02013A0802(01) — LT — 19.02.2015 — 001.001

Šis tekstas yra skirtas tik informacijai ir teisinės galios neturi. Europos Sąjungos institucijos nėra teisiškai atsakingos už jo turinį. Autentiškos atitinkamų teisės aktų, įskaitant jų preambules, versijos skelbiamos Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ir pateikiamos svetainėje „EUR-Lex“. Oficialūs tekstai tiesiogiai prieinami naudojantis šiame dokumente pateikiamomis nuorodomis

►B Europos Sąjungos bei jos valstybių narių ir Izraelio Valstybės Vyriausybės Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių aviacijos SUSITARIMAS (OL L 208 2013.8.2, p. 3)

Iš dalies keičiamas:









▼B

Europos Sąjungos bei jos valstybių narių ir Izraelio Valstybės Vyriausybės Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių aviacijos

SUSITARIMAS







BELGIJOS KARALYSTĖ, BULGARIJOS RESPUBLIKA, ČEKIJOS RESPUBLIKA, DANIJOS KARALYSTĖ, VOKIETIJOS FEDERACINĖ RESPUBLIKA, ESTIJOS RESPUBLIKA, AIRIJOS RESPUBLIKA, GRAIKIJOS RESPUBLIKA, ISPANIJOS KARALYSTĖ, PRANCŪZIJOS RESPUBLIKA, ITALIJOS RESPUBLIKA, KIPRO RESPUBLIKA, LATVIJOS RESPUBLIKA, LIETUVOS RESPUBLIKA, LIUKSEMBURGO DIDŽIOJI HERCOGYSTĖ, VENGRIJOS RESPUBLIKA, MALTOS RESPUBLIKA, NYDERLANDŲ KARALYSTĖ, AUSTRIJOS RESPUBLIKA, LENKIJOS RESPUBLIKA, PORTUGALIJOS RESPUBLIKA, RUMUNIJOS RESPUBLIKA, SLOVĖNIJOS RESPUBLIKA, SLOVAKIJOS RESPUBLIKA, SUOMIJOS RESPUBLIKA, ŠVEDIJOS KARALYSTĖ, JUNGTINĖ DIDŽIOSIOS BRITANIJOS IR ŠIAURĖS AIRIJOS KARALYSTĖ, Europos Sąjungos sutartį ir Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo pasirašiusios susitariančiosios šalys (toliau – valstybės narės) bei EUROPOS SĄJUNGA ir IZRAELIO VALSTYBĖS VYRIAUSYBĖ (toliau – Izraelis) NORĖDAMOS skatinti tarptautinę aviacijos sistemą, pagrįstą sąžininga oro vežėjų konkurencija rinkoje ir kuo mažesniu valstybės kišimusi ir reguliavimu; NORĖDAMOS sudaryti palankesnes sąlygas plėtoti tarptautinio oro susisiekimo galimybes, be kita ko, kuriant oro susisiekimo tinklus, kad keleiviai ir krovinių siuntėjai galėtų naudotis patogiomis oro susisiekimo paslaugomis; PRIPAŽINDAMOS, kad oro susisiekimas svarbus skatinant prekybą, turizmą ir investicijas; NORĖDAMOS, kad oro vežėjai keleiviams ir krovinių siuntėjams galėtų konkurencingomis kainomis teikti konkurencingas paslaugas atvirose rinkose; PRIPAŽINDAMOS galimą reguliavimo priemonių suvienodinimo ir, kiek įmanoma, taisyklių suderinimo naudą; NORĖDAMOS, kad liberalizuotos sąlygos būtų naudingos visiems oro susisiekimo sektoriams, įskaitant oro vežėjų darbuotojus; NORĖDAMOS užtikrinti didžiausią tarptautinio oro susisiekimo saugą ir saugumą ir dar kartą patvirtindamos, kad yra labai susirūpinusios dėl orlaivių saugumo pažeidimo ar grasinimų jį pažeisti, dėl kurių kyla pavojus asmenų ar turto saugai, kenkiama oro susisiekimo veiklai ir pakertamas visuomenės pasitikėjimas civilinės aviacijos sauga; PRIPAŽINDAMOS būtinybę užtikrinti saugumą, susijusį su Europos Sąjungos ir Izraelio santykiais oro susisiekimo srityje, atsižvelgiant į dabartinę geopolitinę padėtį; ATSIŽVELGDAMOS į 1944 m. gruodžio 7 d. Čikagoje pateiktą pasirašyti Tarptautinės civilinės aviacijos konvenciją; PRIPAŽINDAMOS, kad šis Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių aviacijos susitarimas patenka į 1995 m. lapkričio 28 d. Barselonos deklaracijoje numatytos Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių partnerystės įgyvendinimo sritį; ATSIŽVELGDAMOS į bendrą norą skatinti reguliavimo priemonių suvienodinimo, bendradarbiavimo reguliavimo srityje ir patekimo į rinką liberalizavimo principais grindžiamą Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių aviacijos erdvę; NORĖDAMOS sudaryti vienodas sąlygas oro vežėjams sąžiningai ir lygiomis galimybėmis teikti oro susisiekimo paslaugas; PRIPAŽINDAMOS, kad subsidijos gali daryti neigiamą poveikį oro vežėjų konkurencijai ir kelti pavojų esminiams šio susitarimo tikslams; PATVIRTINDAMOS aplinkos apsaugos svarbą vystant ir įgyvendinant tarptautinę aviacijos politiką ir pripažindamos suverenių valstybių teises šioje srityje imtis tinkamų veiksmų; ATSIŽVELGDAMOS į vartotojų apsaugos, įskaitant apsaugą pagal 1999 m. gegužės 28 d. Monrealyje pasirašytą Konvenciją dėl tam tikrų tarptautinio vežimo oru taisyklių suvienodinimo, svarbą, jei susitariančiosios šalys yra pasirašiusios šią konvenciją; ATSIŽVELGDAMOS į tai, kad šis susitarimas yra susijęs su keitimusi asmens duomenimis, kuriam bus taikomi susitariančiųjų šalių duomenų apsaugos teisės aktai ir 2011 m. sausio 31 d. Komisijos sprendimas dėl Izraelio Valstybės užtikrinamos tinkamos asmens duomenų apsaugos automatizuoto asmens duomenų tvarkymo srityje pagal Europos Parlamento ir Tarybos Direktyvą 95/46/EB (2011/61/ES); KETINDAMOS remtis galiojančiais oro susisiekimo susitarimais, kad būtų atvertos rinkos ir užtikrinta, kad susitariančiųjų šalių vartotojai, oro vežėjai, darbuotojai ir bendruomenės gautų kuo daugiau naudos; ATSIŽVELGDAMOS į tai, kad šį susitarimą siekiama taikyti palaipsniui, bet visą, ir kad tinkamos priemonės gali padėti nustatyti lygiaverčius aukščiausiais susitariančiųjų šalių taikomais standartais grindžiamus civilinės aviacijos reguliavimo reikalavimus ir standartus, SUSITARĖ:







1 straipsnis

Apibrėžtys

Jeigu nenumatyta kitaip, šiame susitarime vartojamų terminų apibrėžtys:

1) sutarto susisiekimo paslaugos ir nustatyti maršrutai – tarptautinis oro susisiekimas pagal šio susitarimo 2 straipsnį ir I priedą;

2) susitarimas – šis susitarimas, jo priedai ir visi pakeitimai;

3) oro vežėjas – įmonė, turinti galiojančią veiklos licenciją;

4) oro susisiekimas – už atlygį ar nuomos pagrindu visuomenei atskirai arba kartu teikiamos keleivių, bagažo, krovinių ir pašto siuntų gabenimo civiliniu orlaiviu paslaugos, kurios apima, kad būtų išvengta abejonių, reguliarųjį ir nereguliarųjį (užsakomąjį) oro susisiekimą ir visas krovinių vežimo paslaugas;

5) Asociacijos susitarimas – 1995 m. lapkričio 20 d. Briuselyje pasirašytas Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių susitarimas, kuriuo įsteigta Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir Izraelio Valstybės asociacija;

6) kompetentingos institucijos – vyriausybių agentūros arba subjektai, atsakingi už administracinių funkcijų, nustatytų pagal šį susitarimą, vykdymą;

7) susitariančiosios šalys – Europos Sąjunga ar jos valstybės narės arba Europos Sąjunga ir jos valstybės narės pagal atitinkamus jų įgaliojimus ir Izraelis;

8) Konvencija – Tarptautinės civilinės aviacijos konvencija, pateikta pasirašyti 1944 m. gruodžio 7 d. Čikagoje, ir a) visi pagal Konvencijos 94 straipsnio a dalį įsigalioję pakeitimai, ratifikuoti Izraelio ir Europos Sąjungos valstybės narės ar valstybių narių, ir b) visi pagal Konvencijos 90 straipsnį priimti jos priedai ar pakeitimai, jei tokie priedai ar pakeitimai bet kuriuo konkrečiu metu taikomi Izraeliui ir Europos Sąjungos valstybei narei ar valstybėms narėms ir jei jie susiję su svarstomu klausimu;

9) ES sutartys – Europos Sąjungos sutartis ir Sutartis dėl Europos Sąjungos veikimo;

10) teisė naudotis penktąja laisve – vienos valstybės (valstybės teisės įgijėjos) oro vežėjams kitos valstybės (valstybės teisės teikėjos) suteikta teisė arba privilegija teikti tarptautinio oro susisiekimo paslaugas tarp valstybės teisės teikėjos teritorijos ir trečiosios valstybės teritorijos su sąlyga, kad tokios paslaugos būtų pradedamos arba baigiamos teikti valstybės teisės įgijėjos teritorijoje;

11) tinkamumas – tai, ar oro vežėjas gali teikti tarptautinio oro susisiekimo paslaugas, t. y., ar oro vežėjas yra pakankamai finansiškai pajėgus, turi tinkamą valdymo kompetenciją ir ketina laikytis tokių paslaugų teikimą reglamentuojančių įstatymų, kitų teisės aktų ir reikalavimų;

12) visa savikaina – teikiamų paslaugų savikaina kartu su pagrįstu administracinių išlaidų mokesčiu ir, jei nustatyta, visais taikomais mokesčiais, kuriais siekiama padengti su aplinka susijusias išlaidas ir kurie taikomi nepaisant nacionalinės priklausomybės;

