparatuose ar prekėse.

2. 3 straipsnis netaikomas medžiagoms, pasitaikančioms kaip sudėtinės prekių, pagamintų ne vėliau kaip šio reglamento įsigaliojimo dieną, dalys iki praeina šeši mėnesiai po reglamento įsigaliojimo dienos.

3 straipsnis netaikomas medžiagoms, pasitaikančioms kaip sudėtinės prekių, jau naudotų ne vėliau kaip šio reglamento įsigaliojimo dieną, dalys.

Tačiau valstybė narė informuoja Komisiją apie pirmoje ir antroje pastraipoje minimas prekes iškart, kai tik apie jas sužino.

Kai Komisija gauna tokią informaciją arba sužino apie tokias prekes kitais būdais, ji, tam tikrais atvejais, nedelsdama informuoja apie tai Konvencijos sekretoriatą.

3. Kai medžiaga yra nurodyta I priedo A dalyje arba II priedo A dalyje ir valstybė narė pageidauja iki atitinkamame priede nurodyto galutinio termino leisti gaminti ir naudoti tą medžiagą kaip uždaros sistemos tik vietoje naudojamą tarpinę medžiagą, ji praneša apie tai Konvencijos sekretoriatui.

Tačiau tokį pranešimą leidžiama pateikti tik įvykdžius šiuos reikalavimus:

a) atitinkamame priede įrašius anotaciją, kuri aiškiai nurodo, kad tokios medžiagos tokia gamyba ir naudojimas gali būti leidžiami;

b) gamybos procesu medžiaga bus transformuojama į vieną ar daugiau medžiagų, kurios neturi patvariojo organinio teršalo savybių;

c) nenumatoma, kad gaminant ar naudojant žmones ar aplinką veiks koks nors didesnis medžiagos kiekis, kas įrodoma uždaros sistemos įvertinimu pagal Komisijos direktyvą 2001/59/EB ( 13 ).

Šis pranešimas perduodamas ir kitoms valstybėms narėms bei Komisijai ir jame pateikiama informacija apie visą pagamintą arba planuojamą pagaminti atitinkamos medžiagos kiekį ir panaudojimą ir uždaros sistemos tik vietoje naudojamo proceso pobūdį, nurodant bet kokį netransformuoto ir netyčinio bet kokio patvariojo organinio teršalo (pirminės medžiagos) kiekį galutiniame produkte.

Pirmoje pastraipoje minimi galutiniai terminai gali būti iš dalies pakeisti tais atvejais, kai, po pakartotinio atitinkamos valstybės narės pranešimo Konvencijos sekretoriatui, pagal Konvenciją suteikiamas aiškus arba numanomas leidimas tęsti ir naudoti medžiagą papildomą laikotarpį.

5 straipsnis

Atsargos

1. Atsargų, kurias sudaro arba kuriose yra bet kokios iš I arba II priede išvardytų medžiagų ir kurių naudoti neleidžiama, turėtojas tvarko šias atsargas kaip atliekas ir pagal 7 straipsnio nuostatas.

2. Didesnių kaip 50 kg atsargų, kurias sudaro arba kuriose yra bet kokios iš I arba II priede išvardytų medžiagų ir kurias naudoti leidžiama, turėtojas pateikia valstybės narės, kurioje atsargos yra, kompetentingai institucijai informaciją apie tų atsargų pobūdį ir dydį. Tokia informacija pateikiama per 12 mėnesių po šio reglamento ir I arba II priedų pakeitimų įsigaliojimo ir vėliau kasmet, iki I arba II priede nustatyto riboto naudojimo galutinio termino.

Turėtojas tvarko atsargas saugiu, veiksmingu ir aplinkai nekenkiančiu būdu.

3. Valstybės narės stebi atsargų, apie kurias pranešta, naudojimą ir tvarkymą.

6 straipsnis

Išleidžiamo kiekio mažinimas ir panaikinimas

1. Per dvejus metus po šio reglamento įsigaliojimo dienos valstybės narės sudaro ir tvarko III priede išvardytų medžiagų išleidimo į orą, vandenį ir žemę aprašus pagal savo įsipareigojimus pagal Konvenciją ir Protokolą.

2. Valstybė narė perduoda pagal savo įsipareigojimus pagal Konvenciją parengtą savo veiksmų planą dėl priemonių, skirtų bendram išleidžiamam kiekiui nustatyti, apibūdinti ir kuo labiau sumažinti, siekiant, jei įmanoma, kuo greičiau jį panaikinti, Komisijai ir kitoms valstybėms narėms pagal savo nacionalinį įgyvendinimo planą, numatytą 8 straipsnyje.

