1987A1813 — LT — 01.07.2013 — 001.001

Šis dokumentas yra skirtas tik informacijai, ir institucijos nėra teisiškai atsakingos už jo turinį

►B KONVENCIJA DĖL BENDROSIOS TRANZITO PROCEDŪROS (OL L 226 1987.8.13, p. 2)

iš dalies keičiamas:







(*) Šis aktas nebuvo skelbtas lietuvių kalba.









▼B

KONVENCIJA DĖL BENDROSIOS TRANZITO PROCEDŪROS







AUSTRIJOS RESPUBLIKA, SUOMIJOS RESPUBLIKA, ISLANDIJOS RESPUBLIKA, NORVEGIJOS KARALYSTĖ, ŠVEDIJOS KARALYSTĖ, ŠVEICARIJOS KONFEDERACIJA, toliau – Europos laisvosios prekybos asociacijos (ELPA) šalys, EUROPOS EKONOMINĖ BENDRIJA, toliau – Bendrija, ATSIŽVELGDAMOS į laisvosios prekybos susitarimus tarp Bendrijos ir kiekvienos ELPA šalies, ATSIŽVELGDAMOS į Bendrąją deklaraciją dėl kvietimo sukurti Europos ekonominę erdvę, priimtą ELPA šalių ministrų ir Europos Bendrijų Komisijos kartu su Bendrijos valstybėmis narėmis 1984 m. balandžio 9 d. Liuksemburge, ir ypač į joje išreikštą siekį supaprastinti pasienio formalumus ir prekių kilmės taisykles, ATSIŽVELGDAMOS į Konvenciją dėl prekybos prekėmis formalumų supaprastinimą, sudarytą tarp ELPA šalių ir Bendrijos, įvedančią bendrąjį administracinį dokumentą, skirtą naudoti šioje prekyboje, ATSIŽVELGDAMOS į tai, kad šio bendrojo dokumento naudojimas atliekant bendrąją tranzito procedūrą, kai prekės gabenamos tarp Bendrijos ir ELPA šalių bei tarp atskirų ELPA šalių, leistų supaprastinti formalumus, PRIPAŽINDAMOS, kad tinkamiausias būdas šiam tikslui pasiekti būtų tranzito procedūros, šiuo metu taikomos gabenant prekes Bendrijos viduje, tarp Bendrijos ir Austrijos bei Šveicarijos, taip pat tarp Austrijos ir Šveicarijos, taikymo išplėtimas tose ELPA šalyse, kuriose ji netaikoma, TAIP PAT ATSIŽVELGDAMOS į Šiaurės tranzito tvarką, taikomą Suomijoje, Norvegijoje ir Švedijoje, NUTARĖ sudaryti šią Konvenciją:







Bendrosios nuostatos

1 straipsnis

1. Šia Konvencija nustatomos priemonės, taikomos gabenant prekes tranzitu tarp Bendrijos ir ELPA šalių bei tarp atskirų ELPA šalių, įskaitant, atitinkamais atvejais, perkrautas, peradresuotas ar sandėliuotas prekes, įvedant bendrą tranzito procedūrą, taikomą nepriklausomai nuo prekių rūšies ir kilmės.

2. Nepažeidžiant šios Konvencijos nuostatų, ypač nuostatų dėl garantijų, laikoma, kad prekėms, cirkuliuojančioms Bendrijos viduje, taikoma Bendrijos tranzito procedūra.

3. Pagal tolesnių 7–12 straipsnių nuostatas, bendros tranzito procedūros taisykles nustato šios Konvencijos I ir II priedai.

4. Tranzito deklaracijos ir tranzito dokumentai, naudojami taikant bendrą tranzito procedūrą, sudaromi vadovaujantis III priedu ir atitinka to priedo reikalavimus.

▼M6

2 straipsnis

1. Bendroji tranzito procedūra priklausomai nuo konkretaus atvejo toliau apibrėžiama kaip T1 procedūra arba T2 procedūra.

2. T1 procedūra gali būti taikoma bet kurioms prekėms, gabenamoms vadovaujantis 1 straipsnio 1 dalies nuostatomis.

3. T2 procedūra turi būti taikoma prekėms, gabenamoms vadovaujantis 1 straipsnio 1 dalies nuostatomis:

a) Bendrijoje: tik kai prekės yra Bendrijos prekės. Bendrijos prekėmis vadinamos prekės: — yra visiškai gautos Bendrijos muitų teritorijoje, neįskaičiuojant trečiųjų šalių prekių arba prekių, gautų iš teritorijų, kurios nėra Bendrijos muitų teritorijos dalis, — iš šalių ar teritorijų, kurios nėra Bendrijos muitų teritorijos dalis, išleistos į laisvą apyvartą kurioje nors valstybėje narėje, — gautos Bendrijos muitų teritorijoje iš prekių, nurodytų tik antrojoje įtraukoje arba pirmojoje ir antrojoje įtraukose. — Tačiau, nepažeidžiant šios Konvencijos arba kitų Bendrijos sudarytų susitarimų nuostatų, prekės, kurios nors ir atitinka kurioje nors iš prieš tai paminėtų trijų įtraukų iškeltus reikalavimus, pakartotinai įvežamos į Bendrijos muitų teritoriją po to, kai buvo iš jos eksportuotos, nelaikomos Bendrijos prekėmis;

b) ELPA šalyje: tik tada, kai prekės į šią ELPA šalį buvo įvežtos taikant T2 procedūrą ir persiųstos vadovaujantis specialiosiomis nuostatomis, apibrėžtomis toliau nurodytame 9 straipsnyje.

4. Šioje Konvencijoje nustatytos specialiosios sąlygos dėl T2 procedūros taikymo prekėms taip pat taikomos išduodant dokumentus, patvirtinančius prekių Bendrijos statusą, ir prekėms pagal šį dokumentą taikomas toks pat režimas, kaip ir vadovaujantis T2 procedūra vežamoms prekėms, išskyrus tai, kad prekių Bendrijos statusą patvirtinantis dokumentas neturi lydėti prekių.

▼M11

Article 3

1. For the purposes of this Convention, the term:

(a) ‘transit’ shall mean a procedure under which goods are carried under the control of the competent authorities from one office of a Contracting Party to another office of the same Contracting Party or that of another Contracting Party over at least one frontier;

(b) ‘country’, shall mean any EFTA country, any Member State of the Community or any other State which has acceded to this Convention;

(c) ‘third country’ shall mean any State which is not Contracting Party to this Convention.

2. From the date on which the accession of a new Contracting Party becomes effective in accordance with Article 15a, all references to EFTA countries shall apply to that country mutatis mutandis, and solely for the purposes of this Convention.

3. In the application of the rules laid down in this Convention for the T1 or T2 procedure, the EFTA countries and the Community and its Member States shall have the same rights and obligations.

▼M6

4 straipsnis

1. Ši Konvencija neapriboja jokių kitų tarptautinių susitarimų dėl tranzito procedūros taikymo ir visų tokio taikymo apribojimų, kai prekės gabenamos iš vieno Bendrijos punkto į kitą Bendrijos punktą, bei visų apribojimų dėl dokumentų, patvirtinančių, kad prekės yra Bendrijos prekės, išdavimo.

2. Ši Konvencija taip pat neapriboja:

a) prekių gabenimo pagal laikinojo įvežimo procedūrą bei

b) susitarimų dėl pasienio susisiekimo taikymo.

▼B

5 straipsnis

Jeigu nesudarytas Susitariančiųjų Šalių ir trečiosios šalies susitarimas, pagal kurį prekės iš vienos Susitariančiosios Šalies į kitą gali būti gabenamos per šią trečiąją šalį taikant T1 arba T2 procedūrą, tokia procedūra gali būti taikoma prekėms, gabenamoms per šią trečiąją šalį, tik tada, jeigu prekės per ją gabenamos su tuo pačiu transporto dokumentu, įformintu Susitariančiosios Šalies teritorijoje, o nurodytosios procedūros taikymas trečiosios šalies teritorijoje laikinai sustabdomas.

▼M6

6 straipsnis

Jei užtikrinamas visų prekėms numatytų priemonių taikymas, šalys gali, taikydamos T1 arba T2 procedūrą, tarpusavyje nusistatyti supaprastintas procedūras, sudarydamos dvišalius arba daugiašalius susitarimus atitinkančius kriterijus, kurie prireikus bus išdėstyti ►M21 I priedėlyje ◄ . Šie susitarimai taikomi tam tikroms vežimo rūšims arba paskirtoms įmonėms.

Apie tokius susitarimus pranešama Europos Bendrijų Komisijai ir kitoms šalims.

▼B







Tranzito procedūros taikymas

▼M6

7 straipsnis

1. Atsižvelgdamos į visas specialiąsias šios Konvencijos nuostatas, ELPA šalių kompetentingos įstaigos įgaliojamos vykdyti išvykimo įstaigų, tranzito įstaigų, paskirties įstaigų ir garantijos įstaigų funkcijas.

2. Bendrijos valstybių narių kompetentingos įstaigos įgaliojamos išduoti tranzito dokumentus pagal T1 arba T2 procedūras į paskirties įstaigą, esančią ELPA šalyje. Laikantis visų specialiųjų šios Konvencijos nuostatų, jos taip pat įgaliojamos išduoti prekėms, siunčiamoms į ELPA šalį, dokumentus, patvirtinančius, kad prekės yra Bendrijos prekės.

3. Kai kelios prekių siuntos sugrupuojamos ir pakraunamos į vieną transporto priemonę, kaip nurodyta I priedėlio 12 straipsnio 2 dalyje, ir yra siunčiamos kaip bendras krovinys, vykdant vieną T1 arba T2 operaciją, iš vienos išvykimo įstaigos į vieną paskirties įstaigą vienam gavėjui, Susitariančioji Šalis gali pareikalauti, kad tokios siuntos, išskyrus išskirtinius tinkamai motyvuotus atvejus, būtų įrašytos į vieną T1 arba T2 deklaraciją kartu su atitinkamais krovinių sąrašais.

4. Nepaisant reikalavimo, kai reikalinga, patvirtinti Bendrijos prekių statusą, iš asmens, tvarkančio eksporto formalumus Susitariančiosios Šalies pasienio muitinės įstaigoje, nereikalaujama siunčiamoms prekėms taikyti T1 arba T2 procedūrą, neatsižvelgiant į tai, kokia muitinės procedūra bus taikoma prekėms kaimyninėje pasienio muitinės įstaigoje.

5. Nepaisant reikalavimo, kai reikalinga, patvirtinti Bendrijos prekių statusą, Susitariančiosios Šalies pasienio muitinės įstaiga, kurioje užbaigiami eksporto formalumai, gali atsisakyti taikyti prekėms T1 arba T2 procedūrą, jei ši procedūra turi būti užbaigta kaimyninėje pasienio muitinės įstaigoje.

▼B

8 straipsnis

Gabenant prekes su T1 arba T2 dokumentu, negalima papildomai pakrauti kitų prekių, taip pat iškrauti arba pakeisti prekių, ypač tais atvejais kai siuntos suskaidomos, perkeliamos į kitos rūšies transportą ir sujungiamos.

▼M6

9 straipsnis

1. Prekes, įvežtas į ELPA šalį taikant T2 procedūrą ir galinčias būti peradresuotas taikant tą pačią procedūrą, visą laiką prižiūri šios šalies muitinė tam, kad būtų užtikrinta, jog nepakito jų tapatumas arba būklė.

2. Jeigu prekės iš ELPA šalies peradresuojamos į kitą šalį po to, kai joms toje ELPA šalyje buvo taikoma kuri nors muitinės procedūra, kita nei tranzito arba sandėliavimo procedūra, T2 procedūra joms gali būti netaikoma.

Tačiau ši nuostata netaikoma prekėms, laikinai įvežamoms demonstruoti parodoje, mugėje arba panašiame viešame renginyje ir neapdorotoms, išskyrus operacijas, reikalingas jų pradinei būklei išsaugoti arba siuntoms išskaidyti.

3. Jeigu prekės ELPA šalyje peradresuojamos į kitą šalį po to, kai jos buvo saugomos taikant sandėliavimo procedūrą, T2 procedūra gali būti taikoma tik tada, jeigu laikomasi šių sąlygų:

— prekių sandėliavimo laikotarpis neviršija penkerių metų; tačiau prekėms, klasifikuojamoms Prekių klasifikavimo muitų tarifuose nomenklatūros (Suderintos prekių aprašymo ir kodavimo sistemos tarptautinė konvencija, 1983 m. birželio 14 d). 1–24 skyriuose, šis laikotarpis neviršija šešių mėnesių,

— prekės buvo saugomos specialiai tam skirtose vietose ir nebuvo apdorojamos, išskyrus operacijas, reikalingas jų pradinei būklei išsaugoti arba siuntoms išskaidyti, nepakeičiant prekių įpakavimo,

— bet kokios operacijos su prekėmis vyko prižiūrint muitinei.

4. Bet kuriame ELPA šalies kompetentingos įstaigos išduotame T2 dokumente arba prekių Bendrijos statusą patvirtinančiame dokumente turi būti nuoroda į atitinkamą T2 arba prekių Bendrijos statusą patvirtinantį dokumentą, su kuriuo prekės buvo atgabentos į tą ELPA šalį, bei visi nurodytame dokumente buvę specialieji įrašai.

10 straipsnis

1. Išskyrus atvejus, kai šio straipsnio 2 dalyje arba priedėliuose nustatyta kitaip, bet kuriai T1 arba T2 operacijai turi būti taikoma garantija, galiojanti visose Susitariančiosiose Šalyse, kuriose ši operacija vykdoma.

2. 1 dalies nuostatos neapriboja teisės:

a) Susitariančiosioms Šalims tarpusavyje susitarti, kad garantijos netaikomos T1 arba T2 operacijoms, atliekamoms tik jų teritorijose;

b) Susitariančiajai Šaliai nereikalauti garantijos T1 arba T2 operacijos daliai tarp išvykimo įstaigos ir pirmosios tranzito įstaigos.

▼M21 —————

▼M6

11 straipsnis

1. Paprastai prekių tapatumas užtikrinamas plombuojant.

2. Plombuojama:

a) vieta, kurioje laikomos prekės, jeigu transporto priemonė pagal kitus nuostatus arba išvykimo įstaigos pripažinta kaip tinkama užplombuoti;

b) kitais atvejais kiekvienas atskiras paketas.

3. Transporto priemonės gali būti pripažintos kaip tinkamos užplombuoti su sąlyga, jei:

a) plombas ant jų galima paprastai ir lengvai uždėti;

b) jos taip sukonstruotos, kad prekių neįmanoma išimti arba įdėti nepaliekant akivaizdžių įsibrovimo pėdsakų ar nesulaužant muitinės plombos;

c) jose nėra slaptų ertmių, kuriose galima paslėpti prekes;

d) ertmės, kuriose galima laikyti prekes, yra lengvai prieinamos kompetentingoms institucijoms atliekant tikrinimą.

▼M30

4. Išvykimo muitinės įstaiga gali leisti neplombuoti prekių, jei, atsižvelgiant į kitas galimas panaudoti identifikavimo priemones, prekes galima lengvai identifikuoti pagal tranzito deklaracijos duomenyse arba papildomuose dokumentuose pateiktą prekių aprašymą.