13) tarptautinis oro susisiekimas – bent dviejų valstybių oro erdvėje vykdomas oro susisiekimas;

14) IATA – Tarptautinė oro transporto asociacija;

15) ICAO – Tarptautinė civilinės aviacijos organizacija;

16) pilietis – a) asmuo, turintis Izraelio pilietybę (Izraelio susitariančiosios šalies atveju), arba asmuo, turintis vienos iš valstybių narių pilietybę (Europos Sąjungos ir jos valstybių narių susitariančiosios šalies atveju); arba b) juridinis asmuo, i) kurį visada tiesiogiai arba jo kontrolinį akcijų paketą valdo ir jį veiksmingai kontroliuoja Izraelio pilietybę turintys asmenys arba Izraelio subjektai (Izraelio susitariančiosios šalies atveju) arba vienos iš valstybių narių ar III priede nurodytų trečiųjų valstybių pilietybę turintys asmenys arba jų subjektai (Europos Sąjungos ir jos valstybių narių susitariančiosios šalies atveju); ir ii) šių asmenų ir subjektų pagrindinė verslo vieta (Izraelio susitariančiosios šalies atveju) yra Izraelyje arba (Europos Sąjungos ir jos valstybių narių susitariančiosios šalies atveju) valstybėje narėje;

17) nacionalinė (oro vežėjo) priklausomybė – priklausomybė, nustatoma įvertinus, ar oro vežėjas atitinka reikalavimus, susijusius su tokiais dalykais kaip jo nuosavybės teisė, veiksminga kontrolė ir pagrindinė verslo vieta;

18) nereguliariojo oro susisiekimo paslauga – komercinė oro susisiekimo paslauga, išskyrus reguliariojo oro susisiekimo paslaugą;

19) licencija oro susisiekimui vykdyti – i) Europos Sąjungos ir jos valstybių narių atveju licencija oro susisiekimui vykdyti ir bet kurie kiti susiję dokumentai arba sertifikatai, išduoti pagal Reglamentą (EB) Nr. 1008/2008 ir bet kurį paskesnį teisės aktą, ir ii) Izraelio atveju licencija oro susisiekimui vykdyti ir bet kurie kiti susiję dokumentai arba sertifikatai, išduoti pagal Izraelio 2011 m. Oro navigacijos įstatymo 18 straipsnį ir bet kurį paskesnį teisės aktą;

20) kaina – a) oro susisiekimo bilietų kainos, mokėtinos oro vežėjams, jų atstovams ar kitiems bilietų pardavėjams už keleivių ir bagažo vežimą oro transportu, ir šių kainų taikymo sąlygos, įskaitant agentūrai pasiūlytą atlygį ir sąlygas, taip pat kitas papildomas paslaugas; ir b) oro susisiekimo tarifai, mokėtini už krovinių vežimą, ir tų tarifų taikymo sąlygos, įskaitant agentūrai pasiūlytą atlygį ir sąlygas, taip pat kitas papildomas paslaugas. Ši apibrėžtis prireikus taikoma ir su tarptautiniu oro susisiekimu susijusiam vežimui žeme ir taikomoms sąlygoms;

21) pagrindinė verslo vieta – licencijoje oro susisiekimui vykdyti įrašyta oro vežėjo pagrindinė buveinė arba registruotoji buveinė susitariančiojoje šalyje, kurioje vykdomos pagrindinės oro vežėjo finansinės funkcijos ir veiklos kontrolė, įskaitant nuolatinio tinkamumo skraidyti užtikrinimą;

22) su viešąja paslauga susijęs įsipareigojimas – oro vežėjams nustatomas įpareigojimas užtikrinti, kad nustatytu maršrutu būtų teikiamos būtinosios reguliariojo oro susisiekimo paslaugos, atitinkančios nustatytus tęstinumo, reguliarumo, kainodaros ir minimalaus pajėgumo standartus, kurių oro vežėjai nesilaikytų, jei paisytų vien savo komercinių interesų. Su viešąja paslaugą susijusį įsipareigojimą vykdantiems oro vežėjams už tokio įsipareigojimo vykdymą suinteresuota susitariančioji šalis gali skirti atlygį;

23) reguliariojo oro susisiekimo paslauga – skrydžiai, kurių kiekvienas atitinka visas toliau nurodytas charakteristikas: a) galima viešai atskirai nusipirkti (tiesiogiai iš oro vežėjo arba jo įgaliotųjų atstovų) vietą ir (arba) krovinių ir (arba) pašto vežimo talpą kiekvienam skrydžiui, b) skrydis vykdomas taip, kad būtų užtikrintas susisiekimas tarp dviejų tų pačių arba daugiau oro uostų — pagal paskelbtą tvarkaraštį arba — skrydžius vykdant taip reguliariai arba dažnai, kad jie sudarytų atpažįstamą sistemingą seriją;

24) SESAR (bendro Europos dangaus oro eismo valdymo moksliniai tyrimai) – bendro Europos dangaus koncepcijos techninis įgyvendinimas, kuriuo remiantis galima koordinuotai vienu metu vykdyti naujos kartos oro eismo valdymo sistemų mokslinius tyrimus, taip pat tokias sistemas tobulinti ir diegti;

25) subsidija – kompetentingų institucijų, valdžios tarnybos, regioninės įstaigos ar kitos viešosios organizacijos teikiama finansinė parama, kai: a) kompetentinga institucija, valdžios tarnyba, regioninė įstaiga ar kita viešoji organizacija įmonei tiesiogiai skiria lėšų, pavyzdžiui, dotacijų, paskolų ar lėšų akciniam kapitalui padidinti, gali tiesiogiai skirti lėšų arba prisiima įmonės prievoles suteikdama paskolų garantijų, kapitalo injekcijų, nuosavybės teisių, apsaugą nuo bankroto arba draudimą; b) kompetentingai institucijai, valdžios tarnybai, regioninei įstaigai ar kitai viešajai organizacijai mokėtini mokesčiai nurašomi arba nesurenkami; c) kompetentinga institucija, valdžios tarnyba, regioninė įstaiga ar kita viešoji organizacija tiekia ne bendrosios infrastruktūros prekes ar teikia ne bendrosios infrastruktūros paslaugas arba perka tokias prekes ar paslaugas; arba d) kompetentinga institucija, valdžios tarnyba, regioninė įstaiga ar kita viešoji organizacija skiria lėšų taikomam finansavimo mechanizmui arba patiki ar nurodo privačiai įstaigai vykdyti vieną ar kelias a, b ir c punktuose nurodytas funkcijas, kurias paprastai atlieka valdžios tarnyba ir kurių vykdymas iš esmės nesiskiria nuo valdžios tarnybų įprastinės praktikos, ir kai taip suteikiama privilegijų;

26) teritorija – (Izraelio atveju) Izraelio Valstybės teritorija; (Europos Sąjungos atveju) sausuma (žemyninė teritorija ir salos), vidaus ir teritoriniai vandenys, kur taikomos ES sutartys pagal tose sutartyse ir paskesniuose teisės aktuose nustatytas sąlygas. Laikoma, kad šio susitarimo taikymas Gibraltaro oro uostui neturi įtakos nei Ispanijos Karalystės ir Jungtinės Karalystės teisinėms pozicijoms ginče dėl suverenių teisių į teritoriją, kurioje yra tas oro uostas, nei 2006 m. rugsėjo 18 d. Kordoboje priimto Ministrų pareiškimo dėl Gibraltaro oro uosto nuostatai, kad Gibraltaro oro uostui ir toliau nebūtų taikomos 2006 m. rugsėjo 18 d. valstybėms narėms galiojusios ES aviacijos priemonės. Laikoma, kad šio susitarimo taikymas neturi įtakos teritorijų, kurias Izraelis administruoja po 1967 m. birželio mėn., statusui;

27) naudotojo rinkliava – mokestis, nustatomas oro vežėjams už naudojimąsi oro uostu, oro uosto aplinkos apsaugos, oro navigacijos arba aviacijos saugumo įrenginiais arba už teikiamas paslaugas, įskaitant kitas susijusias paslaugas ir įrenginius.







I

ANTRAŠTINĖ DALIS

EKONOMINĖS NUOSTATOS

2 straipsnis

Skrydžių teisės

1. Susitariančioji šalis pagal I ir II priedus kitos susitariančiosios šalies oro vežėjams suteikia tokias teises teikti tarptautinio oro susisiekimo paslaugas:

a) teisę netupiant perskristi jos teritoriją;

b) teisę nusileisti jos teritorijoje ne tam, kad įlaipintų ar išlaipintų keleivius, pakrautų į orlaivį ar iš jo iškrautų bagažą, krovinius ir (arba) pašto siuntas (ne susisiekimo tikslais);

c) teikiant paslaugą, dėl kurios susitarta, nustatytu maršrutu teisę nusileisti jos teritorijoje, siekiant atskirai arba kartu į tarptautiniu reisu skrendantį orlaivį įlaipinti ir iš jo išlaipinti keleivius, pakrauti ir iškrauti krovinius ir (arba) pašto siuntas; ir

d) kitas šiame susitarime nustatytas teises.

2. Šio susitarimo nuostatomis:

a) Izraelio oro vežėjams nesuteikiama teisė nė vienos valstybės narės teritorijoje į orlaivį įlaipinti keleivius ar pakrauti bagažą, krovinius ir (arba) pašto siuntas, kurie vežami už atlygį į kitą punktą tos valstybės narės teritorijoje;

b) Europos Sąjungos oro vežėjams nesuteikiama teisė Izraelio teritorijoje į orlaivį įlaipinti keleivius ar pakrauti bagažą, krovinius ir (arba) pašto siuntas, kurie vežami už atlygį į kitą punktą Izraelio teritorijoje.