Veiksmų planas turi aprėpti priemones, skirtas skatinti kurti, o kai manoma, kad tai tinka – reikalauti naudoti pakaitines ar modifikuotas medžiagas, produktus ir procesus, kad būtų užkirstas kelias susidaryti ir išleisti III priede išvardytas medžiagas.

3. Vertindamos pasiūlymus statyti naują infrastruktūrą arba žymiai modernizuoti esamą infrastruktūrą, kurioje taikomi procesai, per kuriuos išleidžiamos III priede išvardytos cheminės medžiagos, nepažeisdamos Tarybos direktyvos 1996/61/EB ( 14 ), turi teikti pirmenybę alternatyviems procesams, metodikoms ir praktikai, kurių naudingumas panašus, bet nesusiformuoja ir neišleidžiamos III priede išvardytos medžiagos.

7 straipsnis

Atliekų tvarkymas

1. Atliekų sudarytojai ir turėtojai imasi visų pagrįstų priemonių išvengti, jei įmanoma, užteršimo IV priede išvardytomis medžiagomis.

2. Nepaisant Direktyvos 96/59/EB ( 15 ), atliekos, sudarytos, turinčios ar užterštos bet kokia iš IV išvardytų medžiagų, pašalinamos arba regeneruojamos bereikalingai nedelsiant ir laikantis V priedo 1 dalies taip, kad patvarieji organiniai teršalai būtų garantuotai sunaikinti arba negrįžtamai transformuoti ir likusios atliekos bei išleidžiamos medžiagos neturėtų patvariųjų organinių teršalų savybių.

Atliekant tokį šalinimą ar regeneravimą, bet kokia iš IV priede išvardytų medžiagų gali būti atskirta nuo atliekų, jei vėliau ji pašalinama pagal pirmos pastraipos nuostatas.

3. Draudžiamos šalinimo ar regeneravimo operacijos, dėl kurių IV priede išvardytos medžiagos gali būti regeneruotos, recirkuliuotos, atkurtos arba pakartotinai panaudotos.

4. Nukrypstant nuo šio straipsnio 2 dalies:

a) atliekos, kuriose yra arba kurios yra užterštos bet kokia iš IV priede išvardytų medžiagų, gali būti kitaip šalinamos arba regeneruojamos pagal atitinkamus Bendrijos teisės aktus, jei išvardytų medžiagų kiekis atliekose yra mažesnis už ribinę koncentraciją, 17 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka nustatytiną IV priede iki 2005 m. gruodžio 31 d. Iki to laiko, kai koncentracijos ribos bus nustatytos minėta tvarka, valstybės narės kompetentinga institucija šiuo punktu reglamentuojamų atliekų šalinimui ar regeneravimui gali patvirtinti ar taikyti koncentracijos apribojimus ar specialius techninius reikalavimus;

b) valstybė narė arba tos valstybės narės paskirta kompetentinga institucija išskirtiniais atvejais gali leisti V priedo 2 dalyje išvardytas atliekas, kuriose yra arba kurios yra užterštos bet kokia iš IV priede išvardytų medžiagų, kurių koncentracija turi būti nustatyta V priedo 2 dalyje, tvarkyti kitaip, taikant vieną iš V priedo 2 dalyje išvardytų metodų, jei: i) atitinkamas turėtojas atitinkamos valstybės narės kompetentingai institucijai priimtinu būdu įrodė, kad IV priede išvardytų teršalų pašalinimas iš atliekų yra neįvykdomas ir kad patvariųjų organinių teršalų sunaikinimas ar negrįžtamas transformavimas, atliekamas pagal geriausią aplinkosaugos praktiką ar geriausią turimą technologiją, nesuteikia aplinkosaugos požiūrių priimtinos alternatyvos, ir kompetentinga institucija po to leido taikyti alternatyvų būdą; ii) toks tvarkymas atitinka atitinamus Bendrijos teisės aktus ir reikalavimus, nustatytus taikytinose papildomose priemonėse, išvardytose šio straipsnio 6 dalyje; iii) atitinkama valstybė narė informavo kitas valstybes nares ir Komisiją apie gautą leidimą ir jo pagrindimą.

5. Ribinė koncentracija, nurodoma V priedo 2 dalyje, 17 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka turi būti nustatyta šio straipsnio 4 dalies b punktui taikyti iki 2005 m. gruodžio 31 d.

