2011R0142 — LT — 19.08.2011 — 001.001

Šis dokumentas yra skirtas tik informacijai, ir institucijos nėra teisiškai atsakingos už jo turinį

►B KOMISIJOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 142/2011 2011 m. vasario 25 d. kuriuo įgyvendinami Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1069/2009, kuriuo nustatomos žmonėms vartoti neskirtų šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių sveikumo taisyklės, ir Tarybos direktyva 97/78/EB dėl tam tikrų mėginių ir priemonių, kuriems netaikomi veterinariniai tikrinimai pasienyje pagal tą direktyvą (Tekstas svarbus EEE) (OL L 054, 26.2.2011, p.1)

iš dalies keičiamas:









▼B

KOMISIJOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 142/2011

2011 m. vasario 25 d.

kuriuo įgyvendinami Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1069/2009, kuriuo nustatomos žmonėms vartoti neskirtų šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių sveikumo taisyklės, ir Tarybos direktyva 97/78/EB dėl tam tikrų mėginių ir priemonių, kuriems netaikomi veterinariniai tikrinimai pasienyje pagal tą direktyvą

(Tekstas svarbus EEE)







EUROPOS KOMISIJA, atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, atsižvelgdama į 2009 m. spalio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą, kuriuo nustatomos žmonėms vartoti neskirtų šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių sveikumo taisyklės ir panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 1774/2002 (Šalutinių gyvūninių produktų reglamentas) ( 1 ), ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį ir 6 straipsnio 1 dalies b punkto ii papunktį bei 6 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą, 6 straipsnio 2 dalies antrą pastraipą, 11 straipsnio 2 dalies b ir c punktus ir 11 straipsnio 2 dalies antrą pastraipą, 15 straipsnio 1 dalies b, d, e, h ir i punktus ir 15 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą, 17 straipsnio 2 dalį ir 18 straipsnio 3 dalį, 19 straipsnio 4 dalies a, b, c punktus ir 19 straipsnio 4 dalies antrą pastraipą, 20 straipsnio 10 ir 11 dalis, 21 straipsnio 5 ir 6 dalis, 22 straipsnio 3 dalį, 23 straipsnio 3 dalį, 27 straipsnio a, b, c ir e–h punktus ir 27 straipsnio antrą pastraipą, 31 straipsnio 2 dalį, 32 straipsnio 3 dalį, 40 straipsnį, 41 straipsnio 3 dalies pirmą ir trečią pastraipas, 42 straipsnį, 43 straipsnio 3 dalį, 45 straipsnio 4 dalį, 47 straipsnio 2 dalį, 48 straipsnio 2 dalį, 48 straipsnio 7 dalies a punktą ir 8 dalies a punktą ir 48 straipsnio 8 dalies antrą pastraipą, atsižvelgdama į 1997 m. gruodžio 18 d. Tarybos direktyvą 97/78/EB, nustatančią principus, reglamentuojančius iš trečiųjų šalių į Bendriją įvežamų produktų veterinarinių patikrinimų organizavimą ( 2 ), ypač į jos 16 straipsnio 3 dalį, kadangi: (1) Reglamente (EB) Nr. 1069/2009 nustatytos gyvūnų ir visuomenės sveikatos taisyklės, susijusios su gyvūninės kilmės šalutiniais produktais ir jų gaminiais. Tame reglamente nustatytos aplinkybės, kurioms esant šalutiniai gyvūniniai produktai turėtų būti naikinami siekiant išvengti pavojaus visuomenės ir gyvūnų sveikatai plitimo. Be to, tame reglamente nurodyta, kokiomis sąlygomis šalutiniai gyvūniniai produktai gali būti naudojami gyvūnams šerti ir įvairiais kitais tikslais, kaip antai kosmetikoje, vaistams ir technine paskirtimi. Juo ūkinės veiklos subjektai taip pat įpareigojami tvarkyti šalutinius gyvūninius produktus įmonėse ir gamyklose, kurios turi būti oficialiai kontroliuojamos. (2) Reglamente (EB) Nr. 1069/2009 nustatyta, kad priimant įgyvendinimo priemones turėtų būti nustatytos išsamios šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių tvarkymo taisyklės, pavyzdžiui, perdirbimo standartai, higienos reikalavimai ir įrodančių dokumentų, kurie turi būti pridedami prie šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių siuntų atsekamumo tikslais, formatas. (3) Šiame reglamente išsamios gyvūninių šalutinių produktų naudojimo ir naikinimo taisyklės turėtų būti nustatytos atsižvelgiant į Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 tikslus, būtent – tvarų gyvūninių medžiagų naudojimą ir aukšto lygio visuomenės ir gyvūnų sveikatos apsaugą Europos Sąjungoje. (4) Reglamentas (EB) Nr. 1069/2009 netaikomas laukinių gyvūnų kūnams arba jų dalims, įtariamiems užsikrėtus ar susirgus pavojingomis žmonėms ar gyvūnams ligomis, išskyrus prekybai sugautus vandens gyvūnus. Be to, jis netaikomas laukinių medžiojamųjų gyvūnų kūnams ar jų dalims, kurie nėra pagal gerą medžioklės praktiką surenkami po nužudymo. Šių medžioklės šalutinių gyvūninių produktų naikinimas turėtų būti atliekamas taip, kad būtų išvengta pavojaus plitimo, atsižvelgiant į konkrečią medžioklės praktiką ir vadovaujantis gerąja medžiotojų aprašyta patirtimi. (5) Reglamentas (EB) Nr. 1069/2009 taikomas šalutiniams gyvūniniams produktams gaminant medžiojamųjų gyvūnų trofėjus. Tokie trofėjai, kaip ir gyvūnų bei gyvūnų dalių preparatai, kuriems daryti naudojami kiti metodai, pavyzdžiui, balzamavimo, turėtų būti preparuojami tokiomis sąlygomis, kuriomis užkertamas kelias pavojaus žmonių ir gyvūnų sveikatai perdavimui. (6) Reglamentas (EB) Nr. 1069/2009 taikomas viešojo maitinimo atliekoms, jeigu jos yra iš tarptautinio transporto, pavyzdžiui, maisto produktų, tiekiamų lėktuvuose skrydžio metu arba laivuose, atvykstančiuose į Europos Sąjungą iš trečiosios šalies, atliekos. Viešojo maitinimo atliekoms minėtas reglamentas taikomas ir tada, jei jos skirtos gyvūnams šerti, perdirbti taikant vieną iš pagal šį reglamentą leidžiamų metodų arba transformuojant į biodujas ar kompostuojant. Reglamentu (EB) Nr. 1069/2009 draudžiama viešojo maitinimo atliekomis šerti ūkinius gyvūnus, išskyrus kailinius gyvūnus. Todėl pagal Reglamentą (EB) Nr. 1069/2009 viešojo maitinimo atliekos gali būti perdirbamos ir atitinkamai naudojamos, jeigu jų gaminiais nėra šeriami tokie gyvūnai. (7) Dėl Sąjungos teisės aktų aiškumo, apibrėžiant gyvūninės kilmės pašarines žaliavas šiame reglamente turėtų būti vartojama pašarinių žaliavų apibrėžtis, pateikta 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 767/2009 dėl pašarų tiekimo rinkai ir naudojimo, iš dalies keičiančiame Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1831/2003 ir panaikinančiame Tarybos direktyvą 79/373/EEB, Komisijos direktyvą 80/511/EEB, Tarybos direktyvas 82/471/EEB, 83/228/EB, 93/74/EEB, 93/113/EB ir 96/25/EB bei Komisijos sprendimą 2004/217/EB ( 3 ). (8) Reglamentu (EB) Nr. 1069/2009 draudžiama ligai imlių rūšių gyvūnų šalutinius gyvūninius produktus ir jų gaminius vežti iš ūkių, įmonių, gamyklų ar teritorijų, kuriose taikomi apribojimai dėl pavojingos užkrečiamos ligos. Siekiant suteikti aukštą gyvūnų sveikatos apsaugos lygį Sąjungoje, Pasaulinės gyvūnų sveikatos organizacijos (toliau – OIE) Sausumos gyvūnų ir vandens gyvūnų sveikatos kodeksuose nustatytas ligų sąrašas turėtų būti nurodytas kaip pavojingų užkrečiamųjų ligų sąrašas, kad būtų galima nustatyti šio draudimo aprėptį. (9) Kadangi 2000 m. gruodžio 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/76/EB dėl atliekų deginimo ( 4 ) nėra taikoma tam tikrų šalutinių gyvūninių produktų deginimui ir deginimui kartu su kitomis medžiagomis, norint išvengti dėl tokių veiksmų kylančio pavojaus sveikatai šiame reglamente reikėtų nustatyti tinkamas taisykles atsižvelgiant ir į galimą poveikį aplinkai. Šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių deginimo ir bendro deginimo likučiai turėtų būti perdirbti arba sunaikinti, laikantis Sąjungos aplinkosaugos teisės aktų, kadangi visų pirma pagal tuos teisės aktus leidžiama naudoti pelenų fosforo junginius trąšoms ir perduoti kremuotų gyvūnų augintinių pelenus savininkams. (10) Gyvūninės kilmės produktai arba jų turintys maisto produktai turėtų būti šalinami sąvartynuose pagal 1999 m. balandžio 26 d. Tarybos direktyvą 1999/31/EB dėl atliekų sąvartynų ( 5 ), jeigu jie buvo perdirbti pagal 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 852/2004 dėl maisto produktų higienos ( 6 ) siekiant sumažinti potencialų pavojų sveikatai. (11) Šalutinių gyvūninių produktų ar jų gaminių naikinimas pasinaudojant nuotekomis turėtų būti draudžiamas, kadangi nuotekoms nėra taikomi reikalavimai, kurie leistų užtikrinti tinkamą pavojaus visuomenės ir gyvūnų sveikatai kontrolę. Reikėtų imtis atitinkamų priemonių siekiant išvengti nepriimtinos rizikos dėl atsitiktinio skystų šalutinių gyvūninių produktų nutekėjimo, pavyzdžiui, valant grindis ir perdirbimui naudojamą įrangą. (12) 2008 m. lapkričio 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2008/98/EB dėl atliekų ir panaikinančioje kai kurias direktyvas ( 7 ) nustatomos tam tikros priemonės aplinkai ir žmonių sveikatai apsaugoti. Tos direktyvos 2 straipsnio 2 dalies b punkte nustatyta, kad tam tikroms medžiagoms ta direktyva netaikoma tokiu mastu, kiek jas reglamentuoja kiti Sąjungos teisės aktai, įskaitant šalutinius gyvūninius produktus, reglamentuojamus 2002 m. spalio 3 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1774/2002, nustatančiu sveikatos taisykles gyvūninės kilmės šalutiniams produktams, neskirtiems vartoti žmonėms ( 8 ), išskyrus tuos, kurie yra skirti sudeginti, šalinti sąvartynuose ar naudoti biodujų ar kompostavimo įmonėse. Tas reglamentas dabar yra panaikintas ir bus pakeistas Reglamentu (EB) Nr. 1069/2009 nuo 2011 m. kovo 4 d. Siekiant Sąjungos teisės aktų derėjimo, procesai, kuriais šalutiniai gyvūniniai produktai ir jų gaminiai transformuojami į biodujas ir kompostuojami, turėtų atitikti šiame reglamente nustatytas sveikatos taisykles ir aplinkosaugos priemones, nustatytas Direktyvoje 2008/98/EB. (13) Valstybės narės kompetentinga institucija turėtų sugebėti leisti naudoti alternatyvius šalutinių gyvūninių produktų transformacijos į biodujas ar kompostavimo parametrus remiantis tinkamumo patvirtinimu pagal suderintą modelį. Tuo atveju turėtų būti įmanoma tiekti irimo atliekas ir kompostą rinkai visoje Europos Sąjungoje. Be to, valstybės narės kompetentinga institucija turėtų galėti leisti naudoti tam tikrus konkrečių į biodujas transformuojamų ar kompostuojamų šalutinių gyvūninių produktų, pavyzdžiui, viešojo maitinimo atliekų ir šių atliekų mišinių su tam tikromis kitomis medžiagomis, parametrus. Kadangi tokie leidimai nėra suteikiami pagal suderintą modelį, irimo atliekos ir kompostas turėtų būti tiekiami rinkai valstybės narės viduje, kur tie parametrai leisti naudoti. (14) Siekiant išvengti maisto produktų užteršimo patogenais, įmonės ar gamyklos, perdirbančios šalutinius gyvūninius produktus, turėtų veikti atskirtoje nuo skerdyklų ar kitų įmonių, kuriose perdirbami maisto produktai, vietoje, visų pirma laikantis 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 853/2004, nustatančio konkrečius gyvūninės kilmės maisto produktų higienos reikalavimus ( 9 ), nebent šalutinių gyvūninių produktų perdirbimas vyktų sąlygomis, kurias patvirtino kompetentinga institucija, kad būtų išvengta pavojaus visuomenės ir gyvūnų sveikatai plitimo į maisto perdirbimo įmones. (15) 2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 999/2001, nustatančiame tam tikrų užkrečiamųjų spongiforminių encefalopatijų prevencijos, kontrolės ir likvidavimo taisykles ( 10 ), valstybės narės įpareigotos vykdyti užkrečiamųjų spongiforminių encefalopatijų (USE) stebėsenos programas. Gyvūnų kūnai, naudojami šerti tam tikrų rūšių gyvūnus, biologinės įvairovės skatinimo tikslais turėtų būti įtraukti į šias stebėsenos programas tiek, kiek reikia užtikrinti, kad šios programos suteiktų pakankamai informacijos dėl USE paplitimo tam tikroje valstybėje narėje. (16) Reglamentu (EB) Nr. 1069/2009 skatinant biologinę įvairovę leidžiama šerti tam tikromis 1 kategorijos medžiagomis nykstančių ar saugomų rūšių maitlesius paukščius ar kitų rūšių gyvūnus, gyvenančius jų natūralioje buveinėje. Toks šėrimas turėtų būti leidžiamas tam tikrų plėšriųjų žinduolių rūšių, nurodytų Tarybos direktyvoje 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos ( 11 ), ir tam tikrų plėšrių paukščių rūšių, nurodytų 2009 m. lapkričio 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2009/147/EB dėl laukinių paukščių apsaugos ( 12 ), atvejais, kad būtų atsižvelgta į šių rūšių gyvūnų natūralios mitybos ypatumus. (17) Reglamente (EB) Nr. 1069/2009 nustatyta šalutinių gyvūninių produktų ar jų gaminių naudojimo ar naikinimo alternatyvių metodų taikymo leidimo suteikimo tvarka. Tokius metodus Komisija gali leisti naudoti gavus Europos maisto saugos tarnybos (toliau – EMST) nuomonę. Siekiant palengvinti EMST paraiškų vertinimą reikėtų nustatyti standartinę formą, pagal kurią pareiškėjams būtų parodytas reikalingų pateikti įrodymų pobūdis. Pagal Sutartis turėtų būti galima pateikti paraiškas dėl alternatyvių metodų oficialiomis Sąjungos kalbomis, kaip nustatyta EEB Tarybos reglamente Nr. 1, nustatančiame kalbas, kurios turi būti vartojamos Europos ekonominėje bendrijoje ( 13 ). (18) Pagal 2005 m. sausio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 183/2005, nustatantį pašarų higienos reikalavimus ( 14 ), pašarų verslo subjektai, išskyrus pirminius gamintojus, turi laikyti ir vežti pašarus pagal tam tikrus higienos reikalavimus. Kadangi pagal šiuos reikalavimus numatyta mažinti ir potencialius pavojus, iš gyvūninių šalutinių produktų pagamintiems kombinuotiems pašarams neturėtų būti taikomi šio reglamento reikalavimai dėl laikymo ir vežimo. (19) Siekiant skatinti mokslą ir mokslinius tyrimus ir užtikrinti geriausią įmanomą šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių panaudojimą žmonių ir gyvūnų ligų diagnostikai, kompetentinga institucija turėtų turėti galimybę nustatyti tokių medžiagų mėginių ėmimo mokslinių tyrimų, mokymo ir diagnostikos tikslais sąlygas. Tačiau šie reikalavimai neturėtų būti nustatyti dėl patogenų, kurių (atveju) specialios taisyklės nustatytos 1992 m. gruodžio 17 d. Tarybos direktyvoje 92/118/EEB, nustatančioje gyvūnų sveikatos ir visuomenės sveikatos reikalavimus, reglamentuojančius produktų, kuriems netaikomi minėti reikalavimai, nustatyti specialiose Bendrijos taisyklėse, nurodytose Direktyvos 89/662/EEB A priedo I dalyje, ir, ligų sukėlėjų atžvilgiu, Direktyvoje 90/425/EEB, prekybą Bendrijoje ir jų importą į Bendriją ( 15 ). (20) Direktyvoje 97/78/EB daroma išimtis dėl šalutinių gyvūninių produktų, kurie skirti parodoms, jeigu jie nėra skirti prekybai, ir šalutinių gyvūninių produktų, kurie skirti atskiriems tyrimams, susijusiems su veterinariniais patikrinimais įvežimo į Sąjungą pasienio kontrolės poste. Toje direktyvoje leidžiama priimti šių išimčių įgyvendinimo priemones. Šiame reglamente turėtų būti nustatytos atitinkamos šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių, skirtų parodoms ir atskiriems tyrimams, importo sąlygos siekiant užtikrinti, kad nebūtų nepriimtino pavojaus visuomenės ar gyvūnų sveikatai plitimo, kai šie produktai įvežami į Sąjungą. Siekiant Sąjungos teisės aktų derėjimo ir teisinio aiškumo ūkio subjektams, šias sąlygas ir Direktyvos 97/78/EB įgyvendinimo priemones reikėtų nustatyti šiame reglamente. (21) Po surinkimo šalutiniai gyvūniniai produktai turėtų būti tvarkomi atitinkamomis sąlygomis, kuriomis užtikrinama, kad nebūtų nepriimtino pavojaus visuomenės ar gyvūnų sveikatai plitimo. Įmonės ar gamyklos, kuriose tam tikros operacijos atliekamos prieš šalutinius gyvūninius produktus pateikiant toliau perdirbti, turėtų būti pastatytos ir veikti taip, kad tokio pavojaus plitimo būtų išvengta. Tai turėtų būti taikoma įmonėms ir gamykloms, kuriose vykdomos operacijos tvarkant šalutinius gyvūninius produktus pagal Sąjungos veterinarijos teisės aktus, išskyrus privačių veterinarijos gydytojų atliekamą šalutinių gyvūninių produktų tvarkymą gydomosios veiklos metu. (22) Pagal Reglamentą (EB) Nr. 1069/2009 verslo subjektai užtikrina, kad šalutiniai gyvūniniai produktai ir jų gaminiai būtų atsekami visais gamybos, naudojimo ir naikinimo grandinės etapais ir taip būtų galima išvengti bereikalingų vidaus rinkos sutrikimų dėl įvykių, susijusių su faktiniais ar potencialiais pavojais visuomenės ar gyvūnų sveikatai. Todėl atsekamumą turėtų užtikrinti ne vien ūkio subjektai, gaminantys, renkantys ar vežantys šalutinius gyvūninius produktus, bet ir ūkio subjektai, kurie naikina šalutinius gyvūninius produktus ar jų gaminius degindami, degindami kartu su kitomis medžiagomis ar šalindami juos į sąvartynus. (23) Talpyklos ir transporto priemonės, kurios naudojamos šalutiniams gyvūniniams produktams ir jų gaminiams vežti, turėtų būti švarios, kad būtų išvengta užteršimo. Kai jos yra skirtos vežti ypatingą medžiagą, pavyzdžiui, skystus šalutinius gyvūninius produktus, kurie nekelia nepriimtino pavojaus sveikatai, ūkio subjektai gali pritaikyti jų priemones užtikrinti, kad būtų išvengta tos medžiagos keliamo užteršimo