3.2.

Bendrieji reikalavimai, taikomi visoms sėdynėms 3.2.1. Bet kokioje įrengtoje reguliavimo ir slankiojimo sistemoje turi būti automatiškai veikianti fiksavimo sistema. Ranktūrių ir kitų patogumo įtaisų fiksavimo sistemos nebūtinos, nebent susidūrimo atveju dėl tokių įtaisų buvimo susidarytų papildoma rizika transporto priemonės keleiviams. 3.2.2. Įtaiso atfiksavimo valdytuvas, kaip nurodyta 2.7 poskyryje, turi būti netoli durų esančios sėdynės išorinėje dalyje. Jis turi būti lengvai prieinamas, net ir už tos sėdynės esančioje sėdynėje sėdinčiam keleiviui. 3.2.3. 1 priedėlio 8.1.1 punkte apibrėžtoje 1 srityje esančios sėdynių galinės dalys turi išlaikyti energijos išsisklaidymo bandymą pagal 2 priedėlio reikalavimus ( 18 ). 3.2.3.1. Šis reikalavimas laikomas įvykdytu, jei 2 priedėlyje nurodyta tvarka atliekamuose bandymuose galvos formos įtaiso lėtėjimas viršija 80 g ne ilgiau kaip ištisinę 3 ms trukmę. Be to, per bandymą ar po jo neturi atsirasti ar išlikti pavojinga briauna. 3.2.3.2. 3.2.3 punkto reikalavimai netaikomi galinėms sėdynėms arba atlošais viena į kitą atsuktoms sėdynėms. 3.2.4. Sėdynių galinės dalies paviršius turi būti be pavojingo gruoblėtumo ar aštrių briaunų, kurie galėtų padidinti keleivių sužalojimų riziką (18) . Šis reikalavimas laikomas įvykdytu, jei 1 priedėlyje nurodytomis sąlygomis išbandytų sėdynių galinės dalies paviršiaus kreivio spindulys yra ne mažesnis kaip: — 1 srityje: 2,5 mm; — 2 srityje: 5,0 mm; — 3 srityje: 3,2 mm. Šios sritys apibrėžtos 1 priedėlio 8.1 poskyryje. 3.2.4.1. Šis reikalavimas negalioja: — skirtingų sričių dalims, išsikišančioms iš aplinkinio paviršiaus ne daugiau kaip 3,2 mm, su užapvalintomis briaunomis, jei iškyšos aukštis yra ne didesnis kaip pusės jos pločio, — galinėms sėdynėms arba atlošais viena į kitą atsuktoms sėdynėms, — sėdynių galinėms dalims, esančioms žemiau horizontalios plokštumos, einančios per žemiausią kiekvienos sėdynių eilės tašką R. (Jei sėdynių eilių aukštis skirtingas, pradedant nuo galo plokštuma paslenkama aukštyn arba žemyn, sudaranti vertikalų laiptelį, einantį per priešais esančios sėdynių eilės tašką R), — tokioms dalims kaip „lankstus vielos tinklas“. 3.2.4.2. 1 priedėlio 8.1.2 punkte apibrėžtoje 2 srityje paviršių kreivio spindulys gali būti mažesnis kaip 5 mm, tačiau ne mažesnis kaip 2,5 mm, jei jie išlaiko 2 priedėlyje nurodytą energijos išsisklaidymo bandymą. Be to, tokie paviršiai turi būti apdengti apmušalu, kad galva neturėtų tiesioginio sąlyčio su sėdynės rėmo konstrukcija. 3.2.4.3. Jei pirmiau minėtose srityse yra dalių, padengtų medžiaga, kurios kietumas pagal Šorą, išmatuotas taikant A skalę, yra mažesnis kaip 50, pirmiau minėti reikalavimai, išskyrus susijusius su energijos išsisklaidymo bandymu pagal 2 priedėlio reikalavimus, taikomi tik standžioms dalims. 3.2.5. 1 priedėlio 2 ir 3 dalyse nurodyto bandymo metu ir po jo, sėdynės rėmas ir jos įtvirtinimo įtaisai, reguliavimo ir slankiojimo sistemos ar jų fiksavimo įtaisai neturi sulūžti. Liekamoji deformacija, įskaitant trūkius, leistina, jei ji nedidina sužeidimo įvykus avarijai rizikos ir išlaikoma nustatyta apkrova. 3.2.6. 1 priedėlio 3 dalyje nurodyto bandymo metu fiksavimo sistema turi neatsilaisvinti. 3.2.7. Po bandymų, slankiojimo sistemos, skirtos leisti patekti arba palengvinti patekimą keleiviams, turi išlikti tinkamos naudoti; jas turi būti įmanoma bent vieną kartą atfiksuoti ir paslinkti sėdynę ar sėdynės dalį, kuriai jos yra skirtos. 3.2.8. Bet kokios kitos slankiojimo sistemos, reguliavimo sistemos ir jų fiksavimo sistemos neprivalo išlikti tinkamos naudoti. 3.2.9. Jei sėdynės yra su atramomis galvai, sėdynės atlošo ir jo fiksavimo įtaisų stiprumas laikomas atitinkančiu 2 skyriaus reikalavimus, jei po 4.3.6 punkte nurodyto bandymo, sėdynė ar jos atlošas nesulūžo; priešingu atveju būtina įrodyti, kad sėdynė gali atitikti 2 skyriaus reikalavimus. 3.2.10. Jei (keliavietėse) sėdynėse yra daugiau sėdimų vietų nei atramų galvai, atliekamas 2 skyriuje aprašytas bandymas.