Iki to laiko nustatomos tokios koncentracijos ribos:

a) kompetentinga institucija gali patvirtinti ar taikyti koncentracijos apribojimus ar konkrečius techninius reikalavimus atliekoms, tvarkomoms pagal šio straipsnio 4 dalies b punktą;

b) kai atliekos tvarkomos pagal šio straipsnio 4 dalies b punktą, atitinkami turėtojai teikia kompetentingai institucijai informaciją apie patvariųjų organinių teršalų kiekį atliekose.

6. Tam tikrais atvejais, atsižvelgdama į technikos vystymąsi ir atitinkamas tarptautines gaires bei sprendimus ir valstybės narės ar tos valstybės narės pagal šio straipsnio 4 dalį ir V priedą įgaliotos kompetentingos institucijos suteiktus leidimus, Komisija gali patvirtinti papildomas su šio straipsnio įgyvendinimu susijusias priemones. Komisija nustato valstybių narių pagal šio straipsnio 4 dalies b punkto iii papunktį teiktinos informacijos formatą. Sprendimai dėl tokių priemonių priimami 17 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka.

7. Komisija iki 2009 m. gruodžio 31 d. persvarsto šio straipsnio 4 dalies leidžiančias nukrypti nuostatas, atsižvelgdama į tarptautines ir technikos naujoves, ypač į jų aplinkosauginį priimtinumą.

8 straipsnis

Įgyvendinimo planai

1. Rengdamos savo nacionalinius įgyvendinimo planus valstybės narės pagal savo nacionalines procedūras iš anksto suteikia visuomenei veiksmingas galimybes dalyvauti šiame procese.

2. Kai tik valstybė narė patvirtina savo nacionalinį įgyvendinimo planą pagal savo įsipareigojimus pagal Konvenciją, ji perduoda jį Komisijai ir kitoms valstybėms narėms.

3. Rengdamos savo įgyvendinimo planus Komisija ir valstybės narės keičiasi informacija apie jų turinį, kai to reikia.

4. Komisija per du metus nuo šio reglamento įsigaliojimo parengia planą dėl Bendrijos įsipareigojimų pagal Konvenciją įgyvendinimo.

Kai tik Komisija patvirtina Bendrijos įgyvendinimo planą, ji perduoda jį valstybėms narėms.

Komisija persvarsto ir atnaujina Bendrijos įgyvendinimo planą, kai to reikia.

9 straipsnis

Monitoringas

Komisija ir valstybės narės, artimai bendradarbiaudamos, parengia atitinkamas pažangiausio lygio programas ir mechanizmus, skirtus reguliariai teikti sulyginamus monitoringo duomenis apie III priede nurodytus dioksinus, furanus ir PCB aplinkoje. Įdiegiant tokias programas ir mechanizmus reikiamai atsižvelgiama į vystymąsi pagal Protokolą ir Konvenciją.

10 straipsnis

Keitimasis informacija

1. Komisija ir valstybės narės padeda ir keičiasi Bendrijos viduje ir su trečiosiomis šalimis informacija, susijusia su patvariųjų organinių teršalų gamybos, naudojimo ir išleidimo mažinimu ar panaikinimu, jei įmanoma, ir alternatyvas toms medžiagoms, nurodydamos su tomis alternatyvomis susijusią riziką ir ekonomines bei socialines sąnaudas.

2. Komisija ir valstybės narės, kai reikia, skatina ir lengvina tokius su patvariaisiais organiniais teršalais susijusius dalykus:

a) informacijos suteikimo programas, įskaitant susijusia su poveikiu sveikatai ir padariniais aplinkai, alternatyvomis ir gamybos, naudojimo ir išleidimo mažinimu ar panaikinimu, visų pirma skirtas: i) politikos formuotojams ir sprendimų priėmėjams; ii) itin jautrioms grupėms;

b) informacijos teikimą visuomenei;

c) darbuotojų, mokslininkų, švietėjų ir techninio bei vadovaujančio personalo mokymą.

3. Nepažeidžiant 2003 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/4/EB dėl visuomenės galimybės susipažinti su informacija apie aplinką ( 16 ), informacija apie žmonių ir aplinkos sveikatą ir saugą neturi būti laikoma konfidencialia. Komisija ir valstybės narės, besikeičiančios kita informacija su trečiosiomis šalimis saugo bet kokią konfidencialią informacija pagal abipusį susitarimą.

