02015X0331(01) — LT — 29.01.2016 — 001.001

Šis tekstas yra skirtas tik informacijai ir teisinės galios neturi. Europos Sąjungos institucijos nėra teisiškai atsakingos už jo turinį. Autentiškos atitinkamų teisės aktų, įskaitant jų preambules, versijos skelbiamos Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ir pateikiamos svetainėje „EUR-Lex“. Oficialūs tekstai tiesiogiai prieinami naudojantis šiame dokumente pateikiamomis nuorodomis

Iš dalies keičiamas:









▼B

Jungtinių Tautų Europos ekonominės komisijos (JT EEK) taisyklė Nr. 100 „Transporto priemonių patvirtinimo, atsižvelgiant į specialius elektrinės jėgos pavaros reikalavimus, suvienodintos nuostatos“ [2015/505]

Įtrauktas visas galiojantis tekstas iki:

02 serijos pakeitimų 1 papildymo. Įsigaliojimo data: 2014 m. birželio 10 d.

TURINYS TAISYKLĖ 1. Taikymo sritis 2. Apibrėžtys 3. Patvirtinimo paraiška 4. Patvirtinimas 5. I dalis. Transporto priemonių reikalavimai, atsižvelgiant į jų elektrinę saugą 6. II dalis. ►M1 Įkraunamoji elektros energijos kaupimo sistema (ĮEEKS) ◄ reikalavimai, atsižvelgiant į jos saugą 7. Transporto priemonės patvirtinto tipo pakeitimas ir tipo išplėtimas 8. Gamybos atitiktis 9. Nuobaudos už gamybos neatitiktį 10. Visiškas gamybos nutraukimas 11. Už patvirtinimo bandymus atsakingų techninių tarnybų ir tipo patvirtinimo institucijų pavadinimai bei adresai 12. Pereinamojo laikotarpio nuostatos PRIEDAI 1. 1 dalis. Pranešimas dėl transporto priemonės tipo patvirtinimo, patvirtinto tipo išplėtimo, atsisakymo tvirtinti, patvirtinimo panaikinimo arba visiško gamybos nutraukimo, atsižvelgiant į jos elektrinę saugą pagal Taisyklę Nr. 100 2 dalis. Pranešimas dėl ĮEKS kaip komponento arba atskiro techninio mazgo tipo patvirtinimo, patvirtinto tipo išplėtimo, atsisakymo tvirtinti, patvirtinimo panaikinimo arba visiško gamybos nutraukimo pagal Taisyklę Nr. 100 2. Patvirtinimo ženklų išdėstymas 3. Apsauga nuo tiesioginio sąlyčio su dalimis, kuriomis teka elektros srovė 4A Transporto priemonės bandymams skirtas izoliacijos varžos matavimo metodas 4B ĮEKS kaip komponento bandymams skirtas izoliacijos varžos matavimo metodas 5. Transporto priemonėje sumontuotos izoliacijos varžos stebėsenos sistemos veikimo patvirtinimo metodas 6. 1 dalis. Kelių transporto priemonių ar sistemų pagrindinės charakteristikos 2 dalis. Pagrindinės ĮEKS charakteristikos 3 dalis. Kelių transporto priemonių ar sistemų su važiuoklėmis, prijungtomis prie elektros grandinių, pagrindinės charakteristikos 7. ĮEKS įkrovimo procedūrų metu išmetamo vandenilio kiekio nustatymas 8. ĮEKS bandymų procedūros 8A Atsparumo vibracijai bandymas 8B Šiluminio smūgio ir ciklinio veikimo bandymas 8C Mechaninio smūgio bandymas 8D Mechaninio vientisumo bandymas 8E Atsparumo ugniai bandymas 8F Išorės apsaugos nuo trumpojo jungimo bandymas 8G Apsaugos nuo perkrovos bandymas 8H Apsaugos nuo per didelės iškrovos bandymas 8I Apsaugos nuo perkaitimo bandymas

1. TAIKYMO SRITIS

1.1. I dalis. Saugos reikalavimai, taikomi M ir N kategorijų ( 1 ) kelių transporto priemonių, kurių didžiausias projektinis greitis viršija 25 km/h ir kuriose sumontuotas vienas ar daugiau traukos variklių, valdomų elektra ir nesujungtų nuolat su elektros tinklu, elektrinei jėgos pavarai ir aukštosios įtampos komponentams bei sistemoms, kurios galvaniškai sujungtos su elektrinės jėgos pavaros aukštosios įtampos šyna. Šios taisyklės I dalis neapima kelių transporto priemonių saugos po susidūrimo reikalavimų.

1.2. II dalis. Saugos reikalavimai, taikomi ►M1 įkraunamoji elektros energijos kaupimo sistemai (ĮEEKS) ◄ M ir N kategorijų kelių transporto priemonėse, kuriose sumontuotas vienas ar keli elektros energija varomi traukos varikliai ir jie nėra nuolat prijungti prie tinklo. Šios taisyklės II dalis netaikoma ĮEKS, kurios (-ių) pirminė paskirtis yra tiekti energiją variklio paleidimui ir (arba) apšvietimui ir (arba) kitoms transporto pagalbinėms sistemoms.

2. APIBRĖŽTYS

Šioje taisyklėje vartojamų terminų apibrėžtys:

2.1. aktyvaus važiavimo režimas – transporto priemonės režimas, kai, nuspaudus greičio pedalą (arba aktyvavus lygiavertį valdymo įtaisą) arba atleidus stabdžius, elektrinė jėgos pavara ima varyti transporto priemonę;

2.2. užtvara – nuo tiesioginio sąlyčio su įtampingosiomis dalimis bet kuria kryptimi apsauganti dalis;

2.3. elementas – vienas elektrocheminis elementas su korpusu, sudarytas iš vieno teigiamo ir vieno neigiamo elektrodų, kuriais gaunamas įtampų skirtumas tarp abiejų jo polių;

2.4. laidusis sujungimas – sujungimo būdas, kai ►M1 įkraunamoji elektros energijos kaupimo sistemai (ĮEEKS) ◄ įkrauti naudojamos išorinio maitinimo šaltinio jungtys;

2.5. prijungimo sistema ►M1 įkraunamoji elektros energijos kaupimo sistemai (ĮEEKS) ◄ įkrauti – ĮEKS įkrovimo naudojant išorinį maitinimo šaltinį elektrinė grandinė, įskaitant transporto priemonės elektros maitinimo kištuką;

2.6. [n C] srovės C vertė – nuolatinė srovė bandomame įtaise, kai reikia 1/n val. bandomam įtaisui įkrauti nuo 0 % iki 100 % įkrovos arba iškrauti nuo 100 % iki 0 %;

2.7. tiesioginis sąlytis – asmenų sąlytis su įtampingosiomis dalimis;

2.8. elektrinė važiuoklė – elektriškai sujungtų laidžiųjų dalių, kurių potencialai naudojami kaip atskaitos taškas, rinkinys;

2.9. elektrinė grandinė – sujungtų įtampingųjų dalių sąranka, sukonstruota taip, kad ją būtų galima įkrauti įprasto naudojimo metu;

2.10. elektros energijos keitimo sistema – elektrinei varymo sistemai elektros energiją gaminanti ir tiekianti sistema;

2.11. elektrinė jėgos pavara – elektrinė grandinė, kuriai priklauso traukos variklis (-iai) ir gali priklausyti ĮEKS, elektros energijos keitimo sistema, elektroniniai keitikliai, susijusių kabelių sąranka su jungtimis ir prijungimo sistema, skirta ĮEKS įkrauti;

2.12. elektroninis keitiklis – įtaisas, kuriuo galima kontroliuoti ir (arba) keisti elektrinei varymo sistemai tiekiamą elektros energiją;

2.13. gaubtas – vidinius mazgus apgaubianti ir nuo tiesioginio sąlyčio bet kuria kryptimi sauganti dalis;

2.14. atvira laidžioji dalis – laidžioji dalis, kurią galima paliesti, jeigu taikomas IPXXB apsaugos lygis, ir kuri gali įsielektrinti esant pažeistai izoliacijai. Prie jų priskiriamos dalys po gaubtu, kurias galima pašalinti nenaudojant įrankių;

2.15. sprogimas – staigus energijos išleidimas, pakankamas, kad sukeltų slėgio bangas ir (arba) išmestų objektus, kurie gali sukelti struktūrinių ir (arba) fizinių bandomo įtaiso aplinkos pažeidimų;

2.16. išorinis maitinimo šaltinis – ne transporto priemonėje sumontuotas kintamosios arba nuolatinės srovės maitinimo šaltinis;

2.17. aukštoji įtampa – elektrinio komponento arba grandinės darbinė įtampa, kurios efektinė vertė yra didesnė kaip 60 V ir ne didesnė kaip 1 500 V, jei tai nuolatinė srovė, arba didesnė kaip 30 V ir ne didesnė kaip 1 000 V, jei tai kintamoji srovė;

2.18. ugnis – bandomo įtaiso išmetama liepsna. Kibirkštys ir liepsnos lankas nelaikomi liepsna;

2.19. degusis elektrolitas – elektrolitas, kuriame yra cheminių medžiagų, priskiriamų 3 klasei („degieji skysčiai“) pagal „JT rekomendacijas dėl pavojingų krovinių vežimo. Pavyzdinės taisyklės (17 red., 2011 m. birželio mėn.), I tomas, 2.3 skyrius“ ( 2 );

2.20. aukštosios įtampos šyna – elektros grandinė, įskaitant prijungimo sistemą ĮEKS įkrauti, veikianti esant aukštajai įtampai. Jeigu tarpusavyje galvaniškai sujungtos elektros grandinės yra galvaniškai sujungtos su elektrine važiuokle, o didžiausia įtampa tarp bet kurios įtampingosios dalies ir elektrinės važiuoklės arba bet kurios atviros laidžiosios dalies yra ne didesnė kaip 30 V esant kintamajai srovei ir ne didesnė kaip 60 V esant nuolatinei srovei, tik tie elektrinės grandinės komponentai ar dalys, kurie veikia esant aukštajai įtampai, yra priskiriami aukštosios įtampos šynai;

2.21. netiesioginis sąlytis – asmenų sąlytis su atviromis laidžiosiomis dalimis;

2.22. įtampingoji dalis – laidžioji dalis (-ys), skirta įsielektrinti įprasto naudojimo metu;

2.23. bagažinė – vieta transporto priemonėje bagažui laikyti, apribota stogo, dangčio, grindų, šoninių sienelių, taip pat užtvaros ir gaubto, kuriais numatyta apsaugoti keleivius nuo tiesioginio sąlyčio su įtampingosiomis dalimis, ir atskirta nuo keleivių salono priekine arba galine užtvara;

2.24. gamintojas – asmuo arba įstaiga, atsakinga patvirtinimą suteikiančiai institucijai už visus tipo tvirtinimo procedūros reikalus ir gamybos atitikties užtikrinimą. Asmuo arba įstaiga nebūtinai turi tiesiogiai dalyvauti visuose transporto priemonės, sistemos arba komponento, kurio tipo tvirtinimo procedūra atliekama, konstravimo etapuose;

2.25. transporto priemonėje sumontuota izoliacijos varžos stebėsenos sistema – įtaisas, kuriuo stebima izoliacijos varža tarp aukštosios įtampos šynų ir elektrinės važiuoklės;

2.26. atviroji traukos baterija – skystojo tipo baterija, kurią reikia pripildyti vandens ir kuri į atmosferą išskiria vandenilio dujas;

2.27. keleivių salonas – keleiviams skirta vieta, apribota stogo, grindų, šoninių sienelių, durelių, langų stiklo, priekinės ir galinės užtvarų arba bagažinės durelių, taip pat užtvarų ir gaubtų, skirtų keleiviams apsaugoti nuo tiesioginio sąlyčio su įtampingosiomis dalimis;

2.28. apsaugos laipsnis – užtvara ir (arba) gaubtu užtikrinama apsauga nuo įtampingųjų dalių ir bandiklio, pvz., bandomojo piršto (IPXXB) ar bandomojo laido (IPXXD), sąlyčio, kaip apibrėžta 3 priede;

2.29. ►M1 įkraunamoji elektros energijos kaupimo sistema (ĮEEKS) ◄ –

►M1 įkraunama energijos energijos kaupimo sistema ◄ , tiekianti elektros energiją elektrinei varymo sistemai.

Ji gali apimti posistemę (-es) kartu su reikalingomis pagalbinėmis laikiklių, šilumos valdymo, elektroninio valdymo sistemomis ir gaubtais;

2.30. trūkis – anga (-os) funkcinių elementų sąrankos apvalkale, atsiradusi arba padidėjusi po įvykio, pakankamai didelė, kad pralįstų 12 mm skersmens bandomasis pirštas (IPXXB) ir atsirastų sąlytis su įtampingosiomis dalimis (žr. 3 priedą);

2.31. darbinis atjungiklis – prietaisas, kuriuo atjungiama elektrinė grandinė, kai tikrinami ir prižiūrimi ĮEKS, kuro elementai ir kt.;

2.32. įkrovos būsena – bandomo įtaiso elektros krūvis, išreikštas vardinės talpos procentine dalimi;

2.33. ištisinis izoliatorius – izoliacinė kabelių sąrankos danga, kuria apvelkamos ir nuo tiesioginio sąlyčio bet kuria kryptimi apsaugomos įtampingosios dalys, apvalkalas, kuriuo izoliuojamos jungčių įtampingosios dalys, ir izoliaciniai lakai bei dažai;

2.34. posistemė – bet kokia funkcinė ĮEKS komponentų sąranka;

2.35. bandomas įtaisas – visa ĮEKS arba ĮEKS posistemė, su kuria atliekami bandymai, kaip nurodyta šioje taisyklėje;

2.36. ĮEKS tipas – sistemos, kurių iš esmės nesiskiria šios esminės savybės: a) gamintojo prekės pavadinimas arba ženklas; b) cheminės savybės, jos elementų talpa ir fiziniai matmenys; c) elementų skaičius, elementų ir jų laikiklio sujungimo būdas; d) konstrukcija, medžiagos ir korpuso fiziniai matmenys, taip pat e) būtini pagalbiniai laikiklio, šilumos valdymo ir elektroninio valdymo įtaisai;

2.37. transporto priemonės tipas – transporto priemonės, kurių nesiskiria šios esminės savybės: a) elektrinės jėgos pavaros ir galvaniškai prijungtos aukštosios įtampos šynos montavimas; b) elektrinės jėgos pavaros ir galvaniškai prijungtos aukštosios įtampos šynos pobūdis ir tipas;

2.38. darbinė įtampa – gamintojo nurodyta aukščiausia elektros grandinės įtampos, kuri gali atsirasti tarp bet kurių laidžiųjų dalių atviros grandinės sąlygomis arba įprasto veikimo sąlygomis, vidutinė kvadratinė vertė (rms). Jeigu elektrinė grandinė atskirta galvaniniu izoliatoriumi, atitinkamai nustatoma kiekvienos atskirtos grandinės darbinė įtampa;

2.39. su elektros grandine sujungta važiuoklė – kintamosios srovės ir nuolatinės srovės elektros grandinės, galvaniškai prijungtos prie elektrinės važiuoklės.

3. PATVIRTINIMO PARAIŠKA

3.1. I dalis. Transporto priemonės tipo patvirtinimas, atsižvelgiant į jos elektrinę saugą, įskaitant aukštosios įtampos sistemą

3.1.1. Transporto priemonės tipo patvirtinimo, atsižvelgiant į specialius reikalavimus dėl elektrinės jėgos pavaros, paraišką teikia transporto priemonės gamintojas arba jo tinkamai įgaliotas atstovas.

3.1.2. Kartu su ja pateikiami trys toliau nurodytų dokumentų egzemplioriai ir šie duomenys: 3.1.2.1. išsamus transporto priemonės tipo aprašymas, atsižvelgiant į elektrinę jėgos pavarą ir galvaniškai prijungtą aukštosios įtampos šyną; 3.1.2.2. dėl transporto priemonių su ĮEKS papildomi įrodymai, patvirtinantys, kad ĮEKS atitinka šios taisyklės 6 dalies reikalavimus.

3.1.3. Atsakingai už patvirtinimo bandymus techninei tarnybai pateikiama tipinė tvirtintino tipo transporto priemonė ir, jei taikoma, gamintojo nuožiūra ir techninei tarnybai sutikus, papildoma transporto priemonė (-s) arba tos transporto priemonės dalys, kurias techninė tarnyba laiko būtinomis bandymui (-ams), nurodytam šios taisyklės 6 dalyje, atlikti.