▼B

12 straipsnis

1. Kol nesusitarta dėl statistinės informacijos pasikeitimo tvarkos, siekiant užtikrinti, kad ELPA šalys ir Bendrijos valstybės narės turėtų duomenis, būtinus rengiant jų statistinius duomenis apie tranzitą, T1 ir T2 deklaracijų ►M30 4–o egzemplioriaus arba tranzito lydimojo dokumento ◄ , nebent Susitariančioji Šalis jo nereikalauja, pateikiamas:

a) pirmajai tranzito įstaigai kiekvienoje ELPA šalyje;

b) pirmajai tranzito įstaigai Bendrijoje, jeigu prekės gabenamos vykdant T1 arba T2 operaciją, pradėtą ELPA šalyje.

▼M17

2. However, the additional copy referred to above shall not be required when the goods are carried under the conditions laid down in ►M21 Chapter VIII of Title III of Appendix I ◄ .

▼B

3. Nacionalinių žinybų, atsakingų už statistinius duomenis apie tranzitą, prašymu, atstovaujamasis arba jo įgaliotas atstovas pateikia bet kokią informaciją, susijusią su T1 arba T2 deklaracijomis, būtiną siekiant surinkti statistinius duomenis.







Administracinė pagalba

▼M6

13 straipsnis

1. Suinteresuotų šalių kompetentingos institucijos teikia viena kitai visą jų turimą informaciją, būtiną norint patikrinti, ar ši Konvencija yra tinkamai įgyvendinama.

2. Suinteresuotų šalių kompetentingos institucijos prireikus viena kitai pateikia visus jų surinktus duomenis, dokumentus, pranešimus, bylų medžiagą ir informaciją, susijusius su transporto operacijomis, vykdytomis taikant T1 arba T2 procedūrą, taip pat su nusižengimais arba pažeidimais, padarytais vykdant šias operacijas.

Be to, prireikus jos viena kitai pateikia visus surinktus duomenis, susijusius su prekėmis, kurios yra tarpusavio pagalbos objektas ir kurioms buvo taikoma muitinio sandėliavimo procedūra.

3. Jeigu įtariami nusižengimais arba pažeidimai, susiję su prekėmis, į vieną šalį įvežtomis iš kitos šalies, gabentomis per šalį arba saugotomis joje taikant muitinio sandėliavimo procedūrą, suinteresuotų šalių kompetentingos institucijos paprašytos viena kitai pateikia visą informaciją, susijusią su:

a) šių prekių gabenimo sąlygomis: — jeigu jos buvo atgabentos į šalį, kuriai adresuotas prašymas, su T1, T2 dokumentu arba prekių Bendrijos statusą patvirtinančiu dokumentu, neatsižvelgiant į jų tolesnį peradresavimą, arba — jeigu jos buvo persiųstos iš šalies, kuriai adresuotas prašymas, su T1, T2 dokumentu arba prekių Bendrijos statusą patvirtinančiu dokumentu, neatsižvelgiant į tai, kaip jos buvo atgabentos;

b) šių prekių sandėliavimo sąlygomis, jeigu jos buvo atgabentos į šalį, kuriai adresuotas prašymas, su T2 arba prekių Bendrijos statusą patvirtinančiu dokumentu arba jeigu jos buvo peradresuotos toje šalyje į kitą šalį įforminant T2 arba prekių Bendrijos statusą patvirtinantį dokumentą.

4. Kiekviename prašyme, pateikiamame vadovaujantis 1–3 dalimis, turi būti nurodytas atvejis arba atvejai, su kuriais jis susijęs.

5. Jeigu šalies kompetentinga institucija prašo pagalbos, kurios ji, gavusi atitinkamą prašymą, pati būtų negalėjusi suteikti, savo prašyme ji turi atkreipti dėmesį į šį faktą. Toks prašymas gali būti tenkinamas ji gavusios kompetentingos institucijos nuožiūra.

6. Informacija, gauta remiantis 1–3 dalimis, naudojama tik šios Konvencijos tikslais, ir ją gavusioje šalyje jai taikoma tokia pati apsauga, kokia taikoma panašaus pobūdžio informacijai pagal šios šalies nacionalinius teisės aktus. Ši informacija gali būti naudojama kitais tikslais tik gavus raštišką ją pateikusios kompetentingos institucijos sutikimą ir vadovaujantis visais šios institucijos nustatytais apribojimais.

▼M15







Išieškojimas

13a straipsnis

Suinteresuotų šalių kompetentingos institucijos pagal IV priedėlio nuostatas padeda viena kitai išieškoti pagal pretenzijas, jeigu šios pretenzijos atsirado dėl T1 ar T2 operacijos.

▼B







Jungtinis komitetas

14 straipsnis

1. Šiuo dokumentu steigiamas Jungtinis komitetas, kuriame atstovaujama kiekvienai šios Konvencijos Susitariančiajai Šaliai.

2. Jungtinis komitetas veikia vadovaudamasis tarpusavio sutarimo principu.

3. Jungtinis komitetas posėdžiauja esant reikalui, tačiau ne rečiau kaip kartą per metus. Bet kuri Susitariančioji Šalis gali pareikalauti sušaukti posėdį.

4. Jungtinis komitetas tvirtina savo darbo tvarkos taisykles, kuriose, inter alia, yra nuostatos, reglamentuojančios posėdžių sušaukimą, pirmininko paskyrimą ir jo įgaliojimų trukmę.

5. Jungtinio komiteto sprendimu gali būti sudaromi pakomitečiai arba darbo grupės, galintys teikti jam pagalbą vykdant savo pareigas.

15 straipsnis

1. Jungtinis komitetas atsako už šios Konvencijos administravimą ir užtikrina tinkamą jos įgyvendinimą. Siekdamos šio tikslo, Susitariančiosios Šalys reguliariai informuoja Jungtinį komitetą apie šios Konvencijos taikymo patirtį, o jis teikia rekomendacijas ir 3 dalyje nurodytais atvejais priima sprendimus.

2. Visų pirma jis teikia rekomendacijas dėl:

a) šios Konvencijos pakeitimų, kitus nei nurodyta 3 dalyje;

b) bet kokių kitų priemonių, reikalingų jai taikyti.

▼M11

3. The Joint Committee shall adopt by decision:

(a) amendments to the Appendices;

▼M21 —————

▼M11

(c) other amendments to this Convention made necessary by amendments to the Appendices;

▼M17 —————

▼M11

►M17 (d) ◄ transitional measures required in the case of the accession of new Member States to the Community;

►M17 (e) ◄ invitations to third countries within the meaning of Article 3 (1) (c) to accede to this Convention in accordance with Article 15a.

▼M17

Decisions taken under points (a) to (d) shall be put into effect by the Contracting Parties in accordance with their own legislation.

▼B

4. Jeigu Susitariančiosios Šalies atstovas Jungtiniame komitete priima sprendimą su išlyga dėl konstitucinių reikalavimų įvykdymo, sprendimas įsigalioja antrojo mėnesio pirmąją dieną po to, kai pranešama apie išlygos panaikinimą.

▼M17

5. Decisions of the Joint Committee referred to in paragraph 3 (e) inviting a third country to accede to this Convention shall be sent to the General Secretariat of the Council of the European Communities, which shall communicate it to the third country concerned, together with a text of the Convention in force on that date.

▼M11

6. From the date referred to in paragraph 5, the third country concerned may be represented on the Joint Committee, subcommittees and working parties by observers.







Accession of third countries

Article 15a

1. Any third country may become a Contracting Party to this Convention if invited to do so by the depositary of the Convention following a decision of the Joint Committee.

2. A third country invited to become a Contracting Party to this Convention shall do so by lodging an instrument of accession with the General Secretariat of the Council of the European Communities. The said instrument shall be accompanied by a translation of the Convention into the official language(s) of the acceding country.

3. The accession shall become effective on the first day of the second month following the lodging of the instrument of accession.

4. The depositary shall notify all Contracting Parties of the date on which the instrument of accession was lodged and the date on which the accession will become effective.

5. Recommendations and decisions of the Joint Committee referred to in Article 15 (2) and (3) adopted between the date referred to in paragraph 1 of this Article and the date on which accession becomes effective shall also be communicated to the invited third country via the General Secretariat of the Council of the European Communities.

A declaration accepting such acts shall be inserted either in the instrument of accession or in a separate instrument lodged with the General Secretariat of the Council of the European Communities within six months of the communication. If the declaration is not lodged within that period the accession shall be considered void.

▼B







Įvairios ir baigiamosios nuostatos

16 straipsnis

Kiekviena Susitariančioji Šalis imasi atitinkamų priemonių veiksmingam ir suderintam šios Konvencijos nuostatų taikymui užtikrinti, atsižvelgdamos į tai, kad reikia kiek įmanoma operacijų vykdytojams supaprastinti formalumus ir rasti abipusiai priimtinus sprendimus dėl bet kurių sunkumų, kylančių dėl šių nuostatų įgyvendinimo.

17 straipsnis

Susitariančiosios Šalys informuoja viena kitą apie nuostatas, priimtas dėl šios Konvencijos įgyvendinimo.

18 straipsnis

Šios Konvencijos nuostatos netrukdo taikyti Susitariančiųjų Šalių arba Bendrijos valstybių narių įvestus prekių importo, eksporto arba tranzito draudimus ar apribojimus, grindžiamus viešosios tvarkos arba visuomenės saugumo, žmonių, gyvūnų arba augalų sveikatos ir gyvybės apsaugos, nacionalinių vertybių, turinčių meninę, istorinę arba archeologinę vertę, apsaugos arba pramoninės ar komercinės nuosavybės apsaugos reikmėmis.

▼M17

Article 19

The Appendices to this Convention shall form an integral part thereof.

▼B

20 straipsnis

1. Ši Konvencija taikoma teritorijose, kuriose taikoma Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartis ir pagal toje sutartyje apibrėžtas sąlygas bei ELPA šalių teritorijose.

2. Ši Konvencija taip pat taikoma Lichtenšteino Kunigaikštystėje, kol ši Kunigaikštystė yra saistoma su Šveicarijos Konfederacija muitų sąjungos sutartimi.

21 straipsnis

Bet kuri Susitariančioji Šalis gali išstoti iš šios Konvencijos, jeigu ji prieš 12 mėnesių raštu praneša apie tai depozitarui, kuris praneša visoms kitoms Susitariančiosioms Šalims.

22 straipsnis

1. Ši Konvencija įsigalioja 1988 m. sausio 1 d., jeigu Susitariančiosios Šalys iki 1987 m. lapkričio 1 d. deponuoja priėmimo prie šios Konvencijos dokumentus Europos Bendrijų Tarybos sekretoriate, kuris yra Konvencijos depozitaras.

2. Jeigu ši Konvencija neįsigalioja 1988 m. sausio 1 d., ji įsigalioja antrojo mėnesio pirmąją dieną po to, kai deponuotas paskutinysis priėmimo dokumentas.

3. Depozitaras praneša apie kiekvienos Susitariančiosios Šalies priėmimo dokumento deponavimo datą ir šios Konvencijos įsigaliojimo datą.

23 straipsnis

1. Įsigaliojus šiai Konvencijai, Austrijos ir Šveicarijos sudaryti atitinkamai 1972 m. lapkričio 30 d. ir 1972 m. lapkričio 23 d. susitarimai su Bendrija dėl Bendrijos tranzito taisyklių taikymo, taip pat šių šalių ir Bendrijos 1977 m. liepos 12 d. susitarimas dėl Bendrijos tranzito taisyklių taikymo srities išplėtimo nebetaikomi.

2. 1 dalyje nurodyti susitarimai tebetaikomi T1 arba T2 operacijoms, pradėtoms iki šios Konvencijos įsigaliojimo.

3. Šiaurės šalių tranzito tvarka, taikoma Suomijoje, Norvegijoje ir Švedijoje, nustojama taikyti nuo šios Konvencijos įsigaliojimo datos.

24 straipsnis

Ši Konvencija, kuri parengiama vienu egzemplioriumi anglų, danų, graikų, islandų, ispanų, italų, norvegų, olandų, portugalų, prancūzų, suomių, švedų ir vokiečių kalbomis, visi tekstai yra autentiški. Konvencija deponuojama Europos Bendrijų Tarybos sekretoriate, kuris patvirtintas jos kopijas pateikia visoms šios Konvencijos Susitariančiosioms Šalims.

Priimta Interlakene, 1987 m. gegužės 20 d.

▼M30

I PRIEDĖLIS

BENDROSIOS TRANZITO PROCEDŪROS







I ANTRAŠTINĖ DALIS

BENDROSIOS NUOSTATOS

1 straipsnis

1. Kaip nurodyta Konvencijos 1 straipsnio 3 dalyje, šiame priedėlyje nustatomos tam tikros bendrosios tranzito procedūros atlikimo tvarką reglamentuojančios taisyklės.

2. Jeigu nenurodyta kitaip, šio priedėlio nuostatos taikomos operacijoms, atliekamoms taikant bendrąją tranzito procedūrą, nepriklausomai nuo to, ar naudojama T1, ar T2 procedūra.

3. Prekės, keliančios didesnę sukčiavimo riziką, išvardytos I priede. Jeigu šios Konvencijos nuostatoje pateikta nuoroda į tą priedą, bet kurios priemonės, susijusios su tame sąraše nurodytomis prekėmis, taikomos tik tuomet, kai gabenamų prekių kiekis viršija atitinkamą minimalų kiekį. I priedas tikslinamas ne rečiau kaip kartą per metus.







I SKYRIUS

Taikymo sritis ir sąvokų apibrėžtys

2 straipsnis

Procedūros taikymo sritis

1. Bendroji tranzito procedūra netaikoma pašto siuntoms (įskaitant pašto siuntinius), gabenamos vadovaujantis Pasaulinės pašto sąjungos dokumentais, kai prekes gabena tuose dokumentuose nustatytų teisių ir pareigų turėtojai arba kai prekės gabenamos jų vardu.

2. Susitariančioji šalis gali nuspręsti netaikyti bendrosios tranzito procedūros vamzdynais gabenamoms prekėms. Apie tokius sprendimus turi būti pranešama Komisijai, kuri apie juos informuoja kitas valstybes.