11 straipsnis

Techninė pagalba

Pagal Konvencijos 12 ir 13 straipsnius Komisija ir valstybės narės bendradarbiauja teikiant reikiamą ir savalaikę techninę ir finansinę pagalbą besivystančioms šalims ir pereinamosios ekonomikos šalims, kai jos prašoma, pagal turimus išteklius ir atsižvelgiant į konkrečius poreikius, skirtą padėti joms sukurti ir sustiprinti jų pajėgumą visiškai įgyvendinti jų įsipareigojimus pagal Konvenciją. Tokia pagalba taip pat gali būti teikiama per nevyriausybines organizacijas.

12 straipsnis

Ataskaitų teikimas

1. Valstybės narės kas trejus metus pateikia Komisijai informacija apie šio reglamento taikymą, įskaitant informaciją apie pažeidimus ir nuobaudas.

2. Valstybės narės kasmet teikia Komisijai statistinius duomenis apie visą pagamintą ir pateiktą į rinką arba planuojamą pagaminti ir pateikti į rinką bet kokios iš I arba II priede išvardytų medžiagų kiekį.

3. Per trejus metus nuo šio reglamento įsigaliojimo ir kas trejus metus po to valstybės narės teikia Komisijai:

a) suvestinę informaciją, surinktą iš pranešimų apie atsargas, gautų pagal 5 straipsnio 2 dalį;

b) suvestinę informaciją, surinktą iš išleidžiamų medžiagų aprašų, sudarytų pagal 6 straipsnio 1 dalį;

c) suvestinę informaciją apie III priede nurodytų dioksinų, furanų ir PCB buvimą aplinkoje, surinktą pagal 9 straipsnį.

4. 16 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka Komisija iš anksto parengia bendrą valstybių narių pagal šio straipsnio 1, 2 ir 3 dalis turimų pateikti duomenų ir informacijos pateikimo formatą.

5. Konvencijos Šalių konferencijos nustatytu dažnumu Komisija rengia ataskaitas apie Konvencijoje išvardytas medžiagas, remdamasi valstybių narių pagal šio straipsnio 2 dalį pateikiama informacija ir perduoda jas Konvencijos sekretoriatui.

6. Komisija kas treji metai rengia ataskaitas apie šio reglamento taikymą ir susieja jas su informacija, gauta iš EPER, kaip nustatyta Komisijos sprendimu 2000/479/EB ( 17 ) ir CORINAIR išleidžiamų medžiagų aprašu (Bendradarbiavimo programa dėl tolimų oro teršalų pernašų Europoje monitoringo ir įvertinimo), ir valstybių narių pagal šio straipsnio 1, 2 ir 3 dalis pateikiama informacija, taip sudarydama jungtines ataskaitas. Ši ataskaita turi aprėpti informaciją apie 7 straipsnio 4 dalyje numatytų leidžiančių nukrypti nuostatų taikymą. Ji pateikia jungtinės ataskaitos suvestinę Europos Parlamentui ir Tarybai ir nedelsdama ją paskelbia viešai.

13 straipsnis

Sankcijos

Valstybės narės nustato taisykles dėl sankcijų, taikytinų už šio reglamento nuostatų pažeidimus, ir imasi visų būtinų priemonių užtikrinti, kad jos būtų įgyvendinamos. Numatytos sankcijos turi būti veiksmingos, proporcingos ir atgrasančios. Valstybės narės praneša apie tokias nuostatas Komisijai ne vėliau kaip per vienerius metus nuo šio reglamento įsigaliojimo ir nedelsdamos praneša apie bet kokius vėlesnius su jomis susijusius pakeitimus.

14 straipsnis

Priedų pakeitimai

1. Jei medžiaga įtraukiama į Konvencijos arba Protokolo sąrašą, Komisija, tam tikrais atvejais, atitinkamai iš dalies pakeičia I–III priedus 16 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka.

Jei medžiaga įtraukiama į Konvencijos arba Protokolo sąrašą, Komisija, tam tikrais atvejais, iš dalies pakeičia IV priedą 17 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka.

2. Esamų I–III priedų įrašų pakeitimus, įskaitant jų derinimą su mokslo ir technikos pažanga, Komisija tvirtina 16 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka.

3. Esamų IV priedų įrašų ir V priedo pakeitimus, įskaitant jų derinimą su mokslo ir technikos pažanga, Komisija tvirtina 17 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka.