3.2. II dalis. ►M1 Įkraunamoji elektros energijos kaupimo sistemos (ĮEEKS) ◄ patvirtinimas

3.2.1. ĮEKS arba atskiro techninio mazgo tipo patvirtinimo, atsižvelgiant į ĮEKS saugos reikalavimus, paraišką pateikia ĮEKS gamintojas arba jo tinkamai įgaliotas atstovas.

3.2.2. Kartu su ja pateikiami trys toliau nurodytų dokumentų egzemplioriai ir šie duomenys: 3.2.2.1. išsamus ĮEKS arba atskiro techninio mazgo atsižvelgiant į ĮEKS saugą aprašymas;

3.2.3. atsakingai už tvirtinimo bandymų atlikimą techninei tarnybai pateikiami tvirtintino ĮEKS tipo tipinis komponentas (-ai) ir, gamintojo nuožiūra ir susitarus su technine tarnyba, tos transporto priemonės dalys, kurias techninė tarnyba laiko būtinomis bandymui atlikti.

3.3. Prieš suteikdama tipo patvirtinimą tipo patvirtinimo institucija patikrina, ar naudojamos tinkamos priemonės veiksmingai gamybos atitikties kontrolei užtikrinti.

4. PATVIRTINIMAS

4.1. Tipo patvirtinimas suteikiamas, jei pagal šią taisyklę patvirtinti pateiktas tipas atitinka šios taisyklės atitinkamų dalių reikalavimus.

4.2. Kiekvienam patvirtintam tipui suteikiamas patvirtinimo numeris. Jo pirmieji du skaitmenys (šiuo metu taisyklės redakcija žymima 02) žymi pakeitimų, į kuriuos įtraukti suteikiant patvirtinimą padaryti naujausi ir svarbiausi taisyklės techniniai pakeitimai, seriją. Ta pati susitariančioji šalis negali priskirti to paties numerio kitam transporto priemonės tipui.

4.3. Pranešimas apie transporto priemonės tipo patvirtinimą, patvirtinto tipo išplėtimą, atsisakymą tvirtinti, patvirtinimo panaikinimą arba visišką gamybos nutraukimą, vadovaujantis šia taisykle, pateikiamas šią taisyklę taikančioms susitariančiosioms šalims, naudojant šios taisyklės 1 priedo atitinkamai 1 ar 2 dalyje pateiktą pavyzdį atitinkantį blanką.

4.4. Visos transporto priemonės, ĮEKS ar atskirieji techniniai mazgai, atitinkantys pagal šią taisyklę patvirtinto tipo reikalavimus, patvirtinimo blanke nurodytoje pastebimoje ir lengvai prieinamoje vietoje žymimi tarptautiniu patvirtinimo ženklu, sudarytu iš: 4.4.1. apskritimo aplink E raidę, po kurios nurodomas patvirtinimą suteikusios šalies skiriamasis numeris ( 3 ); 4.4.2. 4.4.1 punkte nurodyto apskritimo dešinėje pusėje įrašytas šios taisyklės numeris, po kurio rašoma R raidė, brūkšnelis ir patvirtinimo numeris; 4.4.3. jeigu tai ĮEKS arba atskiro techninio mazgo patvirtinimas, už R raidės turi būti simbolis „ES“.

4.5. Jei transporto priemonė arba ĮEKS atitinka pagal vieną ar daugiau prie Susitarimo pridėtų taisyklių patvirtintą tipą, pagal šią taisyklę patvirtinimą suteikusioje šalyje 4.4.1 punkte nurodyto simbolio galima nekartoti; tokiu atveju taisyklės ir patvirtinimo numeriai, taip pat papildomi visų taisyklių, pagal kurias patvirtinimas suteiktas šalyje, suteikusioje patvirtinimą pagal šią taisyklę, ženklai išdėstomi vertikaliais stulpeliais į dešinę nuo 4.4.1 punkte nurodyto ženklo.

4.6. Patvirtinimo ženklas turi būti aiškiai įskaitomas ir nenutrinamas. 4.6.1. Jeigu tai transporto priemonė, patvirtinimo ženklas turi būti gamintojo pritvirtintas ant transporto priemonės duomenų plokštelės arba greta jos. 4.6.2. Jeigu tai ĮEKS arba kaip ĮEKS patvirtintas atskiras techninis mazgas, patvirtinimo ženklas turi būti gamintojo pritvirtintas ant ĮEKS svarbiausio elemento.

4.7. Šios taisyklės 2 priede pateikiami patvirtinimo ženklų išdėstymo pavyzdžiai.

5. I DALIS. TRANSPORTO PRIEMONIŲ REIKALAVIMAI, ATSIŽVELGIANT Į JŲ ELEKTRINĘ SAUGĄ

▼M1

5.1. Apsauga nuo elektros smūgio

Šie elektrinės saugos reikalavimai taikomi aukštosios įtampos šynoms su sąlyga, kad jos nesujungtos su išoriniais aukštosios įtampos maitinimo šaltiniais.

5.1.1. Apsauga nuo tiesioginio sąlyčio

Apsauga nuo tiesioginio sąlyčio su įtampingosiomis dalimis reikalaujama ir transporto priemonėse, kuriose įrengtos bet kokios ĮEEKS tipas buvo patvirtintas pagal šios taisyklės II dalį.

Įtampingosios dalys turi būti apsaugotos nuo tiesioginio sąlyčio ir turi atitikti 5.1.1.1 ir 5.1.1.2 punktų reikalavimus. Pertvarų, gaubtų, ištisinių izoliatorių ir kitų jungčių neturi būti galima atverti, atskirti, išardyti ar pašalinti nenaudojant įrankių.

Tačiau jungtis (įskaitant transporto priemonės elektros maitinimo kištuką) leidžiama atskirti nenaudojant įrankių, jeigu jos atitinka vieną ar kelis iš šių reikalavimų:

a) atskirtos jos atitinka 5.1.1.1 arba 5.1.1.2 punktų reikalavimus arba

b) įtaisomos po grindimis su užraktu, arba

c) turi užrakto mechanizmą. Kitos sudedamosios dalys nebūdamos jungties dalimi turi būti šalinamos tik naudojant įrankius siekiant atskirti jungtį, arba

d) įtampingųjų dalių įtampa (efektinė vertė) neviršija 60 V, jei tai yra nuolatinė srovė, arba 30 V, jei tai yra kintamoji srovė, praėjus ne daugiau kaip 1 sekundei nuo jungties atskyrimo.

5.1.1.1. Siekiant apsaugoti atviras įtampingąsias dalis keleivių salone arba bagažinėje, užtikrinamas IPXXD apsaugos laipsnis.

5.1.1.2. Siekiant apsaugoti ne keleivių salone ar bagažinėje, o kitur esančias atviras įtampingąsias dalis, užtikrinamas IPXXB apsaugos laipsnis.

▼B

►M1 5.1.1.3 ◄ . Darbinis atjungiklis Jeigu darbinį atjungiklį galima atidaryti, išrinkti arba nuimti be įrankių, tai priimtina IPXXB apsaugos laipsniui užtikrinti su sąlyga, kad darbinis atjungiklis atidaromas, išrenkamas arba nuimamas be įrankių.

►M1 5.1.1.4 ◄ . Ženklinimas ►M1 5.1.1.4.1 ◄ . Jeigu ĮEKS gali būti aukštosios įtampos, ant ĮEKS arba šalia jos nurodomas paveiksle parodytas simbolis. Simbolio fonas turi būti geltonos spalvos, o kraštai ir strėlė turi būti juodi. ►M1 5.1.1.4.2 ◄ . Be to, simbolis turi būti matomas ant gaubtų ir užtvarų, kuriuos pašalinus aukštosios įtampos grandinių įtampingosios dalys taptų atviros. Ši nuostata nėra privaloma, jeigu bet kokia jungtis yra skirta aukštosios įtampos šynoms. Ši nuostata netaikoma šiais atvejais: a) kai užtvarų ar gaubtų negalima fiziškai pasiekti, atidaryti arba pašalinti, nebent įrankiais būtų pašalinti kiti transporto priemonės komponentai; b) kai užtvaros ar gaubtai yra įtaisyti po transporto priemonės grindimis. ►M1 5.1.1.4.3 ◄ . Aukštosios įtampos šynoms skirti kabeliai, kurie yra ne gaubtų viduje, turi būti apvilkti oranžinės spalvos išorine danga.

5.1.2. Apsauga nuo netiesioginio sąlyčio

Apsauga nuo netiesioginio sąlyčio su įtampingosiomis dalimis reikalaujama ir transporto priemonėse, kuriose įrengtos bet kokios ĮEKS tipas buvo patvirtintas pagal šios taisyklės II dalį.

5.1.2.1. Siekiant užtikrinti apsaugą nuo galimo elektros smūgio dėl netiesioginio sąlyčio, atviros laidžiosios dalys, kaip antai laidžioji užtvara ir gaubtas, galvaniškai prijungiamos prie elektrinės važiuoklės, naudojant patikimą elektrinį laidą ar įžemintą kabelį, suvirinant arba prijungiant varžtais, kad neatsirastų jokių pavojingų potencialų.

5.1.2.2. Varža tarp visų atvirų laidžiųjų dalių ir elektrinės važiuoklės turi būti mažesnė nei 0,1 omo, kai srovė yra ne mažesnė kaip 0,2 ampero. Šis reikalavimas laikomas įvykdytu, jeigu galvaninė jungtis yra suvirinta.

5.1.2.3. Jeigu tai yra variklinės transporto priemonės, sujungiamos laidžiąja jungtimi su įžemintu išoriniu elektros maitinimo šaltiniu, turi būti įtaisas, kuriuo elektrinę važiuoklę įžeminti būtų galima galvaniškai. Įžeminti įtaisu turėtų būti įmanoma prieš imant veikti transporto priemonę išorine įtampa ir tol, kol transporto priemonė ja veikiama. Atitiktis šiam reikalavimui įrodoma naudojant automobilio gamintojo nurodytą jungtį arba atliekant patikrinimą.

5.1.3. Izoliacijos varža

Ši dalis netaikoma elektros grandinėmis sujungtoms važiuoklėms, jeigu didžiausia įtampos tarp bet kurios įtampingosios dalies ir elektrinės važiuoklės arba bet kurių atvirų laidžiųjų dalių vertė nėra didesnė kaip 30 V esant kintamai srovei (vidutinė kvadratinė vertė, rms) arba 60 V esant nuolatinei srovei.

5.1.3.1. Elektrinė jėgos pavara, sudaryta iš atskirų šynų nuolatinei srovei arba kintamajai srovei praleisti

Jeigu aukštosios įtampos šynos kintamajai srovei praleisti ir aukštosios įtampos šynos nuolatinei srovei praleisti vienos nuo kitų atskiriamos galvaniniu izoliatoriumi, mažiausia izoliacijos varža tarp aukštosios įtampos šynos ir elektrinės važiuoklės turi būti 100 Ω/V šynų nuolatinei srovei praleisti darbinės įtampos ir 500 Ω/V šynų kintamajai srovei praleisti darbinės įtampos.

Matuojama vadovaujantis 4A priede nustatytu izoliacijos varžos matavimo metodu, skirtu transporto priemonių bandymams.

5.1.3.2. Elektrinė jėgos pavara, sudaryta iš sujungtų šynų nuolatinei srovei arba kintamajai srovei praleisti

Jeigu aukštosios įtampos šynos kintamajai srovei praleisti ir aukštosios įtampos šynos nuolatinei srovei praleisti yra prijungiamos galvaniškai, mažiausia izoliacijos varža tarp aukštosios įtampos šynos ir elektrinės važiuoklės turi būti 500 Ω/V darbinės įtampos.

Tačiau mažiausia izoliacijos varža tarp aukštosios įtampos šynos ir elektrinės važiuoklės turi būti 100 Ω/V darbinės įtampos, jeigu visos aukštosios įtampos šynos kintamajai srovei praleisti yra apsaugotos viena iš toliau pateiktų dviejų priemonių:

a) dvigubu arba dar storesniu ištisinių izoliatorių, užtvarų ar gaubtų, kurių kiekvienas atitinka 5.1.1 punkte nustatytą reikalavimą, sluoksniu, pavyzdžiui, kabelių sąranka;

b) mechaniškai tvirtomis ir per visą transporto priemonės eksploatacijos laiką pakankamai patvariomis apsaugos priemonėmis, kaip antai variklių gaubtai, elektroninių keitiklių korpusai ar jungtys.

Izoliacijos varža tarp aukštosios įtampos šynos ir elektrinės važiuoklės gali būti įrodoma apskaičiuojant, matuojant arba abiem būdais.

Matuojama vadovaujantis 4A priede nustatytu izoliacijos varžos matavimo metodu, skirtu transporto priemonių bandymams.

5.1.3.3. Kuro elementais varomos transporto priemonės

Jeigu neįmanoma laikytis mažiausios izoliacijos varžos reikalavimo, apsauga užtikrinama kuria nors iš šių priemonių:

a) dvigubu arba dar storesniu ištisinių izoliatorių, užtvarų ar gaubtų, kurie atitinka 5.1.1 punkte nustatytą reikalavimą, sluoksniu;

b) transporto priemonėje sumontuota izoliacijos varžos stebėsenos sistema kartu su įspėjamuoju įtaisu, kuriuo vairuotojas būtų įspėjamas, jeigu izoliacijos varžos vertė taptų mažesnė nei nustatyta mažiausia vertė. Izoliacijos varžos tarp elektrinės važiuoklės ir prijungimo sistemai ĮEKS įkrauti skirtos aukštosios įtampos šynos, kuria elektros srovė teka tik įkraunant ĮEKS, stebėti nereikia. Transporto priemonėje sumontuotos izoliacijos varžos stebėsenos sistemos veikimas patvirtinamas, kaip apibrėžta 5 priede.

5.1.3.4. Prijungimo sistemai ĮEKS įkrauti taikomas izoliacijos varžos reikalavimas

Jeigu transporto priemonės elektros maitinimo kištukas yra skirtas laidžiai prijungti prie įžemintos išorinės kintamosios srovės maitinimo šaltinio ir elektrinės grandinės, kuri, įkraunant ĮEKS, galvaniškai prijungiama prie transporto priemonės elektros maitinimo kištuko, izoliacijos varža tarp aukštosios įtampos šynos ir elektrinės važiuoklės, atjungus įkrovimo jungtį, turi būti bent 1 ΜΩ. Matuojant ĮEKS gali būti atjungta.

5.2. ►M1 Įkraunamoji elektros energijos kaupimo sistema (ĮEEKS) ◄

5.2.1. Transporto priemonė, kurioje sumontuota ĮEKS, turi atitikti 5.2.1.1 arba 5.2.1.2 punkto reikalavimą. 5.2.1.1. ĮEKS, kurios tipas buvo patvirtintas pagal šios taisyklės II dalį, turi būti montuojama pagal ĮEKS gamintojo pateiktas instrukcijas ir pagal šio taisyklės 6 priedo 2 dalyje pateiktą aprašymą. 5.2.1.2. ĮEKS turi atitikti šios taisyklės 6 dalies atitinkamus reikalavimus.

5.2.2. Dujų kaupimasis Vietose, kuriose laikoma atviroji traukos baterija, dėl kurios gali atsirasti vandenilinių dujų, įrengiami ventiliatoriai arba ventiliacinė anga, kad nesikauptų minėtos dujos.

5.3. Funkcinė sauga

Vairuotojui turi būti duotas bent momentinis įspėjimas, kai transporto priemonės važiavimo režimas yra aktyvus.

Tačiau ši nuostata netaikoma tais atvejais, kai vidaus degimo variklis tiesiogiai ar netiesiogiai tiekia varomąją transporto priemonės energiją.

Prieš išlipant iš transporto priemonės, vairuotojui turi būti duotas signalas (pvz., regimasis arba garsinis signalas), jeigu transporto priemonė tebeveikia aktyvaus važiavimo režimu.

Jeigu transporto priemonėje sumontuotą ĮEKS naudotojas gali įkrauti iš išorės, savo pačios varymo sistema varoma transporto priemonė neturi pajudėti tol, kol išorinio elektros maitinimo šaltinio jungtis ir transporto priemonės elektros maitinimo kištukas yra fiziškai sujungti.

Atitiktis šiam reikalavimui įrodoma naudojant automobilių gamintojo nurodytą jungtį.

Vairuotojui turi būti nurodyta važiavimo krypties valdymo bloko padėtis.