3 straipsnis

Sąvokų apibrėžtys

Šioje Konvencijoje vartojamos šios sąvokų apibrėžtys:

a) kompetentinga institucija: muitinė arba bet kuri kita institucija, atsakinga už šios Konvencijos taikymą;

b) tranzito deklaracija: veiksmas, kuriuo asmuo nustatyta forma ir nustatytu būdu pareiškia pageidavimą, kad prekėms būtų įforminta bendroji tranzito procedūra;

c) tranzito lydimasis dokumentas: kompiuterizuotos sistemos priemonėmis išspausdintas dokumentas, skirtas prekėms lydėti ir parengtas naudojant tranzito deklaracijos duomenis;

d) T2 procedūra: Konvencijos 2 straipsnyje nurodyta T2 procedūra, kuri tranzito deklaracijoje identifikuojama simboliu „T2“ arba „T2F“;

e) vykdytojas: asmuo, pateikiantis bendrojo tranzito deklaraciją savo vardu arba asmuo, kurio vardu tokia deklaracija pateikiama;

f) išvykimo muitinės įstaiga: muitinės įstaiga, priimanti deklaraciją, kuria prekės deklaruotos bendrajai tranzito procedūrai įforminti;

g) tranzito įstaiga: — muitinės įstaiga, veikianti įvežimo į susitariančiąją šalį vietoje, arba — muitinės įstaiga, veikianti išvežimo iš susitariančiosios šalies vietoje, per kurią vykdant tranzito operaciją prekių siunta išgabenama iš tos susitariančiosios šalies muitų teritorijos per sieną tarp tos susitariančiosios šalies ir trečiosios šalies;

h) paskirties muitinės įstaiga: muitinės įstaiga, kuriai turi būti pateiktos prekės, kad būtų užbaigta joms įforminta bendroji tranzito procedūra;

i) garantijos įstaiga: įstaiga, kurioje kiekvienos šalies kompetentingos institucijos sprendimu garantai turi pateikti jų suteiktas garantijas;

j) garantas: bet kuris trečiasis fizinis ar juridinis asmuo, raštu įsipareigojęs solidariai su vykdytoju sumokėti bet kurią galinčią atsirasti skolą, neviršijančią garantijos dydžio;

k) SS pozicija: 1983 m. birželio 14 d. Konvencijos nustatytos Suderintos prekių aprašymo ir kodavimo sistemos nomenklatūros pozicijų ir subpozicijų skaitmeniniai kodai;

l) skola: importo ar eksporto muitai ir kiti mokesčiai, taikomi prekėms, kurioms įforminta bendroji tranzito procedūra;

m) skolininkas: bet kuris fizinis arba juridinis asmuo, privalantis sumokėti skolą;

n) Komisija: Europos Bendrijų Komisija;

o) prekių išleidimas: veiksmas, kuriuo kompetentinga institucija suteikia teisę atlikti su prekėmis veiksmus, leidžiamus atliekant joms įformintą bendrąją tranzito procedūrą;

p) susitariančiojoje šalyje įsteigtas asmuo: — fizinio asmens atveju – bet kuris asmuo, kurio nuolatinė gyvenamoji vieta yra susitariančiojoje šalyje, — juridinio asmens ar asmenų susivienijimo atveju – bet kuris asmuo, kurio registruota buveinė, centrinė būstinė arba nuolatinis verslo padalinys yra susitariančiojoje šalyje;

q) kompiuterizuotos duomenų apdorojimo priemonės: — keitimasis standartiniais EDI pranešimais su kompetentinga institucija, arba — informacijos, reikalingos atitinkamiems formalumams atlikti, įvedimas į kompetentingos institucijos kompiuterizuotą duomenų apdorojimo sistemą;

r) EDI (elektroniniai duomenų mainai): elektroninis duomenų perdavimas iš vienos kompiuterizuotos sistemos į kitą, struktūrizuotas pagal suderintus pranešimo standartus;

s) standartinis pranešimas: iš anksto nustatyta struktūra, pripažinta tinkama elektroniniam duomenų perdavimui;

t) asmens duomenys: bet kuri informacija, susijusi su fiziniu arba juridiniu asmeniu, kurio tapatybė nustatyta arba ją įmanoma nustatyti;

u) grįžtamoji procedūra: procedūra, pagrįsta popierinių dokumentų naudojimu, nustatyta tam, kad būtų galima pateikti bei patikrinti tranzito deklaraciją ir kontroliuoti tranzito operaciją, kai neįmanoma taikyti įprastinės procedūros, atliekamos naudojantis elektroninėmis priemonėmis;

v) BAD konvencija: 1987 m. gegužės 20 d. Konvencija dėl prekybos prekėmis formalumų supaprastinimo.







II SKYRIUS

Įprastinė procedūra

4 straipsnis

1. Laikantis kompetentingos institucijos nustatytų sąlygų ir tvarkos bei deramai atsižvelgiant į principus, nustatytus muitinės veiklos taisyklėse, T1 arba T2 procedūros formalumai atliekami naudojantis elektroninėmis duomenų apdorojimo priemonėmis.

2. Susitariančiosios šalys susitarusios nustato:

a) taisykles, apibrėžiančias pranešimus, kuriais turi būti keičiamasi tarp muitinės įstaigų taikant bendrąją tranzito procedūrą, ir keitimosi jais tvarką;

b) bendrą duomenų rinkinį ir pranešimų, kuriais turi būti keičiamasi taikant muitų teisės aktus, formatus.

5 straipsnis

Taikymo sritis

1. Nepažeidžiant jokių specialiųjų sąlygų, šiame skyriuje aprašytiems informacijos mainams kompetentingos institucijos turi naudoti informacijos technologijas ir kompiuterių tinklus.

2. Visos susitariančiosios šalys turi naudoti 1 dalyje nurodytiems informacijos mainams Bendrijos „Bendrojo ryšio tinklą ir bendrąją sistemų sąsają“ (CCN/CSI). ELPA šalių finansinio dalyvavimo ir kiti su tuo susiję klausimai turi būti sprendžiami Bendrijos ir kiekvienos ELPA šalies susitarimu.

3. Išskyrus atvejus, kai nustatyta kitaip šio skyriaus nuostatos netaikomi 44 straipsnio 1 dalies f ir g punktuose nurodytiems supaprastinimams.

6 straipsnis

Apsauga

1. Nustatytos formalumų atlikimo naudojantis duomenų apdorojimo priemonėmis sąlygos turi apimti, inter alia, duomenų šaltinio tikrinimo ir jų apsaugos nuo netyčinio ar neteisėto sunaikinimo, atsitiktinio praradimo arba pakeitimo priemones, taip pat apsaugos nuo neteisėtos prieigos priemones.

2. Be 1 dalyje nurodytų apsaugos reikalavimų, kompetentinga institucija įdiegia ir taiko tinkamas apsaugos priemones, užtikrinančias veiksmingą, patikimą ir saugų visos tranzito sistemos funkcionavimą.

3. Siekiant užtikrinti minėtą saugumo lygį, kiekvienas duomenų įvedimas, keitimas ir ištrynimas turi būti registruojamas, nurodant tokio veiksmo priežastį, tikslų laiką ir jį atlikusį asmenį. Be to, pradiniai duomenys arba atitinkamai apdoroti duomenys turi būti saugomi mažiausiai trejus kalendorinius metus nuo metų, kai atitinkami duomenys buvo sukurti, pabaigos arba ilgiau, jeigu nustatyti tokie reikalavimai.

4. Kompetentingos institucijos reguliariai vykdo apsaugos stebėseną.

5. Visos dalyvaujančios kompetentingos institucijos informuoja viena kitą apie visus įtariamus apsaugos pažeidimus.

7 straipsnis

Asmens duomenų apsauga

1. Susitariančiosios šalys naudoja asmens duomenis, kuriais keičiamasi taikant šią Konvenciją, tik joje numatytiems tikslams ir taikydamos bet kuriuos muitinės sankcionuotus veiksmus įforminamus atlikus bendrąją tranzito procedūrą. Šis apribojimas nekliudo naudoti šių duomenų rizikos analizei, atliekamai bendrojo tranzito operacijos vykdymo metu, ir tyrimams bei procesiniams veiksmams, atliekamiems dėl atitinkamos bendrojo tranzito operacijos. Tokiu atveju kompetentinga institucija, pateikusi minėtą informaciją, turi būti nedelsiant informuojama apie tokį jų naudojimą.

2. Tvarkydamos asmens duomenis, kuriais apsikeista taikant šią Konvenciją, susitariančiosios šalys įsipareigoja įgyvendinti visas būtinas priemones, užtikrinančias, kad asmens duomenų apsaugos lygis būtų bent lygiavertis reikalavimams, nustatytiems 1981 m. sausio 28 d. Europos Tarybos konvencijos dėl asmenų apsaugos ryšium su asmens duomenų automatizuotu tvarkymu.

3. Kiekviena susitariančioji šalis turi imtis visų būtinų priemonių, kad taikydama veiksmingos kontrolės būdus užtikrintų šio straipsnio vykdymą.







III SKYRIUS

Vykdytojo, vežėjo ir gavėjo prievolės

8 straipsnis

1. Vykdytojas privalo:

a) pateikti paskirties muitinės įstaigai visas ir nepakeisto pavidalo prekes ir būtinus dokumentus per nustatytą terminą, nepažeidus kompetentingos institucijos panaudotų prekių identifikavimo užtikrinimo priemonių;

b) laikytis kitų nuostatų, susijusių su bendrąja tranzito procedūra;

c) nedelsiant pateikti visus būtinus dokumentus ir duomenis, nepriklausomai nuo jų laikmenų, jų paprašiusiai už tikrinimą atsakingai kompetentingai institucijai, taip pat teikti visą reikiamą pagalbą.

2. Nepaisant 1 dalyje nurodytų vykdytojo prievolių, prekių vežėjas ar gavėjas, kuris priima prekes žinodamas, kad jos gabenamos taikant bendrąją tranzito procedūrą, taip pat atsako už visų ir nepakeisto pavidalo prekių pateikimą paskirties muitinės įstaigai per nustatytą terminą ir nepažeidus kompetentingos institucijos panaudotų prekių identifikavimo užtikrinimo priemonių.







IV SKYRIUS

Garantijos

9 straipsnis

Prievolė pateikti garantiją

1. Vykdytojas pateikia garantiją, užtikrinančią, kad bus sumokėta galinti atsirasti skola, susijusi su atitinkamomis prekėmis.

2. Garantija turi būti:

a) vienkartinė garantija, taikoma vienai bendrojo tranzito operacijai; arba

b) bendroji garantija, taikoma kelioms operacijoms, kuri naudojama taikant 44 straipsnyje nurodytą supaprastinimą.

10 straipsnis

Garantijos formos

1. Garantija gali būti pateikiama:

a) išvykimo muitinės įstaigai sumokant piniginį užstatą; arba

b) garantui ją pristačius į garantijos įstaigą.

2. Tačiau kompetentinga institucija turi teisę nepriimti asmens pasirinktos garantijos formos, jeigu jos naudojimas nesuderinamas su tinkamo procedūros taikymo reikalavimais.

10a straipsnis

Piniginis užstatas

Piniginis užstatas turi būti sumokamas išvykimo šalies valiuta arba pateikiamas pasinaudojus bet kuriomis kitomis mokėjimo priemonėmis, priimtinomis tos šalies kompetentingai institucijai.

Piniginio užstato arba lygiaverčių mokėjimo priemonių formos garantijos turi būti pateikiamos vadovaujantis teisės aktų nuostatomis, galiojančiomis išvykimo šalyje.

10b straipsnis

Garantas

1. Garantas turi būti įsteigtas toje susitariančiojoje šalyje, kurioje pateikta garantija, ir pripažintas kompetentingos institucijos. Jis turi nurodyti savo įstaigos adresą arba paskirti agentą kiekvienoje susitariančiojoje šalyje, kurioje numatyta vykdyti atitinkamą bendrojo tranzito operaciją. Jeigu viena iš susitariančiųjų šalių yra Bendrija, garantas turi nurodyti įstaigos adresą arba paskirti agentą kiekvienoje valstybėje narėje.

2. Garanto įsipareigojimas taip pat turi apimti muitus, mokėtinus atlikus a posteriori tikrinimus, jeigu jų suma neviršija garantijos dydžio.

3. Kompetentinga institucija turi nepripažinti garanto, jei nėra įsitikinusi, kad jis pajėgus užtikrinti, jog bet kuri galinti atsirasti skola, įskaitant skolą, siekiančią maksimalų garantijos dydį, bus sumokėta per nustatytą laikotarpį.

4. Kai garantas pateikia garantiją garantijos įstaigoje:

a) vykdytojui priskiriamas „garantijos referencinis numeris“, reikalingas garantijos naudojimui ir kiekvieno garanto įsipareigojimo identifikavimui;

b) paskiriamas prieigos kodas, susietas su „garantijos referenciniu numeriu“ ir pranešamas vykdytojui.

11 straipsnis

Atleidimas nuo prievolės pateikti garantiją

1. Išskyrus atvejus, kurie prireikus gali būti nustatyti, garantijos nereikia pateikti:

a) gabenant prekes oru;

b) gabenant prekes Reinu ir Reino vandens keliais;

c) gabenant prekes vamzdynais;

d) kai bendrojo tranzito operacijos atliekamos vadovaujantis 44 straipsnio 1 dalies f punkto i papunkčiu.

2. Kiekviena šalis gali nereikalauti, kad būtų pateikta garantija, kai prekės gabenamos jos teritorijoje esančiais vandens keliais, nenurodytais 1 dalies b punkte. Ji turi pateikti informaciją apie tokias priemones Komisijai, kuri apie tai informuoja kitas šalis.







V SKYRIUS

Įvairios nuostatos

12 straipsnis

Dokumentų ir apskaitos registrų teisinis statusas

1. Vienos šalies kompetentingų institucijų nustatyta tvarka išduoti bet kokios formos dokumentai ir jos panaudotos ar pripažintos priemonės kitose šalyse turi tokią pačią teisinę galią, kaip ir kiekvienos iš šių šalių institucijų nustatyta tvarka išduoti dokumentai ir jos panaudotos ar pripažintos priemonės.

2. Su bendrąja tranzito procedūra susijusių ir vienos šalies kompetentingos institucijos, atliktų tikrinimų medžiaga kitose šalyse turi tokią pačią teisinę galią kaip ir medžiaga, surinkta kiekvienos iš šių šalių kompetentingos institucijos.

13 straipsnis

Muitinės įstaigų, kurių kompetencijai priklauso bendrojo tranzito operacijų priežiūra, sąrašas

Kiekviena šalis įveda į kompiuterizuotą sistemą muitinės įstaigų, kurių kompetencijai priklauso bendrojo tranzito operacijų priežiūra, sąrašą, nurodydama šias įstaigas identifikuojančius kodus ir jų funkcijas bei darbo dienas ir valandas. Kiekvienas šios informacijos pakeitimas taip pat turi būti įvedamas į kompiuterizuotą sistemą.

Komisija, naudodamasi kompiuterizuota sistema, perduoda šią informaciją kitoms šalims.

14 straipsnis

Centrinė muitinės įstaiga

Kiekviena šalis prireikus informuoja Komisiją apie bet kurias jos įsteigtas centrines muitinės įstaigas ir nustatytą šių įstaigų kompetenciją bendrosios tranzito procedūros valdymo ir stebėsenos bei dokumentų (nurodant atitinkamas apdorojamų dokumentų rūšis) gavimo ir perdavimo srityje.

Komisija perduoda šią informaciją kitoms valstybėms.

15 straipsnis

Pažeidimai ir sankcijos

Šalys turi imtis visų būtinų priemonių, kurių reikia bet kurių pažeidimų arba nusižengimų užkardymui, ir taiko veiksmingas, proporcingas ir atgrasančias sankcijas.







II ANTRAŠTINĖ DALIS

PROCEDŪROS ATLIKIMO TVARKA







I SKYRIUS

Vienkartinė garantija

16 straipsnis

Vienkartinės garantijos forma

1. Vienkartinė garantija turi užtikrinti, kad bus sumokėta visa galinti atsirasti skola, apskaičiuota taikant didžiausias normas, įskaitant importo muitus, kurie būtų taikomi išvykimo šalyje tokios pačios rūšies prekėms, jeigu jos būtų išleistos vidaus vartojimui. Šių skaičiavimų tikslams, Bendrijos prekės, gabenamos vadovaujantis Konvencija dėl bendrosios tranzito procedūros, turi būti laikomos ne Bendrijos prekėmis.