pavojaus. (24) Valstybėms turėtų būti leidžiama įpareigoti ūkio subjektus naudoti Komisijos sprendimu 2004/292/EB dėl Traces sistemos įvedimo ir iš dalies pakeičiančio Sprendimą 92/486/EEB ( 16 ) įvestą Traces sistemą (toliau – TRACES sistema) siekiant pateikti šalutinių gyvūninių produktų ar jų gaminių siuntų atvežimo į paskirties vietą įrodymus. Siuntų atvežimą alternatyviai turėtų būti galima įrodyti pateikiant ketvirtą prekybos dokumento kopiją, kuri būtų grąžinama gamintojui. Dviejų alternatyvų taikymo patirtis turėtų būti įvertinta po pirmųjų šio reglamento įgyvendinimo metų. (25) Reglamente (EB) Nr. 853/2004 nurodyti tam tikri lydytų riebalų, žuvų taukų ir kiaušinių produktų apdorojimo parametrai, kuriuos naudojant užtikrinama tinkama galimo pavojaus sveikatai kontrolė, kai tokie produktai naudojami kitais tikslais nei vartoti žmonėms. Todėl šie parametrai turėtų būti leidžiami naudoti kaip šalutinių gyvūninių produktų apdorojimo metodų, kurie yra nustatyti šiame reglamente, alternatyva. (26) Priešpienis ir priešpienio produktai turėtų būti gauti iš galvijų bandų, kurios nėra užkrėstos tam tikromis ligomis, kaip nurodyta 1964 m. birželio 26 d. Tarybos direktyvoje 64/432/EEB dėl gyvūnų sveikatos problemų, turinčių įtakos Bendrijos vidaus prekybai galvijais ir kiaulėmis ( 17 ). (27) Nuorodos į 1976 m. liepos 27 d. Tarybos direktyvą Nr. 76/768/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su kosmetikos gaminiais, suderinimo ( 18 ), į 1996 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyvą Nr. 96/22/EB dėl draudimo vartoti gyvulininkystėje tam tikras medžiagas, turinčias hormoninį ar tirostatinį poveikį, bei beta agonistus ( 19 ), į 1996 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyvą Nr. 96/23/EB dėl kai kurių medžiagų ir jų likučių gyvuose gyvūnuose ir gyvūninės kilmės produktuose monitoringo priemonių ( 20 ) turėtų būti atnaujintos, taip turėtų būti atnaujinta sveikatos taisyklėse, taikomose prekybai neperdirbtu mėšlu, esanti nuoroda į 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos direktyvą Nr. 2009/158/EB dėl gyvūnų sveikatos reikalavimų, reglamentuojančių Bendrijos vidaus prekybą naminiais paukščiais ir perinti skirtais kiaušiniais ir jų importą iš trečiųjų šalių ( 21 ). (28) Tam tikros importuotos medžiagos gyvūnų augintinių ėdalui gaminti turėtų būti tvarkomos tokiomis sąlygomis, kurios yra tinkamos šių medžiagų keliamo pavojaus atžvilgiu. Visų pirma, turėtų būti nustatyta, kad tokios medžiagos ir 3 kategorijos medžiagos turi būti saugiai pristatomos į paskirties įmones ar gamyklas, kur jos yra įterpiamos į gyvūnų augintinių maistą. Dėl paskirties įmonių ar gamyklų kompetentingai institucijai turėtų būti leidžiama leisti sandėliuoti importuojamas medžiagas kartu su 3 kategorijos medžiagomis, jeigu jos gali būti atsektos. (29) Pagal Reglamentą (EB) Nr. 1069/2009 nurodomi tam tikri šalutinių gyvūninių produktų gaminiai, kurie gali būti tiekiami rinkai laikantis tam tikrų kitų Sąjungos teisės aktų nustatytų sąlygų. Tuose teisės aktuose taip pat nustatytos šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių, skirtų tokiems šalutinių gyvūninių produktų gaminiams gaminti, importo, surinkimo ir vežimo sąlygos. Tačiau Reglamentas (EB) Nr. 1069/2009 taikomas, kai kituose Sąjungos teisės aktuose nėra nustatyti reikalavimai dėl potencialių pavojų, kuriuos gali kelti tokios žaliavos. Kadangi tokie reikalavimai dėl medžiagų, kurios apdorotos tam tikrais perdirbimo etapais nebuvo nustatyti, kol joms bus pradėti taikyti pateikimo rinkai reikalavimai pagal kitus Sąjungos teisės aktus, tokius reikalavimus reikėtų nustatyti šiame reglamente. Visų pirma, turėtų būti nustatytos tokių medžiagų importo ir tvarkymo Sąjungos viduje laikantis griežtos kontrolės ir dokumentų reikalavimų sąlygos, kad būtų galima išvengti potencialaus šių medžiagų keliamo pavojaus plitimo. (30) Visų pirma, tinkamos sveikatos sąlygos turėtų būti nustatytos šiame reglamente dėl medžiagų, kurios naudojamos vaistams gaminti pagal 2001 m. lapkričio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą Nr. 2001/83/EB dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio žmonėms skirtus vaistus ( 22 ), veterinariniams vaistams gaminti pagal 2001 m. lapkričio 6 d. Nr. 2001/82/EB dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio veterinarinius vaistus ( 23 ), medicinos prietaisams gaminti pagal 1993 m. birželio 14 d. Tarybos direktyvą Nr. 93/42/EEB dėl medicinos prietaisų ( 24 ), in vitro diagnostikos medicinos prietaisams gaminti pagal 1998 m. spalio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą Nr. 98/79/EB dėl in vitro diagnostikos medicinos prietaisų ( 25 ), aktyviems implantuojamiems medicinos prietaisams gaminti pagal 1990 m. birželio 20 d. Tarybos direktyvą Nr. 90/385/EEB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių aktyviuosius implantuojamuosius medicinos prietaisus, suderinimo ( 26 ) ar laboratoriniams reagentams gaminti (gatavi produktai). Jeigu tokių medžiagų keliami pavojai mažinami gryninant, koncentruojant produkte ar dėl sąlygų, kuriomis jie yra tvarkomi ar naikinami, turėtų būti taikomi tik Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 reikalavimai ir šio reglamento reikalavimai dėl atsekamumo. Tokiu atveju reikalavimai, susiję su įvairių kategorijų šalutinių gyvūninių produktų atskyrimu įmonės ar gamyklos, gaminančios gatavus produktus, viduje, neturėtų būti taikomi, kadangi tolesnio medžiagų naudojimo kitais tikslais, ypač jų įterpimo į maistą ar pašarus, galima išvengti ūkio subjektui tinkamai taikant taisykles prižiūrint kompetentingai institucijai. Tokių medžiagų siuntas, kurios turi būti importuojamos į Europos Sąjungą, turėtų tikrinti veterinarijos gydytojai įvežimo vietos pasienio kontrolės poste laikantis Direktyvos 97/78/EB, kad būtų užtikrinta, kad šie produktai atitiktų jų teikimo Sąjungos rinkai reikalavimus. (31) Pagal 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos direktyvą 2009/156/EB dėl gyvūnų sveikatos reikalavimų, reglamentuojančių arklinių šeimos gyvūnų importą iš trečiųjų šalių ir jų judėjimą ( 27 ) būtina pranešti apie tam tikras ligas, kurioms imlūs arklinių šeimos gyvūnai. Kad būtų galima sumažinti šių ligų perdavimo pavojų, arklinių šeimos gyvūnų kraujo produktai, skirti naudoti kitais nei šėrimas tikslais, pavyzdžiui, veterinariniams vaistams skirti kraujo produktai, turėtų būti gauti iš arklinių šeimos gyvūnų, kurie neturi šių ligų klinikinių požymių. (32) Turėtų būti leidžiama tiekti rinkai šviežius kailius ir odas, išskyrus žmonėms vartoti, jeigu jie atitinka gyvūnų sveikatos reikalavimus šviežiai mėsai, nustatytus 2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos direktyvoje 2002/99/EB, nustatančioje gyvūnų sveikatos taisykles, reglamentuojančias žmonėms skirtų gyvūninių produktų gamybą, perdirbimą, paskirstymą ir importą ( 28 ), kadangi šiomis sąlygomis galima atitinkamai sumažinti galimą pavojų sveikatai. (33) Šiame reglamente nustatytos sveikatos taisyklės dėl medžiojamųjų gyvūnų trofėjų ir kitų gyvūnų preparatų gamybos ir tiekimo rinkai, kuriomis pašalinamas potencialus pavojus, turėtų papildyti tam tikrų rūšių laukinių gyvūnų apsaugos taisykles, nustatytas 1996 m. gruodžio 9 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 338/97 dėl laukinės faunos ir floros rūšių apsaugos kontroliuojant jų prekybą ( 29 ), kadangi to reglamento tikslas yra kitoks. Dėl anatominių gyvūnų preparatų ar šalutinių gyvūninių produktų, su kuriais buvo atliekamas, pavyzdžiui, balzamavimas, kurio metu irgi išvengiama potencialių pavojų, gyvūnų sveikatos apribojimai neturėtų būti taikomi, kad tokius preparatus būtų galima lengviau panaudoti, ypač mokymo tikslais. (34) Šalutiniai bitininkystės produktai neturėtų būti užkrėsti tam tikromis ligomis, kurioms bitės yra imlios, išvardytomis 1992 m. liepos 13 d. Tarybos direktyvoje 92/65/EEB, nustatančioje gyvūnų sveikatos reikalavimus, reglamentuojančius prekybą Bendrijoje gyvūnais, sperma, kiaušialąstėmis bei embrionais, kuriems netaikomi gyvūnų sveikatos reikalavimai, nustatyti specialiose Bendrijos taisyklėse, nurodytose Direktyvos 90/425/EEB A priedo I dalyje, bei jų importą į Bendriją ( 30 ). (35) Europos Parlamentas ir Taryba paragino Komisiją nustatyti oleocheminių produktų galutinį gamybos grandinės tašką, nuo kurios jiems nebetaikomi Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 reikalavimai. Toks sprendimas dėl galutinio gamybos grandinės taško turėtų būti priimtas kai tik bus atliktas vertinimas dėl oleocheminių procesų pajėgumo sumažinti potencialų pavojų sveikatai, kurį gali kelti bet kurios kategorijos gyvūniniai riebalai, kurie yra perdirbami. (36) Šiame reglamente nuoroda į 2010 m. kovo 12 d. Komisijos reglamentą (ES) Nr. 206/2010, kuriuo nustatomos trečiųjų šalių, teritorijų arba jų dalių, iš kurių į Europos Sąjungą leidžiama įvežti tam tikrus gyvūnus ir šviežią mėsą, sąrašai ir veterinarijos sertifikatų reikalavimai ( 31 ), turėtų būti daroma, kai iš šių trečiųjų šalių ir kitų teritorijų turėtų būti leidžiama importuoti tam tikrus šalutinius gyvūninius produktus ar jų gaminius, kadangi šių produktų keliamas pavojus yra identiškas tiems pavojams, kurie gali kilti dėl importuojamų gyvų gyvūnų ar šviežios mėsos. (37) Siekiant nustatyti trečiąsias šalis, iš kurių atitinkamų rūšių gyvūniniai šalutiniai produktai gali būti importuojami remiantis panašiais motyvais dėl pavojaus sveikatai ir siekiant užtikrinti Sąjungos teisės aktų derėjimą turėtų būti nurodyti kiti trečiųjų šalių, iš kurių tam tikros gyvūninės medžiagos gali būti importuojamos, sąrašai. Tokie sąrašai buvo nustatyti 2004 m. sausio 6 d. Komisijos sprendime 2004/211/EB, nustatančiame trečiųjų šalių ir jų teritorijos dalių, iš kurių leidžiama importuoti gyvus arklinių šeimos gyvūnus ir arklių rūšių spermą, kiaušialąstes ir embrionus, sąrašą ir iš dalies keičiančiame Sprendimus 93/195/EEB ir 94/63/EB ( 32 ), 2010 m. liepos 2 d. Komisijos reglamente (ES) Nr. 605/2010, kuriuo nustatomos gyvūnų sveikatos, visuomenės sveikatos ir veterinarinio sertifikavimo sąlygos, taikomos įvežant žalią pieną ir pieno gaminius, skirtus vartoti žmonėms ( 33 ), 2006 m. lapkričio 6 d. Komisijos sprendime 2006/766/EB, nustatančiame trečiųjų šalių ir teritorijų, iš kurių leidžiama importuoti dvigeldžius moliuskus, dygiaodžius, gaubtagyvius, jūrų pilvakojus ir žuvininkystės produktus, sąrašus ( 34 ), 2008 m. rugpjūčio 8 d. Komisijos reglamente (EB) Nr. 798/2008, kuriuo nustatomas trečiųjų šalių, teritorijų, zonų ar skyrių, iš kurių galima importuoti į Bendriją ar vežti tranzitu per Bendriją naminius paukščius ir naminių paukščių produktus, sąrašas ir veterinarijos sertifikatų reikalavimai ( 35 ), ir 2009 m. vasario 9 d. Komisijos reglamente (EB) Nr. 119/2009, kuriuo nustatomi trečiųjų šalių ar jų dalių, iš kurių importuojama į Bendriją arba vežama per ją tranzitu laukinių leporidae genties gyvūnų, tam tikrų laukinių sausumos žinduolių ir ūkinių triušių mėsa, sąrašas ir veterinarijos sertifikatų reikalavimai ( 36 ). (38) Kadangi fotografijos pramonės, kuri naudoja tam tikrus šalutinius gyvūninius produktus, pavyzdžiui, galvijų stuburą, atliekos ne tik kelia pavojų visuomenės ir gyvūnų sveikatai, bet ir aplinkai, jos turėtų būti sunaikintos arba eksportuojamos į šalutinių gyvūninių produktų kilmės šalį pagal 2006 m. birželio 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1013/2006 dėl atliekų vežimo ( 37 ). (39) Tam tikrų šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių vežimo tranzitu per Europos Sąjungą tarp Rusijos Federacijos teritorijų taisyklėse turėtų būti nurodytas 2009 m. rugsėjo 28 d. Komisijos sprendime 2009/821/EB sudaryti pasienio kontrolės postų sąrašą, nustatyti tam tikras patikrinimų, kuriuos atlieka Komisijos veterinarijos ekspertai, taisykles ir patvirtinti TRACES veterinarijos padalinius ( 38 ) nustatytas pasienio kontrolės postų sąrašas. Tam tranzitui turėtų būti naudojamas bendras veterinarinis įvežimo dokumentas, nustatytas 2004 m. sausio 22 d. Komisijos reglamente Nr. 136/2004, nustatančiame produktų, importuojamų iš trečiųjų šalių, veterinarinių patikrinimų Bendrijos pasienio veterinarijos postuose tvarką ( 39 ). (40) Šiame reglamente reikėtų nustatyti, kad sveikumo sertifikatai, kurie turi būti pridėti prie šalutinių gyvūninių produktų ar jų gaminių siuntų, įvežimo į Sąjungą punkte, kur atliekami veterinariniai patikrinimai, turėtų būti išduodami pagal sertifikavimo principus, lygiaverčius nustatytiems 1996 m. gruodžio 17 d. Tarybos direktyvoje 96/93/EB dėl gyvūnų ir gyvūninės kilmės produktų sertifikavimo ( 40 ). (41) Siekiant Sąjungos teisės aktų nuoseklumo oficialūs visos šalutinių gyvūninių ir jų gaminių grandinės patikrinimai atliekami pagal bendruosius oficialios kontrolės principus, nustatytus 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 882/2004 dėl oficialios kontrolės, kuri atliekama siekiant užtikrinti, kad būtų įvertinama, ar laikomasi pašarus ir maistą reglamentuojančių teisės aktų, gyvūnų sveikatos ir gerovės taisyklių ( 41 ). (42) Todėl šiame reglamente reikia nustatyti Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 įgyvendinimo priemones. (43) Reglamentu (EB) Nr. 1069/2009 panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 1774/2002 nuo 2011 m. kovo 4 d. (44) Priėmus Reglamentą (EB) Nr. 1774/2002 priimti tam tikri įgyvendinantys teisės aktai, t. y. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 811/2003 dėl draudimo šerti žuvis tos pačios rūšies perdirbtomis žuvimis, gyvūninės kilmės atliekų laidojimo ir deginimo ( 42 ), Komisijos sprendimas 2003/322/EB dėl tam tikrų maitlesių paukščių šėrimo tam tikromis 1 kategorijos medžiagomis ( 43 ), Komisijos sprendimas 2003/324/EB dėl nukrypimo nuo tam tikro tos pačios rūšies kailinių gyvūnų perdirbimo draudimo ( 44 ), Komisijos reglamentai (EB) Nr. 79/2005 dėl pieno ir pieno pagrindo produktų ( 45 ), (EB) Nr. 92/2005 dėl šalinimo ar naudojimo būdų ( 46 ), (EB) Nr. 181/2006 dėl organinių trąšų ir dirvožemį gerinančių medžiagų, išskyrus mėšlą ( 47 ), (EB) Nr. 1192/2006 dėl patvirtintų įmonių sąrašo ( 48 ) ir (EB) Nr. 2007/2006 dėl tam tikrų 3 kategorijos tarpinių produktų importo ir tranzito ( 49 ). (45) Be to, priimtos tam tikros pereinamojo laikotarpio priemonės, visų pirma Komisijos reglamentas (EB) Nr. 878/2004 dėl tam tikrų 1 ir 2 kategorijų medžiagų importo ir tvarkymo ( 50 ), Komisijos sprendimas 2004/407/EB dėl tam tikrų medžiagų fotoželatinui gaminti importo ( 51 ) ir Komisijos reglamentas (EB) Nr. 197/2006 dėl buvusių maisto produktų tvarkymo ir šalinimo ( 52 ), siekiant nustatyti rizikai proporcingas priemones tam tikrais specialiais šalutinių gyvūninių produktų naudojimo atvejais. (46) Siekiant toliau supaprastinti Sąjungos šalutinių gyvūninių produktų taisykles, kaip to prašė pirmininkaujanti Tarybai šalis Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 priėmimo metu, šios įgyvendinimo ir pereinamojo laikotarpio priemonės buvo persvarstytos. Jos turėtų būti panaikintos ir pakeistos, jei būtina, šiuo reglamentu, kad būtų galima turėti suderintą šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių teisinio reglamentavimo sistemą. (47) Reglamentas (EB) Nr. 1069/2009 taikomas nuo 2011 m. kovo 4 d. ir atitinkamai šis reglamentas turėtų būti taikomas nuo tos datos. Be to, reikia nustatyti pereinamąjį laikotarpį, kad suinteresuotosioms šalims būtų suteikta laiko prisitaikyti prie šiuo reglamentu nustatytų naujų taisyklių ir tiekti rinkai produktus, kurie buvo pagaminti pagal Sąjungos sveikatos taisykles, taikytas iki tos datos, ir leisti toliau importuoti, kol bus pradėti taikyti šios reglamento reikalavimai. (48) Kol bus pasiektas suderinimas, tam tikrų Reglamente (EB) Nr. 878/2004 nurodytų produktų tiekimas rinkai ir eksportas turėtų būti tęsiamas pagal nacionalines priemones, kadangi su ribotu naudojamų medžiagų kiekiu susijęs pavojus gali būti reguliuojamas nacionaliniu lygmeniu. Kol bus priimtos priemonės dėl tam tikrų gyvūninės kilmės produktų riboto kiekio surinkimo iš mažmeninio sektoriaus ir sunaikinimo remiantis būsimais įrodymais, kompetentinga institucija turėtų turėti galimybę leisti rinkti ir naikinti tokius produktus kitomis priemonėmis, jeigu būtų užtikrinta lygiavertė visuomenės ir gyvūnų sveikatos apsauga. (49) Atsižvelgiant į Europos Parlamento prašymą, pareikštą pritariant Reglamentui (EB) Nr. 1069/2009 per pirmą svarstymą, ir atsižvelgiant į konkrečius Parlamento pasiūlymus dėl tam tikrų techninių klausimų sprendimo, šio reglamento projektas 2010 m. rugsėjo 27 d. buvo pateiktas Parlamento Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komitetui pasikeisti nuomonėmis. (50) Šiame reglamente numatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę, kadangi: PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:







I

SKYRIUS

BENDROSIOS NUOSTATOS

1 straipsnis

Dalykas ir taikymo sritis

Šiuo reglamentu nustatomos įgyvendinimo priemonės:

a) gyvūnų ir visuomenės sveikatos taisyklių, taikomų šalutiniams gyvūniniams produktams ir jų gaminiams, nustatytų Reglamente (EB) Nr. 1069/2009;

b) tam tikrų mėginių ir priemonių veterinarinių tikrinimų pasienio kontrolės postuose išimčių, kaip nustatyta Direktyvos 97/78/EB 16 straipsnio 1 dalies e ir f punktuose.

2 straipsnis

Sąvokų apibrėžtys

Šiame reglamente taikomos I priede pateikiamos sąvokų apibrėžtys.

3 straipsnis

Tam tikrų šalutinių gyvūninių produktų gaminių galutinis gamybos grandinės taškas

Šie šalutinių gyvūninių produktų gaminiai gali būti tiekiami rinkai, išskyrus importą, be apribojimų, kaip nustatyta Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 5 straipsnio 2 dalyje:

a) biodyzelinas, atitinkantis šalutinių gyvūninių produktų gaminių naikinimo ir naudojimo reikalavimus, nustatytus IV priedo IV skyriaus 3 skirsnio 2 punkto b papunktyje;

b) perdirbtas gyvūnų augintinių ėdalas, atitinkantis specialiuosius perdirbto gyvūnų augintinių ėdalo reikalavimus, nustatytus XIII priedo II skyriaus 7 punkto a papunktyje;

c) šunų kramtalai, atitinkantys specialiuosius šunų kramtalų reikalavimus, nustatytus XIII priedo II skyriaus 7 punkto b papunktyje;

d) kanopinių kailiai ir odos, kurie atitinka XIII priedo V skyriaus C punkte nustatytus specialiuosius reikalavimus dėl šių produktų galutinio gamybos grandinės taško;

e) vilna ir plaukai, kurie atitinka XIII priedo VII skyriaus B punkte nustatytus specialiuosius reikalavimus dėl šių produktų galutinio gamybos grandinės taško;

f) plunksnos ir pūkai, kurie atitinka XIII priedo VII skyriaus C punkte nustatytus specialiuosius reikalavimus dėl šių produktų galutinio gamybos grandinės taško;

▼M1

g) kailiai, atitinkantys specialiuosius to produkto grandinės pabaigos reikalavimus, nustatytus XIII priedo VIII skyriuje;

h) žuvų taukai vaistams gaminti, atitinkantys specialiuosius to produkto gamybos grandinės pabaigos reikalavimus, nustatytus XIII priedo XIII skyriuje;

i) dyzelinas ir degalai, atitinkantys produktams, gautiems daugiapakopio katalitinio proceso metu gaminant atsinaujinančius degalus, taikomus specialiuosius reikalavimus, nustatytus IV priedo IV skyriaus 3 skirsnio 2 punkto c papunktyje.

▼B

4 straipsnis

Pavojingos užkrečiamosios ligos

Ligos, išvardytos OIE Sausumos gyvūnų sveikatos kodekso 1.2.3 straipsnyje (2010 m. leidime) ir Vandens gyvūnų sveikatos kodekso 1.3 straipsnyje (2010 leidime) laikomos pavojingomis užkrečiamosiomis ligomis bendrų gyvūnų sveikatos apribojimų taikymo tikslais, kaip nustatyta Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 6 straipsnio 1 dalies b punkto ii papunktyje.







II

SKYRIUS

ŠALUTINIŲ GYVŪNINIŲ PRODUKTŲ IR JŲ GAMINIŲ NAIKINIMAS IR NAUDOJIMAS

5 straipsnis

Šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių naudojimo apribojimai

1. Ūkio subjektai II priedo I skyriuje nurodytose valstybėse narėse turi atitikti kailinių gyvūnų šėrimo tam tikromis medžiagomis, gautomis iš tos pačios rūšies gyvūnų kūnų ar jų dalių, tame pačiame skyriuje nustatytus reikalavimus.

2. Ūkio subjektai turi atitikti ūkinių gyvūnų šėrimo žolėmis iš ganyklų, kurios buvo tręšiamos tam tikromis organinėmis trąšomis ar dirvožemį gerinančiomis medžiagomis, apribojimus, nustatytus II priedo II skyriuje.

6 straipsnis

Naikinimas deginant ir deginant kartu su kitomis medžiagomis

1. Kompetentinga institucija užtikrina, kad šalutiniai gyvūniniai produktai ir jų gaminiai gali būti deginami arba deginami kartu su kitomis medžiagomis tik:

a) deginimo įmonėse ir bendro deginimo įmonėse, kurių veiklai suteiktas leidimas pagal Direktyvą 2000/76/EB; arba

b) jei tai įmonės, kurioms pagal Direktyvą 2000/76/EB nereikia leidimo – deginimo ir bendro deginimo įmonėse, kurias patvirtino kompetentinga institucija atlikti naikinimą deginant, šalinant ar perdirbant šalutinius gyvūninius produktus ar jų gaminius, jei jie yra atliekos, deginant kartu su kitomis medžiagomis, laikantis Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 24 straipsnio 1 dalies b ar c punktų.

2. Kompetentinga institucija patvirtina deginimo ir bendro deginimo įmones, nurodytas 1 dalies b punkte, laikantis Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 24 straipsnio b ar c punktų, jeigu jos atitinka III priede nustatytus reikalavimus.

3. Deginimo ir bendro deginimo įmonių operatoriai turi atitikti bendruosius deginimo ir bendro deginimo reikalavimus, nustatytus III priedo I skyriuje.

4. Didelio pajėgumo deginimo ir bendro deginimo įmonių operatoriai turi atitikti III priedo II skyriuje nustatytus reikalavimus.

5. Nedidelio pajėgumo deginimo ir bendro deginimo įmonių operatoriai turi atitikti III priedo III skyriuje nustatytus reikalavimus.