5.4. Išmetamo vandenilio kiekio nustatymas

5.4.1. Šis bandymas atliekamas su visomis transporto priemonėmis, kuriose sumontuotos atvirosios traukos baterijos. Jei ĮEKS buvo patvirtinta pagal šios taisyklės II dalį ir sumontuota pagal 5.2.1.1 punktą, suteikiant transporto priemonės patvirtinimą šį bandymą galima praleisti.

5.4.2. Bandymas atliekamas taikant šios taisyklės 7 priede aprašytą metodą. Vandenilio mėginiai imami ir jų tyrimas atliekamas vadovaujantis nurodytais reikalavimais. Galima patvirtinti kitus tyrimo metodus, jeigu įrodoma, kad juos taikant gaunami lygiaverčiai rezultatai.

5.4.3. Įprastomis įkrovimo sąlygomis, nurodytomis 7 priede, išmetamo vandenilio kiekis neturi viršyti 125 g per 5 val. arba 25 × t2 g per t2 (val.).

5.4.4. Įkraunant sugedusiu įkrovikliu (sąlygos pateiktos 7 priede), išmetamo vandenilio kiekis neturi viršyti 42 g. Be to, įkroviklis turi būti toks, kad šio galimo gedimo trukmė neviršytų 30 minučių.

5.4.5. Visi su ĮEKS įkrovimu susiję veiksmai, tarp jų ir įkrovimo nutraukimas, turi būti valdomi automatiškai.

5.4.6. Turi būti neįmanoma įkrovimo etapų valdyti rankiniu valdymo įtaisu.

5.4.7. Įprastai prijungiant prie elektros tinklo ir atjungiant nuo jo arba nutraukiant elektros tiekimą neturi būti pakenkta įkrovimo etapų valdymo sistemai.

5.4.8. Svarbūs įkrovimo sutrikimai turi būti nuolat rodomi. Svarbus sutrikimas – sutrikimas, dėl kurio toliau įkraunant įkroviklis gali nustoti veikti.

5.4.9. Gamintojas turi nurodyti savininko transporto priemonės naudojimo vadove, kad transporto priemonė šiuos reikalavimus atitinka.

5.4.10. Atsižvelgiant į išmetamo vandenilio kiekį, transporto priemonės patvirtintas tipas gali būti išplėstas įtraukiant įvairių tipų transporto priemones, priklausančias tai pačiai šeimai, vadovaujantis 7 priedo 2 priedėlyje pateikta šeimos apibrėžtimi.

6. II DALIS. ►M1 ĮKRAUNAMOJI ELEKTROS ENERGIJOS KAUPIMO SISTEMOS (ĮEEKS) ◄ REIKALAVIMAI, ATSIŽVELGIANT Į JOS SAUGĄ

6.1. Bendrosios nuostatos

Taikomos šios taisyklės 8 priede nustatytos procedūros.

6.2. Vibracija

6.2.1. Bandymas atliekamas pagal šios taisyklės 8A priedą.

6.2.2. Priimtinumo kriterijai 6.2.2.1. Atliekant bandymą neturi būti: a) elektrolitų nuotėkio; b) trūkio (taikomas tik aukštosios įtampos ĮEKS); c) gaisro; d) sprogimo. Galimas elektrolitų nuotėkis turi būti patikrintas apžiūros būdu ir neišmontavus jokios bandomo įtaiso dalies. 6.2.2.2. Aukštosios įtampos ĮEKS izoliacijos varža, išmatuota atlikus bandymą pagal šios taisyklės 4B priedą, turi būti ne mažesnė kaip 100 Ω/V.

6.3. Šiluminio smūgio ir ciklinio veikimo bandymas

6.3.1. Bandymas atliekamas pagal šios taisyklės 8B priedą.

6.3.2. Priimtinumo kriterijai 6.3.2.1. Atliekant bandymą, neturi būti: a) elektrolitų nuotėkio; b) trūkio (taikomas tik aukštos įtampos ĮEKS); c) gaisro; d) sprogimo. Galimas elektrolitų nuotėkis turi būti patikrintas apžiūros būdu ir neišmontavus jokios bandomo įtaiso dalies. 6.3.2.2. Aukštosios įtampos ĮEKS izoliacijos varža, išmatuota atlikus bandymą pagal šios taisyklės 4B priedą, turi būti ne mažesnė kaip 100 Ω/V.

6.4. Mechaninis smūgis

6.4.1. Mechaninis smūgis

Gamintojo nuožiūra bandymas gali būti atliekamas kaip:

a) transporto priemonės bandymas pagal šios taisyklės 6.4.1.1 punktą;

b) komponento bandymas pagal šios taisyklės 6.4.1.2 punktą arba

c) bet kuris a ir b punktuose nurodytų bandymų derinys transporto priemonei judant skirtingomis kryptimis.

6.4.1.1. Transporto priemonės bandymas

Atitiktis 6.4.1.3 dalyje nurodytų priimtinumo kriterijų reikalavimams gali būti įrodyta išbandžius ĮEKS, kurios sumontuotos transporto priemonėse, su kuriomis atlikti transporto priemonės susidūrimo su kliūtimi bandymai pagal Taisyklės Nr. 12 3 priedą arba Taisyklės Nr. 94 3 priedą priekinio susidūrimo atveju ir Taisyklės Nr. 95 4 priedą šoninio susidūrimo atveju. Aplinkos temperatūra ir baterijos įkrovos būsena turi atitikti minėtas taisykles.

Išbandytų pagal šį punktą ĮEKS patvirtinimas turi būti siejamas tik su konkrečiu transporto priemonės tipu.

6.4.1.2. Komponento bandymas

Bandymas atliekamas pagal šios taisyklės 8C priedą.

6.4.1.3. Priimtinumo kriterijai

Atliekant bandymą neturi būti:

a) gaisro;

b) sprogimo;

c1) elektrolitų nuotėkio, jei bandoma pagal 6.4.1.1 punktą:

i) praėjus nuo susidūrimo iki 30 minučių, po smūgio neturi būti elektrolitų išsiliejimo iš ĮEKS į keleivių saloną;

ii) iš ĮEKS į keleivių saloną elektrolitų neturi ištekėti daugiau kaip 7 tūrio procentai ĮEKS elektrolitų talpos (atvirojo tipo traukos baterijų atveju taikomas ir ne daugiau kaip 5 litrų apribojimas);

c2) elektrolitų nuotėkio, jei bandoma pagal 6.4.1.2 punktą.

Atlikus bandymą su transporto priemone (6.4.1.1 punktas), keleivių salone sumontuota ĮEKS turi likti savo vietoje, o ĮEKS komponentai turi likti ĮEKS viduje. Atliekant susidūrimo bandymą arba po jo nė viena už keleivių salono ribų esanti ĮEKS dalis neturi patekti į keleivių saloną.

Atlikus komponento bandymą (6.4.1.2 punktas), išbandytas įtaisas turi likti montavimo vietoje, o jo komponentai turi likti įtaiso viduje.

Bandant aukštosios įtampos ĮEKS išbandyto įtaiso izoliacijos varža turi užtikrinti ne mažesnę kaip 100 Ω/V varžą visai ĮEKS, išmatuotą po bandymo pagal šios taisyklės 4A arba 4B priedą, arba turi būti užtikrintas išbandyto įtaiso IPXXB apsaugos laipsnis.

ĮEKS bandant pagal 6.4.1.2 punktą elektrolitų nuotėkis turi būti patikrintas apžiūros būdu ir neišmontavus jokios bandomo įtaiso dalies.

Siekiant patvirtinti atitiktį 6.4.1.3 punkto c1 papunkčio reikalavimams, naudojama, jei reikia, atitinkama danga fizinei apsaugai (korpuso) užtikrinti, kad būtų galima patvirtinti bet kokį elektrolitų išsiliejimą iš ĮEKS po susidūrimo bandymo. Visais skysčių išsiliejimo atvejais laikoma, kad išsiliejo elektrolitai, nebent gamintojas sudaro sąlygas, leidžiančias nustatyti skirtingus išsiliejusius skysčius.

6.4.2. Mechaninis vientisumas

Šis bandymas taikomas tik ĮEKS, skirtoms montuoti M1 ir N1 kategorijų transporto priemonėse.

Gamintojo nuožiūra bandymas gali būti atliekamas kaip:

a) transporto priemonės bandymai pagal šios taisyklės 6.4.2.1 punktą arba

b) komponento bandymai pagal šios taisyklės 6.4.2.2 punktą.

6.4.2.1. Transporto priemonės bandymas

Gamintojo nuožiūra bandymas gali būti atliekamas kaip:

a) transporto priemonės dinaminiai bandymai pagal šios taisyklės 6.4.2.1.1 punktą arba

b) transporto priemonės tam tikro komponento bandymas pagal šios taisyklės 6.4.2.1.2 punktą, arba

c) bet kuris a ir b punktuose nurodytų bandymų derinys transporto priemonei judant skirtingomis kryptimis.

Jei ĮEKS montuojama tarp transporto priemonės galinio krašto linijos statmenai transporto priemonės vidurio linijai ir 300 mm į priekį ir lygiagrečiai su ta linija, gamintojas techninei tarnybai įrodo transporto priemonės ĮEKS mechaninio vientisumo veiksmingumą.

Išbandytų pagal šį punktą ĮEKS patvirtinimas turi būti siejamas tik su konkrečiu transporto priemonės tipu.

6.4.2.1.1. Transporto priemonės dinaminis bandymas

Atitiktis 6.4.2.3 punkte nurodytų priimtinumo kriterijų reikalavimams gali būti įrodyta išbandžius ĮEKS, kurios sumontuotos transporto priemonėse, su kuriomis atlikti transporto priemonės susidūrimo su kliūtimi bandymai pagal Taisyklės Nr. 12 3 priedą arba Taisyklės Nr. 94 3 priedą priekinio susidūrimo atveju ir Taisyklės Nr. 95 4 priedą šoninio susidūrimo atveju. Aplinkos temperatūra ir baterijos įkrovos būsena turi atitikti minėtas taisykles.

6.4.2.1.2. Tam tikro transporto priemonės komponento bandymas

Bandymas atliekamas pagal šios taisyklės 8D priedą.

Gniuždymo jėga, pakeičianti 8D priedo 3.2.1 punkte nustatytą jėgą, nustatoma transporto priemonės gamintojo, jam naudojant duomenis, gautus atliekant faktinius susidūrimo su kliūtimi bandymus arba juos imituojant, kaip nurodyta Taisyklės Nr. 12 3 priede arba Taisyklės Nr. 94 3 priede transporto priemonės judėjimo kryptimi ir pagal Taisyklės Nr. 95 4 priedą kryptimi, statmena judėjimo krypčiai. Dėl šių jėgų turi būti sutarta su technine tarnyba.

Gamintojai gali, suderinę su techninėmis tarnybomis, naudoti jėgas, remiantis duomenimis, gautais taikant alternatyvių susidūrimo bandymo procedūras, tačiau šios jėgos turi būti lygios jėgoms, kurios būtų gautos remiantis duomenimis, gautais pagal pirmiau nurodytas taisykles, arba už jas didesnės.

Gamintojas gali apibrėžti atitinkamas transporto priemonės konstrukcijos dalis, naudojamas ĮEKS komponentų mechaninei apsaugai. Bandymas atliekamas su ĮEKS, kuri prie šios transporto priemonės konstrukcijos būtų sumontuota taip, kad tai atitiktų jos montavimą transporto priemonėje.

6.4.2.2. Komponento bandymas

Bandymas atliekamas pagal šios taisyklės 8D priedą.

Pagal šią dalį patvirtintos ĮEKS montuojamos tarp dviejų plokštumų: a) vertikalios plokštumos, statmenos transporto priemonės vidurio linijai ir nutolusios 420 mm į galą nuo priekinio transporto priemonės krašto, b) vertikalios plokštumos, statmenos transporto priemonės vidurio linijai ir nutolusios 300 mm į priekį nuo galinio transporto priemonės krašto.

Montavimo apribojimai turi būti įforminti dokumentais 6 priedo 2 dalyje.

Gniuždymo jėga, nurodyta 8D priedo 3.2.1 punkte, gali būti pakeista gamintojo deklaruota verte, kai gniuždymo jėga turi būti įforminta dokumentais 6 priedo 2 dalyje kaip montavimo apribojimas. Šiuo atveju transporto priemonės gamintojas, kuris naudoja tokias ĮEKS, turi įrodyti patvirtinimo proceso metu, kad prispaudžiamoji jėga, veikianti ĮEKS, neviršija ĮEKS gamintojo deklaruotos vertės. Ši jėga nustatoma transporto priemonės gamintojo jam naudojančio duomenis, gautus atliekant faktinį susidūrimo bandymą arba jį imituojant, kaip nurodyta Taisyklės Nr. 12 3 priede ar Taisyklės Nr. 94 3 priede judėjimo kryptimi ir pagal Taisyklės Nr. 95 4 priedą kryptimi, horizontaliai statmena judėjimo krypčiai. Dėl šių jėgų turi būti sutarta su technine tarnyba.

Gamintojai gali, suderinę su techninėmis tarnybomis, naudoti jėgas, remiantis duomenimis, gautais taikant alternatyvias susidūrimo bandymo procedūras, tačiau šios jėgos turi būti lygios jėgoms, kurios būtų gautos remiantis duomenimis, gautais pagal pirmiau nurodytas taisykles, arba už jas didesnės.

6.4.2.3. Priimtinumo kriterijai

Atliekant bandymą neturi būti:

a) gaisro;

b) sprogimo;

c1) elektrolitų nuotėkio, jei bandoma pagal 6.4.1.1 punktą:

i) nuo susidūrimo praėjus iki 30 minučių, po smūgio neturi būti elektrolitų išsiliejimo iš ĮEKS į keleivių saloną;

ii) iš ĮEKS į keleivių saloną elektrolitų neturi ištekėti daugiau kaip 7 tūrio procentai ĮEKS elektrolitų talpos (atvirojo tipo traukos baterijų atveju kiekis taip pat apribojamas iki ne daugiau kaip 5 litrų);

c2) elektrolitų nuotėkio, jei bandoma pagal 6.4.2.2 punktą.

Bandant aukštosios įtampos ĮEKS išbandyto įtaiso izoliacijos varža turi užtikrinti ne mažesnę kaip 100 Ω/V varžą visai ĮEKS, išmatuotą po bandymų pagal šios taisyklės 4A arba 4B priedą, arba turi būti užtikrintas išbandyto įtaiso IPXXB apsaugos laipsnis.

ĮEKS bandant pagal 6.4.2.2 punktą elektrolitų nuotėkis turi būti patikrintas apžiūros būdu ir neišmontavus jokios bandomo įtaiso dalies.

Siekiant patvirtinti atitiktį 6.4.2.3 punkto c1 papunkčiui, prireikus naudojama atitinkama danga fizinei apsaugai (korpuso) užtikrinti, kad būtų galima patvirtinti bet kokį elektrolitų nuotėkį iš ĮEKS po susidūrimo bandymo. Visais skysčių išsiliejimo atvejais laikoma, kad išsiliejo elektrolitai, nebent gamintojas sudaro sąlygas nustatyti skirtingus išsiliejusius skysčius.

6.5. Atsparumas ugniai

Šis bandymas būtinai atliekamas su ĮEKS, kuriose yra degiųjų elektrolitų.

Šio bandymo nereikalaujama atlikti, jei ĮEKS transporto priemonėje yra sumontuota taip, kad ĮEKS korpuso žemesnis paviršius yra daugiau kaip 1,5 m virš žemės paviršiaus. Gamintojo nuožiūra, šis bandymas gali būti atliekamas, kai ĮEKS žemesnio paviršiaus aukštis yra daugiau kaip 1,5 m virš žemės paviršiaus. Bandymas atliekamas su vienu bandomuoju pavyzdžiu.

Gamintojo nuožiūra, bandymas gali būti atliekamas kaip:

a) transporto priemonės bandymas pagal šios taisyklės 6.5.1 punktą arba

b) komponento bandymas pagal šios taisyklės 6.5.2 punktą.

6.5.1. Transporto priemonės bandymas

Bandymas atliekamas pagal šios taisyklės 8E priedo 3.2.1 punktą.

Išbandytų pagal šį punktą ĮEKS patvirtinimas turi būti siejamas tik su konkrečiu transporto priemonės tipu.

6.5.2. Komponento bandymas

Bandymas atliekamas pagal šios taisyklės 8E priedo 3.2.2 punktą.