3 straipsnis

Leidimas

1. Gavusios vienos iš susitariančiųjų šalių oro vežėjo prašymą leisti vykdyti veiklą, kompetentingos institucijos kuo greičiau suteikia reikiamus leidimus su sąlyga, kad:

a) kai tai Izraelio oro vežėjas –

— pagrindinė oro vežėjo verslo vieta yra Izraelyje ir šiam vežėjui pagal Izraelio teisę išduota licencija vykdyti oro susisiekimą; ir

— veiksmingą oro vežėjo veiklos atitikties teisės aktams kontrolę vykdo ir užtikrina Izraelis; ir

— oro vežėją tiesiogiai arba jo kontrolinį akcijų paketą valdo ir jį veiksmingai kontroliuoja Izraelis ir (arba) jo piliečiai;

b) kai tai Europos Sąjungos oro vežėjas –

— pagrindinė oro vežėjo verslo vieta yra Europos Sąjungos valstybės narės teritorijoje pagal ES sutartis, ir jam pagal Europos Sąjungos teisę išduota licencija vykdyti oro susisiekimą; ir

— veiksmingą oro vežėjo veiklos atitikties teisės aktams kontrolę vykdo ir užtikrina už oro vežėjo pažymėjimo išdavimą atsakinga Europos Sąjungos valstybė narė, ir yra aiškiai nurodyta kompetentinga institucija; ir

— oro vežėją tiesiogiai arba jo kontrolinį akcijų paketą valdo ir jį veiksmingai kontroliuoja Europos Sąjungos valstybės narės ir (arba) jų piliečiai arba III priede išvardytos kitos valstybės ir (arba) tų kitų valstybių piliečiai;

c) oro vežėjas laikosi reikalavimų, nustatytų įstatymuose ir kituose teisės aktuose, kuriuos paprastai taiko kompetentinga tarptautinio oro susisiekimo vykdymo institucija; ir

d) galioja ir taikomos 13 straipsnio ir 14 straipsnio nuostatos.

3a straipsnis

Abipusis teisės aktais nustatyto oro vežėjo tinkamumo ir nacionalinės priklausomybės patvirtinimo pripažinimas

Vienos susitariančiosios šalies kompetentingos institucijos, gavusios kitos susitariančiosios šalies oro vežėjo prašymą leisti vykdyti veiklą, pripažįsta pastarosios kompetentingų institucijų suteiktą to oro vežėjo tinkamumo ir (arba) nacionalinės priklausomybės patvirtinimą kaip jos pačios kompetentingų institucijų suteiktą patvirtinimą ir išsamiau šių klausimų nenagrinėja, išskyrus a punkte nurodytus atvejus.

a) Jeigu po to, kai buvo gautas oro vežėjo prašymas leisti vykdyti veiklą arba suteiktas toks leidimas, prašymą gavusios susitariančiosios šalies kompetentingos institucijos, remdamosi pagrįstomis abejonėmis, turi konkrečią priežastį būgštauti, kad, nepaisant kitos susitariančiosios šalies kompetentingų institucijų suteikto patvirtinimo, šio susitarimo 3 straipsnyje nustatytų atitinkamų leidimų ar įgaliojimų suteikimo reikalavimų nesilaikoma, jos turi nedelsdamos informuoti tas institucijas ir nurodyti pagrįstas būgštauti verčiančias priežastis. Tokiu atveju bet kuri susitariančioji šalis gali siekti surengti konsultacijas, kuriose gali dalyvauti susitariančiųjų šalių kompetentingų institucijų atstovai, ir (arba) prašyti su šiuo klausimu susijusios papildomos informacijos, o tokie prašymai turi būti patenkinami kuo greičiau. Jeigu klausimo išspręsti nepavyksta, bet kuri susitariančioji šalis gali šį klausimą perduoti nagrinėti pagal šio susitarimo 22 straipsnį įsteigtam Jungtiniam komitetui ir laikydamasi 22 straipsnio 7 ir 9 dalių gali imtis atitinkamų apsaugos priemonių pagal 24 straipsnį.

b) Šios procedūros netaikomos šių dalykų patvirtinimo pripažinimui:

i) saugos sertifikatų ar licencijų,

ii) saugumo priemonių arba

iii) draudimo.

4 straipsnis

Atsisakymas išduoti leidimą, leidimo atšaukimas, galiojimo sustabdymas arba apribojimas

1. Susitariančiųjų šalių kompetentingos institucijos gali atsisakyti išduoti leidimą vykdyti veiklą, tokį leidimą atšaukti, sustabdyti jo galiojimą ar jį apriboti arba kitaip sustabdyti ar apriboti kitos susitariančiosios šalies oro vežėjo vykdomą veiklą, jeigu:

a) kai tai Izraelio oro vežėjas –

— pagrindinė oro vežėjo verslo vieta yra ne Izraelyje arba jis neturi pagal taikomus Izraelio teisės aktus išduotos licencijos oro susisiekimui vykdyti arba

— Izraelis nevykdo ar neužtikrina veiksmingos oro vežėjo veiklos atitikties teisės aktams kontrolės arba

— oro vežėjo tiesiogiai arba jo kontrolinio akcijų paketo nevaldo ir jo veiksmingai nekontroliuoja Izraelis ir (arba) jo piliečiai;

b) kai tai Europos Sąjungos oro vežėjas –

— pagrindinė oro vežėjo verslo vieta yra ne Europos Sąjungos valstybės narės teritorijoje pagal ES sutartis, arba jis neturi pagal Europos Sąjungos teisę išduotos licencijos vykdyti oro susisiekimą arba

— už oro vežėjo pažymėjimo išdavimą atsakinga Europos Sąjungos valstybė narė nevykdo arba neužtikrina veiksmingos oro vežėjo veiklos atitikties teisės aktams kontrolės arba kompetentinga institucija nėra aiškiai nurodyta arba

— oro vežėjo tiesiogiai arba jo kontrolinio akcijų paketo nevaldo arba jo veiksmingai nekontroliuoja Europos Sąjungos valstybės narės ir (arba) jų piliečiai arba III priede išvardytos kitos valstybės ir (arba) tų kitų valstybių piliečiai;

c) oro vežėjas nesilaiko šio susitarimo 6 straipsnyje nurodytų įstatymų ir kitų teisės aktų;

d) nesilaikoma 13 straipsnio ir 14 straipsnio nuostatų arba jos netaikomos; arba

e) susitariančioji šalis pagal 7 straipsnį nusprendė, kad nesilaikoma konkurencijos užtikrinimo reikalavimų.

2. Šiuo straipsniu nustatytomis teisėmis naudojamasi tik surengus konsultacijas su kitos susitariančiosios šalies kompetentingomis institucijomis, nebent nedelsiant būtina imtis priemonių ir užtikrinti, kad oro vežėjas pradėtų laikytis 1 dalies c ar d punkte nustatytų reikalavimų.

5 straipsnis

Investicijos

1. Nepaisant šio susitarimo 3 straipsnio ir 4 straipsnio, Jungtiniam komitetui pagal šio susitarimo 22 straipsnio 10 dalį išnagrinėjus, ar imtasi abipusių veiksmų, susitariančiosios šalys gali leisti Europos Sąjungos valstybėms narėms arba jų piliečiams turėti kontrolinius Izraelio oro vežėjų akcijų paketus ir (arba) tuos oro vežėjus veiksmingai kontroliuoti arba Izraeliui ar jo piliečiams turėti kontrolinius Europos Sąjungos oro vežėjų akcijų paketus ir (arba) tuos oro vežėjus veiksmingai kontroliuoti pagal šio straipsnio 2 dalį.

2. Atsižvelgiant į šio straipsnio 1 dalį, Jungtinis komitetas pagal šio susitarimo 22 straipsnio 2 dalį gali savo išankstiniu atskiru sprendimu leisti konkrečias susitariančiųjų šalių interesų investicijas.

Šiame sprendime nustatomos sąlygos, taikomos sutarto susisiekimo paslaugų teikimui pagal šį susitarimą ir susisiekimo tarp trečiųjų valstybių ir susitariančiųjų šalių paslaugoms. Šio susitarimo 22 straipsnio 9 dalies nuostatos tokio pobūdžio sprendimams netaikomos.

6 straipsnis

Įstatymų ir kitų teisės aktų laikymasis

1. Kai vienos susitariančiosios šalies oro vežėjo orlaivis, naudojamas tarptautinio oro susisiekimo paslaugoms teikti, įskrenda į kitos susitariančiosios šalies teritoriją, joje būna ar iš jos išskrenda, toks oro vežėjas laikosi įstatymų ir kitų teisės aktų, kurie toje teritorijoje taikomi orlaivio, naudojamo tarptautinio oro susisiekimo paslaugoms teikti, įskridimui į tą teritoriją ar išskridimui iš jos arba orlaivio naudojimui ir navigacijai.

2. Kai vienos susitariančiosios šalies oro vežėjo orlaivis įskrenda į kitos susitariančiosios šalies teritoriją, joje būna ar iš jos išskrenda, pirmosios susitariančiosios šalies oro vežėjų keleiviams, įgulai ar jų vardu veikiantiems asmenims arba kroviniams galioja įstatymai ir kiti teisės aktai, toje teritorijoje taikomi keleivių ir įgulos atvykimui ar krovinių įvežimui orlaiviu į tą teritoriją arba jų išvykimui ar išvežimui iš tos teritorijos (įskaitant įvažiavimui, patikrinimui, imigracijai, pasams, muitinei ir karantinui taikomus teisės aktus, o kai vežamos pašto siuntos – pašto teisės aktus).

7 straipsnis

Konkurencijos užtikrinimas

1. Susitariančiosios šalys dar kartą patvirtina, kad šiam susitarimui taikomos Asociacijos susitarimo IV antraštinės dalies 3 skyriaus (Konkurencija) nuostatos.

2. Susitariančiosios šalys patvirtina, kad jų bendras tikslas – užtikrinti sąžiningas ir konkurencines oro susisiekimo paslaugų teikimo sąlygas. Susitariančiosios šalys pripažįsta, jog labiausiai tikėtina, kad oro vežėjai veiklą vykdys sąžiningai ir konkurencingai, jei šių oro vežėjų veikla bus grindžiama tik komerciniais principais ir nebus subsidijuojama ir jei bus užtikrinta neutrali ir nediskriminacinė prieiga prie oro uostų infrastruktūros, paslaugų ir laiko tarpsnių.