7 straipsnis

Tam tikrų 1 ir 3 kategorijų medžiagų šalinimas sąvartynuose

Nukrypdama nuo Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 12 straipsnio ir 14 straipsnio c punkto, kompetentinga institucija gali leisti šalinti šias 1 ir 3 kategorijų medžiagas registruotuose sąvartynuose:

a) importuojamą gyvūnų augintinių ėdalą ar gyvūnų augintinių ėdalą, pagamintą iš importuotų medžiagų, iš 1 kategorijos medžiagų, nurodytų Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 8 straipsnio c punkte;

b) 3 kategorijos medžiagas, nurodytas Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 10 straipsnio f ir g punktuose, jeigu: i) tokios medžiagos nesilietė su nei vienu iš šalutinių gyvūninių produktų, nurodytų to reglamento 8 ir 9 straipsniuose ir 10 straipsnio a–e ir h–p punktuose; ii) tuo metu, kai skirtos naikinti, medžiagos: — nurodytos to reglamento 10 straipsnio f punkte buvo perdirbtos, kaip apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 852/2004 2 straipsnio 1 dalies m punkte; — nurodytos to reglamento 10 straipsnio g punkte buvo perdirbtos pagal X priedo II skyrių arba pagal XIII priedo II skyriuje nustatytus specialiuosius gyvūnų augintinių ėdalo reikalavimus; ir iii) tokių medžiagų šalinimas nekelia pavojaus visuomenės ar gyvūnų sveikatai.

8 straipsnis

Perdirbimo gamyklų ir kitų įmonių reikalavimai

1. Ūkio subjektai užtikrina, kad jų kontroliuojamos perdirbimo gamyklos ir kitos įmonės atitiktų šiuos IV priedo I skirsnyje nustatytus reikalavimus:

a) 1 skirsnyje nustatytus bendruosius perdirbimo reikalavimus;

b) 2 skirsnyje nustatytus nuotekų apdorojimo reikalavimus;

c) 3 skirsnyje nustatytus 1 ir 2 kategorijos medžiagų specialiuosius perdirbimo reikalavimus;

d) 4 skirsnyje nustatytus 3 kategorijos medžiagų specialiuosius perdirbimo reikalavimus.

2. Kompetentinga institucija patvirtina perdirbimo gamyklas ir kitas įmones tik, jei jos atitinka IV priedo I skyriuje nustatytas sąlygas.

9 straipsnis

Perdirbimo gamyklų ir kitų įmonių higienos ir perdirbimo reikalavimai

Ūkio subjektai užtikrina, kad jų kontroliuojamos perdirbimo ir kitos įmonės atitiktų šiuos IV priede nustatytus reikalavimus:

a) II skyriuje nustatytus higienos ir perdirbimo reikalavimus;

b) standartinius perdirbimo metodus, nustatytus III skyriuje, jeigu tokie metodai naudojami įmonėje ar gamykloje;

c) alternatyvius perdirbimo metodus, nustatytus IV skyriuje, jeigu tokie metodai naudojami įmonėje ar gamykloje.

10 straipsnis

Šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių transformavimo į biodujas ir kompostavimo reikalavimai

1. Ūkio subjektai užtikrina, kad jų kontroliuojamos įmonės ir gamyklos atitiktų šiuos šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių transformavimo į biodujas ar kompostavimo reikalavimus, nustatytus V priede:

a) biodujų ir kompostavimo įmonėms taikomus I skyriuje nustatytus reikalavimus;

b) biodujų ir kompostavimo įmonėms taikomus II skyriuje nustatytus higienos reikalavimus;

c) III skyriaus 1 skirsnyje nustatytus standartinius transformacijos parametrus;

d) irimo atliekų ir komposto standartus, nustatytus III skyriaus 3 skirsnyje.

2. Kompetentinga institucija patvirtina biodujų ir kompostavimo įmones tik, jei jos atitinka V priede nustatytus reikalavimus.

3. Kompetentinga institucija gali leisti naudoti alternatyvius transformacijos parametrus biodujų ir kompostavimo įmonėms laikantis V priedo III skyriaus 2 skirsnyje nustatytus reikalavimus.







III

SKYRIUS

NUOSTATOS, LEIDŽIANČIOS NUKRYPTI NUO TAM TIKRŲ REGLAMENTO (EB) Nr. 1069/2009 NUOSTATŲ

11 straipsnis

Specialios taisyklės dėl mokslinių tyrimų ir diagnostinių mėginių

1. Kompetentinga institucija gali leisti vežti, naudoti ir naikinti mokslinių tyrimų ir diagnostinius mėginius sąlygomis, kuriomis užtikrinama pavojaus visuomenės ir gyvūnų sveikatai kontrolė.

Kompetentinga institucija visų pirma užtikrina, kad ūkio subjektai atitiktų VI priedo I skyriaus reikalavimus.

2. Ūkio subjektai turi atitikti specialias taisykles dėl mokslinių tyrimų ir diagnostinių mėginių, nustatytas VI priedo I skyriuje.

3. Ūkio subjektai gali išsiųsti mokslinių tyrimų ir diagnostinius mėginius, sudarytus iš šių šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių, į kitą valstybę narę neinformuodami kilmės valstybės narės kompetentingos institucijos pagal Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 48 straipsnio 1 dalį ir neinformuodami paskirties valstybės narės kompetentingos institucijos per TRACES sistemą ir be jos sutikimo priimti siuntą pagal to reglamento 48 straipsnio 1 ir 3 dalis:

a) 1 ir 2 kategorijų medžiagų ir mėsos ir kaulų miltų ar gyvūninių riebalų, gautų iš 1 ir 2 kategorijos medžiagų;

b) perdirbtų gyvūninių baltymų.

12 straipsnis

Specialios taisyklės dėl prekybos pavyzdžių ir demonstravimo priemonių

1. Kompetentinga institucija gali leisti vežti, naudoti ir naikinti prekybos pavyzdžius ir demonstravimo priemones sąlygomis, kuriomis užtikrinama pavojaus visuomenės ir gyvūnų sveikatai kontrolė.

Kompetentinga institucija visų pirma užtikrina, kad ūkio subjektai atitiktų VI priedo I skyriaus 1 skirsnio 2, 3 ir 4 punktų reikalavimus.

2. Ūkio subjektai turi atitikti specialias taisykles dėl prekybos pavyzdžių ir demonstravimo priemonių, nustatytas VI priedo I skyriaus 2 skirsnyje.

3. Ūkio subjektai gali išsiųsti prekybos pavyzdžius, sudarytus iš šių šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių, į kitą valstybę narę neinformuodami kilmės valstybės narės kompetentingos institucijos pagal Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 48 straipsnio 1 dalį ir neinformuodami paskirties valstybės narės kompetentingos institucijos per TRACES sistemą ir be jos sutikimo priimti siuntą pagal to reglamento 48 straipsnio 1 ir 3 dalis:

a) 1 ir 2 kategorijų medžiagų ir mėsos ir kaulų miltų ar gyvūninių riebalų, gautų iš 1 ir 2 kategorijos medžiagų;

b) perdirbtų gyvūninių baltymų.

13 straipsnis

Specialios šėrimo taisyklės

1. Ūkio subjektai, laikydamiesi bendrųjų reikalavimų, nustatytų VI priedo II skyriaus 1 skirsnyje ir visų kitų sąlygų, kurias gali nustatyti kompetentinga institucija, 2 kategorijos medžiagomis, jeigu jos yra gautos iš gyvūnų, kurie nebuvo užmušti ar nenugaišo dėl užkrečiamų žmonėms ar gyvūnams ligų arba įtariamų tokių ligų, gali šerti šiuos gyvūnus:

a) zoologijos sodų gyvūnus;

b) kailinius gyvūnus;

c) pripažintų šunų veisyklų ar skalikų rujų šunis;

d) prieglaudose laikomus šunis ir kates;

e) lervas ir kirminus, naudojamus žvejybos masalui.

2. Ūkio subjektai, laikydamiesi VI priedo II skyriaus 1 skirsnyje nustatytų bendrųjų reikalavimų ir kitų sąlygų, kurias gali nustatyti kompetentinga institucija 3 kategorijos medžiagomis gali šerti šiuos gyvūnus:

a) zoologijos sodų gyvūnus;

b) kailinius gyvūnus;

c) pripažintų šunų veisyklų ar skalikų rujų šunis;

d) prieglaudose laikomus šunis ir kates;

e) lervas ir kirminus, naudojamus žvejybos masalui.

14 straipsnis

Tam tikrų rūšių gyvūnų šėrimas šėryklose ir už jų ribų ir zoologijos soduose

1. Kompetentinga institucija gali leisti naudoti 1 kategorijos medžiagas, sudarytas iš nugaišusių gyvūnų kūnų ar jų dalių, kuriuose yra nurodytų pavojingų medžiagų, šeriant:

a) nykstančių ar saugomų rūšių maitlesius paukščius ir kitų rūšių gyvenančius natūralioje buveinėje gyvūnus šėryklose, skatinant biologinę įvairovę, laikantis VI priedo II skyriaus 2 skirsnyje nustatytų sąlygų;

b) už šėryklų ribų – jei tinka, prieš surenkant nugaišusius gyvūnus, laukinius gyvūnus, nurodytus VI priedo II skyriaus 2 skirsnio 1 punkto a papunktyje, laikantis to skyriaus 3 skirsnyje nustatytų sąlygų.

2. Kompetentinga institucija gali leisti naudoti 1 kategorijos medžiagas, sudarytas iš nugaišusių gyvūnų kūnų ar jų dalių, turinčių nurodytų pavojingų medžiagų, ir naudoti iš zoologijos sodų gyvūnų gautas medžiagas zoologijos sodų gyvūnams šerti laikantis VI priedo II skyriaus 4 skirsnyje nustatytų sąlygų.

15 straipsnis

Specialios rinkimo ir naikinimo taisyklės

Jeigu kompetentinga institucija leidžia šalutinius gyvūninius produktus naikinti nukrypstant nuo Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 19 straipsnio 1 dalies a, b, c ir e punktų, toks naikinimas gali vykti laikantis šių specialiųjų VI priedo III skyriuje nustatytų taisyklių:

a) 1 skirsnyje nustatytų specialiųjų šalutinių gyvūninių produktų naikinimo taisyklių;

b) 2 skirsnyje nustatytų šalutinių gyvūninių produktų deginimo ir laidojimo atokiose vietose taisyklių;

c) 3 skirsnyje nustatytų bičių ir bitininkystės šalutinių produktų deginimo ir laidojimo atokiose vietose taisyklių.







IV

SKYRIUS

LEIDIMAS TAIKYTI ALTERNATYVIUS METODUS

16 straipsnis

Standartinė leidimo taikyti alternatyvius metodus paraiškų forma

1. Paraiškas dėl leidimo taikyti alternatyvius šalutinių gyvūninių produktų ar jų gaminių naudojimo ar naikinimo metodus, kaip nurodyta Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 20 straipsnio 1 dalyje, valstybės narės ar suinteresuotosios šalys turi pateikti pagal VII priede nustatytos standartinės leidimo taikyti alternatyvius metodus paraiškų formos reikalavimus.

2. Valstybės narės paskiria nacionalinius kontaktinius centrus informacijai teikti kompetentingai institucijai, atsakingai už paraiškų leisti taikyti alternatyvius šalutinių gyvūninių produktų naudojimo ar naikinimo metodus vertinimą.

3. Komisija paskelbia nacionalinių kontaktinių centrų sąrašą savo interneto svetainėje.







V

SKYRIUS

SURINKIMAS, VEŽIMAS, IDENTIFIKAVIMAS IR ATSEKAMUMAS

17 straipsnis

Reikalavimai dėl šalutinių gyvūninių produktų prekybos dokumentų ir sveikumo sertifikatų, identifikavimo, rinkimo, vežimo ir atsekamumo

1. Ūkio subjektai užtikrina, kad šalutiniai gyvūniniai produktai ir jų gaminiai:

a) atitinka VIII priedo I ir II skyriuose nustatytus rinkimo, vežimo ir identifikavimo reikalavimus;

b) vežami su pridedamais prekybos dokumentais ar sveikumo sertifikatais pagal VIII priedo III skyriuje nustatytus reikalavimus.

2. Ūkio subjektai, siunčiantys, vežantys ar gaunantys šalutinius gyvūninius produktus ar jų gaminius saugo siuntų įrašus ir susijusius prekybos dokumentus ar sveikumo sertifikatus pagal VIII priedo IV skyriuje nustatytus reikalavimus.

3. Ūkio subjektai turi atitikti tam tikrų šalutinių gyvūninių produktų gaminių žymėjimo reikalavimus, nustatytus VIII priedo V skyriuje.







VI

SKYRIUS

ĮMONIŲ IR GAMYKLŲ REGISTRAVIMAS IR TVIRTINIMAS

18 straipsnis

Reikalavimai dėl vienos ar daugiau įmonių ir gamyklų, tvarkančių šalutinius gyvūninius produktus toje pačioje vietoje, patvirtinimo

Kompetentinga institucija gali suteikti patvirtinimą kelioms įmonėms ar gamykloms, tvarkančioms šalutinius gyvūninius produktus toje pačioje vietoje, jeigu pavojaus visuomenės ir gyvūnų sveikatai perdavimas iš vienos įmonės į kitą yra neįmanomas dėl jų išdėstymo ir šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių tvarkymo įmonių ar gamyklų viduje.

19 straipsnis

Reikalavimai dėl tam tikrų patvirtintų šalutinius gyvūninius produktus tvarkančių įmonių ir gamyklų

Ūkio subjektai užtikrina, kad jų kontroliuojamos įmonės ir gamyklos, patvirtintos kompetentingos institucijos, atitiktų šiuos IX priedo skyrių reikalavimus, kai jos vykdo vienos ar kelių rūšių veiklą, nurodytą Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 24 straipsnio 1 dalyje:

a) I skyriaus, kai jos gamina gyvūnų augintinių ėdalą, kaip nurodyta to reglamento 24 straipsnio 1 dalies e punkte;

b) II skyriaus, kai jos saugo šalutinius gyvūninius produktus, kaip nurodyta to reglamento 24 straipsnio 1 dalies i punkte ir kai jos tvarko šalutinius gyvūninius produktus po jų surinkimo, atlikdamos to reglamento 24 straipsnio 1 dalies h punkte nurodytas operacijas: i) rūšiuojant; ii) pjaustant; iii) atšaldant; iv) užšaldant; v) sūdant; vi) konservuojant kitais būdais; vii) lupant kailius ir odas ar šalinant nurodytą pavojingą medžiagą; viii) operacijas, susijusias su šalutinių gyvūninių produktų tvarkymu, kurios atliekamos laikantis įpareigojimų pagal Sąjungos veterinarijos teisės aktus; ix) šalutinių gyvūninių produktų, skirtų transformuoti į biodujas ir (arba) kompostuoti, higieninį tvarkymą ir (arba) pasterizavimą iki tokios transformacijos ar kompostavimo kitoje įmonėje ar gamykloje pagal V priedą; x) sijojant;

c) III skyriaus, kai jos saugo šalutinių gyvūninių produktų gaminius tam tikrais numatytais tikslais, kaip nurodyta to reglamento 24 straipsnio 1 dalies j punkte.

20 straipsnis

Reikalavimai dėl tam tikrų registruotų įmonių ir gamyklų, tvarkančių šalutinius gyvūninius produktus ir jų gaminius

1. Registruotų įmonių ar gamyklų operatoriai ar kiti registruoti ūkio subjektai tvarko šalutinius gyvūninius produktus ir jų gaminius IX priedo IV skyriuje nustatytomis sąlygomis.

2. Registruoti ūkio subjektai, vežantys šalutinius gyvūninius produktus ar jų gaminius, išskyrus vežimą tarp to paties ūkio subjekto patalpų, visų pirma turi atitikti IX priedo IV skyriaus 2 punkte nustatytas sąlygas.