6.5.3. Priimtinumo kriterijai

6.5.3.1. Atliekant bandymą neturi būti sprogimo.

6.6. Išorės apsauga nuo trumpojo jungimo

6.6.1. Bandymas atliekamas pagal šios taisyklės 8F priedą.

6.6.2. Priimtinumo kriterijai 6.6.2.1. Atliekant bandymą, neturi būti: a) elektrolitų nuotėkio; b) trūkio (taikomas tik aukštosios įtampos ĮEKS); c) gaisro; d) sprogimo. Galimas elektrolitų nuotėkis turi būti patikrintas apžiūros būdu ir neišmontavus jokios bandomo įtaiso dalies. 6.6.2.2. Aukštosios įtampos ĮEKS izoliacijos varža, išmatuota atlikus bandymą pagal šios taisyklės 4B priedą, turi būti ne mažesnė kaip 100 Ω/V.

6.7. Apsauga nuo perkrovos

6.7.1. Bandymas atliekamas pagal šios taisyklės 8G priedą.

6.7.2. Priimtinumo kriterijai 6.7.2.1. Atliekant bandymą neturi būti: a) elektrolitų nuotėkio; b) trūkio (taikomas tik aukštosios įtampos ĮEKS); c) gaisro; d) sprogimo. Galimas elektrolitų nuotėkis turi būti patikrintas apžiūros būdu ir neišmontavus jokios bandomo įtaiso dalies. 6.7.2.2. Aukštosios įtampos ĮEKS izoliacijos varža, išmatuota atlikus bandymą pagal šios taisyklės 4B priedą, turi būti ne mažesnė kaip 100 Ω/V.

6.8. Apsauga nuo per didelės iškrovos

6.8.1. Bandymas atliekamas pagal šios taisyklės 8H priedą.

6.8.2. Priimtinumo kriterijai 6.8.2.1. Atliekant bandymą, neturi būti: a) elektrolitų nuotėkio; b) trūkio (taikomas tik aukštosios įtampos ĮEKS); c) gaisro; d) sprogimo. Galimas elektrolitų nuotėkis turi būti patikrintas apžiūros būdu ir neišmontavus jokios bandomo įtaiso dalies. 6.8.2.2. Aukštosios įtampos ĮEKS izoliacijos varža, išmatuota atlikus bandymą pagal šios taisyklės 4B priedą, turi būti ne mažesnė kaip 100 Ω/V.

6.9. Apsauga nuo per aukštos temperatūros

6.9.1. Bandymas atliekamas pagal šios taisyklės 8I priedą.

6.9.2. Priimtinumo kriterijai 6.9.2.1. Atliekant bandymą, neturi būti: a) elektrolitų nuotėkio; b) trūkio (taikomas tik aukštosios įtampos ĮEKS); c) gaisro; d) sprogimo. Galimas elektrolitų nuotėkis turi būti patikrintas apžiūros būdu ir neišmontavus jokios bandomo įtaiso dalies. 6.9.2.2. Aukštosios įtampos ĮEKS izoliacijos varža, išmatuota atlikus bandymą pagal šios taisyklės 4B priedą, turi būti ne mažesnė kaip 100 Ω/V.

6.10. Išmetamosios dujos

Turi būti įvertintas galimas dujų išmetimas dėl energijos konversijos proceso įprastinio naudojimo metu.

6.10.1. Atvirojo tipo traukos baterijos turi atitikti šios taisyklės 5.4 punkte nustatytus reikalavimus, atsižvelgiant į išmetamo vandenilio kiekį. Uždaro cheminio proceso sistemos laikomos sistemomis, iš kurių įprasto naudojimo metu dujos neišmetamos (pvz., ličio jonų baterija). Uždaras cheminis procesas turi būti baterijų gamintojo aprašytas ir įformintas dokumentais 6 priedo 2 dalyje. Gamintojas ir techninė tarnyba, atsižvelgdami į bet kokį galimą dujų išmetimą įprastomis eksploatavimo sąlygomis, turi įvertinti kitas technologijas.

6.10.2. Priimtinumo kriterijai Dėl vandenilio išmetimo žr. šios taisyklės 5.4 punktą. Uždaro cheminio proceso sistemų, iš kurių dujos neišmetamos, patikrinimas nereikalingas.

7. TIPO PAKEITIMAS IR PATVIRTINTO TIPO IŠPLĖTIMAS

7.1. Apie kiekvieną transporto priemonės arba ĮEKS tipo pakeitimą, susijusį su šia taisykle, pranešama tipo patvirtinimo institucijai, patvirtinusiai transporto priemonės arba ĮEKS tipą. Tada tipo patvirtinimo institucija gali: 7.1.1. laikyti, kad atlikti pakeitimai greičiausiai neturės pastebimo neigiamo poveikio, ir bet kokiu atveju transporto priemonė ar ĮEKS atitinka reikalavimus arba 7.1.2. pareikalauti, kad už bandymus atsakinga techninė tarnyba pateiktų papildomą bandymo protokolą.

7.2. Apie pritarimą patvirtinimui arba atsisakymą jį suteikti, apibrėžiant pakeitimus, šią taisyklę taikančioms Susitarimo šalims turi būti pranešta laikantis 4.3 punkte aprašytos tvarkos.

7.3. Patvirtinto tipo išplėtimą suteikianti tipo patvirtinimo institucija kiekvienam pranešimo apie tipo išplėtimą blankui priskiria serijos numerį ir apie tai praneša kitoms šią taisyklę taikančioms 1958 m. Susitarimo šalims, naudodama atitinkamai šios taisyklės 1 priedo 1 arba 2 dalyje pateikto pavyzdžio pranešimo blanką.

8. GAMYBOS ATITIKTIS

8.1. Pagal šią taisyklę patvirtintos transporto priemonės arba ĮEKS turi būti gaminamos taip, kad atitiktų tipą, patvirtintą pagal atitinkamoje šios taisyklės dalyje (-yse) nustatytus reikalavimus.

8.2. Siekiant patikrinti, ar laikomasi 8.1 punkto reikalavimų, atliekamos atitinkamos gamybos patikros.

8.3. Visų pirma patvirtinimo turėtojas turi: 8.3.1. užtikrinti, kad būtų taikomos veiksmingos transporto priemonių ar ĮEKS kokybės kontrolės procedūros; 8.3.2. turėti galimybę naudoti bandymo įrangą, reikalingą kiekvieno patvirtinto tipo atitikčiai patikrinti; 8.3.3. užtikrinti, kad bandymų rezultatai būtų registruojami, o pridėti dokumentai būtų saugomi laikotarpį, nustatytą pasitarus su tipo patvirtinimo institucija; 8.3.4. analizuoti kiekvieno tipo bandymų rezultatus, kad būtų galima patikrinti ir užtikrinti transporto priemonės arba ĮEKS charakteristikų pastovumą, atsižvelgiant į leidžiamus pramoninės gamybos nuokrypius; 8.3.5. užtikrinti, kad visų tipų transporto priemonės arba komponentai būtų išbandomi taikant bent šios taisyklės atitinkamoje dalyje (-yse) nustatytus bandymus; 8.3.6. užtikrinti, kad radus reikalavimų neatitinkančių bandinių arba bandomųjų pavyzdžių būtų atliekama papildoma bandinių atranka ir bandymai. Turi būti imamasi visų būtinų priemonių, kad būtų atkurta susijusios gamybos atitiktis.

8.4. Tipo patvirtinimą suteikusi tipo patvirtinimo institucija bet kuriuo metu gali patikrinti kiekviename gamybos padalinyje taikomą atitikties kontrolės metodiką. 8.4.1. Per visus patikrinimus tikrinančiam inspektoriui pateikiami bandymų ir gamybos įrašai. 8.4.2. Inspektorius gali atsitiktine tvarka pasirinkti bandinius, kurie bus išbandyti gamintojo laboratorijoje. Mažiausias bandinių skaičius gali būti nustatomas remiantis paties gamintojo atliktų patikrinimų rezultatais. 8.4.3. Kai nustatoma, kad kokybės lygis neatitinka reikalavimų, arba, kai atrodo būtina patikrinti pagal 8.4.2 punkto nuostatas atliktų bandymų rezultatų tinkamumą, inspektorius turi išrinkti bandinius, kurie turi būti nusiųsti į tipo patvirtinimo bandymus atlikusiai techninei tarnybai. 8.4.4. Kompetentinga institucija gali atlikti bet kurį šioje taisyklėje nustatytą bandymą. 8.4.5. Įprastas tipo patvirtinimo institucijos leidžiamų patikrinimų dažnumas – kartą per metus. Jeigu per vieną iš šių patikrinimų nustatomi nepatenkinami rezultatai, kompetentinga institucija užtikrina, kad būtų imtasi visų gamybos atitikčiai kuo greičiau atkurti būtinų veiksmų.

9. BAUDOS UŽ GAMYBOS NEATITIKTĮ

9.1. Pagal šią taisyklę suteiktas transporto priemonės (ĮEKS) tipo patvirtinimas gali būti panaikintas, jeigu nesilaikoma 8 dalyje nustatytų reikalavimų arba jeigu transporto priemonė (ĮEKS) ar jos komponentai neišlaikė 8.3.5 punkte numatytų bandymų.

9.2. Jeigu šią taisyklę taikanti susitariančioji šalis panaikina anksčiau suteiktą patvirtinimą, apie tai ji nedelsdama praneša kitoms šią taisyklę taikančioms susitariančiosioms šalims, naudodama atitinkamai šios taisyklės 1 priedo 1 arba 2 dalyje pateikto pavyzdžio pranešimo blanką.

10. VISIŠKAS GAMYBOS NUTRAUKIMAS

Jei patvirtinimo turėtojas visiškai nutraukia pagal šią taisyklę patvirtinto tipo transporto priemonių (ĮEKS) gamybą, jis apie tai informuoja patvirtinimą suteikusią instituciją. Gavusi tokį pranešimą, ši institucija apie jį informuoja kitas šią taisyklę taikančias 1958 m. Susitarimo šalis, naudodama atitinkamai šios taisyklės 1 priedo 1 arba 2 dalyje pateikto pavyzdžio pranešimo blanką.

11. UŽ PATVIRTINIMO BANDYMUS ATSAKINGŲ TECHNINIŲ TARNYBŲ IR TIPO PATVIRTINIMO INSTITUCIJŲ PAVADINIMAI BEI ADRESAI

Šią taisyklę taikančios 1958 m. Susitarimo šalys Jungtinių Tautų Sekretoriatui praneša už patvirtinimo bandymus atsakingų techninių tarnybų ir tipo patvirtinimo institucijų, kurios suteikia patvirtinimus ir kurioms turi būti siunčiami pranešimai, liudijantys apie kitose šalyse išduotą patvirtinimą, patvirtinto tipo išplėtimą, atsisakymą suteikti patvirtinimą, patvirtinimo panaikinimą arba visišką gamybos nutraukimą, pavadinimus ir adresus.

12. PEREINAMOJO LAIKOTARPIO NUOSTATOS

12.1. Nuo oficialios 02 serijos pakeitimų įsigaliojimo datos jokia šią taisyklę taikanti susitariančioji šalis neturi atsisakyti suteikti patvirtinimo pagal šią taisyklę su 02 serijos pakeitimais.

12.2. Praėjus 36 mėnesiams nuo 02 serijos pakeitimų įsigaliojimo datos, šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys turi suteikti patvirtinimus tik jei tvirtintinas transporto priemonių tipas atitinka šios taisyklės su 02 serijos pakeitimais reikalavimus.

12.3. [36] mėnesius nuo 02 serijos pakeitimų įsigaliojimo datos šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys turi toliau teikti transporto priemonių tipų, atitinkančių šios taisyklės su ankstesnėmis pakeitimų serijomis reikalavimus, patvirtinimus.

12.4. Šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys neturi atsisakyti suteikti patvirtinto tipo išplėtimo pagal ankstesnės šios taisyklės serijos pakeitimus.

12.5. Nepaisant pateiktų pereinamojo laikotarpio nuostatų, susitariančiosios šalys, kurios šią taisyklę pradeda taikyti nuo naujausios serijos pakeitimų įsigaliojimo datos, neprivalo pripažinti patvirtinimo liudijimų, suteiktų pagal bet kurią ankstesnę šios taisyklės pakeitimų seriją.









1 PRIEDAS

1 DALIS

2 DALIS









2 PRIEDAS

PATVIRTINIMO ŽENKLŲ IŠDĖSTYMAS

A pavyzdys

(Žr. šios taisyklės 4.4 punktą)

1 pav.

a = mažiausiai 8 mm

1 paveiksle pateiktas prie transporto priemonės tvirtinamas patvirtinimo ženklas rodo, kad atitinkamas kelių transporto priemonės tipas patvirtintas Nyderlanduose (E4) pagal Taisyklę Nr. 100; patvirtinimo numeris – 022492. Pirmi du patvirtinimo numerio skaitmenys rodo, kad patvirtinimas suteiktas pagal Taisyklės Nr. 100 su 02 serijos pakeitimais reikalavimus.

2 pav.

a = mažiausiai 8 mm

2 paveiksle pateiktas prie ĮEKS tvirtinamas patvirtinimo ženklas rodo, kad atitinkamas ĮEKS tipas (ES) patvirtintas Nyderlanduose (E4) pagal Taisyklę Nr. 100; patvirtinimo numeris – 022492. Pirmi du patvirtinimo numerio skaitmenys rodo, kad patvirtinimas suteiktas pagal Taisyklės Nr. 100 su 02 serijos pakeitimais reikalavimus.

B pavyzdys

(Žr. šios taisyklės 4.5 punktą)

a = mažiausiai 8 mm

Pateiktas prie transporto priemonės tvirtinamas patvirtinimo ženklas rodo, kad atitinkamas kelių transporto priemonės tipas patvirtintas Nyderlanduose (E4) pagal taisykles Nr. 100 ir Nr. 42 ( 4 ). Patvirtinimo numeris rodo, kad, suteikiant atitinkamą patvirtinimą, Taisyklė Nr. 100 buvo pakeista 02 serijos pakeitimais, o Taisyklė Nr. 42 vis dar buvo pradinės redakcijos.









3 PRIEDAS

APSAUGA NUO TIESIOGINIO SĄLYČIO SU DALIMIS, KURIOMIS TEKA ELEKTROS SROVĖ

1. SĄLYČIO BANDIKLIAI

Sąlyčio bandikliai, kuriais tikrinama asmenų apsauga nuo sąlyčio su įtampingosiomis dalimis, nurodyti lentelėje.

2. BANDYMO SĄLYGOS

Lentelėje nurodyta jėga sąlyčio bandiklis prakišamas pro visas gaubte esančias angas. Jeigu jis dalinai arba visiškai prasiskverbia, jis sukiojamas visomis įmanomomis kryptimis, tačiau jo atraminis paviršius jokiu atveju neturi visiškai prasiskverbti pro angą.

Vidinės užtvaros laikomos gaubto dalimi.

Žemos įtampos (ne mažesnės kaip 40 V ir ne didesnės kaip 50 V) šaltinis turėtų būti nuosekliai sujungtas su atitinkama lempute, prireikus, tarp bandiklio ir įtampingųjų dalių užtvaros arba gaubto viduje.

Aukštosios įtampos įrangos judamosioms įtampingosioms dalims turėtų būti taikomas ir signalinės grandinės metodas.

Vidines judamąsias dalis leidžiama pamažu eksploatuoti, jei tai įmanoma.

3. PRIĖMIMO SĄLYGOS

Sąlyčio bandiklis negali liestis su įtampingosiomis dalimis.

Jeigu panaudojus signalinę grandinę pasitvirtina, kad tarp bandiklio ir įtampingųjų dalių yra reikiamas atstumas, lemputė neturi užsidegti.

Atliekant IPXXB bandymą, lankstusis bandomasis pirštas gali prasiskverbti iki 80 mm ilgio, tačiau jo atraminis paviršius (50 mm × 20 mm skersmens) pro angą neturi pralįsti. Pradedant tiesia padėtimi abi bandomojo piršto sąnaros nuosekliai lenkiamos kampu iki 90 laipsnių jungiamosios piršto dalies ašies atžvilgiu ir bandomos kiekvienoje galimoje padėtyje.

Atliekant IPXXD bandymus, sąlyčio bandiklis gali prasiskverbti visu ilgiu, tačiau jo atraminis paviršius neturi visiškai prasiskverbti pro angą.