3. Jeigu susitariančioji šalis mano, kad kitos susitariančiosios šalies teritorijoje sudarytos sąlygos, visų pirma todėl, kad teikiamos subsidijos, neigiamai veikia sąžiningas ir lygias jos oro vežėjų galimybes konkuruoti, ji gali kitai susitariančiajai šaliai pateikti pastabas. Be to, ji gali prašyti surengti Jungtinio komiteto posėdį, kaip numatyta šio susitarimo 22 straipsnyje. Konsultacijos pradedamos per 30 dienų nuo tokio prašymo gavimo dienos. Jeigu per 30 dienų nuo konsultacijų pradžios priimtino susitarimo nepasiekiama, surengti konsultacijas prašiusi susitariančioji šalis gali pagal 4 straipsnį atsisakyti susijusiam (-iems) oro vežėjui (-ams) išduoti leidimą, jį sulaikyti, atšaukti, sustabdyti jo galiojimą ar nustatyti atitinkamas sąlygas.

4. 3 dalyje nurodytos priemonės yra tinkamos, proporcingos ir taikomos tokiu mastu ir tiek laiko, kiek būtina. Jos taikomos tik oro vežėjui (-ams), pasinaudojusiam (-iems) 3 dalyje nurodytomis sąlygomis, ir nedaro poveikio susitariančiųjų šalių teisei imtis priemonių pagal šio susitarimo 23 straipsnį.

5. Susitariančiosios šalys sutinka, kad Izraelio Vyriausybės dalyvavimas atlyginant papildomas Izraelio oro vežėjų su saugumu susijusias išlaidas, atsiradusias dėl Izraelio Vyriausybės duotų nurodymų, nėra nesąžiningos konkurencijos priemonė, todėl nelaikoma subsidija pagal šį straipsnį, jei:

a) tokia parama atlyginamos tik Izraelio oro vežėjų išlaidos, būtinos įgyvendinant papildomas Izraelio valdžios institucijų reikalaujamas saugumo priemones, nenustatytos arba netaikomos Europos Sąjungos oro vežėjams, ir

b) Izraelis tokias saugumo išlaidas aiškiai apibrėžia ir išreiškia skaičiais, ir

c) kartą per metus Jungtinis komitetas gauna ataskaitą, kurioje nurodyta visa saugumo išlaidų suma ir tai, kiek Izraelio Vyriausybė prisidėjo jas atlyginant praėjusiais metais.

6. Bet kuri susitariančioji šalis, pranešusi kitai susitariančiajai šaliai, gali kreiptis į pastarosios teritorijoje veikiančius atsakingus valdžios subjektus, įskaitant valstybės, regiono ar vietos lygmens subjektus, kad aptartų su šiuo straipsniu susijusius klausimus.

7. Šio straipsnio nuostatos taikomos nedarant poveikio susitariančiųjų šalių įstatymams ir kitiems teisės aktams dėl susitariančiųjų šalių teritorijose vykdomų su viešosiomis paslaugomis susijusių įsipareigojimų.

8 straipsnis

Komercinės galimybės

Oro vežėjo atstovai

1. Vienos susitariančiosios šalies oro vežėjai turi teisę kitos susitariančiosios šalies teritorijoje atidaryti biurus ir įrengti priemones, būtinas oro susisiekimo paslaugoms teikti ir reklamuoti, taip pat oro susisiekimo paslaugoms, įskaitant šalutines ir papildomas paslaugas, parduoti.

2. Vienos susitariančiosios šalies oro vežėjai, laikydamiesi įvažiavimui, gyvenamajai vietai ir įdarbinimui taikomų kitos susitariančiosios šalies įstatymų ir kitų teisės aktų, turi teisę į pastarosios teritoriją įvežti ir joje išlaikyti darbuotojus, atsakingus už vadovavimą, pardavimą, techninius klausimus ir veiklą, taip pat kitus specialistus, kurių reikia, kad būtų užtikrintas oro susisiekimo paslaugų teikimas.

Antžeminės paslaugos

3.

a) Nepažeidžiant b punkto, visi oro vežėjai kitos susitariančiosios šalies teritorijoje teikiamų antžeminių paslaugų atžvilgiu turi:

i) teisę arba savo nuožiūra patys teikti antžemines paslaugas (saviteika) arba, pasirinktinai,

ii) teisę rinktis iš konkuruojančių paslaugų teikėjų, teikiančių visas ar kai kurias antžemines paslaugas, jei tokiems paslaugų teikėjams leidžiama patekti į rinką pagal susitariančiųjų šalių įstatymus ir kitus teisės aktus ir jei tokių paslaugų teikėjų rinkoje jau yra;

b) a punkto i ir ii papunkčiuose nurodytos teisės, susijusios su šių kategorijų antžeminėmis paslaugomis, t. y. bagažo tvarkymu, aptarnavimu perone, degalų ir tepalų tiekimu, fiziniu krovinių ir pašto siuntų tvarkymu, kai jos iš oro uosto terminalo gabenamos į orlaivį arba iš orlaivio – į oro uosto terminalą, ribojamos tik dėl fizinių arba veiklos sąlygų pagal kitos susitariančiosios šalies teritorijoje taikomus įstatymus ir kitus teisės aktus. Jei tokie ribojimai trukdo oro vežėjams patiems teikti antžemines paslaugas ir jei nėra veiksmingos antžeminių paslaugų teikėjų konkurencijos, visos tokios paslaugos visiems oro vežėjams teikiamos vienodomis sąlygomis ir be diskriminacijos, o tokių paslaugų kaina neviršija visos jų teikimo savikainos, įskaitant pagrįstą turto grąžą po nusidėvėjimo.

Pardavimas, vietoje patirtos išlaidos ir lėšų pervedimas

4. Vienos susitariančiosios šalies oro vežėjai kitos susitariančiosios šalies teritorijoje oro susisiekimo paslaugas gali parduoti tiesiogiai ir (arba) savo nuožiūra naudodamiesi pardavimo atstovų ar kitų oro vežėjo paskirtų tarpininkų paslaugomis, internetu arba kitais galimais kanalais. Visi oro vežėjai turi teisę parduoti tokią susisiekimo paslaugą, o visi asmenys gali nevaržomi ją pirkti atsiskaitydami toje teritorijoje naudojama arba laisvai konvertuojama valiuta.

5. Oro vežėjai turi teisę, pateikę prašymą, vietoje gautas pajamas konvertuoti ir visada, visais būdais, be apribojimo ar apmokestinimo, bet kuria laisvai konvertuojama valiuta ir taikomu oficialiu valiutos keitimo kursu pervesti iš kitos susitariančiosios šalies teritorijos į savo šalies teritoriją ir, jei tai neprieštarauja įprastai taikomiems įstatymams ar kitiems teisės aktams, į kitą pasirinktą valstybę ar valstybes.

6. Vienos susitariančiosios šalies oro vežėjams leidžiama kitos susitariančiosios šalies teritorijoje patirtas išlaidas, įskaitant išlaidas už kurą, apmokėti vietos valiuta. Susitariančiosios šalies oro vežėjai tokias kitos susitariančiosios šalies teritorijoje patirtas išlaidas savo nuožiūra gali padengti laisvai konvertuojama valiuta pagal valiutai taikomas vietos taisykles.

Bendradarbiavimo susitarimai

7. Teikdami paslaugas arba užtikrindami paslaugų teikimą pagal šį susitarimą, susitariančiųjų šalių oro vežėjai gali sudaryti bendradarbiavimo rinkodaros srityje susitarimus, pavyzdžiui, grupinės rezervacijos arba bendro kodo susitarimus su:

a) bet kuriuo susitariančiųjų šalių oro vežėju ar vežėjais; ir

b) bet kuriuo trečiųjų valstybių oro vežėju ar vežėjais; ir

c) bet kuriais antžeminio, sausumos ar jūrų susisiekimo paslaugų teikėjais,

jei i) susisiekimo paslaugą teikiantis vežėjas turi reikiamas eismo teises ir ii) rinkodarą vykdantis vežėjas turi reikiamas maršruto teises pagal atitinkamas dvišales nuostatas ir iii) šie susitarimai atitinka tokiems susitarimams įprastai keliamus saugos ir konkurencijos reikalavimus. Jeigu keleiviai skraidinami pagal bendro kodo susitarimus, pirkėjui pardavimo vietoje ar bet kuriuo metu registruojantis skrydžiui arba jį įlaipinant, kai registruotis jungiamajam skrydžiui nereikia, prieš įlaipinimą pranešama, kuris vežėjas ir kurioje kelionės atkarpoje teiks susisiekimo paslaugas.

Antžeminis susisiekimas

8.

a) Įstatymai ir kiti teisės aktai, kuriais reglamentuojamas oro susisiekimas, netaikomi keleivius vežantiems antžeminio susisiekimo paslaugų teikėjams remiantis vien tuo, kad tokias antžeminio susisiekimo paslaugas savo vardu teikia oro vežėjas. Antžeminio susisiekimo paslaugų teikėjai gali patys nuspręsti, ar sudaryti bendradarbiavimo susitarimus. Priimdami sprendimą dėl konkretaus susitarimo, antžeminio susisiekimo paslaugų teikėjai, be kita ko, gali atsižvelgti į vartotojų interesus ir techninius, ekonominius, vietos ir pajėgumo apribojimus.

b) Be to, nepaisant kitų šio susitarimo nuostatų, susitariančiųjų šalių oro vežėjams ir netiesioginiams krovinių vežimo paslaugų teikėjams leidžiama kartu su tarptautinio oro susisiekimo paslaugomis be apribojimų vežti krovinius antžeminio transporto priemonėmis į bet kurį Izraelio ir Europos Sąjungos arba trečiųjų valstybių teritorijoje esantį punktą ir iš jo (įskaitant vežimą į visus oro uostus, kuriuose yra muitinės, ir iš jų) ir, jei taikoma, įskaitant teisę laikantis taikomų įstatymų ir kitų teisės aktų vežti krovinius, už kuriuos nesumokėtas muito mokestis. Sudaromos sąlygos tokius antžeminiu ar oro transportu vežamus krovinius tikrinti oro uosto muitinėje ir naudotis muitinės paslaugomis. Oro vežėjai gali antžeminiu transportu krovinius vežti patys arba sudaryti susitarimus su kitais antžeminio susisiekimo paslaugų teikėjais, įskaitant galimybę susitarti, kad krovinius antžeminiu transportu vežtų kiti oro vežėjai ir netiesioginiai krovinių gabenimo oro transportu paslaugų teikėjai. Jeigu krovinių siuntėjai tinkamai informuojami, tokios įvairiarūšės krovinių vežimo paslaugos gali būti teikiamos kartu, taikant bendrą kainą už vežimą oro ir antžeminiu transportu.