3. 1 ir 2 dalys netaikomos:

a) patvirtintiems ūkio subjektams, kurie veža šalutinius gyvūninius produktus ar jų gaminius, atlikdami tai kaip pagalbinę veiklą;

b) ūkio subjektams, kurie buvo registruoti transporto veiklai pagal Reglamentą (EB) Nr. 183/2005.

4. Kompetentinga institucija gali atleisti šiuos ūkio subjektus nuo Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 23 straipsnio 1 dalies a punkte nurodytos pareigos pranešti:

a) ūkio subjektus, tvarkančius ar gaminančius medžiojamųjų gyvūnų trofėjus ar kitus preparatus, nurodytus XIII priedo VI skyriuje, privačiais ar nekomerciniais tikslais;

b) ūkio subjektus, tvarkančius ar naikinančius mokslinių tyrimų ir diagnostinius mėginius mokymo tikslais.







VII

SKYRIUS

PATEIKIMAS RINKAI

21 straipsnis

Ūkiniams gyvūnams, išskyrus kailinius, šerti skirtų šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių perdirbimas ir tiekimas rinkai ir tiekimas rinkai

1. Ūkio subjektai turi atitikti ūkiniams gyvūnams, išskyrus kailinius, šerti skirtų šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių tiekimo rinkai, išskyrus importą, reikalavimus, kaip nustatyta Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 31 straipsnio 2 dalyje, nustatytus X priede:

a) I skyriuje nustatytus bendruosius perdirbimo ir tiekimo rinkai reikalavimus;

b) II skyriuje nustatytus specialiuosius perdirbtų gyvūninių baltymų ir kitų šalutinių gyvūninių produktų gaminių reikalavimus;

c) III skyriuje nustatytus tam tikrų žuvų pašarų ir žvejybos masalo reikalavimus.

2. Kompetentinga institucija gali leisti tiekti rinkai, išskyrus importą, pieną, pieno pagrindo produktus ir pieno gaminius, priskirtus 3 kategorijos medžiagoms pagal Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 10 straipsnio e, f ir h punktus, ir kurie nebuvo perdirbti pagal X priedo II skyriaus 4 skirsnio I dalyje nustatytus bendruosius reikalavimus, jeigu šios medžiagos atitinka to skirsnio II dalyje nustatytus reikalavimus dėl nukrypti leidžiančios nuostatos – tiekti rinkai pieną, perdirbtą pagal nacionalinius standartus.

22 straipsnis

Organinių trąšų ir dirvožemį gerinančių medžiagų tiekimas rinkai ir naudojimas

1. Ūkio subjektai turi atitikti organinių trąšų ir dirvožemį gerinančių medžiagų tiekimo rinkai, išskyrus importą, ir jų naudojimo, ypač beriant į dirvą, XI priede nustatytus reikalavimus, kaip nustatyta Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 15 straipsnio 1 dalies i punkte ir 32 straipsnio 1 dalyje.

2. Tiekiant laukinių jūros paukščių guaną rinkai, įskaitant importą, netaikomi jokie gyvūnų sveikatos reikalavimai.

3. Valstybės narės, kurioje organinės trąšos ar dirvožemį gerinanti medžiaga, pagaminta iš mėsos ir kaulų miltų, gautų iš 2 kategorijos medžiagų ar perdirbtų gyvūninių baltymų, numatoma berti į dirvą, kompetentinga institucija leidžia naudoti vieną ar daugiau komponentų, kurie turi būti maišomi su šiomis medžiagomis laikantis Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 32 straipsnio 1 dalies d punkto reikalavimų, pagal to reglamento XI priedo II skyriaus 1 skirsnio 3 punkte nustatytus kriterijus.

4. Nukrypstant nuo Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 48 straipsnio 1 dalies, kilmės ir paskirties valstybių narių kompetentingos institucijos gali leisti išsiųsti mėšlą iš vieno šių valstybių narių pasienio regiono ūkio į kitą jų pasienio regiono ūkį, jeigu laikomasi tinkamų galimo pavojaus visuomenės ar gyvūnų sveikatai kontrolės sąlygų, pavyzdžiui, reikalavimo atitinkamam ūkio subjektui saugoti įrašus, kurios nustatomos dvišaliame susitarime.

5. Kaip nurodyta Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 30 straipsnio 1 dalyje, valstybių narių kompetentingos institucijos skatina, jei būtina, nacionalinių gerosios žemės ūkio patirties beriant į dirvą organines trąšas ir dirvožemį gerinančias medžiagas gairių rengimą, platinimą ir naudojimą.

23 straipsnis

Tarpiniai produktai

1. Į Sąjungą importuojami ar tranzitu per ją gabenami tarpiniai produktai turi atitikti XII priede nurodytas galimo pavojaus visuomenės ir gyvūnų sveikatai kontrolės sąlygas.

2. Tarpiniai produktai, vežami į XII priedo 3 punkte nurodytą įmonę ar gamyklą, gali būti tvarkomi be Reglamente (EB) Nr. 1069/2009 ir šiame reglamente nustatytų apribojimų, jeigu:

a) įmonė ar gamykla turi tinkamas patalpas tarpiniams produktams gauti, kurios užkerta kelią užkrečiamų žmonėms ar gyvūnams ligų plitimui;

b) tarpiniai produktai nekelia jokio užkrečiamų žmonėms ar gyvūnams ligų plitimo pavojaus dėl jų išgryninimo ar kitokio tarpiniame produkte esančių šalutinių gyvūninių produktų apdorojimo, dėl šalutinių gyvūninių produktų koncentracijos tarpiniame produkte ar dėl tinkamų biologinio saugumo priemonių tvarkant tarpinius produktus;

c) įmonė ar gamykla saugo įrašus dėl gautų medžiagų kiekio, jų kategorijos, jei taikoma, ir dėl įmonės, gamyklos ar ūkio subjekto, kuriam ji patiekė savo produktus; ir

d) nepanaudoti tarpiniai produktai ar kitos perteklinės medžiagos iš įmonės ar gamyklos, pavyzdžiui, produktai, kurių galiojimo laikas pasibaigęs, naikinami pagal Reglamentą (EB) Nr. 1069/2009.

3. Tarpinių produktų paskirties įmonės ar gamyklos operatorius ar savininkas ar jo atstovas naudoja ir (arba) išsiunčia tarpinius produktus tik toliau maišyti, dengti danga, surinkti, pakuoti ar ženklinti.

24 straipsnis

Gyvūnų augintinių ėdalas ir kiti išvestiniai produktai

1. Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 8 straipsnio a, b, d ir e punktuose nurodytas 1 kategorijos medžiagas draudžiama naudoti gaminiams, kurie yra skirti žmonių ar gyvūnų maistui ar jiems vartoti, išskyrus to reglamento 33 ir 36 straipsniuose nurodytus šalutinių gyvūninių produktų gaminius, gaminti.

2. Jeigu šalutinis gyvūninis produktas ar jo gaminys gali būti naudojamas ūkiniams gyvūnams šerti ir kitais Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 36 straipsnyje nurodytais tikslais, jie tiekiami rinkai, išskyrus importą, pagal konkrečius X priedo II skyriuje nustatytus perdirbtų gyvūninių baltymų ir kitų šalutinių gyvūninių produktų gaminių reikalavimus, jeigu XIII priedo II skirsnyje nėra nustatyti jokie specialieji tokiems produktams taikomi reikalavimai.

3. Ūkio subjektai turi atitikti XIII priedo I ir II skyriuose nustatytus gyvūnų augintinių ėdalo tiekimo rinkai, išskyrus importą, reikalavimus, kaip nurodyta Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 40 straipsnyje.

4. Ūkio subjektai turi atitikti XIII priedo I ir III–XII skyriuose nustatytus šalutinių gyvūninių produktų gaminių tiekimo rinkai, išskyrus importą, reikalavimus, kaip nurodyta Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 40 straipsnyje.







VIII

SKYRIUS

IMPORTAS, TRANZITAS IR EKSPORTAS

25 straipsnis

Šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių importas, eksportas ir gabenimas tranzitu

1. Draudžiama importuoti į Sąjungą ir gabenti per ją tranzitu šiuos šalutinius gyvūninius produktus:

a) neperdirbtą mėšlą;

b) neapdorotas plunksnas, jų dalis ir pūkus;

c) bičių vašką medaus korių pavidalu.

2. Jokie gyvūnų sveikatos reikalavimai netaikomi importuojant į Sąjungą ir gabenant per ją tranzitu šiuos produktus:

a) vilną ir plaukus, kurie buvo nuplauti gamykloje ar kurie buvo apdoroti kitu metodu, užtikrinančiu, kad nebeliktų nepriimtino pavojaus;

b) kailius, kurie buvo džiovinti aplinkos 18 °C temperatūroje bent dvi dienas esant 55 % drėgmei.

3. Kaip nurodyta Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 41 straipsnio 3 dalyje ir 42 straipsnyje, ūkio subjektai turi atitikti šiuos XIV priede nustatytus specialius tam tikrų šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių importo į Sąjungą ar gabenimo per ją tranzitu reikalavimus:

a) to priedo I skyriuje nustatytus specialiuosius 3 kategorijos medžiagų ir jų gaminių, skirtų naudoti pašarų grandinėje, išskyrus gyvūnų augintinių ėdalą ar kailinių gyvūnų pašarą, importo ir gabenimo tranzitu reikalavimus;

b) to priedo II skyriuje nustatytus šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių, skirtų naudoti ne ūkinių gyvūnų pašarų grandinėje, importo ir gabenimo tranzitu reikalavimus.

26 straipsnis

Tam tikrų 1 kategorijos medžiagų tiekimas rinkai, įskaitant importą, ir eksportas

Kompetentinga institucija gali leisti kailius ir odas, gautas iš gyvūnų, kurie buvo neteisėtai gydomi, kaip nurodyta Direktyvos 96/22/EB 1 straipsnio 2 dalies d punkte ar Direktyvos 96/23/EB 2 dalies b punkte, atrajotojų žarnas su turiniu ar be jo, kaulus ir kaulų produktus, kuriuose yra stuburas ir kaukolė, tiekti rinkai, įskaitant importą, ir eksportuoti, jeigu laikomasi šių reikalavimų:

a) šios medžiagos neturi būti 1 kategorijos medžiagos, gautos iš šių gyvūnų: i) įtariamų užkrėstų USE pagal Reglamentą (EB) Nr. 999/2001; ii) kurių užkrėtimas USE buvo oficialiai patvirtintas; iii) vykdant USE likvidavimo priemones nužudytų gyvūnų;

b) šios medžiagos neturi būti skirtos: i) šerti; ii) berti į dirvą, kurioje šeriami ūkiniai gyvūnai; iii) gaminti: — Direktyvos 76/768/EEB 1 straipsnio 1 dalyje apibrėžtus kosmetikos gaminius; — Direktyvos 90/385/EEB 1 straipsnio 2 dalies c punkte apibrėžtus aktyviuosius implantuojamus medicinos prietaisus; — Direktyvos 93/42/EEB 1 straipsnio 2 dalies a punkte apibrėžtus medicinos prietaisus; — Direktyvos 98/79/EB 1 straipsnio 2 dalies b punkte apibrėžtus in vitro diagnostikos medicinos prietaisus; — Direktyvos 2001/82/EB 1 straipsnio 2 dalyje apibrėžtus veterinarinius vaistus; — Direktyvos 2001/83/EB 1 straipsnio 2 dalyje apibrėžtus vaistus;

c) medžiagos turi būti importuojamos paženklintos ir turi atitikti XIV priedo IV skyriaus 1 skirsnyje nustatytus specialiuosius tam tikro šalutinių gyvūninių produktų judėjimo reikalavimus;

d) medžiagos turi būti importuojamos pagal sanitarinio sertifikavimo reikalavimus, nustatytus nacionaliniais teisės aktais.

27 straipsnis

Mokslinių tyrimų ir diagnostinių mėginių importas ir gabenimas tranzitu

1. Kompetentinga institucija gali leisti importuoti ir gabenti tranzitu mokslinių tyrimų ir diagnostinius mėginius, kuriuose yra šalutinių gyvūninių produktų ar jų gaminių, įskaitant 25 straipsnio 1 dalyje nurodytus šalutinius gyvūninius produktus, laikantis sąlygų, kuriomis užtikrinama pavojaus visuomenės ir gyvūnų sveikatai kontrolė.

Tokios sąlygos turi būti bent tokios:

a) paskirties valstybės narės kompetentinga institucija turi būti iš anksto leidusi įvežti siuntą; ir

b) siuntos turi būti siunčiamos tiesiogiai iš įvežimo į Europos Sąjungą punkto naudotojui, kuriam duotas toks leidimas.

2. Ūkio subjektai pristato mokslinių tyrimų ir diagnostinius mėginius, skirtus importuoti per valstybę narę, kuri nėra paskirties valstybė narė, į patvirtintą Sąjungos pasienio kontrolės postą, nurodytą Sprendimo 2009/821/EB I priede. Pasienio kontrolės poste šių mokslinių tyrimų ir diagnostinių mėginių veterinariniai patikrinimai pagal Tarybos direktyvos 97/78/EB I skyrių neatliekami. Pasienio kontrolės posto kompetentinga institucija informuoja paskirties valstybės narės, į kurią vežami mėginiai, kompetentingą instituciją apie mokslinių tyrimų ir diagnostinių mėginių įvežimą per TRACES sistemą.

3. Ūkio subjektai, tvarkantys mokslinių tyrimų ar diagnostinius mėginius, turi atitikti XIV priedo III skyriaus 1 skirsnyje nustatytus specialiuosius mokslinių tyrimų ir diagnostinių mėginių naikinimo reikalavimus.

28 straipsnis

Prekybos pavyzdžių ir demonstravimo priemonių importas ir gabenimas tranzitu

1. Kompetentinga institucija gali leisti importuoti ir gabenti tranzitu prekybos pavyzdžius pagal XIV priedo III skyriaus 2 skirsnio 1 punkte nustatytas specialias taisykles.

2. Ūkio subjektai, tvarkantys prekybos pavyzdžius, turi laikytis XIV priedo III skyriaus 2 skirsnio 2 ir 3 punktuose nustatytų prekybos pavyzdžių specialių tvarkymo ir naikinimo taisyklių.

3. Kompetentinga institucija gali leisti importuoti ir gabenti tranzitu demonstravimo priemones pagal XIV priedo III skyriaus 3 skirsnyje nustatytas specialias taisykles dėl demonstravimo priemonių.

4. Ūkio subjektai, tvarkantys demonstravimo priemones, turi atitikti XIV priedo III skyriaus 3 skirsnyje nustatytas demonstravimo priemonių pakavimo, tvarkymo ir naikinimo sąlygas.

29 straipsnis

Specialieji tam tikro šalutinių gyvūninių produktų judėjimo tarp Rusijos Federacijos teritorijų reikalavimai

1. Kompetentinga institucija leidžia šalutinių gyvūninių produktų siuntas vežti iš Rusijos Federacijos ir į šią šalį tiesiogiai ar per kitą trečiąją šalį keliais ar geležinkeliais per Sąjungą tarp patvirtintų Sąjungos pasienio kontrolės postų, nurodytų Sprendimo 2009/821/EB I priede, jeigu laikomasi šių sąlygų:

a) kompetentingos institucijos veterinarijos tarnybos įvažiavimo į Sąjungos pasienio kontrolės poste turi užplombuoti siuntą serijiniu numeriu pažymėta plomba;

b) už pasienio kontrolės postą atsakingos kompetentingos institucijos valstybinis veterinarijos gydytojas ant kiekvieno siuntos lydimųjų dokumentų, nurodytų Direktyvos 97/78/EB 7 straipsnyje, puslapio uždeda spaudą „TIK VEŽTI TRANZITU Į RUSIJĄ PER ES“;

c) laikomasi procedūrinių reikalavimų, nustatytų Direktyvos 97/78/EB 11 straipsnyje;

d) įvežimo pasienio veterinarijos posto valstybinis veterinarijos gydytojas bendrame veterinariniame įvežimo dokumente, nurodytame Reglamento (EB) Nr. 136/2004 III priede, patvirtina, kad siunta tinkama gabenti tranzitu.