15 straipsnis

Kompetentingos institucijos

Kiekviena valstybė narė paskiria kompetentingą instituciją ar institucijas, atsakingas už administracines užduotis, kurias reikia atlikti pagal šį reglamentą. Ji informuoja apie tokį paskyrimą Komisiją ne vėliau kaip per tris mėnesius nuo šio reglamento įsigaliojimo.

16 straipsnis

Bendrųjų reikalų komitetas

1. Visais su šiuo reglamentu susijusiais reikalais, išskyrus susijusius su atliekomis, Komisijai padeda Direktyvos 67/548/EEB 29 straipsniu įsteigtas komitetas.

2. Darant nuorodą į šią dalį, taikomi Sprendimo 1999/468/EB 5 ir 7 straipsniai, atsižvelgiant į minėto sprendimo 8 straipsnį.

Sprendimo 1999/468/EB 5 straipsnio 6 dalyje nustatytas laikotarpis – trys mėnesiai.

3. Komitetas patvirtina savo darbo tvarkos taisykles.

17 straipsnis

Atliekų reikalų komitetas

1. Visais su atliekomis pagal šį reglamentą susijusiais reikalais Komisijai padeda Direktyvos 75/442/EEB 18 straipsniu įsteigtas komitetas.

2. Darant nuorodą į šią dalį, taikomi Sprendimo 1999/468/EB 5 ir 7 straipsniai, atsižvelgiant į minėto sprendimo 8 straipsnį.

Sprendimo 1999/468/EB 5 straipsnio 6 dalyje nustatytas laikotarpis – trys mėnesiai.

3. Komitetas patvirtina savo darbo tvarkos taisykles.

18 straipsnis

Direktyvos 79/117/EEB pataisos

Direktyvos 79/117/EEB priedo B dalyje „Patvarieji chloro organiniai junginiai“ panaikinami 1–8 punktai.

19 straipsnis

Įsigaliojimas

Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.









I PRIEDAS

MEDŽIAGŲ, KURIOMS TAIKOMI DRAUDIMAI, SĄRAŠAS

A dalis. — Konvencijoje ir Protokole išvardytos medžiagos







MEDŽIAGA CAS Nr. EB Nr. SPECIFINĖ IŠIMTIS DĖL TARPINIO NAUDOJIMO AR KITA SPECIFIKACIJA Aldrinas 309-00-2 206-215-8 — Chlordanas 57-74-9 200-349-0 — Dieldrinas 60-57-1 200-484-5 — Endrinas 72-20-8 200-775-7 — Heptachloras 76-44-8 200-962-3 — Heksachlorbenzenas 118-74-1 200-273-9 — Mireksas 2385-85-5 219-196-6 — Toksafenas 8001-35-2 232-283-3 — Polichlorinti bifenilai (PCB) 1336-36-3 ir kiti 215-648-1 ir kiti Nepažeidžiant Direktyvos 96/59/EB, leidžiama naudoti prekes, kurios jau yra naudojamos šio reglamento įsigaliojimo dieną. DDT (1,1,1-trichlor-2,2-bis(4-chlorfenil) etanas) 50-29-3 200-024-3 Valstybės narės gali leisti esamą DDT gamybą ir naudojimą kaip uždaros sistemos tik vietoje naudojamą tarpinę medžiagą dikofoliui gaminti iki 2014 m. sausio 1 d. pagal šio reglamento 4 straipsnio 3 dalį. Komisija ištirs šią išimtį iki 2008 12 31, atsižvelgdama į įvertinimo pagal Direktyvą 91/414/EEB rezultatus. (1) (1) 1991 m. liepos 15 d. Tarybos direktyva 91/414/EEB dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką (OL L 230, 1991 8 19, p. 1).

B dalis. — Tik Protokole išvardytos medžiagos







MEDŽIAGA CAS Nr. EB Nr. SPECIFINĖ IŠIMTIS DĖL TARPINIO NAUDOJIMO AR KITA SPECIFIKACIJA Chlordekonas 143-50-0 205-601-3 — Heksabrombifenilas 36355-01-8 252-994-2 — HCH, įskaitant lindaną 608-73-1, 58-89-9 201-168-9, 200-401-2 Nukrypdamos nuo reikalavimo, valstybės narės gali leisti naudoti šiais tikslais: a) iki 2006 9 1: — profesionalus remontinis ir pramoninis pjautinės medienos, sijų ir rąstų apdorojimas, — uždari pramoniniai ir gyvenamieji taikmenys; b) iki 2007 12 31: — techninis HCH, skirtas naudoti kaip tarpinė medžiaga chemijos gamyboje, — produktus, kuriuose ne mažiau kaip 99 % HCH izomero yra gama formos (lindanas), leidžiama naudoti tik sveikatos apsaugos ir veterinarijos topinius insekticidus.