Tačiau normos, taikomos apskaičiuojant vienkartinės garantijos dydį, negali būti mažesnės už mažiausias normas, jei jos nurodytos I priedo penktoje skiltyje.

2. Piniginio užstato formos vienkartinės garantijos laikomos galiojančiomis visose susitariančiosiose šalyse. Užstatas grąžinamas, kai atitinkama procedūra pripažįstama įvykdyta.

3. Garanto pateiktos vienkartinės garantijos forma gali būti vienkartinės garantijos lakštai 7 000 EUR sumai, kuriuos garantas išduoda asmenims, ketinantiems prisiimti vykdytojo įsipareigojimus, ir kurie laikomi galiojančiais visose susitariančiosiose šalyse.

Garanto atsakomybė neviršija 7 000 EUR už vieną lakštą.

4. Kai garantas pateikia vienkartinę garantiją, vykdytojas negali keisti jos prieigos kodo, susieto su „garantijos referenciniu numeriu“, išskyrus atvejus, kai taikomas IV priedo 3 punktas.

17 straipsnis

Garanto pateikiama vienkartinė garantija

1. Garanto pateikta vienkartinė garantija turi atitikti III priedėlio C1 priede pateiktą pavyzdį. Garanto rašytinis įsipareigojimas turi būti saugomas garantijos įstaigoje.

2. Šalis gali leisti, kad 1 dalyje nurodyti įsipareigojimai būtų prisiimami pateikiant kitokios formos dokumentus, jeigu to reikalauja nacionalinių įstatymų ar kitų teisės aktų nuostatos arba įprastinė praktika ir jeigu pateikus šiuos dokumentus prisiimti įsipareigojimai turi tokią pačią teisinę galią kaip įsipareigojimai, prisiimti pateikus pavyzdį atitinkantį dokumentą.

18 straipsnis

Lakštų formos vienkartinės garantijos pateikimas

1. 16 straipsnio 3 dalyje nurodytu atveju naudojama vienkartinė garantija turi atitikti III priedėlio C2 priede pateiktą pavyzdį.

17 straipsnio 2 dalis taikoma mutatis mutandis.

2. Kompetentingos institucijos nustatytu būdu garantas pateikia garantijos įstaigai visą reikalingą informaciją apie jo išduotus vienkartinės garantijos lakštus. Lakštų galiojimo pabaigos data negali būti vėlesnė nei vieneri metai nuo išdavimo dienos.

3. Garantas praneša vykdytojui kiekvieno jam išduoto vienkartinės garantijos lakšto „garantijos referencinį numerį“ ir su juo susietą prieigos kodą, kurio vykdytojas negali keisti.

4. Garantas išduoda vykdytojui 22 straipsnio 1 dalies b punkto taikymui reikalingus vienkartinės garantijos lakštus, surašytus popieriniame blanke, atitinkančiame C3 priede pateiktą pavyzdį. Kiekviename lakšte nurodomas jo identifikacijos numeris.

5. Garantas gali išduoti vienkartinės garantijos lakštus, kurie negalioja, kai bendrojo tranzito operaciją norima atlikti su prekėmis, išvardytomis 1 priede. Tokiu atveju kiekviename popieriniame blanke surašytame vienkartinės garantijos lakšte garantas įstrižai padaro tokį įrašą:

— Galiojimas apribotas – 99200

6. Vykdytojas išvykimo muitinės įstaigai turi pateikti tiek vienkartinės garantijos lakštų, kad jų skaičių padauginus iš 7 000 EUR susidarytų suma, reikalinga visai galinčiai atsirasti skolai padengti. Kai taikomas 22 straipsnio 1 dalies b punktas, popieriniame blanke surašyti vienkartinės garantijos lakštai turi būti pateikiami ir saugomi išvykimo muitinės įstaigoje, kuri praneša kiekvieno lakšto identifikacijos numerį lakšte nurodytai garantijos įstaigai.

19 straipsnis

Garantijos atšaukimas ir panaikinimas

1. Garantijos įstaiga atšaukia savo sprendimą dėl garanto įsipareigojimo priėmimo, jeigu nebesilaikoma jo priėmimo metu nustatytų sąlygų.

Garantas taip pat bet kuriuo metu gali panaikinti savo įsipareigojimą.

2. Atšaukimas arba panaikinimas įsigalioja šešioliktą dieną skaičiuojant nuo tos dienos, kai apie jį buvo pranešta, atitinkamai, garantui arba garantijos įstaigai.

Nuo atšaukimo arba panaikinimo įsigaliojimo dienos anksčiau išduoti vienkartinės garantijos lakštai jau nebegali būti naudojami prekėms įforminant bendrąją tranzito procedūrą.

3. Šalies kompetentinga institucija, kuriai priklauso atitinkama garantijos įstaiga, nedelsdama įveda į kompiuterizuotą sistemą informaciją apie įsipareigojimų atšaukimą arba panaikinimą ir datą, nuo kada toks atšaukimas arba panaikinimas įsigalioja.







II SKYRIUS

Transporto priemonės ir deklaracijos

20 straipsnis

Pakrovimas

1. Kiekvienoje tranzito deklaracijoje turi būti nurodytos tik prekės, pakrautos arba ketinamos pakrauti į vieną transporto priemonę ir ketinamos gabenti iš vienos išvykimo muitinės įstaigos į vieną paskirties muitinės įstaigą.

Jeigu gabenamas prekes ketinama išsiųsti kartu, taikant šį straipsnį viena transporto priemone laikoma:

a) kelių transporto priemonė su priekaba (-omis) arba puspriekabe (-ėmis);

b) į sąstatą sukabinti geležinkelio riedmenys arba vagonai;

c) vieną vilkstinę sudarantys laivai;

d) konteineriai, pakrauti į vieną transporto priemonę, apibrėžtą šiame straipsnyje.

2. Prekės gali būti pakraunamos į vieną transporto priemonę keliose išvykimo muitinės įstaigose ir iškraunamos iš jos keliose paskirties muitinės įstaigose.

21 straipsnis

Tranzito deklaracijos, pateikiamos duomenų apdorojimo priemonėmis

1. Deklaracijos duomenys, nurodyti III priedėlio A1 priede, pateikiami koduotų duomenų arba bet kokia kita tų įstaigų nustatyta forma, tinkančia kompiuterizuotam apdorojimui ir atitinkančia reikalaujamus pateikti duomenis.

2. EDI priemonėmis parengta tranzito deklaracija laikoma pateikta, kai kompetentinga institucija gauna EDI pranešimą.

Apie EDI priemonėmis parengtos deklaracijos priėmimą vykdytojui pranešama atsakymo pranešimu, kuriame turi būti bent gauto pranešimo identifikavimo požymis ir (arba) tranzito deklaracijos registracijos numeris ir jos priėmimo data.

3. Tranzito deklaracijos, pateiktos keičiantis EDI standartiniais pranešimais, struktūra ir duomenys turi atitikti III priedėlyje išdėstytus reikalavimus.

4. Tranzito deklaracija turi būti užpildyta vadovaujantis III priedėliu viena iš oficialių susitariančiųjų šalių kalbų, priimtina išvykimo šalies kompetentingai institucijai. Prireikus, atitinkamos šalies, dalyvaujančios bendrojoje tranzito operacijoje, kompetentinga institucija gali reikalauti vertimo į tos šalies oficialią kalbą arba į vieną iš oficialių kalbų.

5. Jeigu bendroji tranzito procedūra išvykimo šalyje įforminama užbaigiant kitą muitinės sankcionuotą veiksmą, išvykimo muitinės įstaiga gali pareikalauti, kad būtų pateikti atitinkami dokumentai.

6. Prekės turi būti pateikiamos kartu su transporto dokumentu. Išvykimo muitinės įstaiga gali netaikyti reikalavimo pateikti šį dokumentą muitinės formalumų atlikimo metu, su sąlyga, kad jis bus laikomas jos žinioje.

22 straipsnis

Rašytinės tranzito deklaracijos

1. Prekės gali būti deklaruojamos bendrojo tranzito procedūrai įforminti pateikiant rašytinę tranzito deklaraciją, surašytą BAD konvencijos 1 priedėlio I priede pateikto pavyzdžio blankuose, tokiais atvejais:

a) kai prekes gabena keleiviai, kurie neturi tiesioginės prieigos prie muitinės kompiuterizuotos sistemos ir taikoma 22a straipsnyje nustatyta tvarka;

b) kai V priede nustatytomis sąlygomis ir tvarka taikoma grįžtamoji procedūra;

c) kai taip nusprendžia susitariančioji šalis.

2. Taikant 1 dalies a ir c punktus, kompetentinga institucija užtikrina, kad tranzito duomenimis tarp kompetentingų institucijų būtų keičiamasi naudojantis muitinės kompiuterizuotomis sistemomis.

3. Norint naudoti rašytinę tranzito deklaraciją vadovaujantis 1 dalies b punktu, kai neveikia vykdytojo programinė įranga ir (arba) tinklas, reikia gauti kompetentingos institucijos sutikimą.

4. Tranzito deklaraciją galima papildyti vienu ar keliais papildomaisiais lapais, atitinkančiais BAD konvencijos 3 priedėlio I priede pateiktą pavyzdį. Papildomieji lapai sudaro neatskiriamą deklaracijos dalį.

5. Krovinio aprašai, surašyti III priedėlyje pateikto pavyzdžio blankuose, gali būti naudojami vietoj papildomųjų lapų kaip aprašomoji tranzito deklaracijos, kurios neatskiriamą dalį jie sudaro, dalis.

6. 1, 4 ir 5 dalyse nurodyti blankai turi būti pildomi vadovaujantis III priedėliu.

7. 21 straipsnio 4–6 dalys taikomos mutatis mutandis.

22a straipsnis

Keleivių pateikiamos tranzito deklaracijos

Taikant 22 straipsnio 1 dalies a punktą, keleivis turi teisę surašyti tranzito deklaraciją vadovaudamasis 5 ir 6 straipsniais ir III priedėlio B6 priedu.

23 straipsnis

Įvairiarūšės prekių siuntos

Tais atvejais, kai prekių siuntą sudaro ir prekės, kurios turi būti gabenamos taikant T1 procedūrą, ir prekės, kurios turi būti gabenamos taikant T2 procedūrą, tranzito deklaracija, pažymėta simboliu „T“, turi būti papildomai pažymima simboliais „T1“, „T2“ arba „T2F“, įrašomais prie kiekvienos prekių rūšies.

24 straipsnis

Tranzito deklaracijos pasirašymas ir vykdytojo įsipareigojimas

1. Bendrojo tranzito deklaracijoje turi būti elektroninis parašas arba kitos jos autentiškumo patvirtinimo priemonės.

2. Pateikdamas tranzito deklaraciją vykdytojas prisiima atsakomybę už:

a) tranzito deklaracijoje pateiktos informacijos tikslumą;

b) pateiktų dokumentų tikrumą;

c) visų prievolės, susijusių su bendrosios tranzito procedūros įforminimu atitinkamoms prekėms, įvykdymą.







III SKYRIUS

Formalumai, atliekami išvykimo muitinės įstaigoje

25 straipsnis

Tranzito deklaracijos pateikimas

Tranzito deklaracija ir prekės pateikiami išvykimo muitinės įstaigai kompetentingos institucijos nustatytomis dienomis ir valandomis.

Išvykimo muitinės įstaiga, vykdytojo prašymu ir jam apmokėjus išlaidas, gali leisti pateikti prekes ir bet kurioje kitoje vietoje.

26 straipsnis

Maršrutas

1. Prekės, kurioms įforminta bendroji tranzito procedūra, turi būti gabenamos į paskirties muitinės įstaigą ekonomiškai pagrįstu maršrutu.

2. Nedarant poveikio 59 straipsnio taikymui, kai gabenamos I priede pateiktame sąraše nurodytos prekės arba kompetentingai institucijai ar vykdytojui nusprendus, kad tai būtina, išvykimo muitinės įstaiga, atsižvelgdama į visus vykdytojo pateiktus duomenis, nustato privalomą maršrutą ir įrašo į tranzito deklaracijos 44 langelį bent tas šalis, per kurias turi būti vykstama tranzitu.

27 straipsnis

Tranzito deklaracijos priėmimas ir įregistravimas

1. Išvykimo muitinės įstaiga priima ir įregistruoja tranzito deklaraciją kompetentingos institucijos nustatytomis darbo dienomis ir valandomis, jeigu:

a) joje pateikti visi duomenys, būtini šios Konvencijos taikymui;

b) kartu su ja pateikti visi būtini dokumentai; ir

c) joje nurodytos prekės pateiktos muitinei.

2. Kompetentinga institucija gali leisti nepateikti 1 dalies b punkte nurodytų dokumentų kartu su deklaracija. Tokiu atveju šie dokumentai turi būti laikomi taip, kad būtų prieinami kompetentingai institucijai.

3. Išskyrus atvejus, kai tiesiogiai nurodyta kitaip, data, nuo kurios taikomos nuostatos, reglamentuojančios bendrosios tranzito procedūros atlikimo tvarką, yra deklaracijos priėmimo kompetentingoje institucijoje data.

28 straipsnis

Tranzito deklaracijos taisymas

1. Vykdytojo prašymu jam gali būti leista pataisyti vieną ar daugiau kompetentingos institucijos priimtos tranzito deklaracijos duomenų elementų. Šios pataisos negali pakeisti tranzito deklaracijos tiek, kad ji galėtų būti taikoma ne toms prekėms, kurios iš pradžių buvo joje nurodytos.

2. Tačiau jokių pataisų daryti neleidžiama, jeigu atitinkamo leidimo paprašyta po to, kai kompetentinga institucija:

a) pranešė vykdytojui, kad ketina patikrinti prekes;

b) nustatė, kad atitinkami duomenys yra neteisingi;

c) išleido prekes.

29 straipsnis

Pateikimo paskirties vietoje terminas

1. Išvykimo muitinės įstaiga, atsižvelgdama į prekių gabenimo maršrutą, galiojančius transporto arba kitų sričių teisės aktus ir, atitinkamais atvejais, į vykdytojo pateiktą informaciją, nustato laikotarpį per kurį prekės turi būti pateiktos paskirties muitinės įstaigai.

2. Išvykimo muitinės įstaigos nustatytas laikotarpis yra privalomas šalių, per kurių teritoriją prekės gabenamos atliekant bendrojo tranzito operaciją, kompetentingoms institucijoms, kurios negali jo keisti.

30 straipsnis

Tranzito deklaracijų ir prekių tikrinimas

1. Išvykimo šalies kompetentinga institucija, remdamasi rizikos analize ir atsitiktine atranka, gali tikrinti:

a) priimtą tranzito deklaraciją ir ją papildančius dokumentus;

b) prekes, prireikus imdama jų pavyzdžius analizei arba nuodugniam tikrinimui.

2. Prekės turi būti tikrinamos tam skirtose vietose ir nustatytomis jų tikrinimo valandomis. Tačiau, vykdytojo prašymu ir jam apmokėjus išlaidas, kompetentinga institucija gali tikrinti prekes ir kitose vietose arba kitu laiku.

31 straipsnis

Identifikavimo priemonės

1. Išvykimo muitinės įstaiga imasi jos manymu reikalingų identifikavimo priemonių ir atitinkamus duomenis nurodo tranzito deklaracijoje.