2. Tokių siuntų iškrovimas arba saugojimas, kaip nurodyta Direktyvos 97/78/EB 12 straipsnio 4 dalyje arba 13 straipsnyje, valstybės narės teritorijoje neleidžiamas.

3. Kompetentinga institucija reguliariai atlieka patikrinimus, siekdama užtikrinti, kad iš Sąjungos teritorijos išvežamų ir į ją įvežamų siuntų skaičius ir produktų kiekis sutaptų.

30 straipsnis

Trečiųjų šalių įmonių ir gamyklų sąrašas

Trečiųjų šalių įmonių ir gamyklų sąrašai įvedami į TRACES sistemą pagal Komisijos interneto svetainėje paskelbtas technines specifikacijas.

Kiekvienas sąrašas reguliariai atnaujinamas.

31 straipsnis

Sveikumo sertifikatų ir importo bei tranzito deklaracijų pavyzdžiai

Įvežimo į Sąjungą punkte, kur vykdomi veterinariniai patikrinimai, kaip nustatyta Direktyvoje 97/78/EB, prie importuojamų į Sąjungą ar gabenamų per ją tranzitu šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių siuntų pridedami sveikumo sertifikatai ir deklaracijos, užpildytos pagal XV priede nustatytus pavyzdžius.







IX

SKYRIUS

OFICIALŪS TIKRINIMAI

32 straipsnis

Oficialūs tikrinimai

1. Kompetentinga institucija imasi būtinų priemonių kontroliuoti visą šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių rinkimo, vežimo, naudojimo ir naikinimo grandinę, kaip nurodyta Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 4 straipsnio 2 dalyje.

Šios priemonės įgyvendinamos pagal Reglamento (EB) Nr. 882/2004 3 straipsnyje nustatytus oficialios kontrolės principus.

2. 1 dalyje nurodyta oficiali kontrolė apima įrašų ir kitų dokumentų, reikalaujamų pagal šiame reglamente nustatytas taisykles, patikrinimus.

3. Kompetentinga institucija pagal XVI priede nustatytus reikalavimus vykdo šiuos oficialius tikrinimus, kaip nurodyta Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 45 straipsnio 1 dalyje:

a) I skyriuje nustatytus oficialius tikrinimus perdirbimo gamyklose;

b) III skyriaus 1–9 skirsniuose nustatytus kitos veiklos, apimančios šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių tvarkymą, oficialius tikrinimus.

4. Kompetentinga institucija tikrina plombas, kuriomis užplombuotos šalutinių gyvūninių produktų ar jų gaminių siuntos.

Jeigu kompetentinga institucija užplombuoja tokią siuntą, kuri vežama į paskirties vietą, ji turi informuoti paskirties vietos kompetentingą instituciją.

5. Kompetentinga institucija pagal XVI priedo II skyriuje nustatytus reikalavimus sudaro įmonių, gamyklų ir ūkio subjektų sąrašus, kaip nurodyta Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 47 straipsnio 1 dalyje.

6. Paskirties valstybės narės kompetentinga institucija ūkio subjekto prašymu nusprendžia leisti ar neleisti įvežti tam tikrų 1 ar 2 kategorijos medžiagų ir mėsos ir kaulų miltų ar gyvūninių riebalų, gautų iš 1 ir 2 kategorijų medžiagų, per 20 kalendorinių dienų nuo tokios paraiškos gavimo, jeigu ji buvo pateikta viena iš tos valstybės narės oficialių kalbų.

7. Ūkio subjektai pateikia paraiškas dėl leidimo, nurodytas 6 dalyje, pagal XVI priedo III skyriaus 10 skirsnyje nustatytą standartinę formą.

33 straipsnis

Gamyklų ir įmonių patvirtinimas suteikus laikiną patvirtinimą

1. Jeigu gamyklai ar įmonei, patvirtintai perdirbti 3 kategorijos medžiagas, suteiktas laikinas patvirtinimas perdirbti 1 ar 2 kategorijos medžiagas pagal Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 24 straipsnio 2 dalies b punkto ii papunktį, jai draudžiama vėl pradėti perdirbti 3 kategorijos medžiagas, negavus kompetentingos institucijos patvirtinimo vėl pradėti perdirbti 3 kategorijos medžiagas pagal to reglamento 44 straipsnį.

2. Jeigu gamyklai ar įmonei, patvirtintai perdirbti 2 kategorijos medžiagas, suteiktas laikinas patvirtinimas perdirbti 1 kategorijos medžiagas pagal Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 24 straipsnio 2 dalies b punkto ii papunktį, jai draudžiama vėl pradėti perdirbti 2 kategorijos medžiagas, negavus kompetentingos institucijos patvirtinimo vėl pradėti perdirbti 2 kategorijos medžiagas pagal to reglamento 44 straipsnį.







X

SKYRIUS

BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS

34 straipsnis

Tam tikrų šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių tiekimo rinkai apribojimai dėl visuomenės ir gyvūnų sveikatos priežasčių

Kompetentinga institucija dėl kitų, nei Sąjungos teisės aktuose, ypač Reglamente (EB) Nr. 1069/2009 ir šiame reglamente, nustatytos taisyklės, visuomenės ar gyvūnų sveikatos priežasčių neturėtų drausti ar riboti šių šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių tiekimo rinkai:

a) X priedo II skyriuje nurodytų perdirbtų gyvūninių baltymų ir kitų gaminių;

b) XIII priede nurodytų gyvūnų augintinių ėdalo ir tam tikrų kitų gaminių;

c) importuojamų į Sąjungą ar gabenamų per ją tranzitu šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių, kaip nurodyta XIV priede.

35 straipsnis

Panaikinimas

1. Panaikinami šie teisės aktai:

a) Reglamentas (EB) Nr. 811/2003;

b) Sprendimas 2003/322/EB;

c) Sprendimas 2003/324/EB;

d) Reglamentas (EB) Nr. 878/2004;

e) Sprendimas 2004/407/EB;

f) Reglamentas (EB) Nr. 79/2005;

g) Reglamentas (EB) Nr. 92/2005;

h) Reglamentas (EB) Nr. 181/2006;

i) Reglamentas (EB) Nr. 197/2006;

j) Reglamentas (EB) Nr. 1192/2006;

k) Reglamentas (EB) Nr. 2007/2006.

2. Nuorodos į panaikintus teisės aktus laikomos nuorodomis į šį reglamentą.

36 straipsnis

Pereinamojo laikotarpio priemonės

1. Pereinamuoju laikotarpiu iki 2011 m. gruodžio 31 d. ūkio subjektai gali tiekti rinkai organines trąšas ir dirvožemį gerinančias medžiagas, kurios buvo pagamintos iki 2011 m. kovo 4 d. pagal reglamentus (EB) Nr. 1774/2002 ir (EB) Nr. 181/2006 ir:

a) jeigu jos buvo pagamintos iš: i) 2 kategorijos medžiagos gautų mėsos ir kaulų miltų; ii) perdirbtų gyvūninių baltymų;

b) nebuvo maišomos su komponentu, kad būtų išvengta tolesnio mišinio naudojimo šėrimo tikslais.

2. Pereinamuoju laikotarpiu iki 2012 m. sausio 31 d. šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių siuntos, prie kurių pridėtas sveikumo sertifikatas, deklaracija ar prekybos dokumentas, užpildytas ir pasirašytas pagal atitinkamą Reglamento (EB) Nr. 1774/2002 X priede nustatytą pavyzdį, gali būti laikomomis priimtinomis importuoti į Sąjungą, jeigu tokie sertifikatai, deklaracijos ar dokumentai buvo užpildyti ir pasirašyti iki 2011 m. lapkričio 30 d.

3. Pereinamuoju laikotarpiu iki 2012 m. gruodžio 31 d. nukrypdamos nuo Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 14 straipsnio valstybės narės pagal to reglamento 19 straipsnio 1 dalies d punktą gali leisti surinkti, transportuoti ir naikinti, išskyrus laidojimą ar laidojimą vietoje, 3 kategorijos medžiagas, apimančias gyvūninius produktus arba gyvūninių produktų turinčius maisto produktus, kurie nebetinka vartoti žmonėms dėl komercinių priežasčių arba dėl gamybos problemų ar pakavimo defektų ar kitų trūkumų, nekeliančių pavojaus visuomenės ar gyvūnų sveikatai, kaip nurodyta Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 10 straipsnio f punkte, VI priedo IV skyriuje nustatytomis priemonėmis.

37 straipsnis

Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną nuo jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

Jis taikomas nuo 2011 m. kovo 4 d.

Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.









I PRIEDAS

2 STRAIPSNYJE NURODYTOS APIBRĖŽTYS

Šiame reglamente vartojami šie terminai:

1. kailiniai gyvūnai – tai gyvūnai, laikomi arba veisiami kailiams gaminti ir nenaudojami žmonėms vartoti;

2. kraujas – tai šviežias kraujas;

3. pašarinės žaliavos – pašarinės žaliavos, apibrėžtos Reglamento (EB) Nr. 767/2009 3 straipsnio 2 dalies g punkte, kurios yra gyvūninės (kilmės) medžiagos, įskaitant perdirbtus gyvūninius baltymus, kraujo produktus, lydytus riebalus, kiaušinių gaminius, žuvų taukus, riebalų antrinius produktus, kolageną, želatiną ir hidrolizuotus baltymus, dikalcio fosfatą, trikalcio fosfatą, pieną, pieno pagrindo produktus, pieno gaminius, priešpienį, priešpienio produktus ir centrifugos ar separatoriaus nuosėdas;

4. kraujo produktai – iš kraujo ar kraujo frakcijų gauti produktai, išskyrus kraujo miltus; tai yra džiovinta, užšaldyta arba skysta plazma, džiovintas kraujas, džiovinti, užšaldyti arba skysti raudonieji kūneliai arba šių komponentų frakcijos ir mišiniai;

5. perdirbti gyvūniniai baltymai – tai vien tik iš 3 kategorijos medžiagų išskirti gyvūniniai baltymai, apdoroti pagal XIV priedo II skyriaus 1 skirsnį (įskaitant kraujo miltus ir žuvų miltus), kad tiktų naudoti tiesiogiai kaip pašarinės žaliavos arba būtų naudojami kituose pašaruose, įskaitant gyvūnų augintinių ėdalą, arba organinėse trąšose ar dirvožemio savybes gerinančiose medžiagose; tačiau juose nėra kraujo produktų, pieno, pieno pagrindo produktų, pieno gaminių, priešpienio, priešpienio produktų, centrifugos ar separatoriaus nuosėdų, želatinos, hidrolizuotų baltymų ir dikalcio fosfato, kiaušinių ir kiaušinių produktų, įskaitant kiaušinių lukštus, trikalcio fosfato ir kolageno;

6. kraujo miltai – perdirbti gyvūniniai baltymai, gauti kraują ar kraujo frakcijas apdorojus karščiu pagal X priedo II skyriaus 1 skirsnį;

7. žuvų miltai – perdirbti gyvūniniai baltymai, gauti iš vandens gyvūnų, išskyrus jūros žinduolius;

8. lydyti riebalai – riebalai, gauti perdirbant: a) šalutinius gyvūninius produktus; arba b) žmonėms vartoti skirtus produktus, kuriuos ūkio subjektas numato naudoti kitais tikslais;

9. žuvų taukai – riebalai, gauti perdirbant vandens gyvūnus ar perdirbant žuvį, skirtą žmonėms vartoti, kurią ūkio subjektas numato naudoti kitais tikslais;

10. šalutiniai bitininkystės produktai – tai medus, bičių vaškas, bičių pienelis, pikis arba žiedadulkės, kurie nėra skirti vartoti žmonėms;

11. kolagenas – baltymų pagrindo produktai, gauti iš gyvūnų kailių, odų, kaulų ir sausgyslių;

12. želatina – natūralūs tirpūs baltymai (stingstantys arba nestingstantys), gaunami atliekant kolageno, pagaminto iš gyvūnų kaulų, kailių ir odų, sausgyslių ir gyslų, dalinę hidrolizę;

13. spirgai – baltymų turintys taukų lydymo likučiai, susidarę atskyrus dalį riebalų ir vandens;

14. hidrolizuoti baltymai – polipeptidai, peptidai, aminorūgštys ir jų mišiniai, gaunami hidroliziuojant šalutinius gyvūninius produktus;

15. baltas vanduo – pieno, pieno pagrindo produktų ar iš jų pagamintų produktų mišinys su vandeniu, kuris buvo surinktas plaunant pieninės įrangą, įskaitant talpyklas, naudotas pieno produktams, prieš jų valymą ir dezinfekavimą;

16. konservuotas gyvūnų augintinių ėdalas – termiškai apdorotas gyvūnų augintinių ėdalas, sudėtas į sandariai uždarytą indą;

17. šunų kramtalai – nerauginti produktai, skirti gyvūnams augintiniams kramtyti, pagaminti iš kanopinių gyvūnų kailių ir odų ar kitos gyvūninės medžiagos;

18. kvapusis priedas – skystas arba dehidratuotas gyvūninės kilmės gaminys, naudojamas sustiprinti gyvūnų augintinių ėdalo maloniąsias savybes;

19. gyvūnų augintinių ėdalas – ėdalas gyvūnams augintiniams ir šunų kramtalai, kurie: a) turi 3 kategorijos medžiagų, išskyrus Reglamento (EB) Nr. 1069/200910 straipsnio n, o ir p punktuose nurodytas medžiagas; ir b) gali turėti 1 kategorijos medžiagų, kuriose yra šalutinių gyvūninių produktų, gautų iš gyvūnų, kurie buvo neteisėtai gydomi, kaip apibrėžta Direktyvos 96/22/EB 1 straipsnio 2 dalies d punkte arba Direktyvos 96/23/EB 2 dalies b punkte;

20. perdirbtas gyvūnų augintinių ėdalas – gyvūnų augintinių ėdalas, išskyrus jo žaliavą, pagamintas pagal XIII priedo II skyriaus 3 punkto reikalavimus;

21. gyvūnų augintinių ėdalo žaliava – gyvūnų augintinių ėdalas, kuriame yra tam tikrų 3 kategorijos medžiagų, kurios nebuvo konservuotos, išskyrus šaldymą ar užšaldymą;

22. viešojo maitinimo atliekos – visos maisto, įskaitant kepimo aliejaus, atliekos, susidarančios restoranuose, viešojo maitinimo įstaigose ir virtuvėse, įskaitant visuomenines ir namų ūkio virtuves;

23. irimo atliekos – likučiai, susidarantys šalutiniams gyvūniniams produktams transformuojantis biodujų įmonėje;

24. virškinamojo trakto turinys – žinduolių ir Ratitae genties paukščių virškinamojo trakto turinys;

25. riebalų gaminiai – lydytų riebalų gaminiai, kurie 1 ar 2 kategorijos lydytų riebalų atveju buvo perdirbti pagal XIII priedo XI skyrių;