Nuoma

9.

a) Susitariančiųjų šalių oro vežėjai turi teisę teikti sutarto susisiekimo paslaugas iš bet kurio oro vežėjo, įskaitant trečiųjų valstybių oro vežėjus, su įgula arba be jos nuomojamu orlaiviu, jeigu visi tokių susitarimų dalyviai atitinka reikalavimus, nustatytus įstatymuose ir kituose teisės aktuose, kuriuos tokiems susitarimams įprastai taiko susitariančiosios šalys.

b) Susitariančiosios šalys nereikalauja, kad savo įrangą nuomojantys oro vežėjai turėtų skrydžių teises pagal šį susitarimą.

c) III priede nenurodytos trečiosios valstybės oro vežėjui priklausantį orlaivį su įgula Izraelio oro vežėjas arba Europos Sąjungos oro vežėjas, siekdamas pasinaudoti šiame susitarime numatytomis teisėmis, nuomojasi tik išimtiniais atvejais arba tenkindamas laikinius poreikius. Tokiai orlaivio su įgula nuomai būtina i) gauti išankstinį oro vežėjui, kuris nuomojasi įrangą, licenciją išdavusios institucijos patvirtinimą ir ii) informuoti kitos susitariančiosios šalies, į kurią nuomojamu orlaiviu su įgula ketinama vykdyti skrydžius, kompetentingą instituciją.

Šioje pastraipoje terminas „orlaivis“ reiškia trečiosios valstybės oro vežėjo, kuriam nedraudžiama vykdyti skrydžių į Europos Sąjungoje ir (arba) Izraelyje, orlaivį.

Frančizės ir registruotojo pavadinimo naudojimas

10. Susitariančiosios šalies oro vežėjai turi teisę sudaryti frančizės arba registruotojo pavadinimo naudojimo susitarimus su kitos susitariančiosios šalies arba trečiųjų valstybių įmonėmis, įskaitant oro vežėjus, jeigu oro vežėjai turi reikiamus įgaliojimus ir atitinka reikalavimus, tokiems susitarimams nustatytus susitariančiųjų šalių įprastai taikomuose įstatymuose ir kituose teisės aktuose, visų pirma tuose, pagal kuriuos reikalaujama nurodyti paslaugą teikiančių oro vežėjų tapatybę.

Oro uosto laiko tarpsnių paskirstymas

11. Kiekviena susitariančioji šalis užtikrina, kad jos teritorijoje esančiuose oro uostų laiko tarpsnių valdymo procedūros, gairės bei taisyklės būtų taikomos skaidriai, veiksmingai ir nediskriminuojant.

Jungtinio komiteto konsultacijos

12. Jei viena susitariančioji šalis mano, kad kita susitariančioji šalis šį straipsnį pažeidė, ji gali apie savo turimus faktus pranešti kitai susitariančiajai šaliai ir prašyti pradėti konsultacijas pagal 22 straipsnio 4 dalį.

9 straipsnis

Muitai ir mokesčiai

1. Kai susitariančiosios šalies oro vežėjų naudojamas orlaivis, kuriuo teikiamos tarptautinio oro susisiekimo paslaugos, atskrenda į kitos susitariančiosios šalies teritoriją, jo įprastinei įrangai, degalams, tepalams, vartoti skirtiems techniniams reikmenims, antžeminei įrangai, atsarginėms dalims (įskaitant variklius), orlaivio atsargoms (be kita ko, įskaitant maistą, nealkoholinius ir alkoholinius gėrimus, tabaką ir kitus keleiviams ribotais kiekiais parduoti arba naudoti skrydžio metu skirtus produktus) ir kitiems gaminiams, skirtiems naudoti ar naudojamiems tik orlaivio, kuriuo teikiamos tarptautinio oro susisiekimo paslaugos, eksploatavimo arba aptarnavimo tikslais, laikantis abipusiškumo principo netaikomi jokie importo apribojimai, nuosavybės mokesčiai ir kapitalo rinkliavos, muitai, akcizai ir panašūs mokesčiai, a) nustatyti nacionalinių ar vietos valdžios institucijų arba Europos Sąjungos ir b) nepagrįsti teikiamų paslaugų savikaina, su sąlyga, kad tokia įranga ir atsargos lieka orlaivyje.

2. Laikantis abipusiškumo principo, šio straipsnio 1 dalyje nurodyti mokesčiai, rinkliavos ir kt., išskyrus mokesčius, pagrįstus teikiamų paslaugų savikaina, netaikomi ir:

a) orlaivio atsargoms, kurios buvo pristatytos į susitariančiosios šalies teritoriją arba joje pateiktos ir kurių pagrįstas kiekis paimtas naudoti išskrendančiame kitos susitariančiosios šalies oro vežėjo orlaivyje, kuriuo teikiamos tarptautinio oro susisiekimo paslaugos, net jei šios atsargos būtų naudojamos tik tam tikroje kelionės atkarpoje skrendant virš minėtos teritorijos;

b) antžeminei įrangai ir atsarginėms dalims (įskaitant variklius), pristatytoms į susitariančiosios šalies teritoriją kitos susitariančiosios šalies oro vežėjo orlaivio, kuriuo teikiamos tarptautinio oro susisiekimo paslaugos, aptarnavimo, techninės priežiūros ar remonto tikslais;

c) kurui, tepalams ir vartoti skirtiems techniniams reikmenims, pristatytiems į susitariančiosios šalies teritoriją arba joje pateiktiems naudoti kitos susitariančiosios šalies oro vežėjo orlaivyje, kuriuo teikiamos tarptautinio oro susisiekimo paslaugos, net jei šios atsargos būtų naudojamos tik tam tikroje kelionės atkarpoje skrendant virš minėtos teritorijos;

d) kaip numatyta susitariančiųjų šalių muitų teisės aktuose, spaudiniams, pristatytiems į susitariančiosios šalies teritoriją arba joje pateiktiems ir paimtiems naudoti išskrendančiame kitos susitariančiosios šalies oro vežėjo orlaivyje, kuriuo teikiamos tarptautinio oro susisiekimo paslaugos, net jei šios atsargos būtų naudojamos tik tam tikroje kelionės atkarpoje skrendant virš minėtos teritorijos; ir

e) saugos ir saugumo įrangai, skirtai naudoti oro uostuose arba krovinių terminaluose.

3. Šiuo susitarimu susitariančiosioms šalims nedraudžiama nustatyti mokesčius, rinkliavas ir kt. jų teritorijoje tiekiamiems degalams, skirtiems naudoti oro vežėjo, kuris vykdo skrydžius tarp dviejų jų teritorijoje esančių punktų, orlaivyje, jei laikomasi nediskriminavimo principo. Kai vienos susitariančiosios šalies oro vežėjo orlaivis įskrenda į kitos susitariančiosios šalies teritoriją, joje būna ar iš jos išskrenda, toks oro vežėjas laikosi įstatymų ir kitų teisės aktų, kurie toje teritorijoje taikomi orlaivių degalų pardavimui, tiekimui ir naudojimui.

4. Įprastinė skrydžių įranga, taip pat šio straipsnio 1 ir 2 dalyse nurodytos medžiagos, atsargos ir atsarginės dalys, kurios paprastai laikomos vienos susitariančiosios šalies oro vežėjo orlaivyje, kitos susitariančiosios šalies teritorijoje gali būti iškrautos tik gavus tos susitariančiosios šalies muitinės patvirtinimą ir gali būti reikalaujama, kad muitinė jas prižiūrėtų ir kontroliuotų tol, kol jos bus reeksportuotos ar kitaip tvarkomos pagal muitinės taisykles.

5. Šiame straipsnyje nurodytos išimtys taip pat taikomos, kai susitariančiosios šalies oro vežėjai su kitu oro vežėju, kuris naudojasi tokiomis pačiomis kitos susitariančiosios šalies suteiktomis išimtimis, sudaro sutartį dėl 1 ir 2 dalyse nurodytų gaminių nuomos arba pervežimo kitos susitariančiosios šalies teritorijoje.

6. Šiuo susitarimu susitariančiosioms šalims nedraudžiama nustatyti mokesčius, rinkliavas ar kt. prekėms, parduodamoms ne tam, kad jas orlaivyje vartotų keleiviai, kol skrendama tarp dviejų susitariančiosios šalies teritorijoje esančių punktų, kuriuose leidžiama įlaipinti ar išlaipinti keleivius.

7. Šiame susitarime nurodytos išlygos nesusijusios su pridėtinės vertės mokesčių sritimi, išskyrus importo mokesčius. Šis susitarimas neturi poveikio atitinkamų galiojančių Europos Sąjungos valstybių narių ir Izraelio pasirašytų konvencijų nuostatoms, kuriomis siekiama išvengti dvigubo pajamų ir kapitalo apmokestinimo.

10 straipsnis

Oro uostų, aviacijos įrenginių ir paslaugų naudotojo rinkliavos

1. Susitariančioji šalis užtikrina, kad naudotojo rinkliavos, kurias rinkliavas nustatančios jos kompetentingos institucijos ar įstaigos gali nustatyti kitos susitariančiosios šalies oro vežėjams už naudojimąsi oro navigacijos ir skrydžių valdymo paslaugomis, būtų susietos su išlaidomis ir taikomos laikantis nediskriminavimo principo. Bet kuriuo atveju tokios naudotojo rinkliavos kitos susitariančiosios šalies oro vežėjams nustatomos ne mažiau palankiomis sąlygomis nei tos, kurios palankiausiomis sąlygomis taikomos bet kuriam kitam oro vežėjui.