2. Nedarant poveikio Konvencijos 11 straipsnio 4 dalies taikymui, prekės, kurioms turėtų būti įforminta bendroji tranzito procedūra, neišleidžiamos, jeigu jų neįmanoma užplombuoti vadovaujantis Konvencijos 11 straipsnio 2 arba 3 dalies reikalavimais.

3. Kai plombuojama prekių sukrovimo vieta, kompetentinga institucija turi patikrinti, ar transporto priemonė pripažinta tinkama plombuoti, o jeigu ne, – ar ji tam tinkama.

4. Laikoma, kad bet kuri kelių transporto priemonė, priekaba, puspriekabė arba konteineris, pripažinti tinkamais prekėms gabenti su muitinės plombomis vadovaujantis tarptautine sutartimi, kurios susitariančiosios šalys yra Europos bendrija arba jos valstybės narės ir ELPA šalys, taip pat pripažinti tinkamais ir pagal kitus teisės aktus, nurodytus Konvencijos 11 straipsnio 2 dalyje.

5. Plombos turi atitikti II priede nurodytas charakteristikas.

6. Plombų negalima pažeisti be kompetentingos institucijos leidimo.

7. Prekių aprašymas laikomas tinkamu prekėms identifikuoti, kaip nurodyta Konvencijos 11 straipsnio 4 dalyje, jei jis yra pakankamai tikslus, kad pagal jį būtų galima lengvai nustatyti prekių kiekį ir rūšį.

32 straipsnis

Prekių išleidimas

1. Išvykimo muitinės įstaiga, atsižvelgdama į tikrinimo rezultatus, įveda atitinkamus duomenis į tranzito deklaraciją.

2. Jei tikrinimo rezultatai tą leidžia, išvykimo muitinės įstaiga sankcionuoja prekių išleidimą ir įregistruoja jų išleidimo datą kompiuterizuotoje sistemoje.

3. Išleidusi prekes, išvykimo muitinės įstaiga perduoda bendrojo tranzito operacijos duomenis deklaracijoje nurodytai paskirties muitinės įstaigai išsiųsdama „Laukiamo atvykimo įregistravimo“ pranešimą, ir kiekvienai deklaracijoje nurodytai tranzito muitinės įstaigai išsiųsdama „Laukiamo tranzito įregistravimo“ pranešimą. Šie pranešimai suformuojami iš tranzito deklaracijos duomenų, jei reikia, juos patikslinus.

33 straipsnis

Tranzito lydimasis dokumentas

1. Tranzito lydimasis dokumentas atitinka III priedėlyje pateiktus jo pavyzdį ir duomenis. Jis turi lydėti prekes, kurioms įforminta bendroji tranzito procedūra. Išleidus prekes, šį dokumentą operacijų vykdytojas gali gauti vienų iš šių būdų:

a) jį vykdytojui atiduoda išvykimo muitinės įstaiga arba, kompetentingai institucijai leidus, jis išspausdinamas naudojantis vykdytojo kompiuterizuotos sistemos priemonėmis;

b) jis išspausdinamas naudojantis įgaliotojo siuntėjo kompiuterizuotos sistemos priemonėmis po to, kai gaunamas išvykimo muitinės įstaigos pranešimas, leidžiantis išleisti prekes.

2. Jei reikia, tranzito lydimasis dokumentas, papildomas III priedėlyje pateiktą pavyzdį atitinkančiu prekių sąrašu, kuris sudaro neatskiriamą jo dalį.







IV SKYRIUS

Formalumai, atliekami prekių gabenimo metu

34 straipsnis

Tranzito lydimojo dokumento pateikimas

Tranzito lydimasis dokumentas ir kiti prekes lydintys dokumentai turi būti pateikiami visada, kai to pareikalauja kompetentinga institucija.

35 straipsnis

Tranzito muitinės įstaiga

1. Prekių siunta ir tranzito lydimasis dokumentas turi būti pateikiami kiekvienai tranzito muitinės įstaigai.

2. Tranzito muitinės įstaiga registruoja vykimą tranzitu pagal „Laukiamo tranzito įregistravimo“ pranešimą, gautą iš išvykimo muitinės įstaigos. Apie vykimą tranzitu turi būti pranešama išvykimo muitinės įstaigai, išsiunčiant „Sienos kirtimo patvirtinimo“ pranešimą.

3. Tranzito muitinės įstaigos tikrina prekes, jei mano, kad tai būtina. Pasirinktinis prekių tikrinimas visų pirma atliekamas remiantis „Laukiamo tranzito įregistravimo“ pranešimu.

4. Jeigu prekės vežamos ne per deklaracijoje ir tranzito lydimajame dokumente nurodytą tranzito muitinės įstaigą, ši tranzito muitinės įstaiga paprašo išvykimo muitinės įstaigos atsiųsti „Laukiamo tranzito įregistravimo“ pranešimą ir praneša išvykimo muitinės įstaigai apie vykimą tranzitu išsiųsdama „Sienos kirtimo patvirtinimo“ pranešimą. Jei reikia, išvykimo muitinės įstaiga informuoja ją, kad atitinkamoje šalyje garantija negalioja.

5. 1–4 dalys netaikomos prekių gabenimui geležinkelių transportu.

36 straipsnis

Įvykiai, atsitikę prekių gabenimo metu

1. Vežėjas privalo padaryti reikiamus įrašus tranzito lydimajame dokumente ir kartu su prekių siunta jį pateikti šalies, kurios teritorijoje yra transporto priemonė, kompetentingai institucijai šiais atvejais:

a) jeigu keičiamas nustatytas maršrutas ir taikoma 26 straipsnio 2 dalis;

b) jeigu atliekant transporto operaciją plombos pažeidžiamos dėl nuo vežėjo valios nepriklausančių priežasčių;

c) jeigu prekės perkraunamos į kitą transporto priemonę; bet koks prekių perkrovimas turi būti atliekamas kompetentingai institucijai prižiūrint, tačiau pastaroji gali leisti prekes perkrauti ir jai neprižiūrint;

d) jeigu gręsiant neišvengiamam pavojui būtina nedelsiant iškrauti visą transporto priemonės krovinį arba jo dalį;

e) įvykus eismo nelaimei ar kitam nelaimingam atsitikimui, galinčiam turėti įtakos vykdytojo arba vežėjo gebėjimui laikytis prisiimtų įsipareigojimų.

2. Jeigu, kompetentingos institucijos nuomone, bendrojo tranzito operacija gali būti tęsiama įprastine tvarka, ji, ėmusis visų tokiais atvejais reikalingų priemonių, pažymi tranzito lydimąjį dokumentą. Atitinkamą informaciją apie prekių perkrovimą ar kitą įvykį į kompiuterizuotą sistemą įveda kompetentinga institucija tranzito muitinės įstaigoje arba, atitinkamais atvejais, paskirties muitinės įstaigoje.







V SKYRIUS

Formalumai, atliekami paskirties muitinės įstaigoje

37 straipsnis

Pateikimas paskirties muitinės įstaigai

1. Prekės ir privalomi pateikti dokumentai pateikiami paskirties muitinės įstaigai jos darbo dienomis ir valandomis. Tačiau ši įstaiga, suinteresuotojo asmens prašymu ir jam apmokėjus išlaidas, gali leisti prekes ir dokumentus pateikti ir kitu laiku. Panašiai paskirties muitinės įstaiga, suinteresuotojo asmens prašymu ir jam apmokėjus išlaidas, gali leisti prekes ir privalomus pateikti dokumentus pateikti ir bet kurioje kitoje vietoje.

2. Jeigu prekės paskirties muitinės įstaigai pateikiamos pasibaigus išvykimo muitinės įstaigos nustatytam terminui ir jeigu šis terminas pažeistas dėl aplinkybių, paaiškintų paskirties muitinės įstaigai priimtinu būdu ir nepriklausiusių nuo vežėjo arba vykdytojo valios, laikoma, kad pastarieji laikėsi nustatyto termino.

3. Paskirties muitinės įstaiga pasilieka tranzito lydimąjį dokumentą ir prekių tikrinimą atlieka visų pirma remdamasi iš išvykimo muitinės įstaigos gautu „Laukiamo atvykimo įregistravimo“ pranešimu.

4. Vykdytojo prašymu ir įformindama įrodymą, kad procedūra buvo užbaigta vadovaujantis 42 straipsnio 1 dalimi, paskirties muitinės įstaiga pažymi tranzito lydimojo dokumento kopiją ir padarydama tokį įrašą:

— Alternatyvusis įrodymas – 99202

5. Tranzito operacija gali būti užbaigta ir ne toje muitinės įstaigoje, kuri nurodyta tranzito deklaracijoje. Tuomet ši įstaiga atlieka paskirties muitinės įstaigos funkcijas.

Jeigu naujoji paskirties muitinės įstaiga priklauso ne tai pačiai susitariančiajai šaliai kaip pirmiau numatyta muitinės įstaiga, naujoji paskirties muitinės įstaiga prašo išvykimo muitinės įstaigos atsiųsti „Laukiamo atvykimo įregistravimo“ pranešimą.

38 straipsnis

Kvitas

1. Prekes ir privalomus pateikti dokumentus pateikusio asmens prašymu paskirties muitinės įstaiga įformina kvitą.

2. Kvitas turi atitikti III priedėlyje nurodytus duomenys.

3. Suinteresuotas asmuo turi iš anksto užpildyti kvitą. Jame gali būti nurodyta ir kita su prekių siunta susijusi informacija, tačiau jos negalima nurodyti paskirties muitinės įstaigos žymoms skirtoje vietoje. Kvitas negali būti naudojamas kaip procedūros užbaigimo vadovaujantis 42 straipsnio 1 dalimi įrodymas.

39 straipsnis

Informacijos perdavimas

1. Paskirties muitinės įstaiga praneša išvykimo muitinės įstaigai apie prekių atgabenimą tą pačią dieną, kai jos pateikiamos paskirties muitinės įstaigai, išsiųsdama „Atvykimo patvirtinimo“ pranešimą.

2. Kai tranzito operacija užbaigiama ne toje muitinės įstaigoje, kuri nurodyta tranzito deklaracijoje, naujoji paskirties muitinės įstaiga praneša apie prekių atgabenimą išvykimo muitinės įstaigai išsiųsdama „Atvykimo patvirtinimo“ pranešimą.

Išvykimo muitinės įstaiga praneša apie prekių atgabenimą pradžioje numatytai paskirties muitinės įstaigai išsiųsdama „Išsiųsto atvykimo patvirtinimo“ pranešimą.

3. 1 ir 2 dalyse nurodytas „Atvykimo patvirtinimo“ pranešimas negali būti naudojamas kaip procedūros užbaigimo įrodymas, nurodytas 40 straipsnio 2 dalyje.

4. Išskyrus atvejus, kai dėl pateisinamų priežasčių to padaryti neįmanoma, paskirties muitinės įstaiga išsiunčia išvykimo muitinės įstaigai „Tikrinimo rezultatų“ pranešimą vėliausiai trečią dieną po tos dienos, kai prekės pateikiamos paskirties muitinės įstaigai. Tačiau, kai taikomas 65 straipsnis, paskirties muitinės įstaiga išsiunčia išvykimo muitinės įstaigai „Tikrinimo rezultatų“ pranešimą vėliausiai šeštą dieną po tos dienos, kai pristatomos prekės.







VI SKYRIUS

Procedūros užbaigimo kontrolė

40 straipsnis

Procedūros pabaiga ir pripažinimas įvykdyta

1. Bendroji tranzito procedūra baigiama ir vykdytojo prievolės laikomos įvykdytomis, kai prekės, kurioms ši procedūra įforminta, privalomi pateikti dokumentai ir duomenys vadovaujantis šios procedūros atlikimo tvarką reglamentuojančiomis teisės aktų nuostatomis pateikiami paskirties muitinės įstaigai.

2. Kompetentinga institucija pripažįsta bendrąją tranzito procedūrą įvykdytą, kai palyginusi duomenis, kuriuos turi išvykimo muitinės įstaiga, su duomenis, kuriuos turi paskirties muitinės įstaiga, ji gali nustatyti, kad ši procedūra buvo užbaigta laikantis nustatytos tvarkos.

41 straipsnis

Tyrimų procedūra

1. Kai išvykimo šalies kompetentinga institucija negauna „Atvykimo patvirtinimo“ pranešimo per nustatytą prekių pateikimo paskirties muitinės įstaigai terminą arba „Tikrinimo rezultatų“ pranešimo per šešias dienas nuo „Atvykimo patvirtinimo“ pranešimo gavimo, ji turi pradėti tyrimų procedūrą tam, kad surinktų informaciją, reikalingą procedūrai pripažinti įvykdyta, o jei tai neįmanoma,:

— nustatytų skolos muitinei atsiradimo aplinkybes,

— nustatytų skolininko tapatybę,

— nustatytų kompetentingą instituciją, atsakingą už išieškojimą.

2. Tyrimų procedūra pradedama vėliausiai per septynias dienas po vieno iš 1 dalyje nurodytų terminų pabaigos, išskyrus susitariančiųjų šalių tarpusavio susitarimu nustatytus išimtinius atvejus. Ši procedūra turi būti pradedama nedelsiant, jeigu kompetentinga institucija anksčiau gauna informaciją, kad procedūra neužbaigta, arba jeigu įtaria, kad ji gali būti neužbaigta.

3. Kai išvykimo šalies kompetentinga institucija gauna tik „Atvykimo patvirtinimo“ pranešimą, ji pradeda tyrimų procedūrą prašydama paskirties muitinės įstaigos, atsiuntusios „Atvykimo patvirtinimo“ pranešimą, atsiųsti „Tikrinimo rezultatų“ pranešimą.

4. Kai išvykimo šalies kompetentinga institucija negauna „Atvykimo patvirtinimo“ pranešimo, ji pradeda tyrimų procedūrą, prašydama vykdytojo arba, jeigu paskirties vietoje pakanka informacijos tyrimams pradėti, paskirties muitinės įstaigos pateikti procedūrai pripažinti įvykdyta reikalingą informaciją.

Jeigu tranzito operacijos neįmanoma pripažinti įvykdyta, ne vėliau kaip po dvidešimt aštuonių dienų nuo tyrimų procedūros pradžios, kuria laikomas paskirties muitinės įstaigos užklausimas, iš vykdytojo turi būti pareikalauta pateikti procedūrai pripažinti įvykdyta reikalingą informaciją.

5. Paskirties muitinės įstaiga ir vykdytojas turi atsakyti į 4 dalyje nurodytą prašymą per dvidešimt aštuonias dienas. Jei per šį laikotarpį vykdytojas pateikia pakankamai informacijos, išvykimo šalies kompetentinga institucija turi įvertinti šią informaciją arba pripažinti procedūrą įvykdyta, jei pateikta informacija leidžia tą padaryti.

6. Kai vykdytojo pateiktos informacijos nepakanka procedūrai pripažinti įvykdyta, bet, išvykimo šalies kompetentingos institucijos nuomone, pakanka tyrimų procedūrai tęsti, ji turi nedelsdama išsiųsti prašymą atitinkamai muitinės įstaigai.