26. guanas – natūralus produktas, surinktas iš šikšnosparnių ar laukinių jūros paukščių ekskrementų, nemineralizuotas;

27. mėsos ir kaulų miltai – gyvūniniai baltymai, gauti perdirbus 1 ar 2 kategorijos medžiagas taikant IV priedo III skyriuje nustatytus perdirbimo metodus;

28. apdoroti kailiai ir odos – iš neapdorotų kailių ir odų gauti išvestiniai produktai, išskyrus šunų kramtalus, kurie buvo: a) vytinti; b) sausai ar drėgnai sūdomi ne trumpiau kaip 14 dienų iki išsiuntimo; c) ne trumpiau kaip septynias dienas sūdyti jūros druskoje su 2 % natrio karbonato; d) vytinti ne trumpiau kaip 42 dienas bent 20 °C temperatūroje; arba e) konservuoti ne rauginimo būdu;

29. neapdoroti kailiai ir odos – visi odos ir poodiniai audiniai, kurie nebuvo apdoroti, išskyrus pjovimą, šaldymą ar užšaldymą;

30. neapdorotos plunksnos ir plunksnų dalys – plunksnos ir plunksnų dalys, išskyrus plunksnas ar plunksnų dalis, kurios buvo apdorotos: a) garų srove; arba b) kitu metodu, užtikrinančiu, kad jos nebekelia nepriimtino pavojaus;

31. neapdorota vilna – vilna, išskyrus vilną, kuri: a) plauti gamykloje; b) gauti rauginimo būdu; arba c) buvo apdoroti kitu metodu, užtikrinančiu, kad jie nebekelia nepriimtino pavojaus;

32. neapdoroti plaukai – plaukai, išskyrus plaukus, kurie: a) plauti gamykloje; b) gauti rauginimo būdu; arba c) buvo apdoroti kitu metodu, užtikrinančiu, kad jie nebekelia nepriimtino pavojaus;

33. neapdoroti kiaulių šeriai – kiaulių šeriai, išskyrus kiaulių šerius, kurie: a) plauti gamykloje; b) gauti rauginimo būdu; arba c) buvo apdoroti kitu metodu, užtikrinančiu, kad jie nebekelia nepriimtino pavojaus;

34. demonstravimo priemonė – šalutiniai gyvūniniai produktai ar jų gaminiai, skirti parodoms ar meninei veiklai;

35. tarpinis produktas – šalutinio gyvūninio produkto gaminys: a) skirtas vaistams, veterinariniams vaistams, medicinos prietaisams, aktyviai implantuojamiems medicinos prietaisams, in vitro diagnostikos medicinos prietaisams ar laboratoriniams reagentams gaminti; b) kurio projektavimo, transformacijos ir gamybos etapai buvo patenkinamai užbaigti, kad jis galėtų būti laikomas gaminiu ir priskiriamas medžiagai tiesiogiai ar kaip tam skirtas produkto komponentas; c) tačiau kuriam reikia tam tikro tolesnio tvarkymo ar transformacijos, pavyzdžiui, maišymo, dengimo danga, surinkimo, pakavimo ar ženklinimo, kad po to jis galėtų būti tinkamas tiekti rinkai ar paslaugoms teikti, jei taikoma, kaip vaistas, veterinarinis vaistas, medicinos prietaisas, aktyvus implantuojamas medicinos prietaisas, in vitro diagnostikos medicinos prietaisas ar laboratorinis reagentas;

36. laboratorinis reagentas – supakuotas parengtas naudoti produktas, turintis šalutinių gyvūninių produktų ar jų gaminių ir skirtas naudoti tokio pavidalo arba derinant su negyvūninės kilmės medžiagomis specialia laboratorine paskirtimi kaip reagentas ar reagentų produktas, kalibruojanti ar kontrolinė medžiaga norint aptikti, išmatuoti, ištirti ar pagaminti kitas chemines medžiagas;

37. in vitro diagnostikoje naudojamas produktas – paruoštas naudoti supakuotas produktas, kuriame yra kraujo produkto ar kito šalutinio gyvūninio produkto, naudojamas kaip reagentas, reagentų produktas, kalibravimo medžiaga, rinkinys ar kita sistema tiek atskirai, tiek kartu su kitomis medžiagomis, skirtas naudoti in vitro žmogaus ar gyvūninės kilmės mėginiams tirti, vien tik arba daugiausia siekiant nustatyti fiziologinę būklę, sveikatos būklę, ligos ar genetinio sutrikimo diagnozę arba saugumą ir suderinamumą su reagentais; šiam produktui nepriskiriami donorų duoti organai ar kraujas;

38. mokslinių tyrimų ir diagnostiniai mėginiai – šalutiniai gyvūniniai produktai ir jų gaminiai, skirti naudoti šiais tikslais: ekspertizė vykdant diagnostinę veiklą ar tyrimai siekiant mokslo ir technologijų pažangos, vykdant mokymo ar mokslinių tyrimų veiklą;

39. prekybos pavyzdžiai – šalutiniai gyvūniniai produktai ar jų gaminiai, skirti ypatingiems tyrimams ar analizei siekiant vykdyti maisto produktų ar kitų išvestinių produktų gamybos procesą ar juos kurti, įskaitant mašinų bandymus, skirti naudoti įmonėje ar gamykloje, kuri: a) gamina maisto produktus ar produktus, skirtus kitiems tikslams nei maistas ir pašarai; arba b) perdirba šalutinius gyvūninius produktus ar jų gaminius;

40. deginimas kartu su kitomis medžiagomis (bendras deginimas) – tai šalutinių gyvūninių produktų ar jų gaminių perdirbimas ar naikinimas, jei jie yra atliekos, bendro deginimo įmonėje;

41. degimas – procesas, kurio metu vyksta degalų oksidacija, kad būtų panaudota šalutinių gyvūninių produktų ar jų gaminių energetinė vertė, jeigu tie produktai nėra atliekos;

42. deginimas – šalutinių gyvūninių produktų ar jų gaminių naikinimas, jei jie yra atliekos, deginimo įmonėje, kaip apibrėžta Direktyvos 2000/76/EB 3 straipsnio 4 punkte;

43. deginimo ir bendro deginimo likučiai – visi likučiai, apibrėžti Direktyvos 2000/76/EB 3 straipsnio 13 punkte, išskirti šalutinius gyvūninius produktus ar jų gaminius apdorojančių deginimo ar bendro deginimo įmonių;

44. spalvinis kodas – sisteminis spalvų naudojimas, kaip nustatyta VIII priedo II skyriaus 1 punkto c papunktyje, informacijai teikti, kaip nustatyta šiame reglamente, ant pakuotės, talpyklos ar transporto priemonės paviršiaus ar ant paviršiaus dalies arba etiketėje ar pasirenkant jiems taikomą simbolį;

45. tarpinės operacijos – 19 straipsnio b punkte nurodytos operacijos, išskyrus saugojimą;

46. rauginimas – odų kietinimas naudojant augalinius rauginimo reagentus, chromo druskas ar kitas medžiagas, pvz., aliuminio druskas, geležies druskas, silicio druskas, aldehidus ir chinonus arba kitus sintetinius kietinimo reagentus;

47. iškamšų darymas – gyvūnų odų preparavimo, kimšimo ir montavimo menas, kad gyvūnai atrodytų kaip gyvi, taip, kad užmauta oda nekeltų nepriimtino pavojaus visuomenės ir gyvūnų sveikatai;

48. prekyba – prekyba prekėmis tarp valstybių narių, kaip nurodyta Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 28 straipsnyje;

49. perdirbimo metodai – IV priedo III ir IV skyriuose išvardyti metodai;

50. partija – gamybos vienetas, pagamintas vienoje gamykloje naudojant vieningus gamybos parametrus, kaip antai medžiagų kilmę, arba keletas tokių vienetų, kai gaminama iš eilės vienoje gamykloje ir saugoma kartu kaip prekybos vienetas;

51. hermetiškai uždaryta talpykla – talpykla, suprojektuota taip, kad į ją nepatektų mikroorganizmų;

52. biodujų įmonė – gamykla, kurioje šalutiniai gyvūniniai produktai ar jų gaminiai yra bent dalis medžiagos, kuri biologiškai suardoma anaerobinėmis sąlygomis;

53. surinkimo centrai – tai patalpos, kurios nėra perdirbimo gamyklų patalpos ir kuriose tam tikri šalutiniai gyvūniniai produktai, nurodyti Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 18 straipsnio 1 dalyje, renkami siekiant juos panaudoti gyvūnams, nurodytiems tame pačiame straipsnyje, šerti;

54. kompostavimo įmonė – gamykla, kurioje šalutiniai gyvūniniai produktai ar jų gaminiai yra bent dalis medžiagos, kuri biologiškai suardoma aerobinėmis sąlygomis;

55. bendro deginimo įmonė – bet kuri stacionari ar mobili įmonė, kurios pagrindinis tikslas yra energijos gamyba ar medžiagų gamyba, kaip apibrėžta Direktyvos 2000/76/EB 3 straipsnio 5 punkte;

56. deginimo įmonė – bet kuris stacionarus ar mobilus techninis padalinys ir įranga, skirta termiškai apdoroti atliekas, kaip apibrėžta Direktyvos 2000/76/EB 3 straipsnio 4 punkte;

57. gyvūnų augintinių ėdalo gamykla – patalpos ar padaliniai gyvūnų augintinių ėdalui ar kvapiesiems priedams gaminti, kaip nurodyta Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 24 straipsnio 1 dalies e punkte;

58. perdirbimo gamykla – patalpos ar padaliniai šalutiniams gyvūniniams produktams perdirbti, kaip nurodyta Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 24 straipsnio 1 dalies a punkte, kuriose šalutiniai gyvūniniai produktai perdirbami pagal IV priedą ir (arba) X priedą.









II PRIEDAS

ŠALUTINIŲ GYVŪNINIŲ PRODUKTŲ NAUDOJIMO RIBOJIMAI

I SKYRIUS

Tos pačios rūšies kailinių gyvūnų perdirbimas

1. Estijoje, Latvijoje ir Suomijoje šie kailiniai gyvūnai gali būti šeriami mėsos ir kaulų miltais ar kitais produktais, kurie buvo perdirbti pagal IV priedo III skyrių ir kurie gauti iš tos pačios rūšies gyvūnų kūnų ar kūnų dalių: ▼M1 a) lapės (Vulpes vulpes ir Alopex lagopus); ▼B b) usūriniai šunys (Nycteroides procynides).

2. Estijoje ir Latvijoje kanadinių audinių (Mustela vison) rūšies kailiniai gyvūnai gali būti šeriami mėsos ir kaulų miltais ar kitais produktais, kurie buvo perdirbti taikant perdirbimo metodus pagal IV priedo III skyrių ir kurie gauti iš tos pačios rūšies gyvūnų kūnų ar kūnų dalių.

3. 1 ir 2 punktuose nurodytas šėrimas turi būti atliekamas laikantis šių sąlygų: a) šerti galima tik ūkiuose: i) kurie buvo kompetentingos institucijos įregistruoti remiantis paraiška, prie kurios pridedami dokumentai, kuriais įrodoma, kad nėra priežasčių įtarti, kad tos rūšies populiacija, dėl kurios teikiama paraiška, būtų užkrėsta USE sukėlėju; ii) kuriuose yra veikianti tinkama užkrečiamųjų spongiforminių encefalopatijų (USE) paplitimo tarp kailinių gyvūnų priežiūros sistema ir reguliariai daromi USE mėginių laboratoriniai tyrimai; iii) kurie pateikia atitinkamas garantijas, kad šalutiniai gyvūniniai produktai ar mėsos ir kaulų miltai ar kiti produktai, kurie buvo perdirbti pagal IV priedo III skyrių ir kurie buvo gauti iš šių gyvūnų ar jų jauniklių, negali patekti į kitų gyvūnų, išskyrus kailinius gyvūnus, maisto ar pašarų grandinę; iv) kurie neturėjo jokio nustatyto sąlyčio su ūkiu, kuriame įtariamas arba patvirtintas USE protrūkis; v) jeigu registruoto ūkio operatorius užtikrina, kad — kailinių gyvūnų, skirtų šerti tos pačios rūšies gyvūnams, skerdenos tvarkomos ir perdirbamos atskirai nuo skerdenų, kurios nėra tam skirtos; — kailiniai gyvūnai, šeriami mėsos ir kaulų miltais, kurie buvo perdirbti pagal IV priedo III skyrių ir kurie gauti iš tos pačios rūšies gyvūnų, laikomi atskirai nuo gyvūnų, kurie nešeriami produktais, gautais iš tos pačios rūšies gyvūnų; — ūkis atitinka reikalavimus, nustatytus VI priedo II skyriaus 1 skirsnio 2 punkte ir VIII priedo II skyriaus 2 punkto b papunkčio ii įtraukoje. b) ūkio operatorius užtikrina, kad mėsos ir kaulų miltai ar kiti produktai, gauti iš vienos rūšies gyvūnų ir skirti šerti tos pačios rūšies gyvūnus: i) buvo perdirbti perdirbimo gamykloje, patvirtintoje pagal Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 24 straipsnio 1 dalies a punktą ir taikančioje tik 1–5 ar 7 perdirbimo metodus, kaip nustatyta šio reglamento IV priedo III skyriuje; ii) buvo pagaminti iš sveikų gyvūnų, užmuštų dėl kailių. c) jeigu nustatytas ar įtariamas sąlytis su bet kuriuo ūkiu, kuriame įtariamas ar patvirtintas USE protrūkis, ūkio operatorius turi nedelsdamas i) informuoti kompetentingą instituciją apie tokį sąlytį; ii) nutraukti kailinių gyvūnų išsiuntimą į bet kurią paskirties vietą, jeigu negavo raštiško kompetentingos institucijos leidimo.

II SKYRIUS

Ūkinių gyvūnų šėrimas žolėmis

Šeriant gyvūnus žolėmis, arba tiesiogiai gyvūnus ganant ganykloje arba šeriant nupjauta žole, taikomos šios sąlygos, jeigu toje dirvoje buvo naudojamos organinės trąšos ar dirvožemį gerinančios medžiagos:

a) turi būti laikomasi Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 11 straipsnio 1 dalies c punkte nurodyto bent 21 dienos laukimo laikotarpio;

b) buvo naudojamos tik organinės trąšos ir dirvožemį gerinančios medžiagos, kurios atitinka Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 32 straipsnio 1 ir 2 dalis ir šio reglamento XI priedo II skyrių.

Tačiau šios sąlygos netaikomos, jeigu į žemę buvo beriamos tik šios organinės trąšos ar dirvožemį gerinančios medžiagos:

a) mėšlas ir guanas;

b) virškinamojo trakto turinys, pienas, pieno pagrindo produktai, pieno gaminiai, priešpienis ir priešpienio produktai, kurių kompetentinga institucija nelaiko keliančiais jokios rimtos gyvūnų ligos plitimo pavojų.