2. Susitariančioji šalis užtikrina, kad naudotojo rinkliavos, kurias rinkliavas nustatančios jos kompetentingos institucijos ar įstaigos gali nustatyti kitos susitariančiosios šalies oro vežėjams už naudojimąsi oro uostais, aviacijos saugumo ir susijusiais įrenginiais ir paslaugomis, būtų taikomos laikantis nediskriminavimo principo ir tinkamai paskirstytos pagal naudotojų kategorijas. Nustatant šias rinkliavas gali būti atsižvelgiama į visą rinkliavas nustatančių kompetentingų institucijų ar įstaigų savikainą, susijusią su galimybės naudotis atitinkamais oro uosto ir aviacijos saugumo įrenginiais ir paslaugomis tame oro uoste arba oro uosto sistemoje užtikrinimu, tačiau rinkliavos už šią visą savikainą negali būti didesnės. Šios rinkliavos gali būti susijusios ir su pagrįsta turto grąža po nusidėvėjimo. Galimybė naudotis įrenginiais ir paslaugomis, už kuriuos renkamos naudotojo rinkliavos, užtikrinama veiksmingai ir tausiai. Bet kuriuo atveju šios rinkliavos kitos susitariančiosios šalies oro vežėjams nustatomos ne mažiau palankiomis sąlygomis nei tos, kurios palankiausiomis sąlygomis taikomos bet kuriam kitam oro vežėjui tuo metu, kai tokios rinkliavos nustatomos.

3. Susitariančiosios šalys skatina, kad jų teritorijoje veikiančios rinkliavas nustatančios kompetentingos institucijos ar įstaigos konsultuotųsi su paslaugomis ir įrenginiais besinaudojančiais oro vežėjais arba jiems atstovaujančiomis organizacijoms, taip pat skatina, kad rinkliavas nustatančios kompetentingos institucijos ar įstaigos oro uosto naudotojams, jiems atstovaujančioms organizacijoms ar asociacijoms teiktų informaciją apie sudedamąsias dalis, kuriomis remiantis nustatoma visų mokesčių, kuriuos kiekviename oro uoste renka oro uostus valdančios įstaigos, sistema arba dydis, nes tokios informacijos gali reikėti siekiant nuodugniai persvarstyti mokesčių pagrįstumą pagal šio straipsnio 1 ir 2 dalyse nustatytus principus. Susitariančiosios šalys skatina rinkliavas nustatančias kompetentingas institucijas tinkamai pranešti naudotojams apie bet kokį siūlymą keisti naudotojo rinkliavas, kad prieš atlikdamos pakeitimus minėtosios institucijos galėtų apsvarstyti naudotojų pareikštą nuomonę.

4. Pagal 23 straipsnį vykdant ginčų sprendimo procedūras laikoma, kad nė viena susitariančioji šalis nepažeidė šio straipsnio nuostatų, nebent ji a) per pagrįstą laikotarpį nepersvarsto mokesčio ar tvarkos, dėl kurių skundžiasi kita susitariančioji šalis; arba b) po tokio persvarstymo nesiima visų įmanomų priemonių, kad pakeistų šio straipsnio reikalavimų neatitinkantį mokestį ar tvarką.

11 straipsnis

Kainodara

1. Susitariančiosios šalys leidžia oro vežėjams laisvai nustatyti kainas laikantis laisvos ir sąžiningos konkurencijos principų.

2. Susitariančiosios šalys nereikalauja teikti kainų duomenų.

3. Kompetentingos institucijos gali rengti diskusijas, kad aptartų tokius klausimus, kaip neteisingos, nepagrįstos ar diskriminacinės kainos ir kt.

12 straipsnis

Statistiniai duomenys

1. Susitariančioji šalis teikia kitai susitariančiajai šaliai statistinius duomenis, kurių reikalaujama pagal susitariančiosios šalies įstatymus ir kitus teisės aktus, ir, gavusi prašymą, kitą turimą statistinę informaciją, kurios gali būti pagrįstai reikalaujama oro susisiekimo paslaugoms, teikiamoms pagal šį susitarimą, peržiūrėti.

2. Siekdamos palengvinti keitimąsi statistine informacija, skirta pagal šį susitarimą teikiamų oro susisiekimo paslaugų plėtrai stebėti, susitariančiosios šalys bendradarbiauja pagal 22 straipsnį įsteigtame Jungtiniame komitete.







II

ANTRAŠTINĖ DALIS

BENDRADARBIAVIMAS REGULIAVIMO SRITYJE

13 straipsnis

Aviacijos sauga

1. Susitariančiosios šalys glaudžiai, tačiau nedarant įtakos susitariančiųjų šalių teisės aktų leidimo institucijų veiksmų laisvei, bendradarbiauja aviacijos saugos srityje, kad nustatytų, kiek tai praktiškai įmanoma, suderintas taisykles arba abipusiškai pripažintų viena kitos saugos standartus. Šį bendradarbiavimą prižiūri Jungtinis komitetas, kuriam padeda Europos aviacijos saugos agentūra.

2. Susitariančiosios šalys užtikrina, kad jų teisės aktai, taisyklės arba procedūros atitiktų bent IV priedo A dalyje nustatytų oro susisiekimo reguliavimo reikalavimų ir standartų lygį, kaip nustatyta VI priede.

3. Šiame susitarime nurodytam oro susisiekimui vykdyti kompetentingos susitariančių šalių institucijos pripažįsta galiojančiais tinkamumo skraidyti pažymėjimus, kompetencijos pažymėjimus ir susitariančių šalių išduotas arba patvirtintas galiojančias licencijas, jei tokiems pažymėjimams arba licencijoms taikomi reikalavimai atitinka bent jau pagal Konvenciją nustatytus būtinuosius standartus. Tačiau kompetentingos institucijos gali atsisakyti skrydžio virš jų teritorijos tikslais pripažinti galiojančiais kompetencijos pažymėjimus ir licencijas, kuriuos jų piliečiams yra išdavusios arba patvirtinusios kitos tokios institucijos.

4. Kiekviena susitariančioji šalis bet kuriuo metu gali prašyti surengti konsultacijas dėl saugos standartų, kuriuos kita susitariančioji šalis taiko aviacijos įrenginių, skrydžio įgulų, orlaivių ir orlaivių naudojimo srityse. Tokios konsultacijos pradedamos per trisdešimt (30) dienų nuo prašymo.

5. Jei konsultuodamasi viena susitariančioji šalis nustato, kad kita susitariančioji šalis 4 dalyje nurodytų saugos standartų, kurie atitinka tuo metu Konvencija nustatytus standartus, faktiškai nesilaiko arba jų netaiko, kitai susitariančiajai šaliai pranešama apie šiuos faktus ir apie veiksmus, laikomus būtinais siekiant užtikrinti ICAO standartų laikymąsi. Kita susitariančioji šalis tuomet per sutartą laikotarpį imasi reikiamų taisomųjų veiksmų.

6. Susitariančiosios šalys užtikrina, kad susitariančiosios šalies kompetentingos institucijos atliktų tos susitariančiosios šalies teritorijoje esančiuose oro uostuose, į kuriuos vykdomi tarptautiniai skrydžiai, nutūpusių kitoje susitariančiojoje šalyje, kuri, kaip įtariama, nesilaiko pagal Konvenciją nustatytų tarptautinių aviacijos saugos standartų, užregistruotų orlaivių patikrinimą perone ir patikrintų tų orlaivių vidų ir išorę, taip pat orlaivių ir jų įgulos dokumentų galiojimą ir tikrąją orlaivių ir jų įrangos būklę.

7. Susitariančiųjų šalių kompetentingos institucijos gali nedelsdamos imtis visų reikiamų priemonių, jei nustato, kad orlaivis, orlaivio sudedamoji dalis arba orlaivio naudojimas gali:

a) neatitikti pagal Konvenciją nustatytų būtinųjų standartų arba

b) pagal Konvencijos 16 straipsnį atlikus 6 dalyje nurodytą patikrinimą atsiranda rimtas pagrindas manyti, kad orlaivis arba jo naudojimas neatitinka pagal Konvenciją nustatytų būtinųjų standartų, arba

c) atsiranda rimtas pagrindas manyti, kad pagal Konvenciją nustatytų būtinųjų standartų faktiškai nesilaikoma arba jie netaikomi.

8. Jeigu susitariančiosios šalies kompetentingos institucijos pagal 7 dalį imasi priemonių, apie tai jos nedelsdamos praneša kitos susitariančiosios šalies kompetentingoms institucijoms ir nurodo tokių priemonių taikymo priežastį.

9. Jeigu oro vežėjo veiklos saugai užtikrinti būtina imtis neatidėliotinų veiksmų, kiekviena susitariančioji šalis pasilieka teisę nedelsdama sustabdyti kitos susitariančiosios šalies oro vežėjo arba oro vežėjų leidimo vykdyti veiklą galiojimą arba tokį leidimą pakeisti.

10. Jeigu priemonės, kurių imtasi taikant 7 arba 9 dalį, ir toliau taikomos, nors tam nebėra pagrindo, kiekviena susitariančioji šalis gali šiuo klausimu kreiptis į Jungtinį komitetą.

14 straipsnis

Aviacijos saugumas

1. Susitariančiosios šalys dar kartą patvirtina tarpusavio įsipareigojimus apsaugoti civilinę aviaciją nuo neteisėtų veiksmų, ypač įsipareigojimus pagal Konvenciją, 1963 m. rugsėjo 14 d. Tokijuje pasirašytą Konvenciją dėl nusikaltimų ir tam tikrų kitų veiksmų, padarytų orlaiviuose, 1970 m. gruodžio 16 d. Hagoje pasirašytą Konvenciją dėl kovos su neteisėtu orlaivio pagrobimu, 1971 m. rugsėjo 23 d. Monrealyje pasirašytą Konvenciją dėl kovos su smurtu prieš civilinės aviacijos saugumą, 1988 m. vasario 24 d. Monrealyje pasirašytą Protokolą dėl kovos su smurtu tarptautinę civilinę aviaciją aptarnaujančiuose oro uostuose, jeigu susitariančiosios šalys yra pasirašiusios šias konvencijas, taip pat įsipareigojimus pagal visas kitas susitariančiųjų šalių pasirašytas konvencijas ir protokolus, susijusius su civilinės aviacijos saugumu.

2. Susitariančiosios šalys, gavusios prašymą, viena kitai teikia būtiną pagalbą siekdamos užkirsti kelią civilinio orlaivio užgrobimui ir kitiems neteisėtiems veiksmams, keliantiems pavojų orlaivio, jo keleivių ir įgulos, oro uostų ir oro navigacijos priemonių saugai, taip pat pašalinti bet kokią kitą grėsmę civilinės aviacijos saugumui.