7. Kai atlikus tyrimus nustatoma, kad tranzito procedūra tinkamai užbaigta, išvykimo šalies kompetentinga institucija pripažįsta procedūrą įvykdyta ir nedelsdama apie tai informuoja vykdytoją ir, atitinkamais atvejais, kompetentingą instituciją, pradėjusią išieškojimo procedūrą pagal 117 straipsnį.

41a straipsnis

1. Kai atliekant tyrimų procedūrą ir dar nepasibaigus 116 straipsnio 1 dalies c punkte nurodytam terminui išvykimo šalies kompetentinga institucija (toliau – besikreipiančioji institucija) bet kuriuo būdu gauna įrodymus, susijusius su vieta, kurioje įvyko skolos muitinei atsiradimą nulėmę įvykiai, ir jei ta vieta yra kitoje susitariančiojoje šalyje, besikreipiančioji institucija nedelsdama išsiunčia visą turimą informaciją kompetentingai institucijai, veikiančiai toje vietoje (toliau – institucija, į kurią kreipiamasi).

2. Institucija, į kurią kreipiamasi, patvirtina, kad gavo pranešimą ir nurodo, ar ji yra atsakinga už išieškojimą. Jei atsakymo negaunama per dvidešimt aštuonias dienas, besikreipiančioji institucija turi nedelsdama pratęsti tyrimų procedūrą

42 straipsnis

Alternatyvusis procedūros užbaigimo įrodymas

1. Įrodyti, kad procedūra buvo užbaigta per deklaracijoje nurodytą terminą, gali vykdytojas, pateikdamas kompetentingai institucijai priimtiną dokumentą, patvirtintą paskirties šalies kompetentingos institucijos, pagal kurį įmanoma identifikuoti prekes bei nustatyti, kad jos buvo pateiktos paskirties muitinės įstaigai arba, jei taikomas 64 straipsnis, įgaliotajam gavėjui.

2. Bendroji tranzito procedūra taip pat laikoma užbaigta, jei vykdytojas pateikia vieną iš toliau išvardytų kompetentingai institucijai priimtinų dokumentų, pagal kurį įmanoma identifikuoti prekes:

a) trečiojoje šalyje išduotą muitinės dokumentą, kuriuo prekės buvo deklaruotos muitinės sankcionuotiems veiksmams įforminti;

b) trečiojoje šalyje išduotą ir tos šalies muitinės pažymėtą dokumentą, liudijantį, kad prekės laikomos esančiomis laisvoje apyvartoje atitinkamoje trečiojoje šalyje.

3. Vietoj 2 dalyje nurodytų dokumentų gali būti pateikiamos jų kopijos arba fotokopijos, kurių tikrumas patvirtintas institucijos, patvirtinusios dokumentų originalus, atitinkamų trečiųjų šalių institucijų arba vienos iš šalių institucijos.

43 straipsnis

Tikrinimas išleidus prekes

1. Kompetentinga institucija po prekių išleidimo gali tikrinti pateiktą informaciją ir bet kuriuos dokumentus, blankus, leidimus ar duomenis, susijusius su bendrąja tranzito procedūra, kad įsitikintų, jog padaryti įrašai ir uždėti antspaudai yra teisingi ir tikri. Tokie tikrinimai turi būti atliekami kilus abejonėms arba įtarimui, kad buvo padarytas pažeidimas. Jie taip pat gali būti atliekami remiantis rizikos analizės rezultatais arba atsitiktinės atrankos būdu.

2. Bet kuri kompetentinga institucija, gavusi prašymą atlikti patikrinimą, susijusį su jau išleistomis prekėmis, turi nedelsdama į jį atsakyti.

3. Jeigu kilus abejonėms arba įtarimui, kad buvo padarytas pažeidimas, išvykimo šalies kompetentinga institucija paprašo patikrinti su jau išleistomis prekėmis susijusio „Tikrinimo rezultatų“ pranešimo informaciją, laikoma, kad 40 straipsnio 2 dalyje nustatyti reikalavimai neįvykdyti, kol negaunamas patvirtinimas, kad duomenys, kuriuos buvo paprašyta patikrinti, yra tikri ir teisingi.

4. Šios nuostatos mutatis mutandis taikomos 22 straipsniui.







III ANTRAŠTINĖ DALIS

SUPAPRASTINIMAI







I SKYRIUS

Bendrosios nuostatos, taikomos supaprastinimų atvejais

44 straipsnis

Taikymo sritis

1. Gavusi vykdytojo arba, atitinkamais atvejais, gavėjo, prašymą kompetentinga institucija gali leisti taikyti tokius supaprastinimus:

a) naudotis bendrąja garantija arba atleidimu nuo prievolės pateikti garantiją;

b) naudoti specialias plombas;

c) netaikyti reikalavimo laikytis privalomo maršruto;

d) naudotis įgaliotojo siuntėjo statusu;

e) naudotis įgaliotojo gavėjo statusu;

f) taikyti supaprastintas procedūras, skirtas prekių gabenimui tam tikrų rūšių transportu: i) geležinkelių transportu arba didžiaisiais konteineriais; ii) oru; iii) vamzdynais;

g) taikyti kitas supaprastintas procedūras, taikomas vadovaujantis Konvencijos 6 straipsniu.

2. Jeigu leidžiama taikyti 1 dalies a ir f punktuose nurodytus supaprastinimus, jie taikomi visose šalyse, išskyrus atvejus, kai šiame priedėlyje arba leidime nurodyta kitaip. Jeigu leidžiama taikyti b, c ir d punktuose nurodytus supaprastinimus, jie taikomi tik bendrojo tranzito operacijoms, pradedamoms šalyje, kurioje išduotas leidimas. Jeigu leidžiama taikyti e punkte nurodytą supaprastinimą, jis taikomas tik toje šalyje, kurioje išduotas leidimas.

45 straipsnis

Bendrosios leidimų išdavimo sąlygos

1. Leidimai, nurodyti 44 straipsnio 1 dalyje, išduodami tik asmenims, kurie:

a) įsteigti susitariančiojoje šalyje, su išlyga, kad leidimas naudotis bendrąja garantija gali būti išduodamas tik asmenims, įsteigtiems toje šalyje, kurioje turi būti pateikta garantija;

b) reguliariai naudojasi bendrąja tranzito procedūra arba kurie, kompetentingos institucijos žiniomis yra pajėgus įvykdyti su šia procedūra susijusius įsipareigojimus arba, jei norima taikyti 44 straipsnio 1 dalies e punkte nurodytą supaprastinimą, nuolat gauna prekes, gabenamas taikant bendrąją tranzito procedūrą;

c) nėra padarę jokių reikšmingų arba kartotinių muitų ar mokesčių teisės aktų pažeidimų.

2. Tam, kad būtų įmanoma užtikrinti tinkamą supaprastinimų taikymo priežiūrą, leidimai turi būti išduodami tik tada, jeigu:

a) kompetentinga institucija gali užtikrinti procedūros atlikimo priežiūrą ir kontrolę bei tam reikalingos administracinių priemonių apimtys nėra neproporcingai didelės palyginti su suinteresuotojo asmens poreikiais;

b) suinteresuotasis asmuo tvarko apskaitos registrus taip, kad kompetentinga institucija galėtų veiksmingai juos patikrinti.

46 straipsnis

Prašymo išduoti leidimą turinys

1. Prašymas išduoti leidimą naudotis supaprastinimais (toliau – prašymas) turi būti pasirašytas ir nurodyta jo surašymo data. Kompetentingos institucijos nustatytomis sąlygomis ir būdu prašymas gali būti surašomas arba pateikiamas naudojantis elektroninėmis duomenų apdorojimo priemonėmis.

2. Prašyme turi būti pateikta faktinė informacija, kuria remdamasi kompetentinga institucija galėtų patikrinti, ar įvykdyti reikalavimai, kurių turi būti laikomasi, kai išduodamas leidimas naudotis tam tikrais supaprastinimais.

47 straipsnis

Pareiškėjo atsakomybė

Leidimo naudotis supaprastinimais prašantys asmenys susitariančiosiose šalyse galiojančių teisės aktų nustatyta tvarka ir išliekant galimybei taikyti su sankcijomis susijusias nuostatas, atsako už:

a) pateiktos informacijos tikslumą;

b) kartu su prašymu pateiktų dokumentų tikrumą.

48 straipsnis

Kompetentingos institucijos

1. Prašymai turi būti pateikiami šalies, kurioje įsteigtas pareiškėjas, kompetentingai institucijai.

2. Leidimai išduodami ir sprendimai dėl prašymų nepatenkinimo priimami vadovaujantis susitariančiosiose šalyse galiojančių teisės aktų nuostatomis.

3. Pareiškėjas apie sprendimą nepatenkinti jo prašymo informuojamas laikantis susitariančiosiose šalyse galiojančių teisės aktų nustatytų terminų ir tvarkos. Turi būti nurodomi tokio sprendimo priėmimo motyvai.

49 straipsnis

Leidimo turinys

1. Pasirašytas, nurodant jo surašymo datą, leidimo originalas ir viena ar daugiau jo patvirtintų kopijų atiduodami leidimo turėtojui.

2. Leidime turi būti nurodytos naudojimosi supaprastinimais sąlygos ir aprašyti operacijų atlikimo ir kontrolės būdai. Jis turi įsigalioti nuo išdavimo dienos.

3. Asmuo, kuriam išduotas leidimas taikyti supaprastinimus, tampa atsakingu už visų prievolių, atsirandančių atitinkamoms prekėms, įforminus bendrąją tranzito procedūrą, įvykdymą.

4. Leidimai taikyti 44 straipsnio 1 dalies b, c ir f punktuose nurodytus supaprastinimus pateikiami, kai to paprašo išvykimo muitinės įstaiga.

50 straipsnis

Atšaukimas ir dalinis pakeitimas

1. Leidimo turėtojas turi informuoti kompetentingą instituciją apie bet kokius po leidimo išdavimo atsiradusius veiksnius, galinčius turėti įtakos jo galiojimui arba turiniui.

2. Kompetentinga institucija atšaukia arba iš dalies pakeičia leidimą, jeigu:

a) nebesilaikoma vieno ar daugiau reikalavimų, kurie turi būti įvykdyti išduodant leidimą; arba

b) po leidimo išdavimo atsirado veiksnys, galintis turėti įtakos jo galiojimui arba turiniui.

3. Kompetentinga institucija gali atšaukti arba iš dalies pakeisti leidimą, kai jo turėtojas nevykdo dėl leidimo išdavimo atsiradusių prievolių.

4. Priėmus sprendimą iš dalies pakeisti arba atšaukti leidimą turi būti nurodomi tokio sprendimo motyvai. Apie sprendimą turi būti informuojamas leidimo turėtojas.

5. Sprendimas atšaukti arba iš dalies pakeisti leidimą įsigalioja nuo pranešimo apie jį dienos. Tačiau išimtiniais atvejais, kai tai būtina atsižvelgiant į teisėtus leidimo turėtojo lūkesčius, kompetentinga institucija gali nustatyti vėlesnę sprendimo įsigaliojimo datą. Tokiu atveju sprendime turi būti nurodoma jo įsigaliojimo data.

51 straipsnis

Apskaitos registrų tvarkymas kompetentingoje institucijoje

1. Kompetentinga institucija turi saugoti prašymus ir su jais pateiktus parašymus papildančius dokumentus kartu su išduotų leidimų kopijomis.

2. Jeigu prašymas nepatenkinamas arba leidimas atšaukiamas, prašymas ir, priklausomai nuo konkretaus atvejo, sprendimas dėl jo nepatenkinimo arba leidimo atšaukimo bei visi prie jų pridėti papildantieji dokumentai turi būti saugomi ne trumpiau kaip trejus metus, skaičiuojant nuo kalendorinių metų, kuriais prašymas buvo nepatenkintas arba leidimas atšauktas, pabaigos.







II SKYRIUS

Bendroji garantija ir atleidimas nuo prievolės pateikti garantiją

52 straipsnis

Referencinis dydis

1. Vykdytojas gali naudotis bendrąja garantija arba atleidimu nuo prievolės pateikti garantiją, neviršydamas referencinio dydžio.

2. Referencinis dydis yra toks pat kaip skola muitinei, galinti atsirasti dėl prekių, kurioms vykdytojo vardu įforminta bendroji tranzito procedūra per ne trumpesnį kaip vienos savaitės laikotarpį.

Garantijos įstaiga nustato šį dydį bendradarbiaudama su suinteresuotuoju asmeniu ir:

a) remdamasi informacija apie jo anksčiau gabentas prekes ir numatomų atlikti bendrojo tranzito operacijų apimties įvertinimu, atliekamu, inter alia, pagal suinteresuotojo asmens prekybos dokumentus ir apskaitos duomenis; ir

b) taikydama didžiausias muitų ir mokesčių normas, įskaitant importo muitus, taikomus tokios rūšies prekėms šalyje, kurioje veikia garantijos įstaiga, jei jos būtų importuotos vidaus vartojimui. Be to, atliekant šiuos skaičiavimus, Bendrijos prekės, kurios buvo gabenamos taikant Konvenciją dėl bendrosios tranzito procedūros, laikomos ne Bendrijos prekėmis.

Gavus reikalingus duomenis tiksliai apskaičiuojama muitų ir kitų mokesčių, kuriuos vykdytojas įsipareigoja sumokėti už kiekvieną tranzito operaciją, suma. Kitais atvejais, kai tranzito procedūra taikoma prekėms, nenurodytoms I priedo sąraše, toks dydis laikomas lygiu 7 000 EUR, išskyrus atvejus, kai pasinaudojus kompetentingos institucijos turima informacija apskaičiuojamas kitoks dydis.

3. Garantijos įstaiga perskaičiuoja referencinį dydį, visų pirma – gavusi atitinkamą vykdytojo prašymą ir, prireikus, šį dydį patikslina.

4. Kiekvienas vykdytojas turi užtikrinti, kad jo įsipareigojimų dydis neviršytų referencinio dydžio, atsižvelgdamas į visas operacijas, su kuriomis susijusios tranzito procedūros dar neužbaigtos.

Atliekant kiekvieną tranzito operaciją kompetentinga institucija tvarko ir gali stebėti referencinius dydžius naudodamasi kompiuterizuotų sistemų priemonėmis.

53 straipsnis

Bendrosios garantijos ir atleidimo nuo prievolės pateikti garantiją dydis

1. Bendrosios garantijos dydis turi būti toks pat kaip referencinis dydis, nurodytas 52 straipsnyje.

2. Asmenys, pateikę kompetentingai institucijai įrodymus, kad jie yra mokūs ir atitinka 3 ir 4 dalyse nurodytus patikimumo standartus, gali gauti leidimą naudotis sumažinto dydžio bendrąja garantija arba atleidimu nuo prievolės pateikti garantiją.

3. Bendrosios garantijos dydis gali būti sumažintas:

a) iki 50 % referencinio dydžio, jeigu vykdytojas įrodo, kad turi pakankamą naudojimosi bendrąja tranzito procedūra patirtį;

b) iki 30 % referencinio dydžio, jeigu vykdytojas įrodo, kad turi pakankamą naudojimosi bendrąja tranzito procedūra patirtį ir labai glaudžiai bendradarbiauja su kompetentinga institucija.

4. Nuo prievolės pateikti garantiją gali būti atleidžiama, jeigu vykdytojas įrodo, kad turi pakankamą naudojimosi bendrąja tranzito procedūra patirtį, labai glaudžiai bendradarbiauja su kompetentinga institucija, gerai kontroliuoja transporto operacijas ir turi pakankamai finansinių lėšų savo įsipareigojimų įvykdymui užtikrinti.