Sąlyčio bandikliai, naudojami atliekant asmenų apsaugos nuo sąlyčio su pavojingomis dalimis bandymus







Pirmas skaitm. Papild. raidė Sąlyčio bandiklis (matmenys mm) Bandymo jėga 2 B Sudurt. band. pirštas 10 N ± 10 % 4, 5, 6 D Band. vielos skersmuo – 1,0 mm, ilgis – 100 mm 1 N ± 10 %

Sudurtinis bandomasis pirštas

Medžiaga: metalas, jei nenurodyta kitaip

Linijiniai matmenys (milimetrais)

Leidžiamosios nuokrypos, taikomos matmenims, kuriems netaikoma speciali leidžiamoji nuokrypa:

a) Nn kampai: 0/– 10°;

b) linijiniams matmenims: iki 25 mm: 0/– 0,05 mm, virš 25 mm; ±0,2 mm

Abi sąnaros turi judėti toje pačioje plokštumoje ir ta pačia kryptimi 90° kampu; leidžiamoji nuokrypa yra nuo 0 iki + 10°.









4A PRIEDAS

TRANSPORTO PRIEMONĖS BANDYMAMS SKIRTAS IZOLIACIJOS VARŽOS MATAVIMO METODAS

1. BENDROSIOS NUOSTATOS

Visų transporto priemonės aukštosios įtampos šynų izoliacijos varža matuojama arba nustatoma atliekant apskaičiavimus ir naudojant kiekvienos aukštosios įtampos šynos dalies arba komponento matavimo vertes (toliau – dalinamasis matavimas).

2. MATAVIMO METODAS

Izoliacijos varžos matavimas atliekamas pasirenkant iš šio priedo 2.1 ir 2.2 punktuose išvardytų matavimo metodų tą, kuris tinka, atsižvelgiant į įtampingųjų dalių elektros įkrovą arba izoliacijos varžą ir pan.

Matuojamos elektrinės grandinės ribos nustatomos iš anksto, remiantis elektrinės grandinės schemomis ir pan.

Be to, galima atlikti izoliacijos varžai išmatuoti reikalingus pakeitimus, pavyzdžiui, nuimti dangtelį, kad būtų galima pasiekti įtampingąsias dalis, nubrėžti matavimo linijas, pakeisti programinę įrangą ir t. t.

Tais atvejais, kai veikia transporto priemonėje sumontuota izoliacijos varžos stebėsenos sistema ar pan. ir dėl to matuojant vertės tampa nepastovios, galima atlikti matavimui reikalingus pakeitimus, pavyzdžiui, išjungti arba pašalinti atitinkamą prietaisą. Be to, pašalinus įtaisą, brėžiniais ir t. t. įrodoma, kad dėl to nepasikeis izoliacijos varža tarp įtampingųjų dalių ir elektrinės važiuoklės.

Turi būti imtasi kuo didesnio atsargumo, siekiant išvengti trumpojo sujungimo, elektros smūgio ar pan. pavojaus; šiuo tikslu gali prireikti įjungti aukštosios įtampos grandinę.

2.1. Matavimo metodas, taikomas naudojant ne transporto priemonėje esančių šaltinių įtampą

2.1.1. Matavimo prietaisas

Naudojamas izoliacijos varžos bandymo prietaisas, kuriuo galima tiekti nuolatinę įtampą, kuri būtų didesnė už aukštosios įtampos šynos darbinę įtampą.

2.1.2. Matavimo metodas

Izoliatoriaus varžos bandymo prietaisas prijungiamas tarp įtampingųjų dalių ir elektrinės važiuoklės. Tuomet izoliacijos varža matuojama esant nuolatinei įtampai, kuri būtų ne mažesnė kaip pusė aukštosios įtampos šynos darbinės įtampos dydžio.

Jeigu galvaniškai sujungta sistemos grandinė veikia keliose įtampos srityse (pvz., dėl padidintos galios keitiklio) ir kai kurie komponentai negali atlaikyti visos grandinės darbinės įtampos, izoliacijos varža tarp šių komponentų ir elektrinės važiuoklės gali būti išmatuota atskirai, atjungus šiuos komponentus ir esant įtampai, kuri lygi bent pusei jų darbinės įtampos.

2.2. Matavimo metodas, taikomas kaip nuolatinės įtampos šaltinį naudojant pačios transporto priemonės ĮEKS

2.2.1. Transporto priemonės bandymų sąlygos

Elektros srovės tekėjimas aukštosios įtampos šyna užtikrinamas naudojant pačios transporto priemonės ĮEKS ir (arba) energijos keitimo sistemą, o bandymų metu ĮEKS ir (arba) energijos keitimo sistemos įtampa turi būti ne mažesnė už transporto priemonės gamintojo nurodytą vardinę darbinę įtampą.

2.2.2. Matavimo prietaisas

Šiam bandymui naudojamu voltmetru matuojamos nuolatinės srovės vertės, o jo vidinė varža turi būti bent 10 ΜΩ.

2.2.3. Matavimo metodas

2.2.3.1. Pirmas etapas

Kaip nurodyta 1 paveiksle, išmatuojama įtampa ir užregistruojama aukštosios įtampos šynos įtampa (Vb). Vb vertė turi būti lygi transporto priemonės gamintojo nurodytai ĮEKS ir (arba) energijos keitimo sistemos vardinei darbinei įtampai arba už ją didesnė.

2.2.3.2. Antras etapas

Išmatuojama ir užregistruojama įtampa (V1) tarp elektrinės važiuoklės ir aukštosios įtampos šynos neigiamo poliaus (žr. 1 pav.).

2.2.3.3. Trečias etapas

Išmatuojama ir užregistruojama įtampa (V2) tarp elektrinės važiuoklės ir aukštosios įtampos šynos teigiamo poliaus (žr. 1 pav.).

2.2.3.4. Ketvirtas etapas

Jeigu V1 yra ne mažesnė už V2, tarp aukštosios įtampos šynos neigiamo poliaus ir elektrinės važiuoklės nustatoma žinoma standartinė varža (Ro). Nustačius Ro, išmatuojama įtampa (V1′) tarp elektrinės važiuoklės ir aukštosios įtampos šynos neigiamo poliaus (žr. 2 pav.).

Pagal pateiktą formulę apskaičiuojama elektros izoliacija (Ri):

Ri = Ro*(Vb/V1′ – Vb/V1) arba Ri = Ro*Vb*(1/V1′ – 1/V1)

Jeigu V2 yra didesnė už V1, tarp aukštosios įtampos šynos teigiamo poliaus ir elektrinės važiuoklės nustatoma žinoma standartinė varža (Ro). Nustačius Ro, išmatuojama įtampa (V2′) tarp aukštosios įtampos šynos teigiamo poliaus ir elektrinės važiuoklės (žr. 3 pav.) Pagal pateiktą formulę apskaičiuojama elektros izoliacija (Ri). Ši elektros izoliacijos vertė (Ω) padalijama iš aukštosios įtampos šynos vardinės įtampos (voltais).

Pagal pateiktą formulę apskaičiuojama elektros izoliacija (Ri):

Ri = Ro*(Vb/V2′ – Vb/V2) arba Ri = Ro*Vb*(1/V2′ – 1/V2)

2.2.3.5. Penktas etapas

Elektros izoliacijos vertė Ri (Ω), padalyta iš aukštosios įtampos šynos darbinės įtampos (voltais), atitinka izoliacijos varžą (Ω/V).

Pastaba. Žinoma standartinė varža Ro (Ω) turėtų atitikti mažiausios reikalaujamos izoliacijos varžos (Ω/V) vertę, padaugintą iš maždaug 20 % didesnės transporto priemonės darbinės įtampos (voltais). Ro nebūtinai turi tiksliai atitikti šią vertę, nes formulės taikomos bet kokiai Ro, tačiau šios srities Ro vertė turi būti tokia, kad atliekant įtampos matavimus skiriamoji geba būtų gera.









4B PRIEDAS

ĮEKS KAIP KOMPONENTO BANDYMAMS SKIRTAS IZOLIACIJOS VARŽOS MATAVIMO METODAS

1. MATAVIMO METODAS

Izoliacijos varžos matavimas atliekamas pasirenkant iš šio priedo 1.1 ir 1.2 punktuose išvardytų matavimo metodų tą, kuris tinka, atsižvelgiant į įtampingųjų dalių elektros įkrovą arba izoliacijos varžą ir pan.

Jei bandomo įtaiso darbinė įtampa (Vb, 1 pav.) negali būti išmatuota (pvz., dėl atjungimo nuo elektros grandinės, sukelto pagrindinių kontaktinių elementų ar lydžiųjų saugiklių) bandymas gali būti atliekamas su modifikuotu bandymo įtaisu, leidžiant išmatuoti jo vidinę įtampą (tolyn nuo pagrindinių kontaktinių elementų).

Šie pakeitimai neturi turėti įtakos bandymo rezultatams.

Elektrinės grandinės ribos nustatomos ir matuojamos iš anksto, remiantis elektrinės grandinės schemomis ir pan. Jei aukštosios įtampos šynos yra galvaniškai izoliuotos viena nuo kitos, izoliacijos varža matuojama kiekvienai elektros grandinei.

Be to, galima atlikti izoliacijos varžai išmatuoti reikalingus pakeitimus, pavyzdžiui, nuimti dangtelį, kad būtų galima pasiekti įtampingąsias dalis, nubrėžti matavimo linijas, pakeisti programinę įrangą ir t. t.

Tais atvejais, kai veikia izoliacijos varžos stebėsenos sistema ar pan. ir dėl to matuojant vertės tampa nepastovios, galima atlikti matavimui reikalingus pakeitimus, pavyzdžiui, išjungti arba pašalinti atitinkamą prietaisą. Be to, pašalinus prietaisą, brėžiniais ir pan., įrodoma, kad dėl to nepasikeis izoliacijos varža tarp įtampingųjų dalių ir gamintojo nustatytos įžeminimo jungties kaip transporto priemonėje sumontuotos elektrinės važiuoklės prijungimo taško.

Turi būti imtasi kuo didesnio atsargumo, siekiant išvengti trumpojo sujungimo, elektros smūgio ar pan. pavojaus; šiuo tikslu gali prireikti įjungti aukštosios įtampos grandinę.

1.1. Matavimo metodas, taikomas naudojant ne transporto priemonėje esančių šaltinių įtampą

1.1.1. Matavimo prietaisas

Naudojamas izoliacijos varžos bandymo prietaisas, kuriuo galima tiekti nuolatinę įtampą, kuri būtų didesnė už bandomo įtaiso vardinę įtampą.

1.1.2. Matavimo metodas

Izoliatoriaus varžos bandymo prietaisas prijungiamas tarp įtampingųjų dalių ir įžeminimo jungties. Tada matuojama izoliacijos varža.

Jeigu galvaniškai sujungta sistemos grandinė veikia keliose įtampos srityse (pvz., dėl padidintos galios keitiklio) ir kai kurie komponentai negali atlaikyti visos grandinės darbinės įtampos, izoliacijos varža tarp šių komponentų ir įžeminimo jungties gali būti išmatuota atskirai, atjungus šiuos komponentus ir esant įtampai, kuri lygi bent pusei jų darbinės įtampos.

1.2. Matavimo metodas, taikomas kaip nuolatinės įtampos šaltinį naudojant bandomą įtaisą

1.2.1. Bandymo sąlygos

Bandomo įtaiso įtampos lygis per visą bandymą turi būti bent bandomo įtaiso vardinės darbinės įtampos dydžio.

1.2.2. Matavimo prietaisas

Šiam bandymui naudojamu voltmetru matuojamos nuolatinės srovės vertės, o jo vidinė varža turi būti bent 10 ΜΩ.

1.2.3. Matavimo metodas

1.2.3.1. Pirmas etapas

Kaip nurodyta 1 paveiksle, išmatuojama įtampa ir užregistruojama bandomo įtaiso darbinė įtampa (Vb, 1 pav.). Vb vertė turi būti ne mažesnė nei bandomo įtaiso vardinė darbinė įtampa.

1.2.3.2. Antras etapas

Išmatuojama ir užregistruojama įtampa (V1) tarp bandomo įtaiso neigiamo poliaus ir įžeminimo jungties (žr. 1 pav.).

1.2.3.3. Trečias etapas

Išmatuojama ir užregistruojama įtampa (V2) tarp bandomo įtaiso teigiamo poliaus ir įžeminimo jungties (žr. 1 pav.).

1.2.3.4. Ketvirtas etapas

Jeigu V1 yra ne mažesnė už V2, tarp bandomo įtaiso neigiamo poliaus ir elektrinės važiuoklės nustatoma žinoma standartinė varža (Ro). Nustačius Ro, išmatuojama ir užregistruojama įtampa (V1′) tarp bandomo įtaiso neigiamo poliaus ir įžeminimo jungties (žr. 2 pav.).

Pagal pateiktą formulę apskaičiuojama elektros izoliacija (Ri):

Ri = Ro*(Vb/V1′ – Vb/V1) arba Ri = Ro*Vb*(1/V1′ – 1/V1)

Jeigu V2 yra didesnė už V1, tarp aukštosios įtampos šynos teigiamo poliaus ir elektrinės važiuoklės nustatoma žinoma standartinė varža (Ro). Nustačius Ro, išmatuojama ir užregistruojama įtampa (V2′) tarp bandomo įtaiso teigiamo poliaus ir įžeminimo jungties (žr. 3 pav.).

Pagal pateiktą formulę apskaičiuojama elektros izoliacija (Ri):

Ri = Ro*(Vb/V2′ – Vb/V2) arba Ri = Ro*Vb*(1/V2′ – 1/V2)

1.2.3.5. Penktas etapas

Elektros izoliacijos vertė Ri (Ω), padalyta iš bandomo įtaiso vardinės įtampos (voltais), atitinka izoliacijos varžą (Ω/V).

Pastaba. Žinoma standartinė varža Ro (Ω) turėtų atitikti mažiausios reikalaujamos izoliacijos varžos (Ω/V) vertę, padaugintą iš maždaug 20 % didesnės bandomo įtaiso vardinės darbinės įtampos (voltais). Ro nebūtinai turi tiksliai atitikti šią vertę, nes formulės taikomos bet kokiai Ro, tačiau šios srities Ro vertė turi būti tokia, kad atliekant įtampos matavimus skiriamoji geba būtų gera.









5 PRIEDAS

TRANSPORTO PRIEMONĖJE SUMONTUOTOS IZOLIACIJOS VARŽOS STEBĖSENOS SISTEMOS VEIKIMO PATVIRTINIMO METODAS

Transporto priemonėje sumontuotos izoliacijos varžos stebėsenos sistemos veikimas patvirtinamas taikant toliau pateiktą metodą.

Prijungiamas varžas, kurį naudojant izoliacijos varža tarp stebimo išvado ir elektrinės važiuoklės netaptų mažesnė nei mažiausia reikalaujama izoliacijos varžos vertė. Turi įsijungti įspėjamasis įtaisas.