II PRIEDAS

MEDŽIAGŲ, KURIOMS TAIKOMI APRIBOJIMAI, SĄRAŠAS

A dalis. — Konvencijoje ir Protokole išvardytos medžiagos







MEDŽIAGA CAS Nr. EB Nr. RIBOJIMO SĄLYGOS —

B dalis. — Tik Protokole išvardytos medžiagos









III PRIEDAS

MEDŽIAGŲ, KURIOMS TAIKOMOS NUOSTATOS DĖL IŠLEIDŽIAMO KIEKIO MAŽINIMO, SĄRAŠAS







MEDŽIAGA (CAS Nr.) Polichlorinti dibenzo-p-dioksinai ir dibenzfuranai (PCDD/PCDF) Heksachlorbenzenas (HCB) (CAS Nr.: 118-74-1) Polichlorinti bifenilai (PCB) Policikliniai aromatiniai angliavandeniliai (PAH) (1) (1) Išmetamųjų medžiagų aprašuose naudojami šie keturi sudėtiniai indikatoriai: benz(a)pirenas, benz(b)fluorantenas, benz(k)fluorantenas ir inden(1,2,3-cd)pirenas.

▼M1









IV PRIEDAS







Medžiagų, kurioms taikomos 7 straipsnio nuostatos dėl atliekų tvarkymo, sąrašas Medžiaga CAS Nr. EB Nr. 7 straipsnio 4 dalies a punkte nurodyta ribinė koncentracija Aldrinas 309-00-2 206-215-8 50 mg/kg Chlordanas 57-74-9 200-349-0 50 mg/kg Dieldrinas 60-57-1 200-484-5 50 mg/kg Endrinas 72-20-8 200-775-7 50 mg/kg Heptachloras 76-44-8 200-962-3 50 mg/kg Heksachlorbenzenas 118-74-1 200-273-9 50 mg/kg Mireksas 2385-85-5 219-196-6 50 mg/kg Toksafenas 8001-35-2 232-283-3 50 mg/kg Polichlorinti bifenilai (PCB) 1336-36-3 ir kiti 215-648-1 50 mg/kg (1) DDT (1,1,1-trichlor-2,2-bis(4-chlorfenil)etanas) 50-29-3 200-024-3 50 mg/kg Chlordekonas 143-50-0 205-601-3 50 mg/kg Polichlorinti dibenzo-p-dioksinai ir dibenzofuranai (PCDD/PCDF) 15 μg/kg (2) alfa-, beta- ir gama-HCH bendras kiekis 58-89-9, 319-84-6, 319-85-7 206-270-8, 206-271-3 ir 200-401-2 50 mg/kg Heksabrombifenilas 36355-01-8 252-994-2 50 mg/kg (1) Prireikus naudojamas Europos standartuose EN 12766-1 ir EN 12766-2 nustatytas apskaičiavimo metodas. ( 2 ) Leistina koncentracija apskaičiuojama kaip PCDD ir PCDF, remiantis šiais toksinio ekvivalentiškumo faktoriais (TEF):



TEF PCDD 2,3,7,8-TeCDD 1 1,2,3,7,8-PeCDD 1 1,2,3,4,7,8-HxCDD 0,1 1,2,3,6,7,8-HxCDD 0,1 1,2,3,7,8,9-HxCDD 0,1 1,2,3,4,6,7,8-HpCDD 0,01 OCDD 0,0001 PCDF 2,3,7,8-TeCDF 0,1 1,2,3,7,8-PeCDF 0,05 2,3,4,7,8-PeCDF 0,5 1,2,3,4,7,8-HxCDF 0,1 1,2,3,6,7,8-HxCDF 0,1 1,2,3,7,8,9-HxCDF 0,1 2,3,4,6,7,8-HxCDF 0,1 1,2,3,4,6,7,8-HpCDF 0,01 1,2,3,4,7,8,9-HpCDF 0,01 OCDF 0,0001

▼B









V PRIEDAS

ATLIEKŲ TVARKYMAS

1 dalis. Šalinimas ir regeneravimas pagal 7 straipsnio 2 dalį

7 straipsnio 2 dalies tikslais leidžiamos tokios Direktyvos 75/442/EEB IIA ir IIB prieduose numatytos šalinimo ir regeneravimo operacijos, taikant jas taip, kad būtų užtikrinta, jog patvarieji organiniai teršalai būtų sunaikinti arba negrįžtamai transformuoti:







D9 Fizikocheminis apdorojimas; D10 Deginimas Ant žemės, ir R1 Panaudojimas Daugiausia kaip kuras ar kitos priemonės energijai gaminti, išskyrus atliekas, kuriose yra PCB.