5. Taikydamos 3 ir 4 dalis visos šalys atsižvelgia į III priedo nuostatas.

53a straipsnis

Bendrosios garantijos ir atleidimo nuo prievolės pateikti garantiją naudojimo būdai

Bendrosios garantijos ir (arba) atleidimo nuo prievolės pateikti garantiją naudojimui:

a) vykdytojui priskiriamas „garantijos referencinis numeris“, susietas su vienu referenciniu dydžiu;

b) garantijos įstaiga priskiria ir praneša vykdytojui prieigos kodą, susietą su „garantijos referenciniu numeriu“.

Vykdytojas gali priskirti garantijai vieną arba daugiau prieigos kodų, kuriais gali naudotis jis pats arba jo atstovai.

54 straipsnis

Specialiosios nuostatos, taikomos prekėms, keliančioms didesnę riziką

1. Vykdytojas, norėdamas, kad jam būtų leista pateikti bendrąją garantiją gabenant I priedo sąraše nurodytas prekes, privalo įrodyti, kad jis ne tik atitinka 45 straipsnyje nustatytus reikalavimus, bet ir yra mokus, turi pakankamą naudojimosi bendrąja tranzito procedūra patirtį ir arba labai glaudžiai bendradarbiauja su kompetentinga institucija, arba gerai kontroliuoja transporto operacijas.

2. Tokių prekių gabenimo atvejais bendrosios garantijos dydis gali būti sumažintas:

a) iki 50 % referencinio dydžio, jeigu vykdytojas įrodo, kad jis labai glaudžiai bendradarbiauja su kompetentinga institucija ir gerai kontroliuoja transporto operacijas;

b) iki 30 % referencinio dydžio, jeigu vykdytojas įrodo, kad jis labai glaudžiai bendradarbiauja su kompetentinga institucija, gerai kontroliuoja transporto operacijas ir turi pakankamai finansinių lėšų savo įsipareigojimų įvykdymui užtikrinti.

3. Taikydamos 2 dalį šalys atsižvelgia į III priedo nuostatas.

4. 1–3 dalys taip pat taikomos tada, jeigu prašyme leisti naudoti bendrąją garantiją aiškiai nurodoma, kad tas pats bendrosios garantijos sertifikatas bus naudojamas gabenant abiejų rūšių prekes, – tiek nurodytas I priedo sąraše, tiek ir jame nenurodytas.

5. Nuo prievolės pateikti garantiją neatleidžiama, jeigu bendrojo tranzito operacijos atliekamos su prekėmis, nurodytomis I priedo sąraše.

6. Turint omenyje principus, kuriais vadovaujamasi leidžiant naudotis bendrąja garantija ir sumažinant šios garantijos dydį, susidarius ypatingoms aplinkybėms gali būti laikinai uždrausta naudotis sumažinto dydžio bendrąja garantija.

7. Turint omenyje principus, kuriais vadovaujamasi sumažinant garantijos dydį, gali būti laikinai uždrausta naudotis bendrąja garantija gabenant tam tikras prekių rūšis, jeigu įrodyta, kad jų gabenimas naudojantis šia garantija susijęs su didelio masto pažeidimais.

8. 6 ir 7 dalių taikymo taisyklės nustatytos IV priede.

55 straipsnis

Garantijos dokumentas

1. Bendrąją garantiją pateikia garantas.

2. Ji turi atitikti III priedėlio C4 priede pateiktą garanto rašytinio įsipareigojimo pavyzdį. Garanto rašytinis įsipareigojimas turi būti saugomas garantijos įstaigoje.

3. 17 straipsnio 2 dalies nuostatos taikomos mutatis mutandis.

56 straipsnis

Bendrosios garantijos ir atleidimo nuo prievolės pateikti garantiją sertifikatai

1. Remdamasi leidimu, kompetentinga institucija vykdytojui išduoda vieną arba daugiau bendrosios garantijos sertifikatų arba atleidimo nuo prievolės pateikti garantiją sertifikatų (toliau – sertifikatai), surašytų vadovaujantis III priedėliu, kuriuos vykdytojai galėtų naudoti kaip įrodymą, kad pateikta bendroji garantija arba kad jie atleisti nuo prievolės pateikti garantiją 22 straipsnio 1 dalies b punkte nurodytais atvejais.

2. Sertifikato galiojimo laikotarpis negali būti ilgesnis kaip dveji metai. Tačiau garantijos įstaiga gali vieną kartą jį pratęsti dar vienam ne ilgesniam kaip dvejų metų laikotarpiui.

57 straipsnis

Atšaukimas ir panaikinimas

1. 19 straipsnio 1 dalis ir 2 dalies pirmoji pastraipa mutatis mutandis taikomos ir bendrosios garantijos atšaukimui bei panaikinimui.

2. Garantijos įstaiga turi įvesti į kompiuterizuotą sistemą duomenis apie kompetentingų institucijų sprendimus atšaukti leidimą naudotis bendrąja garantija ar atleidimu nuo prievolės pateikti garantiją, arba garantijos įstaigos sprendimo atsisakyti priimti garanto įsipareigojimą įsigaliojimo datą, arba garanto įsipareigojimo panaikinimo įsigaliojimo datą.

3. Nuo bendrosios garantijos atšaukimo arba panaikinimo įsigaliojimo dienos joks sertifikatas, išduotas tam, kad galėtų būti taikomas 22 straipsnio 1 dalies b punktas, nebegali būti naudojamas prekėms įforminant bendrąją tranzito procedūrą, o vykdytojas privalo nedelsdamas tokius sertifikatus grąžinti garantijos įstaigai.

Kiekviena šalis perduoda Komisijai informaciją apie tebegaliojančių sertifikatų ir dar negrąžintų sertifikatų, taip pat sertifikatų, kurie buvo paskelbti pavogtais, pamestais ar suklastotais, identifikavimo būdus. Komisija apie tai informuoja kitas šalis.







III SKYRIUS

Specialiųjų plombų naudojimas

58 straipsnis

1. Kompetentinga institucija gali leisti vykdytojams naudoti specialiąsias plombas transporto priemonėms arba pakuotėms plombuoti, jeigu kompetentinga institucija yra pripažinusi, kad šių plombų charakteristikos atitinka II priede nurodytas charakteristikas.

2. Vykdytojas turi papildyti tranzito deklaracijos duomenis informacija apie uždėtų plombų skaičių, tipą ir ženklinimą

Jis turi uždėti plombas iki prekių išleidimo.







IV SKYRIUS

Atleidimas nuo prievolės laikytis nustatyto maršruto

59 straipsnis

Kompetentinga institucija gali leisti vykdytojams, kurie imasi priemonių, užtikrinančių, kad kompetentinga institucija bet kuriuo metu galėtų nustatyti, kurioje vietoje yra jų gabenamos prekių siuntos, nesilaikyti nustatyto maršruto.







V SKYRIUS

Įgaliotojo siuntėjo statusas

60 straipsnis

Įgaliotasis siuntėjas

Asmenims, pageidaujantiems vykdyti bendrąsias tranzito operacijas nepateikiant tranzito deklaracijoje nurodytų prekių išvykimo muitinės įstaigoje arba kitoje nustatytoje vietoje, gali būti suteiktas įgaliotojo siuntėjo statusas.

Teisė naudotis šiuo supaprastinimu suteikiama tik asmenims, turintiems teisę naudos bendrąja garantija arba atleidimu nuo prievolės pateikti garantiją.

61 straipsnis

Leidimo turinys

Leidime, be kita ko, turi būti nurodyta:

a) išvykimo muitinės įstaiga arba įstaigos, atsakingos už atliekamas bendrojo tranzito operacijas;

b) kompetentingai institucijai skirtas laikotarpis, prasidedantis po to, kai įgaliotasis siuntėjas pateikia tranzito deklaraciją, reikalingas, kad minėtoji įstaiga iki prekių išleidimo galėtų atlikti visą reikalingą tikrinimą;

c) identifikavimo priemonės, kurios turi būti naudojamos. Jas apibūdindama kompetentinga institucija gali nustatyti, kad ant transporto priemonių arba pakuočių įgaliotasis siuntėjas turi uždėti specialiąsias plombas, kurių charakteristikos kompetentingos institucijos pripažintos atitinkančiomis II priede nustatytas charakteristikas;

d) prekių rūšys arba jų gabenimo atvejai, kuriems taikomos išimtys.

62 straipsnis

Formalumai, atliekami išsiunčiant prekes

Įgaliotasis siuntėjas turi pateikti tranzito deklaraciją išvykimo muitinės įstaigai. Prekės negali būti išleistos nepasibaigus 61 straipsnio b punkte nurodytam laikotarpiui.

63 straipsnis

Privalomi duomenys

Jei reikia, įgaliotasis siuntėjas į kompiuterizuotą sistemą įveda duomenis apie:

— plombų skaičių, tipą ir ženklinimą,

— vadovaujantis 26 straipsnio 2 dalimi nustatytą maršrutą,

— vadovaujantis 29 straipsniu nustatytą laikotarpį, per kurį prekės turi būti pateiktos paskirties muitinės įstaigai.







VI SKYRIUS

Įgaliotojo gavėjo statusas

64 straipsnis

Įgaliotasis gavėjas

1. Asmenims, pageidaujantiems gauti prekes, kurioms įforminta bendroji tranzito procedūra, savo patalpose arba kitoje nustatytoje vietoje, nepateikiant šių prekių ir tranzito lydimojo dokumento paskirties muitinės įstaigai, gali būti suteiktas įgaliotojo gavėjo statusas.

2. Vykdytojas laikomas įvykdžiusiu savo įsipareigojimus, nustatytus 8 straipsnio 1 dalies a punkte, o bendroji tranzito procedūra laikoma užbaigta, jei per nustatytą laikotarpį prekių siuntą lydintis tranzito lydimasis dokumentas, kartu su visomis nepakeisto pavidalo prekėmis buvo pristatyti įgaliotajam gavėjui į jo patalpas arba į kitą leidime nurodytą vietą, deramai užtikrinus, kad nebūtų pažeistos panaudotos prekių identifikavimo priemonės.

3. Pristačius kiekvieną prekių siuntą laikantis 2 dalyje išdėstytų reikalavimų, vežėjo prašymu įgaliotasis gavėjas išduoda 38 straipsnyje, kuris taikomas mutatis mutandis, nurodytą kvitą.

65 straipsnis

Prievolės

1. Kai prekės atgabenamos į įgaliotojo gavėjo patalpas arba į kitas leidime nurodytas vietas, įgaliotasis gavėjas turi:

a) nedelsdamas informuoti paskirties muitinės įstaigą apie prekių atgabenimą išsiųsdamas „Atvykimo patvirtinimo“ pranešimą, kuriame nurodomi visi gabenant prekes įvykę įvykiai;

b) nepradėti iškrauti prekių kol negautas „Leidimo iškrauti“ pranešimas;

c) gavęs „Leidimo iškrauti“ pranešimą, ne vėliau kaip trečią dieną po prekių atgabenimo nusiųsti paskirties muitinės įstaigai „Iškrovimo pastabų“ pranešimą, kuriame laikantis leidime nustatytos tvarkos nurodomi visi neatitikimai;

d) laikydamasis leidime nustatytos tvarkos užtikrinti, kad paskirties muitinės įstaigai būtų prieinamas prekes lydėjęs tranzito lydimojo dokumento egzempliorius, arba nusiųsti šį egzempliorių paskirties muitinės įstaigai.

2. Paskirties muitinės įstaiga įveda į kompiuterizuotą sistemą „Tikrinimo rezultatų“ pranešimo duomenis.

66 straipsnis

Leidimo turinys

1. Leidime visų pirma nurodoma:

a) paskirties muitinės įstaiga arba įstaigos, atsakingos už prekes, gaunamas įgaliotojo gavėjo;

b) kada įgaliotasis gavėjas iš paskirties muitinės įstaigos „Leidimo iškrauti“ pranešimu gauna atitinkamus „Laukiamo atvykimo įregistravimo“ pranešimo duomenis, kurių reikia 37 straipsnio 3 daliai taikyti mutatis mutandis;

c) prekių rūšys arba jų gabenimo atvejai, kuriems taikomos išimtys.

2. Kompetentinga institucija leidime nurodo, ar taikomas reikalavimas, kad įgaliotasis gavėjas gali disponuoti gautomis prekėmis tik po to, kai paskirties muitinės įstaiga atlieka tam tikrą veiksmą.







VII SKYRIUS

Supaprastintos procedūros, taikomos prekėms, gabenamoms geležinkelių transportu arba didžiaisiais konteineriais







1 skirsnis







Bendrosios nuostatos, taikomos gabenimui geležinkelių transportu

67 straipsnis

Taikymo sritis

Formalumai, atliekami taikant bendrąją tranzito procedūrą, supaprastinami vadovaujantis 68–79, 95 ir 96 straipsniais, kai geležinkelio įmonės gabena prekes su „CIM ir skubių siuntų važtaraščiu“ (toliau – „CIM važtaraštis“).

68 straipsnis

Naudojamų dokumentų teisinė galia

CIM važtaraštis laikomas lygiaverčiu tranzito deklaracijai.

69 straipsnis

Apskaitos registrų tikrinimas

Kiekvienos šalies geležinkelio įmonė turi sudaryti galimybes atitinkamos šalies kompetentingai institucijai tikrinti jos apskaitos įstaigose laikomus apskaitos registrus.

70 straipsnis

Vykdytojas

1. Geležinkelio įmonė priėmusi prekes vežti su CIM važtaraščiu, naudojamu kaip bendrojo tranzito deklaracija, laikoma šios operacijos vykdytoju.

2. Šalies, per kurios teritoriją prekės įvežamos į susitariančiųjų šalių teritoriją, geležinkelio įmonė laikoma operacijų, atliekamų su prekėmis, priimtomis vežti trečiųjų šalių geležinkelio įmonių, vykdytoju.

71 straipsnis

Ženklelis

Geležinkelio įmonės turi užtikrinti, kad prekių siuntos, gabenamos taikant bendrąją tranzito procedūrą, galėtų būti identifikuojamos pagal ženklelius su piktograma, kurios pavyzdys pateiktas III priedėlio B11 priede.

Šie ženkleliai turi būti užklijuojami ant CIM važtaraščio ir ant atitinkamo geležinkelio vagono tais atvejais, kai taip žymėtinas visas vagono krovinys, arba – ant pakuotės ar pakuočių, kitais atvejais.

Vietoj pirmoje pastraipoje nurodyto ženklelio gali būti naudojamas antspaudas, kurį uždėjus žaliu rašalu atspaudžiama III priedėlio B11 priede pateikta piktograma.

72 straipsnis

Vežimo sutarties pakeitimas

Jeigu vežimo sutartis pakeičiama taip, kad:

— transporto operacija, kuri turėjo būti užbaigta ne susitariančiosios šalies teritorijoje, baigiama susitariančiosios šalies teritorijoje, arba

— transporto operacija, kuri turėjo būti užbaigta susitariančiosios šalies teritorijoje, baigiama ne susitariančiosios šalies teritorijoje,

geležinkelio įmonės neturi vykdyti pakeistos sutarties be išankstinio išvykimo muitinės įstaigos sutikimo.