III PRIEDAS

NAIKINIMAS IR PERDIRBIMAS

I SKYRIUS

DEGINIMO IR BENDRO DEGINIMO BENDRIEJI REIKALAVIMAI

1 skirsnis

Bendrosios sąlygos

1. Šio reglamento 6 straipsnio 1 dalies b punkte nurodytų deginimo ir bendro deginimo įmonių operatoriai užtikrina, kad jų kontroliuojamose įmonėse būtų laikomasi šių higienos sąlygų: a) šalutiniai gyvūniniai produktai ir jų gaminiai turi būti naikinami kaip įmanoma greičiau po atvežimo laikantis kompetentingos institucijos nustatytų sąlygų. Jie turi būti tinkamai laikomi iki naikinimo, laikantis kompetentingos institucijos nustatytų sąlygų. b) įmonės turi turėti atitinkamą veikiančią talpyklų ir transporto priemonių dezinfekavimo sistemą, visų pirma nustatytoje teritorijoje, iš kurios šalinamos nuotekos pagal Sąjungos teisės aktus, siekiant išvengti užteršimo pavojaus. c) įmonės turi būti išdėstytos gerai nudrenuotoje kieto pagrindo vietoje. d) įmonėse turi būti reikiama apsaugos nuo kenkėjų, pvz., vabzdžių, graužikų ir paukščių, sistema. Tuo tikslu turi būti naudojama dokumentais patvirtinta kovos su kenkėjais programa. e) darbuotojai turi turėti tinkamas asmens higienos patalpas, pavyzdžiui, tualetus, persirengimo kambarius ir praustuvus, jei būtina apsisaugoti nuo užteršimo pavojaus. f) turi būti nustatyta ir patvirtinta dokumentais visų patalpų dalių valymo tvarka. Valymui atlikti turi būti skiriama tinkama įranga ir valymo medžiagos; g) tikrinant higienos reikalavimų laikymąsi, būtina reguliariai patikrinti aplinką ir įrangą. Inspektavimo tvarkaraščiai ir rezultatai turi būti surašyti dokumentuose ir saugomi ne trumpiau kaip dvejus metus.

2. Deginimo ir bendro deginimo įmonės operatorius turi imtis visų reikiamų šalutinių gyvūninių produktų ar jų gaminių priėmimo atsargumo priemonių, kad užkirstų kelią tiesioginiam pavojui žmonių ar gyvūnų sveikatai arba kiek įmanoma jį apribotų.

3. Gyvūnai neturi patekti į įmones ir neturi turėti priėjimo prie šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių, kuriuos numatoma deginti ar deginti kartu su kitomis medžiagomis, arba prie šalutinių gyvūninių produktų deginimo ar deginimo kartu su kitomis medžiagomis pelenų.

4. Jei deginimo ar bendro deginimo įmonė yra įsikūrusi gyvulių ūkyje: a) deginimo ar bendro deginimo įranga ir gyvuliai ir jų pašarai bei kraikas turi būti visiškai fiziškai atskirti užtvara, jei būtina; b) visa įranga turi būti skirta deginimo veiklai ir neturi būti naudojama kitur nei ūkyje arba turi būti valoma ir dezinfekuojama prieš tokį naudojimą; c) įmonėje dirbantys darbuotojai privalo persivilkti viršutinę aprangą ir persiauti avalynę prieš gyvulių ar gyvulių pašarų tvarkymą.

5. Šalutiniai gyvūniniai produktai ir jų gaminiai, kuriuos numatoma deginti ar deginti kartu su kitomis medžiagomis, ir pelenai turi būti laikomi uždengtose, teisingai identifikuotose ir, jei taikoma, nutekėjimui nelaidžiose talpyklose.

6. Ne visiškai sudeginti šalutiniai gyvūniniai produktai turi būti deginami iš naujo arba naikinami kitomis priemonėmis, išskyrus šalinimą registruotuose sąvartynuose, pagal Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 12, 13 ir 14 straipsnius, jei taikoma.

2 skirsnis

Veikimo sąlygos

Deginimo atskirai ir kartu su kitomis medžiagomis įmonės turi būti suprojektuotos, įrengtos ir eksploatuojamos taip, kad proceso metu susidarančios dujos valdomu ir homogenišku būdu, net ir esant nepalankiausioms sąlygoms, būtų įkaitinamos iki 850 °C bent 2 sekundes arba iki 1 100 °C temperatūros bent 0,2 sekundės matuojant netoli deginimo kameros vidinės sienelės arba kameros, kurioje deginama arba deginama kartu su kitomis medžiagomis, kitoje tipinėje vietoje leidus kompetentingai institucijai.

3 skirsnis

Deginimo ir bendro deginimo likučiai

1. Deginimo ir bendro deginimo likučių kiekis ir kenksmingumas turi būti kuo mažesnis. Tokie likučiai turi būti perdirbami, jeigu tinkama, tiesiogiai įmonėje ar už jos ribų pagal atitinkamus Sąjungos teisės aktus arba šalinami registruotame sąvartyne.

2. Sausos atliekos, įskaitant dulkes, turi būti vežamos ir laikinai saugomos taip, kad nepasklistų į aplinką (pvz., uždaruose konteineriuose).

4 skirsnis

Temperatūros ir kitų parametrų nustatymas

1. Turi būti naudojamos deginimo atskirai ar deginimo kartu su kitomis medžiagomis proceso parametrų ir sąlygų stebėjimo technologijos.

2. Temperatūros matavimo reikalavimai turi būti nurodyti kompetentingos institucijos išduotame leidime arba prie jo pridėtame sąlygų apraše.

3. Bet kokios automatinės stebėsenos įrangos veikimas turi būti kontroliuojamas ir kasmet išbandomas.

4. Temperatūros matavimo rezultatai turi būti registruojami ir pateikiami tinkama forma, kad kompetentinga institucija savo nustatyta tvarka galėtų patikrinti, kaip laikomasi šiame reglamente nustatytų leidžiamos eksploatacijos reikalavimų.

5 skirsnis

Neįprasta eksploatacija

Įvykus gedimui ar susidarius neįprastoms eksploatacijos sąlygoms deginimo ar bendro deginimo įmonėje, operatorius turi kuo greičiau sulėtinti arba nutraukti darbą iki vėl bus galima eksploatuoti įprastinėmis sąlygomis.

II SKYRIUS

DIDELIO PAJĖGUMO DEGINIMO IR BENDRO DEGINIMO ĮMONĖS

1 skirsnis

Specialios eksploatavimo sąlygos

Deginimo ar bendro deginimo įmonės, apdorojančios tik šalutinius gyvūninius produktus ir jų gaminius, kurių pajėgumas didesnis nei 50 kg per valandą (didelio pajėgumo įmonės) ir kurioms nereikia leidimo veiklai pagal Direktyvą 2000/76/EB, turi atitikti šias sąlygas:

a) įmonės kiekvienoje linijoje turi turėti bent vieną pagalbinį degiklį. Tokie degikliai turi automatiškai įsijungti, kai, paskutinį kartą įleidus oro degimui, degimo dujų temperatūra nukrinta žemiau kaip 850 °C ar 1 100 °C, jei taikoma. Jie taip pat turi būti naudojami pradedant ir baigiant darbą, kad būtų užtikrinta, jog viso darbo metu ir kol deginimo ar bendro deginimo kameroje yra nesudegusių medžiagų būtų palaikoma atitinkamai 850 °C ar 1 100 °C temperatūra;

b) kai šalutiniai gyvūniniai produktai ar jų gaminiai dedami į nepertraukiamo deginimo ar bendro deginimo kamerą, įmonės turi turėti veikiančią automatinę sistemą, kad būtų galima išvengti šalutinių gyvūninių produktų ar jų gaminių patekimo į kamerą pradžioje, kol pasiekiama atitinkamai 850 °C ar 1 100 °C temperatūra, ir jei temperatūra nėra išlaikoma.

c) deginimo įmonę operatorius turi eksploatuoti taip, kad būtų pasiektas toks deginimo lygis, kai bendras organinės anglies kiekis nuosėdose ir šlake yra mažesnis kaip 3 %, o užsidegimo momentu medžiaga netenka mažiau kaip 5 % sausosios dalies. Prireikus taikomi atitinkami išankstinio apdorojimo būdai.

2 skirsnis

Nuotekų išleidimas

1. Didelio pajėgumo įmonių vietos, įskaitant susijusias šalutinių gyvūninių produktų saugojimo vietas, turi būti suplanuotos taip, kad būtų galima išvengti neleistino ir atsitiktinio bet kurių teršiančių medžiagų patekimo į dirvą, paviršinį ir požeminį vandenį.

2. Be to, turi būti įrengtas nuo deginimo įmonės teritorijos nutekančio užteršto lietaus vandens arba dėl nuotėkio ar gaisro gesinimo darbų susidarančio užteršto vandens surinkimo rezervuaras. Operatorius turi, jei būtina, užtikrinti, kad toks lietaus vanduo ir toks vanduo prireikus galėtų būti tiriamas ir apdorojamas prieš išleidžiant.

III SKYRIUS

NEDIDELIO PAJĖGUMO DEGINIMO IR BENDRO DEGINIMO ĮMONĖS

Apdorojančios tik šalutinius gyvūninius produktus ir jų gaminius deginimo ir bendro deginimo įmonės, kurių pajėgumas ne didesnis nei 50 kg per valandą (nedidelio pajėgumo įmonės) ir kurioms nereikia leidimo veiklai pagal Direktyvą 2000/76/EB, turi:

a) būti naudojamos naikinti tik i) nugaišusiems gyvūnams augintiniams, nurodytiems Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 8 straipsnio a punkto iii papunktyje; arba ii) to reglamento 8 straipsnio b, e ir f punktuose nurodytas 1 kategorijos medžiagas, 9 straipsnyje nurodytas 2 kategorijos medžiagas ar 10 straipsnyje nurodytas 3 kategorijos medžiagas;

b) kai 1 kategorijos medžiagos, nurodytos Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 8 straipsnio b punkte, naikinamos nedidelio pajėgumo įmonėje, joje turi būti įrengtas pagalbinis degiklis;

c) veikti taip, kad šalutiniai gyvūniniai produktai būtų visiškai sudeginti iki pelenų.









IV PRIEDAS

PERDIRBIMAS

I SKYRIUS

REIKALAVIMAI PERDIRBIMO GAMYKLOMS IR TAM TIKROMS KITOMS GAMYKLOMS IR ĮMONĖMS

1 skirsnis

Bendrosios sąlygos

1. Perdirbimo gamyklos, kai perdirba naudodamos sterilizaciją slėgiu arba metodus, nurodytus Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 15 straipsnio 1 dalies b punkte, turi atitikti šiuos reikalavimus: a) perdirbimo gamyklos neturi būti toje pačioje vietoje kaip skerdyklos ar kitos įmonės, kurios buvo patvirtintos ar registruotos pagal Reglamentą (EB) Nr. 852/2004 ar Reglamentą (EB) Nr. 853/2004, nebent pavojus visuomenės ir gyvūnų sveikatai, kylantis dėl šalutinių gyvūninių produktų, kurie yra kilę iš skerdyklų ar kitų įmonių, perdirbimo, būtų sumažintas laikantis bent šių sąlygų: i) perdirbimo įmonė turi būti fiziškai atskirta nuo skerdyklos ar kitos įmonės, jeigu tinka, perkeliant perdirbimo gamyklą į kitą vietą pastate, kuri yra visiškai atskirta nuo skerdyklos ar kitos įmonės; ii) perdirbimo gamykloje turi būti įrengti (veikiantys): — konvejerinė sistema, susiejanti perdirbimo gamyklą su skerdykla ar kita įmone ir kurios negalima apeiti, — atskirti perdirbimo įmonės ir skerdyklos ar kitos įmonės įėjimai, priėmimo aikštelės, įranga ir išėjimai; iii) turi būti imtasi priemonių siekiant išvengti pavojaus plitimo per darbuotojus, kurie dirba perdirbimo įmonėje ir skerdykloje ar kitoje įmonėje; iv) į perdirbimo įmonę neturi patekti pašaliniai asmenys ir neleistini gyvūnai. Nukrypstant nuo i–iv punktų, 3 kategorijos medžiagas perdirbančių perdirbimo įmonių atveju, kompetentinga valdžios institucija gali nustatyti kitas sąlygas nei nurodytos šiuose punktuose, kuriomis siekiama sumažinti pavojų visuomenės ir gyvūnų sveikatai, įskaitant dėl 3 kategorijos medžiagų, kurios gautos iš kitose vietose esančių įmonių, patvirtintų ar registruotų pagal Reglamentą (EB) Nr. 852/2004 ar Reglamentą (EB) Nr. 853/2004, perdirbimo kylantį pavojų. Valstybės narės informuoja Komisiją ir kitas valstybes nares per Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 52 straipsnio 1 dalyje nurodytą Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinį komitetą apie jos kompetentingų institucijų pasinaudojimą šia nukrypti leidžiančia nuostata; b) perdirbimo įmonėje turi būti tinkamai atskirti švarusis ir nešvarusis sektoriai. Nešvariajame sektoriuje turi būti dengta vieta šalutiniams gyvūniniams produktams priimti, sukonstruota taip, kad ją būtų lengva valyti ir dezinfekuoti. Grindys turi būti išklotos taip, kad lengvai nutekėtų skysčiai; c) perdirbimo įmonėse turi būti tinkamos patalpos, įskaitant tualetus, persirengimo kambarius ir prausykles personalui; d) perdirbimo įmonė turi turėti pakankamus šalutiniams gyvūniniams produktams apdoroti reikalingo karšto vandens ir garų gamybos pajėgumus; e) jei reikia, nešvariajame sektoriuje turi būti šalutinių gyvūninių produktų smulkinimo įranga ir sutrintų produktų sudėjimo į perdirbimo agregatą įranga; f) jei reikia apdoroti termiškai, visuose įrengimuose turi būti: i) matavimo įranga temperatūros kaitai bėgant laikui ir, jei reikia pagal taikomą perdirbimo metodą, slėgiui svarbiausiose vietose matuoti; ii) registravimo įtaisai, skirti nepertraukiamai registruoti šių matavimų rezultatus taip, kad jie būtų prieinami tikrinimų ir oficialios kontrolės tikslais; iii) tinkama saugos sistema, garantuojanti pakankamą kaitinimą; g) siekiant apsaugoti, kad išvestinis produktas nebūtų vėl užterštas atvežamais šalutiniais gyvūniniais produktais, įmonės zona, kurioje iškraunamos perdirbti atvežamos medžiagos, turi būti aiškiai atskirta nuo zonos, kurioje tie produktai perdirbami ir saugojami perdirbti produktai.

2. Perdirbimo gamykla turi turėti reikiamus konteinerių ar kitų talpyklų, kuriose šalutiniai gyvūniniai produktai buvo gauti, ir transporto priemonių, išskyrus laivus, kuriose jie buvo vežti, valymo ir dezinfekavimo pajėgumus.

3. Turi būti įrengtos tinkamos priemonės transporto priemonių ratams ir kitoms dalims atitinkamai dezinfekuoti, kai jos išvažiuoja iš perdirbimo gamyklos nešvariojo sektoriaus.

4. Visos perdirbimo gamyklos turi turėti nuotekų šalinimo sistemą, atitinkančią kompetentingos institucijos pagal Sąjungos teisės aktus nustatytus reikalavimus.

5. Perdirbimo gamykla turi turėti nuosavą laboratoriją arba naudotis kitos laboratorijos paslaugomis. Laboratorija turi būti aprūpinta įranga būtiniems tyrimams atlikti ir patvirtinta kompetentingos institucijos remiantis laboratorijos pajėgumu atlikti tuos tyrimus vertinimu, būti akredituota pagal tarptautiniu mastu pripažintus standartus arba reguliariai tikrinama kompetentingos institucijos, kad būtų galima įvertinti laboratorijos pajėgumą atlikti tuos tyrimus.

6. Jei remiantis rizikos vertinimu, dėl apdorojamų produktų kiekio įmonėje reguliariai arba nuolatos turi būti kompetentingos institucijos atstovas, perdirbimo gamyklose turi