Prieš sunaikinant arba negrįžtamai transformuojant pagal šio priedo šią dalį gali būti atliekama pirminio apdorojimo operacija, jei į IV sąrašą įrašyta medžiaga, kuri per pirminį apdorojimą atskiriama nuo atliekų, vėliau yra pašalinama pagal šio priedo šią dalį. Be to, prieš tokį pirminį apdorojimą arba prieš sunaikinimą ar negrįžtamą transformavimą pagal šio priedo šią dalį gali būti atliekamos perpakavimo ir laikino sandėliavimo operacijos.

2 dalis. Atliekos ir operacijos, kurioms taikomas 7 straipsnio 4 dalies b punktas

Toliau nurodytos operacijos leidžiamos 7 straipsnio 4 dalies b punkto tikslais nustatytoms medžiagoms, apibrėžtoms šešių skaitmenų kodu pagal Komisijos sprendimo 2000/532/EB ( 18 ) klasifikaciją.







Atliekos pagal Komisijos sprendimo 2000/532/EB klasifikaciją IV priede išvardytų medžiagų didžiausia leistina koncentracija Operacija 10 TERMINIŲ PROCESŲ ATLIEKOS Nuolatinis sandėliavimas tik: — saugiose, giliose, požeminėse kietų uolienų formacijose, — druskos kasyklose, — pavojingų atliekų užkasimo vietose (jei atliekos yra sukietėjusios arba stabilizuotos, jei tai techniškai įmanoma, kaip to reikalaujama atliekoms klasifikuoti Sprendimo 2000/532/EB 19 03 poskyryje). ir turi būti laikomasi Tarybos direktyvos 1999/31/EB ir Tarybos sprendimo 2003/33/EB (2) nuostatų ir yra įrodyta, kad pasirinkta operacija aplinkosaugos požiūriu labiausiai priimtina (3) 10 01 (1) Atliekos iš jėgainių i kitų deginimo įmonių (išskyrus 19) 10 01 14 (1) Po deginimo likę pelenai, šlakas ir katilų dulkės, ,kuriose yra pavojingų medžiagų 10 01 16 (1) Pelenų dulkės, likusios po deginimo, kuriose yra pavojingų medžiagų 10 02 Ketaus ir plieno pramonės atliekos 10 02 07 Dujų valymo kietosios atliekos, kuriose yra pavojingų medžiagų 10 03 (1) Aliuminio terminės metalurgijos atliekos 10 03 04 (1) Pirminės gamybos šlakai 10 03 08 (1) Antrinės gamybos druskų šlakai 10 03 09 (1) Antrinės gamybos nuodegos 10 03 19 (1) Dūmų dulkės, kuriose yra pavojingų medžiagų 10 03 21 (1) Kitos kietosios dalelės ir dulkės, kuriose yra pavojingų medžiagų 10 03 29 Druskų šlakų ir nuodegų apdorojimo atliekos, kuriose yra pavojingų medžiagų 10 04 (1) Švino terminės metalurgijos atliekos 10 04 01 (1) Pirminės ir antrinės gamybos šlakai 10 04 02 (1) Pirminės ir antrinės gamybos nuodegos ir nuoviros 10 04 04 (1) Dūmų dulkės 10 04 05 (1) Kitos kietosios dalelės ir dulkės 10 04 06 (1) Dujų valymo kietosios atliekos 10 05 Cinko terminės metalurgijos atliekos 10 05 03 (1) Dūmų dulkės 10 05 05 Dujų valymo kietosios atliekos 10 06 (1) Vario terminės metalurgijos atliekos 10 06 03 (1) Dūmų dulkės 10 06 06 Dujų valymo kietosios atliekos 10 08 Kitų spalvotųjų metalų terminės metalurgijos atliekos 10 08 08 (1) Pirminės ir antrinės gamybos druskų šlakai 10 08 15 (1) Dūmų dulkės, kuriose yra pavojingų medžiagų 10 09 Geležies liejinių atliekos 10 09 09 (1) Dūmų dulkės, kuriose yra pavojingų medžiagų 16 KITUR SĄRAŠE NENURODYTOS ATLIEKOS 16 11 Išklojų ir ugniai atsparių medžiagų atliekos 16 11 01 (1) Metalurgijos procesų išklojos