Visais kitais atvejais geležinkelio įmonė gali vykdyti pakeistą sutartį, tačiau apie padarytus pakeitimus jos turi nedelsdamos informuoti išvykimo muitinės įstaigą.







Prekių gabenimas tarp susitariančiųjų šalių

73 straipsnis

CIM važtaraščio naudojimas

1. CIM važtaraštis turi būti pateikiamas išvykimo muitinės įstaigai, kai transporto operacija, atliekama taikant bendrąją tranzito procedūrą, pradedama ir numatoma užbaigti susitariančiųjų šalių teritorijoje.

2. Kai prekės gabenamos iš vienos Bendrijos vietos į kitą per vienos arba daugiau ELPA šalių teritoriją, išvykimo muitinės įstaiga turi aiškiai įrašyti CIM važtaraščio 1-o, 2-o ir 3-io egzempliorių langelyje, skirtame muitinės žymoms:

— simbolį „T1“, jeigu prekės gabenamos taikant T1 procedūrą,

— simbolį „T2“ arba, atitinkamais atvejais, „T2F“, jeigu prekės gabenamos taikant T2 procedūrą ir vadovaujantis Bendrijos teisės aktų nuostatomis šį simbolį būtina įrašyti.

Simbolis „T2“ arba „T2F“ turi būti patvirtintas išvykimo muitinės įstaigos antspaudu.

3. Kai prekės gabenamos iš išvykimo vietos, esančios Bendrijoje, į paskirties vietą, esančią ELPA šalyje, taikant T1 procedūrą, išvykimo muitinės įstaiga turi aiškiai įrašyti CIM važtaraščio 1-o, 2-o ir 3-io egzempliorių langelyje, skirtame muitinės žymoms, simbolį „T1“.

4. Išskyrus 2 ir 3 dalyse nurodytus atvejus, prekėms, gabenamoms iš vienos Bendrijos vietos į kitą per vieną arba daugiau ELPA šalių, ir prekėms, gabenamoms iš išvykimo vietos, esančios Bendrijoje, į paskirties vietą, esančią ELPA šalyje, T2 procedūra visam jų vežimui iš išvykimo geležinkelio stoties į paskirties geležinkelio stotį įforminama laikantis kiekvienos Bendrijos valstybės narės nustatytų reikalavimų, tačiau nepateikiant CIM važtaraščio išvykimo muitinės įstaigai.

Jeigu prekės gabenamos iš vienos Bendrijos vietos į kitą per vieną arba daugiau ELPA šalių, 71 straipsnyje nurodytų ženklelių klijuoti nereikia.

5. Prekės, kurių vežimas pradedama ELPA šalyje, laikomos gabenamomis taikant T1 procedūrą. Tačiau, jeigu prekės turi būti gabenamos taikant T2 procedūrą vadovaujantis šios Konvencijos 2 straipsnio 3 dalies b punktu, išvykimo muitinės įstaiga CIM važtaraščio 3-iame egzemplioriuje turi pažymėti, kad važtaraštyje nurodytos prekės gabenamos taikant T2 procedūrą. Tokiu atveju jo langelyje, skirtame muitinės žymoms, turi būti aiškiai įrašomas simbolis „T2“ arba, atitinkamais atvejais, „T2F“, kurio įrašymas patvirtinamas išvykimo muitinės įstaigos antspaudu ir atsakingo pareigūno parašu. Tais atvejais, kai prekės gabenamos taikant T1 procedūrą, dokumente „T1“ simbolio įrašyti nereikia.

6. Visi CIM važtaraščio egzemplioriai turi būti grąžinami suinteresuotajai šaliai.

7. Kiekviena ELPA šalis gali nustatyti, kad prekėms, gabenamoms taikant T1 procedūrą, ši procedūra būtų įforminama nepateikiant CIM važtaraščio išvykimo muitinės įstaigai.

8. Vežant 2, 3 ir 5 dalyse nurodytas prekes paskirties geležinkelio stotį aptarnaujanti muitinės įstaiga atlieka paskirties muitinės įstaigos funkcijas. Tačiau, jeigu išleidimo į laisvą apyvartą arba kita muitinės procedūra prekėms įforminama tarpinėje geležinkelio stotyje, paskirties muitinės įstaigos funkcijas atlieka šią geležinkelio stotį aptarnaujanti muitinės įstaiga. Tais atvejais, kai laikantis 4 dalyje nurodytų reikalavimų prekės gabenamos iš vienos Bendrijos vietos į kitą per vienos ar daugiau ELPA šalių teritoriją, paskirties muitinės įstaigoje nereikia atlikti jokių formalumų.

74 straipsnis

Identifikavimo priemonės

Išvykimo muitinės įstaiga, atsižvelgdama į geležinkelio įmonių naudojamas identifikavimo priemones, paprastai neplombuoja transporto priemonių arba pakuočių.

75 straipsnis

CIM važtaraščio egzempliorių naudojimas

1. Išskyrus tuos atvejus, kai prekės gabenamos iš vienos Bendrijos vietos į kitą per vienos ar daugiau ELPA šalių teritoriją, šalies, kuriai pavaldi paskirties muitinės įstaiga, geležinkelio įmonė pateikia pastarajai CIM važtaraščio 2-ą ir 3-ią egzempliorius.

2. Paskirties muitinės įstaiga, pažymėjusi 2-ą egzempliorių savo antspaudu, nedelsdama jį grąžina geležinkelio įmonei, sau pasilikdama 3-ią egzempliorių.







Prekių vežimas į trečiąsias šalis arba iš trečiųjų šalių

76 straipsnis

Vežimas į trečiąsias šalis

1. 73 ir 74 straipsnių nuostatos taikomos transporto operacijoms, kurios pradedamos susitariančiųjų šalių teritorijoje ir numatomos užbaigti už šios teritorijos ribų.

2. Pasienio geležinkelio stotį, per kurią tranzitu gabenamos prekės išvežamos iš susitariančiųjų šalių teritorijos, aptarnaujanti muitinės įstaiga atlieka paskirties muitinės įstaigos funkcijas.

3. Paskirties muitinės įstaigoje neturi būti atliekami jokie formalumai.

77 straipsnis

Vežimas iš trečiųjų šalių

1. Pasienio geležinkelio stotį, per kurią prekės įvežamos į susitariančiųjų šalių teritoriją, aptarnaujanti muitinės įstaiga atlieka išvykimo muitinės įstaigos funkcijas, susijusias su transporto operacija, kuri pradedama ne susitariančiųjų šalių teritorijoje ir numatoma užbaigti susitariančiųjų šalių teritorijoje.

Išvykimo muitinės įstaigoje neturi būti atliekami jokie formalumai.

2. Paskirties geležinkelio stotį aptarnaujanti muitinės įstaiga atlieka paskirties muitinės įstaigos funkcijas. Tačiau, jeigu išleidimo į laisvą apyvartą arba kita muitinės procedūra prekėms įforminama tarpinėje geležinkelio stotyje, paskirties muitinės įstaigos funkcijas atlieka šią geležinkelio stotį aptarnaujanti muitinės įstaiga.

Paskirties muitinės įstaigoje atliekami 75 straipsnyje nustatyti formalumai.

78 straipsnis

Vežimas per susitariančiųjų šalių teritoriją

1. Jeigu transporto operacija pradedama ir numatoma užbaigti už susitariančiųjų šalių teritorijos ribų, išvykimo ir paskirties muitinės įstaigų funkcijas atlieka muitinės įstaigos, nurodytos atitinkamai 77 straipsnio 1 dalyje ir 76 straipsnio 2 dalyje.

2. Išvykimo arba paskirties muitinės įstaigose neturi būti atliekami jokie formalumai.

79 straipsnis

Prekių muitinis statusas

Prekės, gabenamos vadovaujantis 77 straipsnio 1 dalimi arba 78 straipsnio 1 dalimi, laikomos gabenamomis taikant T1 procedūrą, išskyrus tuos atvejus, kai šių prekių turimas Bendrijos prekių statusas įrodytas vadovaujantis II priedėlio nuostatomis.







2 skirsnis







Prekių vežimas didžiaisiais konteineriais

80 straipsnis

Taikymo sritis

Bendrosios tranzito procedūros taikymo formalumai supaprastinami vadovaujantis 81–96 straipsnių nuostatomis, kai geležinkelio įmonės gabena prekes didžiaisiais konteineriais, naudodamosi transporto įmonėmis kaip tarpininkais ir jų vežimui įforminami perdavimai dokumentus, šiame priedėlyje vadinami „TR perdavimo dokumentais“. Atitinkamais atvejais šios transporto operacijos turi apimti prekių siuntų išsiuntimą ir pristatymą per transporto įmonę, naudojantis kitomis nei geležinkelių transportas transporto rūšimis: šalyje siuntėjoje – į išvykimo geležinkelio stotį šioje šalyje, o paskirties šalyje – iš paskirties geležinkelio stoties šioje šalyje, taip pat bet kokį prekių vežimą jūra, jų gabenimo tarp šių dviejų stočių metu.

81 straipsnis

Apibrėžtys

Taikant 80–96 straipsniuose, vartojamos šios apibrėžtys:

1) transporto įmonė – įmonė, kurią prekių gabenimui didžiaisiais konteineriais su TR perdavimo dokumentais kaip kolektyvinį subjektą įsteigė jos narėmis esančios geležinkelio įmonės;

2) didysis konteineris – prekių vežimo įranga, kuri: — tinka daugkartiniam naudojimui, — specialiai sukonstruota taip, kad palengvintų prekių vežimą viena arba daugiau transporto rūšių be jų tarpinio perkrovimo, — sukonstruota taip, kad ją būtų lengva pritvirtinti ir (arba) naudoti, — sukonstruota taip, kad ją būtų galima tinkamai užplombuoti, jeigu vadovaujantis 89 straipsniu tai būtina, — tokio dydžio, kad keturių apatinių išorinių kampų ribojamas plotas nebūtų mažesnis kaip 7 m2;

3) TR perdavimo dokumentas – dokumentas, kuriuo sudaroma vežimo sutartis, pagal kurią transporto įmonė organizuoja tarptautinį vieno arba daugiau didžiųjų konteinerių vežimą nuo priėmimo iš siuntėjo iki perdavimo gavėjui. TR perdavimo dokumento viršutiniame dešiniame kampe turi būti nurodytas jį identifikuojantis eilės numeris. Šį numerį sudaro raidės „TR“, po kurių seka aštuoni skaitmenys. TR perdavimo dokumentą sudaro šie egzemplioriai, sudėti eilės tvarka: 1-as : transporto įmonės centrinei įstaigai skirtas egzempliorius; 2-as : transporto įmonės nacionaliniam atstovui paskirties geležinkelio stotyje skirtas egzempliorius; 3A : muitinei skirtas egzempliorius; 3B : gavėjui skirtas egzempliorius; 4-as : transporto įmonės centrinei įstaigai skirtas egzempliorius; 5-as : transporto įmonės nacionaliniam atstovui išvykimo geležinkelio stotyje skirtas egzempliorius; 6-as : siuntėjui skirtas egzempliorius. Kiekvieno TR perdavimo dokumento egzemplioriaus, išskyrus 3A egzempliorių, dešiniajame krašte turi būti maždaug keturių centimetrų pločio žalia juosta.

4) didžiųjų konteinerių sąrašas (toliau – sąrašas) – dokumentas, pridedamas prie TR perdavimo dokumento ir sudarantis neatskiriamą jo dalį, su kuriuo kelių didžiųjų konteinerių siunta vežama iš vienos išvykimo geležinkelio stoties į vieną paskirties geležinkelio stotį, kuriose atliekami muitinės formalumai. Pateikiamų sąrašo egzempliorių skaičius turi būti toks pat kaip ir TR perdavimo dokumento, prie kurio jis pridedamas. Sąrašų skaičius nurodomas tam skirtame TR perdavimo dokumento langelyje, esančiame jo viršutiniame dešiniajame kampe. Be to, kiekvieno sąrašo viršutiniame dešiniajame kampe turi būti įrašytas atitinkamo TR perdavimo dokumento eilės numeris.

82 straipsnis

Naudojamų dokumentų teisinė galia

Transporto įmonės naudojamas TR perdavimo dokumentas turi tokią pat teisinę galią kaip tranzito deklaracija.

83 straipsnis

Apskaitos registrų tikrinimas. Informacija, kurią privaloma pateikti.

1. Kiekvienoje šalyje transporto įmonė, naudodamasi savo nacionalinio atstovo arba atstovų tarpininkavimo paslaugomis, turi sudaryti sąlygas kompetentingai institucijai patikrinti jos arba jos nacionalinio atstovo ar atstovų apskaitos įstaigose laikomus apskaitos registrus.

2. Kompetentingai institucijai pareikalavus, transporto įmonė arba jos nacionalinis atstovas ar atstovai nedelsdami jai pateikia bet kuriuos, kompetentingos institucijos manymu, peržiūrėti būtinus dokumentus, apskaitos registrus ar informaciją, susijusius su užbaigtomis arba tebevykdomomis vežimo operacijomis.

3. Jeigu vadovaujantis 82 straipsniu TR perdavimo dokumentai laikomi turinčiais tokią pat teisinę galią kaip tranzito deklaracijos, transporto įmonė arba jos nacionalinis atstovas arba atstovai turi informuoti:

a) paskirties muitinės įstaigą apie bet kurį TR perdavimo dokumentą, kurio 1-as egzempliorius buvo jai atsiųstas be muitinės žymų;

b) išvykimo muitinės įstaigą apie bet kurį TR perdavimo dokumentą, kurio 1-as egzempliorius nebuvo jai grąžintas, jeigu nebuvo įmanoma nustatyti, ar su juo gabenta prekių siunta buvo nustatyta tvarka pateikta paskirties muitinės įstaigai arba išvežta iš susitariančiųjų šalių teritorijos į trečiąją šalį vadovaujantis 93 straipsniu.

84 straipsnis

Vykdytojas

1. Kai atliekamos 80 straipsnyje nurodytos transporto operacijos ir prekes priima vežti tam tikros šalies transporto įmonė, vykdytoju laikoma tos šalies geležinkelio įmonė.

2. Kai atliekamos 80 straipsnyje nurodytos transporto operacijos ir prekes priima trečiosios šalies transporto įmonė, vykdytoju laikoma šalies, per kurią prekės įvežamos į susitariančiųjų šalių teritoriją, geležinkelio įmonė.

85 straipsnis

Muitinės formalumai, atliekami, kai prekės gabenamos ne geležinkelių transportu

Jeigu gabenant prekes į išvykimo geležinkelio stotį arba iš paskirties geležinkelio stoties ne geležinkelių transportu turi būti atliekami muitinės formalumai, su kiekvienu TR perdavimo dokumentu gali būti gabenamas tik vienas didysis konteineris.

86 straipsnis

Ženklelis

Transporto įmonė turi užtikrinti, kad prekių siuntos, gabenamos taikant bendrąją tranzito procedūrą, galėtų būti identifikuojamos pagal ženklelius su piktograma, kurios pavyzdys pateiktas III priedėlio B11 priede. Šie ženkleliai turi būti užklijuojami ant TR perdavimo dokumento ir ant atitinkamo didžiojo konteinerio arba konteinerių.

Vietoj pirmoje pastraipoje nurody