6 PRIEDAS

1 DALIS

Kelių transporto priemonių ar sistemų pagrindinės charakteristikos

1. Bendrosios nuostatos

1.1. Markė (gamintojo prekės pavadinimas):

1.2. Tipas:

1.3. Transporto priemonės kategorija:

1.4. Komercinis pavadinimas (-ai) (jeigu taikoma):

1.5. Gamintojo pavadinimas ir adresas:

1.6. Jeigu taikoma, gamintojo atstovo pavadinimas ir adresas:

1.7. Transporto priemonės brėžinys ir (arba) nuotrauka:

1.8. ĮEKS patvirtinimo numeris:

2. Elektrinis variklis (traukos variklis)

2.1. Tipas (apvija, sužadinimas):

2.2. Didžiausia naudingoji galia ir (arba) didžiausia 30 minučių galia (kW):

3. ĮEKS

3.1. ĮEKS prekės pavadinimas ir ženklas:

3.2. Duomenys apie visus naudojamų elementų tipus:

3.2.1. Elemento cheminės savybės:

3.2.2. Fiziniai matmenys:

3.2.3. Elemento talpa (Ah):

3.3. ĮEKS aprašymas, brėžinys (-iai) arba nuotrauka (-os) paaiškinant:

3.3.1. Struktūrą:

3.3.2. Konfigūraciją (elementų skaičius, jungties rūšis, ir t. t.):

3.3.3. Matmenis:

3.3.4. Korpusą (konstrukcija, medžiagos ir matmenys):

3.4. Elektrinės grandinės specifikacija:

3.4.1. Vardinė įtampa (V):

3.4.2. Darbinė įtampa (V):

3.4.3. Talpa (Ah):

3.4.4. Didžiausia srovė (A):

3.5. Dujų mišinio koncentracija (procentais):

3.6. ĮEKS montavimo transporto priemonėje aprašymas, brėžinys (-iai) arba nuotrauka (-os):

3.6.1. Laikiklis:

3.7. Šilumos valdymo tipas

3.8. Elektroninis valdymas:

4. Kuro elementas (jeigu jis yra)

4.1. Kuro elemento prekės pavadinimas arba ženklas:

4.2. Kuro elemento tipas:

4.3. Vardinė įtampa (V):

4.4. Elementų kiekis:

4.5. Aušinimo sistemos (jeigu ji yra) tipas:

4.6. Didžiausia galia (kW):

5. Lydusis saugiklis ir (arba) grandinės pertraukiklis

5.1. Tipas:

5.2. Schema, kurioje nurodomas funkcinis intervalas:

6. Elektros kabelių sąranka

6.1. Tipas:

7. Apsauga nuo elektros smūgio

7.1. Apsaugos koncepcijos aprašymas:

8. Papildomi duomenys

8.1. Glaustas elektros grandinės elementų instaliavimo aprašymas ar brėžiniai ir (arba) nuotraukos, kuriuose matyti elektros grandinės elementų instaliavimo vieta:

8.2. Visų elektros grandinę sudarančių elektrinių funkcinių elementų schema:

8.3. Darbinė įtampa (V):

2 DALIS

Pagrindinės ĮEKS charakteristikos

1. ĮEKS

1.1. ĮEKS prekės pavadinimas ir ženklas:

1.2. Duomenys apie visus naudojamų elementų tipus:

1.2.1. Elemento cheminės savybės:

1.2.2. Fiziniai matmenys:

1.2.3. Elemento talpa (Ah):

1.3. ĮEKS aprašymas, brėžinys (-iai) arba nuotrauka (-os) paaiškinant:

1.3.1. Struktūrą:

1.3.2. Konfigūraciją (elementų skaičius, jungties rūšis ir t. t.):

1.3.3. Matmenis:

1.3.4. Korpusą (konstrukcija, medžiagos ir fiziniai matmenys):

1.4. Elektrinės grandinės specifikacija:

1.4.1. Vardinė įtampa (V):

1.4.2. Darbinė įtampa (V):

1.4.3. Talpa (Ah):

1.4.4. Didžiausia srovė (A):

1.5. Dujų mišinio koncentracija (procentais):

1.6. ĮEKS montavimo transporto priemonėje aprašymas, brėžinys (-iai) arba nuotrauka (-os):

1.6.1. Laikiklis:

1.7. Šilumos valdymo tipas

1.8. Elektroninis valdymas:

1.9. Transporto priemonių, kuriose ĮEKS gali būti sumontuota, kategorija:

3 DALIS

Kelių transporto priemonių ar sistemų su elektros grandinėmis sujungtomis važiuoklėmis pagrindinės charakteristikos

1. Bendrosios nuostatos

1.1. Markė (gamintojo prekės pavadinimas):

1.2. Tipas:

1.3. Transporto priemonės kategorija:

1.4. Komercinis pavadinimas (-ai) (jeigu taikoma):

1.5. Gamintojo pavadinimas ir adresas:

1.6. Jeigu taikoma, gamintojo atstovo pavadinimas ir adresas:

1.7. Transporto priemonės brėžinys ir (arba) nuotrauka:

1.8. ĮEKS patvirtinimo numeris:

2. ĮEKS

2.1. ĮEKS prekės pavadinimas ir ženklas:

2.2. Elemento cheminės savybės:

2.3. Elektrinės grandinės specifikacija:

2.3.1. Vardinė įtampa (V):

2.3.2. Talpa (Ah):

2.3.3. Didžiausia srovė (A):

2.4. Dujų mišinio koncentracija (procentais):

2.5. ĮEKS montavimo transporto priemonėje aprašymas, brėžinys (-iai) arba nuotrauka (-os):

3. Papildomi duomenys

3.1. Kintamos srovės grandinės darbinė įtampa (V)

3.2. Nuolatinės srovės grandinės darbinė įtampa (V)









7 PRIEDAS

ĮKRAUNANT ĮEKS IŠMETAMO VANDENILIO KIEKIO NUSTATYMAS

1. ĮVADAS

Šiame priede pateikiama visų kelių transporto priemonių ĮEKS įkrovimo metu išmetamo vandenilio kiekio nustatymo vadovaujantis šios taisyklės 5.4 punktu tvarka.

2. BANDYMO APRAŠYMAS

Išmetamo vandenilio bandymas (šio priedo pav.) atliekamas siekiant nustatyti įkraunant įkrovikliu ĮEKS išmetamo vandenilio kiekį. Bandymą sudaro šie etapai:

a) transporto priemonės/ĮEKS parengimas;

b) ĮEKS iškrovimas;

c) įprasto įkrovimo metu išmetamo vandenilio kiekio nustatymas;

d) įkraunant sugedusiu įkrovikliu išmetamo vandenilio kiekio nustatymas.

3. BANDYMAI

3.1. Transporto priemonės bandymas

3.1.1. Transporto priemonė turi būti geros mechaninės būklės ir nuvažiavusi mažiausiai 300 km per septynias dienas prieš bandymą. Minėtu laikotarpiu transporto priemonėje turi būti įrengta ĮEKS, su kuria turi būti atliktas išmetamo vandenilio kiekio nustatymo bandymas.

3.1.2. Jeigu ĮEKS naudojama esant aukštesnei temperatūrai negu aplinkos, techninis darbuotojas turi laikytis gamintojo nustatytos tvarkos, kad būtų palaikomas ĮEKS normalios darbinės temperatūros intervalas. Gamintojo atstovui turi būti suteikta galimybė patvirtinti, kad ĮEKS temperatūros sureguliavimo sistema nėra pažeista arba jos galia nekelia problemų.

3.2. Komponento bandymas

3.2.1. ĮEKS turi būti geros mechaninės būklės ir turi būti bandyta bent penkis standartinius ciklus (kaip nurodyta 8 priedo priedėlyje).

3.2.2. Jeigu ĮEKS naudojama esant aukštesnei temperatūrai negu aplinkos, techninis darbuotojas turi laikytis gamintojo nustatytos tvarkos, kad būtų palaikomas ĮEKS normalios darbinės temperatūros intervalas. Gamintojo atstovui turi būti suteikta galimybė patvirtinti, kad ĮEKS temperatūros sureguliavimo sistema nėra pažeista arba jos galia nekelia problemų.

Įkraunant ĮEKS išmetamo vandenilio kiekio nustatymas

4. BANDYMO ĮRANGA IŠMETAMO VANDENILIO KIEKIUI NUSTATYTI

4.1. Važiuoklės dinamometras

Važiuoklės dinamometras turi atitikti Taisyklės Nr. 83 06 serijos pakeitimais nustatytus reikalavimus.

4.2. Išmetamo vandenilio kiekio matavimo gaubtas

Išmetamo vandenilio kiekio matavimo gaubtas – dujoms sandari matavimo kamera, į kurią telpa bandomoji transporto priemonė ir (arba) ĮEKS. Transporto priemonė ir (arba) ĮEKS turi būti prieinama iš visų pusių, o užsandarintas gaubtas turi būti hermetiškas, kaip nurodyta šio priedo 1 priedėlyje. Vidinis gaubto paviršius turi būti hermetiškas ir nereaguoti su vandeniliu. Temperatūros nustatymo sistema turi reguliuoti vidinę gaubto oro temperatūrą, kad atliekant bandymą ji atitiktų nurodytąją; atliekant bandymą vidutinė leidžiamoji nuokrypa turi būti ne didesnė kaip ± 2 K.

Kad būtų kompensuojami tūrio pokyčiai dėl gaubte išmetamo vandenilio kiekio, galima naudoti kintamo tūrio gaubtus arba kitą bandymo įrangą. Kintamo tūrio gaubtas plečiasi arba traukiasi priklausomai nuo gaubte išmetamo vandenilio kiekio. Galimi du būdai vidinio tūrio pokyčiams kompensuoti – naudoti judamąją plokštę (-es) arba silfoninę konstrukciją, kurioje hermetiški maišai plečiasi ir traukiasi priklausomai nuo vidinio slėgio pokyčių gaubte naudojant išorės orą. Kiekviena konstrukcija, kuria kompensuojami tūrio pokyčiai, turi užtikrinti, kad būtų išsaugotas šio priedo 1 priedėlyje nurodytas gaubto vientisumas.

Taikant bet kokį prisitaikymo prie tūrio pokyčių metodą vidinio gaubto slėgio ir barometrinio slėgio skirtumas neturi būti didesnis kaip ± 5 hPa.

Turi būti įmanoma užfiksuoti nustatytą gaubto tūrį. Pakitus vardiniam kintamo tūrio gaubto tūriui, šiuos pokyčius turi būti įmanoma kompensuoti, atsižvelgiant į bandymo metu išmetamo vandenilio kiekį (žr. 7 priedo 1 priedėlio 2.1.1 punktą).

4.3. Analitinės sistemos

4.3.1. Vandenilio analizatorius

4.3.1.1. Aplinkos oras kameroje stebimas naudojant vandenilio analizatorių (elektrocheminio jutiklio tipo) arba chromatografą su šiluminio laidumo detektoriumi. Tiriamųjų dujų mėginiai turi būti imami viduriniame vienos šoninės sienos arba kameros stogo taške, o bet kuris apylankinis srautas turi būti nukreipiamas atgal į gaubtą, geriausiai į vietą, esančią tiesiogiai už maišymo ventiliatoriaus.

4.3.1.2. Vandenilio analizatoriaus atsako trukmė neturi viršyti 90 % galutinio rodmens, kuris turi būti trumpesnis kaip 10 sekundžių. Atsako trukmės pastovumas, nustačius nulį, turi būti didesnis kaip 2 %, o esant 80 % – ±20 % visos skalės 15 minučių laikotarpiu visais veikimo intervalais.

4.3.1.3. Analizatoriaus rodmenų pasikartojamumas, išreikštas kaip viena standartinė nuokrypa, nustačius nulį, turi būti didesnis kaip 1 % visos skalės, o esant 80 % – ±20 % visos skalės visais taikomais veikimo intervalais.

4.3.1.4. Analizatoriaus veikimo intervalai parenkami taip, kad būtų užtikrinta geriausia skyra, atliekant matavimo, kalibravimo ir nuotėkio tikrinimo procedūras.

4.3.2. Vandenilio analizatoriaus duomenų registravimo sistema

Vandenilio analizatoriuje sumontuojamas įtaisas, kuriuo bent kartą per minutę registruojamas elektrinis išėjimo signalas. Registravimo sistemos veikimo charakteristikos turi būti bent jau lygiavertės registruojamam signalui ir ji turi nuolat registruoti rezultatus. Užregistruoti rezultatai turi aiškiai rodyti, kada prasideda ir baigiasi įprasto įkrovimo bandymas ir kada pasireiškia įkrovimo triktis.

4.4. Temperatūros registravimas

4.4.1. Temperatūra kameroje registruojama temperatūros jutikliais, prijungtais taip, kad rodytų dviejose vietose registruojamą vidutinę vertę. Matavimo vietos turi būti 0,9 ± 0,2 m aukštyje maždaug 0,1 m atstumu į gaubto vidurį nuo visų šoninių sienų vertikaliųjų centro linijų.

4.4.2. Temperatūros vertės arti elementų registruojamos jutikliais.

4.4.3. Atliekant išmetamo vandenilio kiekio matavimus, temperatūros vertės turi būti registruojamos mažiausiai kartą per minutę.

4.4.4. Temperatūros registravimo sistemos tikslumas turi būti ± 1,0 K, o registruojamos temperatūros skyra turi būti iki ± 0,1 K.

4.4.5. Duomenų registravimo arba apdorojimo sistemos skiriamoji trukmė turi būti ± 15 sekundžių.

4.5. Slėgio registravimas

4.5.1. Matuojant išmetamo vandenilio kiekį, bandymo srityje barometrinio slėgio ir gaubto vidinio slėgio skirtumas Dp turi būti registruojamas mažiausiai kartą per minutę.

4.5.2. Slėgį registruojančios sistemos tikslumas turi būti ± 2 hPa, o slėgio registravimo skyra turi būti ± 0,2 hPa.

4.5.3. Duomenų registravimo arba apdorojimo sistemos skiriamoji trukmė turi būti ± 15 sekundžių.

4.6. Įtampos ir srovės intensyvumo registravimas

4.6.1. Atliekant išmetamo vandenilio kiekio matavimus, įkroviklio įtampa ir srovės intensyvumas (baterijos) turi būti registruojami mažiausiai kartą per minutę.

4.6.2. Įtampos registravimo sistemos tikslumas turi būti ± 1 V, o registruojamos įtampos skyra turi būti ± 0,1 V.

4.6.3. Srovės intensyvumo matavimo sistemos tikslumas turi būti ± 0,5 A, o registruojamos srovės intensyvumo skyra turi būti ± 0,05 A.

4.6.4. Duomenų registravimo arba apdorojimo sistemos skyrimo trukmė turi būti ± 15 sekundžių.

4.7. Ventiliatoriai

Kameroje turi būti įrengtas vienas arba keli maždaug 0,1–0,5 m3/s galios ventiliatoriai arba pūstuvai, kuriais būtų galima tinkamai sumaišyti orą gaubte. Atliekant matavimus, kameroje turi būti įmanoma pasiekti tolygią temperatūrą ir vandenilio koncentraciją. Ventiliatorių arba pūstuvų oro srautas neturi būti pučiamas tiesiogiai į transporto priemonę gaubte.

4.8. Dujos

4.8.1. Kalibravimui ir darbui paruošiamos šios grynosios dujos: a) išvalytas dirbtinis oras (grynumas < 1 ppm C1 ekvivalento; < 1 ppm CO; < 400 ppm CO2; < 0,1 ppm NO); deguonies kiekis – 18–21 % tūrio, b) vandenilis (H2), mažiausias grynumas – 99,5 %

4.8.2. Kalibravimo ir matavimo dujose turi būti vandenilio (H2) ir išvalyto dirbtinio oro mišinių. Tikroji kalibravimo dujų koncentracija nuo vardinių verčių neturi skirtis daugiau kaip ± 2 % Naudojant dujosklaidį gauta atskiestų dujų vertė nuo vardinės vertės neturi skirtis daugiau kaip ± 2 % 1 priedėlyje nurodytą koncentraciją taip pat galima gauti naudojant dujosklaidį, kai dirbtinis oras naudojamas kaip skiedimo dujos.

5. BANDYMŲ PROCEDŪRA

Bandymą sudaro šie penki etapai:

a) transporto priemonės/ĮEKS parengimas;

b) ĮEKS iškrovimas;

c) įprastai įkraunant išmetamo vandenilio kiekio nustatymas;

d) ĮEKS iškrovimas;

e) įkraunant sugedusiu įkrovikliu išmetamo vandenilio kiekio nustatymas.

Jeigu pasibaigus vienam etapui transporto priemonę ir (arba) ĮEKS reikia perkelti į kitą bandymo vietą, ji ten nustumiama.

5.1. Transporto priemonės bandymas

5.1.1. Transporto priemonės parengimas

Turi būti atlikta ĮEKS senėjimo patikra siekiant nustatyti, ar prieš bandymą transporto priemonė nuvažiavo mažiausiai 300 km per septynias dienas. Per šį laikotarpį transporto priemonėje turi būti įtaisyta išmetamo vandenilio kiekio nustatymo bandymui skirta ĮEKS. Jeigu to negalima padaryti, laikomasi toliau nurodytos tvarkos.

5.1.1.1. ĮEKS iškrova ir pradinė įkrova

Pradedama nuo transporto priemonės ĮEKS iškrovimo 30 minučių važiuojant bandymo keliu arba važiuoklės dinamometru tolygiu greičiu, kuris sudaro 70 ± 5 % didžiausio transporto priemonės greičio.

Iškrovimas sustabdomas:

a) kai transporto priemonė negali pasiekti 65 % didžiausio 30 minučių greičio arba

b) kai transporto priemonėje sumontuota standartine įranga vairuotojui duodamas ženklas sustoti, arba

c) nuvažiavus 100 km.

5.1.1.2. Pradinė ĮEKS įkrova

Įkrovimas atliekamas:

a) naudojant įkroviklį;

b) aplinkos temperatūrai esant 293–303 K.

Nenaudojami jokie išoriniai įkrovikliai.

ĮEKS įkrovimas baigiamas, kai įkroviklis automatiškai išsijungia.

Taikant šią metodiką taikomos visos specialaus tipo automatinės arba rankinės įkrovos, pavyzdžiui, išlyginamoji įkrova arba priežiūros įkrova.