3. Susitariančiosios šalys palaiko tarpusavio ryšius ir laikosi aviacijos saugumo standartų ir, jeigu ją taiko, ICAO nustatytos ir Konvencijos prieduose nurodytos rekomenduojamos tvarkos tokiu mastu, kokiu susitariančiosioms šalims tokios saugumo nuostatos taikomos. Susitariančiosios šalys reikalauja, kad į jų registrus įtrauktų orlaivių naudotojai, veiklos vykdytojai, kurių pagrindinė verslo vieta arba nuolatinė buveinė yra jų teritorijoje, ir jų teritorijoje esančių oro uostų naudotojai laikytųsi bent šių aviacijos saugumo nuostatų.

4. Susitariančiosios šalys užtikrina, kad jų teritorijoje būtų imamasi veiksmingų priemonių orlaiviams apsaugoti, keleiviams ir jų rankiniam bagažui patikrinti, taip pat reikiamam įgulos, krovinių (įskaitant bagažo skyriuje vežamą bagažą) ir orlaivio atsargų patikrinimui atlikti prieš įlaipinant keleivius ar pakraunant bagažą ir įlaipinimo ar pakrovimo metu, taip pat kad tos priemonės būtų pritaikomos padidėjus pavojui. Susitariančioji šalis sutinka, kad kita susitariančioji šalis gali jos oro vežėjų reikalauti laikytis 3 dalyje nurodytų aviacijos saugumo nuostatų tam, kad šie oro vežėjai galėtų įskristi į kitos susitariančiosios šalies teritoriją, iš jos išskristi ar joje būti. Jei susitariančioji šalis sužino apie konkretų pavojų konkrečiam skrydžiui arba skrydžių į kitos susitariančiosios šalies teritoriją arba iš jos serijai, ji apie tai informuoja kitą susitariančiąją šalį; be to, pirmoji susitariančioji šalis, atsižvelgdama į konkretų pavojų, gali nuspręsti imtis specialių saugumo priemonių pagal 6 dalį.

5. Susitariančiosios šalys sutinka dirbti, kad abipusiškai pripažintų viena kitos saugumo standartus. Šiuo tikslu jos nustato administracinę tvarką, pagal kurią būtų galima konsultuotis galiojančių ar planuojamų aviacijos saugumo priemonių klausimais, taip pat bendradarbiauti ir keistis informacija apie susitariančiųjų šalių įgyvendintas kokybės kontrolės priemones. Viena susitariančioji šalis gali taip pat prašyti, kad kita susitariančioji šalis su ja bendradarbiautų siekiant įvertinti, ar tam tikros tos kitos susitariančiosios šalies saugumo priemonės atitinka bendradarbiauti paprašiusios susitariančiosios šalies reikalavimus. Atsižvelgdama į vertinimo rezultatus, bendradarbiauti paprašiusi susitariančioji šalis gali nuspręsti, kad kitos susitariančiosios šalies teritorijoje yra taikomos lygiaverčio standarto saugumo priemonės, todėl bendradarbiauti paprašiusios susitariančiosios šalies teritorijoje būtų daroma pakartotinio su persėdimu vykstančių keleivių, perkraunamo bagažo ir (arba) perkraunamų krovinių tikrinimo išimtis. Apie tokį sprendimą pranešama kitai susitariančiajai šaliai.

6. Susitariančioji šalis taip pat palankiai reaguoja į kitos susitariančiosios šalies prašymą kilus konkrečiai grėsmei imtis pagrįstų specialių saugumo priemonių. Išskyrus ekstremalias situacijas, susitariančioji šalis iš anksto praneša kitai susitariančiajai šaliai apie visas specialias saugumo priemones, kurių ji ketina imtis ir kurios gali turėti didelį finansinį ar su skrydžiais susijusį poveikį pagal šį susitarimą teikiamoms oro susisiekimo paslaugoms. Kaip numatyta šio susitarimo 22 straipsnyje, susitariančiosios šalys gali prašyti surengti Jungtinio komiteto posėdį, kuriame būtų apsvarstytos tokios saugumo priemonės.

7. Kai užgrobiamas civilinis orlaivis ar grasinama jį užgrobti arba vykdomi kiti neteisėti veiksmai, dėl kurių kyla pavojus orlaivių, jų keleivių ir įgulos, oro uostų ar oro navigacijos priemonių saugai, susitariančiosios šalys padeda viena kitai ir sudaro geresnes sąlygas palaikyti ryšius ir taikyti kitas reikiamas priemones, kuriomis siekiama greitai ir saugiai nutraukti tokį incidentą ar grasinimą.

8. Susitariančiosios šalys imasi visų įmanomų priemonių, kad jų teritorijoje ant žemės esantis užgrobtas orlaivis arba orlaivis, kuriame vykdomi kiti neteisėti veiksmai, nepakiltų, nebent tai būtų būtina siekiant svarbiausio tikslo – išsaugoti žmonių gyvybę. Jei įmanoma, tokių priemonių imamasi pasikonsultavus tarpusavyje.

9. Jeigu susitariančioji šalis turi pagrįstų priežasčių manyti, kad kita susitariančioji šalis nesilaiko šiame straipsnyje nustatytų aviacijos saugumo nuostatų, ta susitariančioji šalis gali prašyti nedelsiant surengti konsultacijas su kita susitariančiąja šalimi.

10. Nedarant poveikio 4 straipsnio taikymui, jeigu per penkiolika (15) dienų nuo tokio prašymo pateikimo dienos priimtino susitarimo nepasiekiama, atsiranda pagrindas vienam ar keliems kitos susitariančiosios šalies oro vežėjams neišduoti leidimo vykdyti veiklą, jį atšaukti, apriboti ar nustatyti tam tikras sąlygas.

11. Jeigu tai būtina kilus tiesioginei ir ypatingai grėsmei, susitariančioji šalis gali imtis laikinų priemonių nelaukdama penkiolikos (15) dienų laikotarpio pabaigos.

12. Nedarant poveikio poreikiui imtis skubių veiksmų susisiekimo saugumui garantuoti, susitariančiosios šalys patvirtina, kad svarstydamos saugumo priemones jos įvertins galimą neigiamą poveikį (ekonominiu ir veiklos atžvilgiais) pagal šį susitarimą teikiamoms oro susisiekimo paslaugoms ir, jeigu nėra teisės aktuose nustatytų apribojimų, atsižvelgs į tokius veiksnius rinkdamosi būtinas ir tinkamas priemones tokiems saugumo klausimams spręsti.

13. Visų priemonių, kurių imtasi pagal 10 arba 11 dalis, taikymas nutraukiamas, kai kita susitariančioji šalis ima laikytis šio straipsnio nuostatų.

14. Nepaisant šio straipsnio, susitariančiosios šalys sutinka, kad nė viena susitariančioji šalis nebus įpareigota atskleisti informacijos, kuri galėtų pakenkti nacionaliniam susitariančiųjų šalių saugumui.

15 straipsnis

Oro eismo valdymas

1. Susitariančiosios šalys sutinka glaudžiai bendradarbiauti oro eismo valdymo srityje, kad bendro Europos dangaus nuostatos būtų pradėtos taikyti Izraelyje ir taip padidėtų bendrojo oro eismo sauga ir efektyvumas, būtų optimizuotas pajėgumas ir sumažintas vėlavimas. Todėl Izraelis stebėtojo teisėmis dalyvauja bendro Europos dangaus komiteto veikloje. Šį bendradarbiavimą stebi Jungtinis komitetas.

2. Siekdami palengvinti bendro Europos dangaus teisės aktų taikymą savo teritorijoje:

a) Izraelis imasi reikiamų priemonių, kad jo oro eismo valdymo institucijų struktūra būtų pritaikyta pagal bendro Europos dangaus koncepciją, ir visų pirma įsteigia atitinkamą nacionalinę priežiūros įstaigą, kuri būtų bent funkciškai nepriklausoma nuo oro navigacijos paslaugų teikėjo (-ų); ir

b) Europos Sąjunga kviečia Izraelį dalyvauti įgyvendinant atitinkamas iniciatyvas su bendro Europos dangaus koncepcija susijusiose oro navigacijos paslaugų, oro erdvės ir sąveikos srityse ir visų pirma siekia, kad būtų užtikrintas tinkamas veiklos pagal SESAR koordinavimas.

3.

a) Susitariančiosios šalys užtikrina, kad jų teisės aktai, taisyklės arba procedūros atitiktų bent IV priedo B dalies A skyriuje išvardytų oro susisiekimo reguliavimo reikalavimų ir standartų lygį, kaip nustatyta VI priede.

b) Susitariančiosios šalys siekia veikti pagal IV priedo B dalies B skyriuje išvardytus Europos Sąjungos oro susisiekimo reguliavimo reikalavimus ir standartus, kaip nustatyta VI priede.

16 straipsnis

Aplinka

1. Susitariančiosios šalys pripažįsta aplinkos apsaugos svarbą kuriant ir įgyvendinant tarptautinės aviacijos politiką.

2. Susitariančiosios šalys patvirtina, kad siekiant sumažinti civilinės aviacijos poveikį aplinkai būtina imtis veiksmingų pasaulio, regionų, nacionalinio ir (arba) vietos lygmens priemonių.

3. Susitariančiosios šalys pripažįsta bendradarbiavimo svarbą ir daugiašalėse diskusijose svarsto ir kuo labiau mažina aviacijos poveikį aplinkai ir ekonomikai, taip pat užtikrina, kad visos poveikio švelninimo priemonės visiškai atitiktų šio susitarimo tikslus.

4. Jokia šio susitarimo nuostata nėra aiškinama taip, kad būtų apriboti susitariančiosios šalies kompetentingų institucijų įgaliojimai imtis visų tinkamų priemonių siekiant išvengti oro susisiekimo poveikio aplinkai arba spręsti su šiuo poveikiu susijusius klausimus, jeigu tokios priemonės yra taikomos nepaisant nacionalinės priklausomybės.

5. Susitariančiosios šalys užtikrina, kad jų teisės aktai, taisyklės arba procedūros atitiktų bent IV priedo C dalyje išvardytus oro susisiekimo reguliavimo reikalavimus ir standartus, kaip nustatyta VI priede.