ir ugniai atsparios medžiagos iš anglies, kuriose yra pavojingų medžiagų 16 11 03 (1) Kitos metalurgijos procesų išklojos ir ugniai atsparios medžiagos, kuriose yra pavojingų medžiagų 17 STATYBINĖS IR STATINIŲ GRIOVIMO ATLIEKOS (ĮSKAITANT IŠ UŽTERŠTŲ VIETŲ IŠKASTĄ DIRVOŽEMĮ) Nuolatinis sandėliavimas tik: — saugiose, giliose, požeminėse kietų uolienų formacijose, — druskos kasyklose, — pavojingų atliekų užkasimo vietose (jei atliekos yra sukietėjusios arba stabilizuotos, jei tai techniškai įmanoma, kaip to reikalaujama atliekoms klasifikuoti Sprendimo 2000/532/EB 19 03 poskyryje) (4) ir turi būti laikomasi Tarybos direktyvos 1999/31/EB ir Tarybos sprendimo 2003/33/EB nuostatų ir yra įrodyta, kad pasirinkta operacija aplinkosaugos požiūriu labiausiai priimtina. 17 01 Betonas, plytos, plytelės ir keramika 17 01 06 (1) Betono, plytų, plytelių ir keramikos mišiniai arba atskiros frakcijos 17 05 Dirvožemis, įskaitant iš užterštų vietų iškastą dirvožemį, akmenis ir dugno valymo iškasas 17 05 03 (1) Neorganinė dirvožemio ir akmenų frakcija, kurioje yra pavojingų medžiagų 17 09 Kitos statybinės ir statinių griovimo atliekos 17 09 02 (1) Statybinės ir statinių griovimo atliekos, kuriose yra PCB, išskyrus PCB turinčią įrangą 17 09 03 (1) Kitos statybinės ir statinių griovimo atliekos, kuriose yra pavojingų medžiagų 19 ATLIEKOS IŠ ATLIEKŲ APDOROJIMO ĮRENGINIŲ, NE VIETOJE ESANČIŲ NUTEKAMOJO VANDENS VALYMO ĮRENGINIŲ, ŽMONĖMS VARTOTI SKIRTO VANDENS IR PRAMONINĖS PASKIRTIES VANDENS RUOŠIMO ATLIEKOS Nuolatinis sandėliavimas tik: — saugiose, giliose, požeminėse kietų uolienų formacijose, — druskos kasyklose, — pavojingų atliekų užkasimo vietose (jei atliekos yra sukietėjusios arba stabilizuotos, jei tai techniškai įmanoma, kaip to reikalaujama atliekoms klasifikuoti Sprendimo 2000/532/EB 19 03 poskyryje) ir turi būti laikomasi Tarybos direktyvos 1999/31/EB ir Tarybos sprendimo 2003/33/EB nuostatų ir yra įrodyta, kad pasirinkta operacija aplinkosaugos požiūriu labiausiai priimtina. 19 01 Atliekų deginimo arba pirolizės atliekos 19 01 07 (1) Dujų valymo kietosios atliekos 19 01 11 Pelenai ir šlakas, kuriame yra pavojingų medžiagų 19 01 13 (1) Pelenų dulkės, kuriose yra pavojingų medžiagų 19 01 15 (1) Kalkių dulkės, kuriose yra pavojingų medžiagų 19 04 Sustiklėjusios atliekos ir stiklėjimo atliekos 19 04 02 (1) Pelenų dulkės ir kitos dūmų valymo atliekos 19 04 03 (1) Nesustiklėjusi kietoji fazė (1) 1999 m. balandžio 26 d. Tarybos direktyva 1999/31/EB dėl atliekų sąvartynų (OL L 182, 1999 7 16, p. 1). Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1882/2003. (2) 2002 gruodžio 19 d. Tarybos sprendimas 2003/33/EB, kuriuo pagal Direktyvos 1999/31/EB 16 straipsnį ir II priedą nustatomi atliekų priėmimo į sąvartynus kriterijai ir tvarka (OL L 11, 2003 1 16, p. 27). (3) Išskyrus atliekas, kuriose esančių PCB koncentracija yra didesnė kaip 50 ppm. (4) Visos žvaigždute (*) pažymėtos atliekos laikomos pavojingomis pagal Direktyvą 91/689/EEB dėl pavojingų atliekų ir joms taikomos tos direktyvos nuostatos.