5.1.1.3. 5.1.1.1 ir 5.1.1.2 punktuose nurodyti veiksmai kartojami du kartus.

5.1.2. ĮEKS iškrovimas

ĮEKS iškraunama 30 minučių važiuojant bandymo keliu arba važiuoklės dinamometru tolygiu greičiu, kuris sudaro 70 ± 5 % didžiausio transporto priemonės greičio.

Iškrovimas sustabdomas:

a) kai transporto priemonėje sumontuota standartine įranga vairuotojui duodamas ženklas sustoti arba

b) kai didžiausias transporto priemonės greitis tampa mažesnis kaip 20 km/h.

5.1.3. Stabilizavimas

Praėjus ne daugiau kaip 15 minučių nuo 5.2 punkte nurodyto baterijos iškrovimo pabaigos transporto priemonė pastatoma į kondicionavimui skirtą vietą. Transporto priemonė pastatoma mažiausiai 12 valandų ir daugiausiai 36 valandoms prieš baigiant iškrauti ĮEKS ir pradedant išmetamo vandenilio kiekio nustatymo bandymą įprastai įkraunant. Visą šį laiką transporto priemonė turi būti laikoma 293 ± 2 K temperatūros sąlygomis.

5.1.4. Išmetamo vandenilio kiekio nustatymo bandymas įkraunant įprastomis sąlygomis

5.1.4.1. Prieš baigiantis kondicionavimui matavimo kamera turi būti keletą minučių prapučiama, kol pasiekiama pastovi vandenilio koncentracija. Tuo pačiu metu gaubte įjungiamas maišymo ventiliatorius (-iai).

5.1.4.2. Prieš atliekant bandymą nustatoma nulinė vandenilio analizatoriaus padėtis ir matavimo intervalas.

5.1.4.3. Kondicionavimui pasibaigus, išjungus variklį ir atidarius langus bei bagažinę, bandomoji transporto priemonė perkeliama į matavimo kamerą.

5.1.4.4. Transporto priemonė prijungiama prie maitinimo šaltinio. ĮEKS įkraunama laikantis įprasto įkrovimo tvarkos, nurodytos 5.4.7 punkte.

5.1.4.5. Kai įkraunama įprastai, gaubto durys uždaromos ir užsandarinamos per dvi minutes nuo elektros srovės įjungimo.

5.1.4.6. Sandariai uždarius kamerą, išmetamo vandenilio kiekio nustatymo bandymo tikslais pradedamas įprastas įkrovimas. Išmatuojama vandenilio koncentracija, temperatūra ir barometrinis slėgis ir taip gaunami pirminiai rodmenys CH2i, Ti ir Pi, kurių reikia įprasto įkrovimo bandymui atlikti. Šie skaičiai naudojami išmetamo vandenilio kiekiui apskaičiuoti (šio priedo 6 dalis). Atliekant įprastą įkrovimą aplinkos temperatūra gaubte T turi būti ne žemesnė kaip 291 K ir ne aukštesnė kaip 295 K.

5.1.4.7. Įprasto įkrovimo eiga Įprastas įkrovimas atliekamas įkrovikliu ir jo etapai yra tokie: a) įkrovimas esant tolygiai galiai per laiką t1; b) perkrova esant tolygiai elektros srovei per laiką t2. Perkrovos intensyvumą, kuris turi atitikti išlyginamosios įkrovos intensyvumą, nurodo gamintojas. ĮEKS įkrovimas baigiamas, kai įmontuotas įkroviklis automatiškai išsijungia, o įkrovimo trukmė yra t1 + t2. Ši įkrovos trukmė neturi būti didesnė kaip t1 + 5 val., net jeigu standartine įranga vairuotojui duodamas aiškus signalas, kad baterija dar ne visiškai įkrauta.

5.1.4.8. Prieš baigiant bandymą nustatoma nulinė vandenilio analizatoriaus padėtis ir matavimo intervalas.

5.1.4.9. Mėginius nustojama imti praėjus t 1 + t2 arba t1 + 5 val. nuo šio priedo 5.1.4.6 punkte nurodytos mėginių ėmimo pradžios. Praėjęs laikas registruojamas. Išmatuojama vandenilio koncentracija, temperatūra ir barometrinis slėgis ir taip gaunami galutiniai įprasto įkrovimo bandymo rodmenys CH2f, Tf ir Pf, naudojami atliekant skaičiavimus pagal šio priedo 6 dalį.

5.1.5. Išmetamo vandenilio kiekio nustatymo bandymas naudojant sugedusį įkroviklį

5.1.5.1. Bandymas pradedamas nuo ankstesnio bandymo praėjus ne daugiau kaip septynioms dienoms, iškraunant transporto priemonės ĮEKS, kaip nurodyta šio priedo 5.1.2 punkte.

5.1.5.2. Kartojami šio priedo 5.1.3 punkte nurodyti veiksmai.

5.1.5.3. Prieš baigiantis kondicionavimui matavimo kamera turi būti keletą minučių prapučiama, kol pasiekiama pastovi vandenilio koncentracija. Tuo pačiu metu gaubte įjungiamas maišymo ventiliatorius (-iai).

5.1.5.4. Prieš atliekant bandymą nustatoma nulinė vandenilio analizatoriaus padėtis ir matavimo intervalas.

5.1.5.5. Kondicionavimui pasibaigus, išjungus variklį ir atidarius langus bei bagažinę, bandomoji transporto priemonė perkeliama į matavimo kamerą.

5.1.5.6. Transporto priemonė prijungiama prie maitinimo šaltinio. ĮEKS įkraunama laikantis įkrovimo sugedusiu įkrovikliu tvarkos, nurodytos 5.1.5.9 punkte.

5.1.5.7. Kai įkraunama sugedusiu įkrovikliu, per dvi minutes nuo elektros srovės įjungimo gaubto durys uždaromos ir užsandarinamos, kad būtų nepralaidžios dujoms.

5.1.5.8. Užsandarinus kamerą, pradedamas įkrovimas sugedusiu įkrovikliu išmetamo vandenilio kiekio nustatymo bandymo tikslais. Išmatuojama vandenilio koncentracija, temperatūra ir barometrinis slėgis ir taip gaunami pirminiai rodmenys CH2i, Ti ir Pi, kurių reikia įkrovimo sugedusiu įkrovikliu bandymui atlikti. Šie skaičiai naudojami išmetamo vandenilio kiekiui apskaičiuoti (šio priedo 6 dalis). Kai įkraunama sugedusiu įkrovikliu, gaubto aplinkos temperatūra T neturi būti žemesnė kaip 291 K ir aukštesnė kaip 295 K.

5.1.5.9. Įkrovimo sugedusiu įkrovikliu tvarka Įkrovimas sugedusiu įkrovikliu atliekamas tinkamu įkrovikliu ir jo etapai yra tokie: a) įkrovimas esant tolygiai galiai per laiką t1; b) įkrovimas esant stipriausiai gamintojo rekomenduotai srovei per 30 minučių. Šiame etape įkrovikliu tiekiama stipriausia srovė pagal gamintojo rekomendacijas.

5.1.5.10. Prieš baigiant bandymą nustatoma nulinė vandenilio analizatoriaus padėtis ir matavimo intervalas.

5.1.5.11. Bandymas baigiamas praėjus t1 + 30 minučių nuo 5.1.5.8 punkte nurodytos mėginių ėmimo pradžios. Praėjęs laikas registruojamas. Išmatuojama vandenilio koncentracija, temperatūra ir barometrinis slėgis ir taip gaunami galutiniai įkrovimo sugedusiu įkrovikliu bandymo rodmenys CH2f, Tf ir Pf, naudojami atliekant skaičiavimus pagal šio priedo 6 dalį.

5.2. Komponento bandymas

5.2.1. ĮEKS paruošimas

Turi būti patikrintas ĮEKS senėjimas, siekiant patvirtinti, kad su ja buvo atlikti bent 5 standartiniai ciklai (kaip nurodyta 8 priedo priedėlyje).

5.2.2. ĮEKS iškrovimas

ĮEKS iškraunama esant 70 % ± 5 % vardinės sistemos galios.

Iškrovos stabdymas įvyksta, kai pasiekiamas mažiausios gamintojo nurodytos baterijos įkrovos būsena.

5.2.3. Kondicionavimas

Per 15 minučių nuo ĮEKS iškrovos pabaigos, nurodytos 5.2.2 punkte, ir prieš pradedant išmetamo vandenilio kiekio nustatymo bandymą, ĮEKS turi būti kondicionuojama 293 ± 2 K temperatūroje ne trumpiau kaip 12 valandų ir ne ilgiau kaip 36 valandas.

5.2.4. Išmetamo vandenilio kiekio nustatymo bandymas įprasto įkrovimo sąlygomis

5.2.4.1. Prieš baigiantis ĮEKS kondicionavimui matavimo kamera turi būti keletą minučių prapučiama, kol pasiekiama pastovi vandenilio koncentracija. Tuo pačiu metu gaubte įjungiamas maišymo ventiliatorius (-iai).

5.2.4.2. Prieš atliekant bandymą nustatoma nulinė vandenilio analizatoriaus padėtis ir matavimo intervalas.

5.2.4.3. Pasibaigus kondicionavimo laikotarpiui ĮEKS turi būti perkelta į matavimo kamerą.

5.2.4.4. ĮEKS įkraunama laikantis įprasto įkrovimo tvarkos, nurodytos 5.2.4.7 punkte.

5.2.4.5. Kai įkraunama įprastai, per dvi minutes nuo elektros srovės įjungimo kamera uždaroma ir užsandarinama, kad būtų nepralaidi dujoms.

5.2.4.6. Užsandarinus kamerą, išmetamo vandenilio kiekio nustatymo bandymo tikslais pradedamas įprastas įkrovimas. Išmatuojama vandenilio koncentracija, temperatūra ir barometrinis slėgis ir taip gaunami pirminiai rodmenys CH2i, Ti ir Pi, kurių reikia įprasto įkrovimo bandymui atlikti. Šie skaičiai naudojami išmetamo vandenilio kiekiui apskaičiuoti (šio priedo 6 dalis). Atliekant įprastą įkrovimą aplinkos temperatūra gaubte T turi būti ne žemesnė kaip 291 K ir ne aukštesnė kaip 295 K.

5.2.4.7. Įprasto įkrovimo eiga Įprastas įkrovimas atliekamas tinkamu įkrovikliu ir jo etapai yra tokie: a) įkrovimas esant tolygiai galiai per laiką t1; b) perkrova esant tolygiai elektros srovei per laiką t2. Perkrovos intensyvumą, kuris turi atitikti išlyginamosios įkrovos intensyvumą, nurodo gamintojas. ĮEKS įkrovimas baigiamas, kai įkroviklis automatiškai išsijungia, o įkrovimo trukmė yra t1 + t2. Ši įkrovos trukmė neturi būti didesnė kaip t1 + 5 val., net jeigu standartine įranga vairuotojui duodamas aiškus signalas, kad ĮEKS dar ne visiškai įkrauta.

5.2.4.8. Prieš baigiant bandymą nustatoma nulinė vandenilio analizatoriaus padėtis ir matavimo intervalas.

5.2.4.9. Mėginius nustojama imti praėjus t 1 + t2 arba t1 + 5 val. nuo 5.2.4.6 punkte nurodytos mėginių ėmimo pradžios. Praėjęs laikas registruojamas. Išmatuojama vandenilio koncentracija, temperatūra ir barometrinis slėgis ir taip gaunami galutiniai įprasto įkrovimo bandymo rodmenys CH2f, Tf ir Pf, naudojami atliekant skaičiavimus pagal šio priedo 6 dalį.

5.2.5. Išmetamo vandenilio kiekio nustatymo bandymas naudojant sugedusį įkroviklį

5.2.5.1. Bandymo procedūra pradedama ne vėliau kaip per septynias dienas po bandymo pagal 5.2.4 punktą užbaigimo, procedūra pradedama nuo transporto priemonės ĮEKS iškrovimo pagal 5.2.2 punktą.

5.2.5.2. Pakartojami 5.2.3 punkte nurodyti veiksmai.

5.2.5.3. Prieš baigiantis kondicionavimo laikotarpiui matavimo kamera turi būti keletą minučių prapučiama, kol pasiekiama pastovi vandenilio koncentracija. Tuo pačiu metu gaubte įjungiamas maišymo ventiliatorius (-iai).

5.2.5.4. Prieš atliekant bandymą nustatoma nulinė vandenilio analizatoriaus padėtis ir matavimo intervalas.

5.2.5.5. Pasibaigus kondicionavimo laikotarpiui ĮEKS turi būti perkelta į matavimo kamerą.

5.2.5.6. ĮEKS įkraunama laikantis įkrovimo sugedusiu įkrovikliu tvarkos, nurodytos 5.2.5.9 punkte.

5.2.5.7. Kai įkraunama sugedusiu įmontuotu įkrovikliu, per dvi minutes nuo elektros srovės įjungimo kamera uždaroma ir užsandarinama, kad būtų nepralaidi dujoms.

5.2.5.8. Užsandarinus kamerą, pradedamas įkrovimas sugedusiu įkrovikliu išmetamo vandenilio kiekio nustatymo bandymo tikslais. Išmatuojama vandenilio koncentracija, temperatūra ir barometrinis slėgis ir taip gaunami pirminiai rodmenys CH2i, Ti ir Pi, kurių reikia įkrovimo sugedusiu įkrovikliu bandymui atlikti. Šie skaičiai naudojami išmetamo vandenilio kiekiui apskaičiuoti (šio priedo 6 dalis). Kai įkraunama sugedusiu įkrovikliu, gaubto aplinkos temperatūra T neturi būti žemesnė kaip 291 K ir aukštesnė kaip 295 K.

5.2.5.9. Įkrovimas sugedus įkrovikliui Įkrovimas sugedusiu įkrovikliu atliekamas tinkamu įkrovikliu ir jo etapai yra tokie: a) įkrovimas esant tolygiai galiai per laiką t1; b) įkrovimas esant stipriausiai gamintojo rekomenduotai srovei per 30 minučių. Šiame etape įkrovikliu tiekiama stipriausia srovė pagal gamintojo rekomendacijas.

5.2.5.10. Prieš baigiant bandymą nustatoma nulinė vandenilio analizatoriaus padėtis ir matavimo intervalas.

5.2.5.11. Bandymas baigiamas praėjus t1 + 30 minučių nuo 5.2.5.8 punkte nurodytos mėginių ėmimo pradžios. Praėjęs laikas registruojamas. Išmatuojama vandenilio koncentracija, temperatūra ir barometrinis slėgis ir taip gaunami galutiniai įkrovimo sugedusiu įkrovikliu bandymo rodmenys CH2f, Tf ir Pf, naudojami atliekant skaičiavimus pagal 6 dalį.

6. APSKAIČIAVIMAS

Atlikus 5 dalyje aprašytus išmetamo vandenilio kiekio nustatymo bandymus, galima apskaičiuoti įprasto įkrovimo ir įkrovimo sugedusiu įkrovikliu etapais išmetamo vandenilio kiekį. Kiekvienu iš šių etapų išmetamo vandenilio kiekis apskaičiuojamas atsižvelgiant į gaubte išmatuotą pradinę ir galutinę vandenilio koncentraciją, temperatūrą ir slėgį, taip pat ir į grynąjį gaubto tūrį.

Naudojama ši formulė:

čia:

MH2 – vandenilio masė (gramais);

CH2 – išmatuota vandenilio koncentracija gaubte milijoninėmis dalimis (tūris);

V – grynas gaubto tūris (m3), patikslintas atsižvelgiant į transporto priemonės tūrį, kai jos langai ir bagažinė atidaryti. Jeigu transporto priemonės tūris nenustatomas, atimamas 1,42 m3 tūris;

Vout – išlyginamasis tūris (m3) bandymo temperatūros ir slėgio sąlygomis;

T – aplinkos temperatūra kameroje (K);

P – absoliutusis slėgis gaubte (kPa);

k – 2,42;







čia: i – pradinis rodmuo, f – galutinis rodmuo.

6.1. Bandymo rezultatai

ĮEKS išmetamo vandenilio masė:

MN – išmetamo vandenilio masė atliekant įprasto įkrovimo bandymą (gramais);

MD – išmetamo vandenilio masė atliekant įkrovimo sugedusiu įkrovikliu bandymą (gramais).









1 priedėlis

Įrangos kalibravimas išmetamo vandenilio kiekio nustatymo bandymo tikslais

1. KALIBRAVIMO DAŽNIS IR METODAI

Visa įranga turi būti sukalibruota prieš pirmąjį jos panaudojimą, o paskui kalibruojama taip dažnai, kaip tą daryti yra būtina, ir visais atvejais – prieš mėnesį iki tipo patvirtinimo bandymo. Taikytini kalibravimo būdai aprašomi šiame priedėlyje.

2. GAUBTO KALIBRAVIMAS

2.1. Pradinis gaubto vidinio tūrio nustatymas

2.1.1. Prieš naudojant kamerą pirmą kartą toliau nurodyta tvarka turi būti nustatytas jos vidinis tūris. Tiksliai išmatuojami vidiniai kameros matmenys, atsižvelgiant į visus nelygumus, pavyzdžiui, tvirtinamuosius statramsčius. Remiantis šiais matavimais nustatomas kameros vidinis tūris. Nustatytas kameros tūris užfiksuojamas gaubtą laikant 293 K aplinkos temperatūros sąlygomis. Turi būti įmanoma atkurti vardinį tūrį taikant ± 0,5 % leidžiamąją nuokrypą nuo įregistruotosios vertės.

2.1.2. Grynasis vidinis tūris nustatomas iš kameros vidinio tūrio atėmus 1,42 m3. Atitinkamai vietoje 1,42 m3 galima imti bandomosios transporto priemonės, kai jos langai ir bagažinė atidaryti, arba ĮEKS tūrį.

2.1.3. Kamera turi būti patikrinta pagal šio priedo 2.3 punktą. Jeigu vandenilio masė neatitinka įpūstosios masės ± 2 % tikslumu, reikia imtis taisomųjų veiksmų.

2.2. Kameroje išskiriamų foninių išmetamų medžiagų nustatymas

Taikant šią procedūrą nustatoma, ar kameroje nėra jokių didelį vandenilio kiekį išskiriančių medžiagų. Patikra turi būti atlikta prieš pradedant naudoti gaubtą ir jame atlikus kokius nors veiksmus, galinčius turėti įtakos foniniam išskiriamų medžiagų kiekiui, ne rečiau kaip kartą per metus.

2.2.1. Kintamo tūrio gaubtus galima naudoti užfiksavus jų tūrį arba jo neužfiksavus, kaip nurodyta 2.1.1 punkte. Kaip toliau nurodyta, keturias valandas gaubte turi būti palaikoma 293 ± 2 K aplinkos temperatūra.

2.2.2. Likus 12 valandų iki keturių valandų laikotarpio, kai bus imami foninių išmetamų medžiagų mėginiai, gaubtą galima sandariai uždaryti ir įjungti maišymo ventiliatorių.

2.2.3. Analizatorius (jeigu būtinas) sukalibruojamas, tada nustatomas nulis ir matavimo intervalas.

2.2.4. Gaubtas prapučiamas, kol gaunamas pastovus vandenilio rodmuo, ir įjungiamas maišymo ventiliatorius, jeigu tai dar nebuvo padaryta.

2.2.5. Tada kamera užsandarinama ir išmatuojama foninė vandenilio koncentracija, temperatūra ir barometrinis slėgis. Šie pradiniai rodmenys CH2i, Ti ir Pi naudojami gaubto fonui apskaičiuoti.

2.2.6. Gaubtas paliekamas keturioms valandoms su įjungtu maišymo ventiliatoriumi.

2.2.7. Praėjus nurodytam laikui, tuo pačiu analizatoriumi išmatuojama vandenilio koncentracija kameroje. Taip pat išmatuojama temperatūra ir barometrinis slėgis. Tai yra galutiniai rodmenys CH2f, Tf ir Pf.

2.2.8. Vandenilio masės pokytis gaubte atliekant bandymą apskaičiuojamas pagal šio priedo 2.4 punktą ir neturi būti didesnis kaip 0,5 g.

2.3. Kalibravimas ir vandenilio išlaikymo kameroje bandymas

Kalibravimu ir vandenilio išlaikymo kameroje bandymu patikrinamas pagal 2.1 punktą apskaičiuotas tūris ir išmatuojama bet kokio protėkio sparta. Gaubto protėkio sparta turi būti nustatoma pradedant gaubtą naudoti, gaubte pabaigus kokias nors operacijas, galinčias turėti įtakos gaubto sandarumui, ir vėliau – bent kartą per mėnesį. Jeigu paeiliui kas mėnesį atliktos šešios išlaikymo patikros buvo sėkmingos, taisomieji veiksmai nereikalingi; vėliau gaubto protėkio sparta gali būti nustatoma kartą per ketvirtį tol, kol prireiks imtis taisomųjų veiksmų.

2.3.1. Gaubtas prapučiamas, kol gaunama pastovi vandenilio koncentracija. Tada įjungiamas maišymo ventiliatorius, jeigu tai dar nebuvo padaryta. Nustatoma vandenilio analizatoriaus nulinė padėtis, prireikus ji kalibruojamas, tada nustatomas matavimo intervalas.

2.3.2. Gaubte užfiksuojamas vardinis tūris.

2.3.3. Aplinkos temperatūros valdymo sistema įjungiama (jeigu dar neįjungta) ir sureguliuojama taip, kad pradinė temperatūra būtų 293 K.

2.3.4. Kai gaubte pasiekiama pastovi 293 ± 2 K temperatūra, gaubtas užsandarinamas ir išmatuojama foninė koncentracija, temperatūra ir barometrinis slėgis. Šie pradiniai rodmenys CH2i, Ti ir Pi naudojami gaubto fonui kalibruoti.

2.3.5. Vardinis gaubto tūris nebefiksuojamas.

2.3.6. Į gaubtą įpurškiama maždaug 100 g vandenilio. Ši vandenilio masė išmatuojama ± 2 % išmatuotosios vertės tikslumu.

2.3.7. Palaukiama penkias minutes, kol kameroje susimaišys dujos, tada išmatuojama vandenilio koncentracija, temperatūra ir barometrinis slėgis. Tai yra galutiniai rodmenys CH2f, Tf ir Pf, naudojami gaubtui kalibruoti, kaip ir pradiniai rodmenys CH2i, Ti ir Pi, naudojami sulaikymo patikrai.

2.3.8. Naudojant pagal 2.3.4 ir 2.3.7 punktus gautus rodmenis ir toliau 2.4 punkte nurodytą formulę, apskaičiuojama vandenilio masė gaubte. Ta masė neturi skirtis daugiau kaip ± 2 % nuo vandenilio masės, išmatuotos pagal 2.3.6 punktą.

2.3.9. Palaukiama mažiausiai 10 valandų, kol kameroje susimaišys dujos. Praėjus nurodytam laikui, išmatuojama ir užregistruojama galutinė vandenilio koncentracija, temperatūra ir barometrinis slėgis. Tai yra galutiniai rodmenys CH2f, Tf ir Pf, naudojami vandenilio sulaikymo patikrai.

2.3.10. Taikant toliau 2.4 punkte pateiktą formulę ir naudojant rodmenis, užregistruotus pagal 2.3.7 ir 2.3.9 punktus, apskaičiuojama vandenilio masė. Ši masė neturi skirtis daugiau kaip 5 % nuo vandenilio masės, išmatuotos pagal 2.3.8 punktą.

2.4. Apskaičiavimas

Apskaičiuotas grynosios vandenilio masės pokytis gaubte naudojamas kameros foniniam vandenilio kiekiui ir protėkio spartai nustatyti. Pirminiai ir galutiniai vandenilio koncentracijos, temperatūros ir barometrinio slėgio rodmenys naudojami masės pokyčiui apskaičiuoti pagal šią formulę:

čia:

MH2 – vandenilio masė (gramais);

CH2 – išmatuota vandenilio koncentracija gaubte milijoninėmis dalimis (tūris);

V – gaubto tūris kubiniais metrais (m3), išmatuotas pagal 2.1.1 punktą;

Vout – išlyginamasis tūris (m3) bandymo temperatūros ir slėgio sąlygomis;

T – aplinkos temperatūra kameroje (K);

P – absoliutusis slėgis gaubte (kPa);

k – 2,42;







čia: i – pradinis rodmuo; f – galutinis rodmuo.

3. VANDENILIO ANALIZATORIAUS KALIBRAVIMAS

Analizatorius turėtų būti kalibruojamas naudojant ore esantį vandenilį ir išvalytą dirbtinį orą. Žr. 7 priedo 4.8.2 punktą.

Kiekvienas iš paprastai naudojamų darbinių intervalų kalibruojamas taikant toliau nurodytą metodiką.

3.1. Kalibravimo kreivė brėžiama mažiausiai per penkis darbiniame intervale kuo tolygiau išdėstytus kalibravimo taškus. Didžiausios koncentracijos kalibravimo dujų vardinė koncentracija turi būti ne mažesnė kaip 80 % visos skalės.

3.2. Kalibravimo kreivė apskaičiuojama taikant mažiausiųjų kvadratų metodą. Jeigu gaunamas didesnio nei trys laipsnio polinomas, kalibravimo taškų skaičius turi būti ne mažesnis už šį polinomo laipsnį, prie jo dar pridėjus du.

3.3. Kalibravimo kreivė neturi skirtis nuo kiekvienų kalibravimo dujų vardinės vertės daugiau kaip ± 2 %

3.4. Naudojant pagal 3.2 punktą apskaičiuotus polinomo koeficientus parengiama analizatoriaus rodmenų palyginimo su tikraisiais koncentracijos dydžiais lentelė, kurioje rodmenys pateikiami ne didesniais kaip 1 % dydžio skalės rodmenų intervalais. Tokia lentelė turi būti sudaryta kiekvienam sukalibruotam analizatoriaus intervalui.

Šioje lentelėje taip pat pateikiami kiti svarbūs duomenys, kaip antai:

a) kalibravimo duomenys;

b) matavimo intervalas ir potenciometro nulio nustatymo rodmenys (jeigu taikoma);

c) vardinė skalė;

d) visų naudotų kalibravimo dujų etaloniniai duomenys;

e) kiekvienų naudotų kalibravimo dujų tikroji ir užregistruota vertė bei procentais išreikšti skirtumai;

f) analizatoriaus kalibravimo slėgis.

3.5. Galima naudoti pakaitinę metodiką, jeigu techninei tarnybai įrodoma, kad ją taikant (pvz., naudojant kompiuterį, elektroniškai valdomą intervalų perjungiklį) galima gauti lygiaverčio tikslumo rezultatus.









2 priedėlis

Transporto priemonių šeimos pagrindinės charakteristikos

1. Šeimos parametrai, atsižvelgiant į išmetamo vandenilio kiekį

Transporto priemonių šeimą galima apibrėžti pagrindiniais projektiniais parametrais, kurie turi būti bendri visoms tos šeimos transporto priemonėms. Tam tikrais atvejais parametrai gali būti susiję. Į tai taip pat būtina atsižvelgti, siekiant užtikrinti, kad tai pačiai šeimai būtų priskirtos tik tos transporto priemonės, kurių vandenilio išmetimo charakteristikos yra panašios.

2. Laikoma, kad tų tipų transporto priemonės, kurių toliau nurodyti parametrai yra vienodi, turi tas pačias savybes, susijusias su išmetamo vandenilio kiekiu. ĮEKS: a) IEKS prekinis pavadinimas arba ženklas; b) duomenys apie visas naudojamas elektrochemines poras;; c) ĮEKS elementų skaičius; d) ĮEKS posistemių skaičius; e) ĮEKS vardinė įtampa (V); f) ĮEKS energija (kWh); g) dujų mišinio koncentracija (procentais); h) ĮEKS posistemės (-ių) ventiliacijos tipas; i) aušinimo sistemos (jeigu ji yra) tipas. Įmontuotas įkroviklis: a) įvairių įkroviklio dalių markė ir tipas; b) vardinė (naudingoji) galia (kW); c) didžiausia įkrovos įtampa (V); d) didžiausias įkrovos intensyvumas (A); e) valdymo bloko (jei jis yra) markė ir tipas; f) veikimo, valdymo įtaisų ir saugos schema; g) įkrovimo etapų charakteristikos.









8 PRIEDAS

ĮEKS BANDYMŲ PROCEDŪROS









Priedėlis

STANDARTINIO CIKLO ATLIKIMO PROCEDŪRA

Standartinis ciklas pradedamas standartine iškrova, po kurios atliekama standartinė įkrova.







Standartinė iškrova: Iškrovos sparta: iškrovos procedūrą, įskaitant nutraukimo kriterijus, nustato gamintojas. Jei ji nenurodyta, atliekama iškrova esant 1C srovei. Iškrovos riba (nutraukimo įtampa): pagal gamintojo nurodymus Išlaukimo laikotarpis po iškrovos: mažiausiai 30 minučių Standartinė iškrova: iškrovos procedūrą, įskaitant nutraukimo kriterijus, nustato gamintojas. Jei ji nenurodyta, atliekama iškrova esant C/3 srovei.









8A PRIEDAS

ATSPARUMO VIBRACIJAI BANDYMAS

1. TIKSLAS

Šio bandymo tikslas – patikrinti ĮEKS saugos veiksmingumą esant vibracijai, kuri ĮEKS gali veikti įprastu būdu eksploatuojant transporto priemonę.

2. ĮRENGINIAI

2.1. Šis bandymas turi būti atliekamas su komplektine ĮEKS arba susijusia IEKS posisteme (-ėmis), taip pat ĮEKS elementais ir jų elektros jungtimis. Jeigu gamintojas pasirenka tikrinti susijusią posistemę (-es), jis turi įrodyti, kad rezultatas pagrįstai gali atitikti komplektinės ĮEKS veikimą atsižvelgiant į jos saugos veiksmingumą tomis pačiomis sąlygomis. Jeigu ĮEKS elektroninio valdymo blokas nėra integruotas į korpusą, dengiantį elementus, tada gamintojo prašymu bandomame įtaise jis gali būti nemontuojamas.

2.2. Bandomas įtaisas turi būti stipriai pritvirtintas prie vibracijos įrenginio platformos taip, kad būtų užtikrinta, jog vibracija būtų tiesiogiai perduodama bandomam įtaisui.

3. PROCEDŪROS

3.1. Bendrosios bandymo sąlygos

Bandomam įtaisui taikomos šios sąlygos:

a) bandymas atliekamas 20 ± 10 °C aplinkos temperatūroje;

b) bandymo pradžioje baterijos įkrovos lygis nustatomas iki viršutinės 50 % įprasto darbinio bandomo įtaiso baterijos įkrovos lygio intervalo ribos;

c) bandymo pradžioje turi veikti visi apsaugos įtaisai, kurie turi įtakos bandomo įtaiso funkcijai (-oms), kuri yra svarbi bandymo rezultatams.

3.2. Bandymo procedūros

Bandomi įtaisai bandomi esant vibracijai, kurios sinusoidinės bangos logaritminis dažnio skleidimo greitis yra nuo 7 Hz iki 50 Hz ir vėl pasiekia 7 Hz per 15 minučių. Šis ciklas kartojamas 12 kartų iš viso tris valandas vertikalia kryptimi nuo ĮEKS montavimo krypties, kurią yra nurodęs gamintojas.

Dažnio ir pagreičio koreliacija turi būti tokia, kaip parodyta lentelėje.







Dažnis ir pagreitis Dažnis (Hz) Pagreitis (m/s2) 7–18 10 18–30 laipsniškai sumažinamas nuo 10 iki 2 30–50 2

Gamintojo prašymu gali būti naudojamas didesnis pagreitis ir didesnis maksimalus dažnis.

Gamintojo prašymu vibracijos bandymų pobūdis, nustatytas transporto priemonės gamintojo, patikrintas nagrinėjant transporto priemonės paraišką ir suderintas su technine tarnyba, gali būti pasirinktas kaip alternatyva dažnio ir pagreičio koreliacijai lentelėje. Išbandytų pagal šią dalį ĮEKS patvirtinimas taikomas tik konkrečiam transporto priemonės tipui.

Atlikus atsparumo vibracijai bandymą, atliekamas 8 priedo priedėlyje aprašytas standartinis ciklas, jei jis nėra nuslopintas bandomo įtaiso.

Bandymas baigiamas vienos valandos trukmės stebėjimu esant aplinkos temperatūrai bandymo aplinkos sąlygomis.









8B PRIEDAS

ŠILUMINIO SMŪGIO IR CIKLINIO VEIKIMO BANDYMAS

1. TIKSLAS

Šio bandymo tikslas – patikrinti ĮEKS atsparumą staigiems temperatūros pokyčiams. ĮEKS t