17 straipsnis

Oro vežėjo atsakomybė

1. Susitariančiosios šalys patvirtina, kad yra įsipareigojusios pagal 1999 m. gegužės 28 d. Monrealyje pasirašytą Konvenciją dėl tam tikrų tarptautinio vežimo oru taisyklių suvienodinimo (Monrealio konvencija).

2. Susitariančiosios šalys užtikrina, kad jų teisės aktai, taisyklės arba procedūros atitiktų bent IV priedo D dalyje išvardytus oro susisiekimo reguliavimo reikalavimus ir standartus, kaip nustatyta VI priede.

18 straipsnis

Vartotojų teisės ir asmens duomenų apsauga

Susitariančiosios šalys užtikrina, kad jų teisės aktai, taisyklės arba procedūros atitiktų bent IV priedo E dalyje išvardytus oro susisiekimo reguliavimo reikalavimus ir standartus, kaip nustatyta VI priede.

19 straipsnis

Kompiuterinės rezervavimo sistemos

Susitariančiosios šalys savo įstatymus ir kitus teisės aktus, įskaitant konkurencijos taisykles, kompiuterinių rezervavimo sistemų naudojimui taiko nešališkai ir laikydamosi nediskriminavimo principo. Vienos susitariančiosios šalies kompiuterinėms rezervavimo sistemoms, oro vežėjams ir kelionių agentūroms sudaromos tokios pačios sąlygos, kokios sudarytos kitos susitariančiosios šalies teritorijoje veikiančioms kompiuterinėms rezervavimo sistemoms, oro vežėjams ir kelionių agentūroms.

20 straipsnis

Socialiniai aspektai

Susitariančiosios šalys užtikrina, kad jų teisės aktai, taisyklės arba procedūros atitiktų bent IV priedo F dalyje išvardytus oro susisiekimo reguliavimo reikalavimus ir standartus, kaip nustatyta VI priede.







III

ANTRAŠTINĖ DALIS

INSTITUCINĖS NUOSTATOS

21 straipsnis

Aiškinimas ir vykdymas

1. Susitariančiosios šalys imasi visų tinkamų bendro pobūdžio ar specialių priemonių, kad būtų vykdomi pagal šį susitarimą nustatyti įpareigojimai, ir nesiima jokių priemonių, kurios trukdytų siekti šio susitarimo tikslų.

2. Kiekviena susitariančioji šalis savo teritorijoje atsako už tinkamą šio susitarimo vykdymą ir ypač už IV priede išvardytų oro susisiekimo reguliavimo reikalavimų ir standartų vykdymą, kaip nustatyta VI priede.

3. Susitariančioji šalis kitai susitariančiajai šaliai pagal taikytinus atitinkamos susitariančiosios šalies teisės aktus teikia visą reikiamą informaciją ir pagalbą, jei kita susitariančioji šalis pagal savo kompetenciją tiria galimą pažeidimą, kaip numatyta pagal šį susitarimą.

4. Kai susitariančioji šalis pagal šiuo susitarimu jai suteiktus įgaliojimus sprendžia klausimus, kurie yra svarbūs kitai susitariančiajai šaliai ir susiję su pastarosios institucijomis arba įmonėmis, kitos susitariančiosios šalies kompetentingoms institucijoms suteikiama visa informacija ir galimybė pateikti pastabas prieš priimant galutinį sprendimą.

22 straipsnis

Jungtinis komitetas

1. Įsteigiamas iš susitariančiųjų šalių atstovų sudarytas komitetas (toliau – Jungtinis komitetas), atsakingas už šio susitarimo administravimą ir užtikrinantis tinkamą jo įgyvendinimą. Šiuo tikslu Jungtinis komitetas teikia rekomendacijas ir priima sprendimus šiame susitarime numatytais atvejais.

2. Jungtinio komiteto sprendimai priimami bendru sutarimu ir susitariančiosioms šalims yra privalomi. Susitariančiosios šalys juos įgyvendina laikydamosi savo taisyklių.

3. Jungtinis komitetas priima savo darbo tvarkos taisykles.

4. Jungtinis komitetas susirenka, kai tai būtina ir bent vieną kartą per metus. Kiekviena susitariančioji šalis gali prašyti surengti Jungtinio komiteto posėdį.

5. Susitariančioji šalis taip pat gali prašyti surengti Jungtinio komiteto posėdį siekdama išspręsti bet kurį klausimą, susijusį su šio susitarimo aiškinimu ar taikymu. Toks posėdis surengiamas kuo greičiau ir ne vėliau kaip per du mėnesius nuo prašymo gavimo dienos, nebent susitariančiosios šalys susitartų kitaip.

6. Siekdamos tinkamai įgyvendinti šį susitarimą, susitariančiosios šalys keičiasi informacija ir bet kurios susitariančiosios šalies prašymu konsultuojasi Jungtiniame komitete.

7. Jeigu, susitariančiosios šalies manymu, kita susitariančioji šalis netinkamai įgyvendina Jungtinio komiteto sprendimą, pirmoji susitariančioji šalis gali prašyti, kad klausimas būtų svarstomas Jungtinio komiteto posėdyje. Jeigu Jungtinis komitetas per du mėnesius nuo prašymo pateikimo dienos klausimo neišsprendžia, prašymą pateikusi susitariančioji šalis gali imtis atitinkamų apsaugos priemonių pagal 24 straipsnį.

8. Jungtinio komiteto sprendime nurodoma diena, iki kurios tas sprendimas susitariančiosiose šalyse turi būti įgyvendintas, ir kita informacija, kuri galėtų būti svarbi ūkinės veiklos vykdytojams.

9. Nedarant poveikio 2 daliai, jeigu Jungtinis komitetas per šešis mėnesius nuo klausimo pateikimo dienos nepriima sprendimo, susitariančiosios šalys gali imtis atitinkamų laikinų apsaugos priemonių pagal 24 straipsnį.

10. Jungtinis komitetas nagrinėja klausimus, susijusius su dvišalėmis kontrolinio akcijų paketo turėtojų investicijomis arba su susitariančiųjų šalių oro vežėjų veiksmingos kontrolės pokyčiais.

11. Be to, Jungtinis komitetas taip plėtoja bendradarbiavimą:

a) atlieka savo konkrečias užduotis, susijusias su bendradarbiavimu reguliavimo klausimais, kaip nustatyta šio susitarimo II antraštinėje dalyje;

b) skatina ekspertų lygmens mainus, susijusius su naujomis teisėkūros arba reguliavimo iniciatyvomis ir naujovėmis, įskaitant saugumo, saugos, aplinkos, aviacijos infrastruktūros (įskaitant susijusią su laiko tarpsniais), konkurencijos užtikrinimo ir vartotojų apsaugos srityse;

c) reguliariai nagrinėja susitarimo socialinį poveikį, ypač užimtumo srityje, ir teikia atitinkamus atsakymus į pagrįstą susirūpinimą keliančius klausimus;

d) bendru sutarimu pritaria pasiūlymams, principams arba procedūriniams dokumentams, tiesiogiai susijusiems su šio susitarimo taikymu;

e) svarsto, kokiose kitose srityse galima plėtoti šį susitarimą, taip pat teikia rekomendacijas dėl šio susitarimo pakeitimų; ir

f) sprendžia IV priedo A.1 skirsnio (oro vežėjų, kuriems taikomas draudimas vykdyti veiklą) taikymo klausimus.

12. Susitariančiųjų šalių bendras tikslas – siekti kuo didesnės naudos vartotojams, oro vežėjams, darbuotojams ir susitariančiųjų šalių bendruomenėms, išplečiant šio susitarimo taikymo sritį, kad jis būtų taikomas ir trečiosiose valstybėse. Tuo tikslu Jungtinis komitetas rengia pasiūlymą dėl sąlygų ir tvarkos, įskaitant būtinus šio susitarimo pakeitimus, kurių turėtų laikytis prie šio susitarimo siekiančios prisijungti trečiosios valstybės.

23 straipsnis

Ginčų sprendimas ir trečiųjų teismas

1. Bet kuri susitariančioji šalis gali diplomatiniais kanalais perduoti asociacijos tarybai, įsteigtai pagal Asociacijos susitarimą, išnagrinėti su šio susitarimo taikymu arba aiškinimu susijusį ginčą, kuris nebuvo išspręstas pagal 22 straipsnį. Asociacijos taryba, įsteigta pagal Asociacijos susitarimą, šio straipsnio tikslais veikia kaip Jungtinis komitetas.

2. Asociacijos taryba ginčą gali išspręsti priimdama sprendimą.

3. 2 dalyje nurodytam sprendimui įgyvendinti susitariančiosios šalys imasi būtinų priemonių.

4. Jeigu susitariančiosios šalys pagal 2 dalį ginčo išspręsti negali, bet kurios susitariančiosios šalies prašymu ginčas perduodamas svarstyti trijų teisėjų trečiųjų teismui toliau nurodyta tvarka:

a) per šešiasdešimt (60) dienų nuo kitos susitariančiosios šalies diplomatiniais kanalais išsiųsto pranešimo apie prašymą, kad ginčą spręstų trečiųjų teismas, gavimo dienos kiekviena susitariančioji šalis paskiria po teisėją; dar per šešiasdešimt (60) dienų susitariančiosios šalys turėtų paskirti trečiąjį teisėją. Jei per sutartą laiką viena iš susitariančiųjų šalių teisėjo nepaskiria arba jei per tą laiką nepaskiriamas trečiasis teisėjas, kiekviena susitariančioji šalis gali prašyti ICAO tarybos pirmininko paskirti teisėją ar teisėjus;

b) pagal a punktą paskirtas trečiasis teisėjas, kuris turėtų būti trečiosios valstybės, kuri jo paskyrimo metu yra užmezgusi diplomatinius santykius su kiekviena susitariančiąja šalimi, pilietis, eina trečiųjų teismo pirmininko pareigas;

c) trečiųjų teismas susitaria dėl darbo tvarkos taisyklių; ir

d) trečiųjų teismui priėmus galutinį sprendimą, trečiųjų teismo išlaidas susitariančiosios šalys pasidalija per pusę.

5. Susitariančiosios šalies prašymu trečiųjų teismas gali nurodyti kitai susitariančiajai šaliai įgyvendinti laikinas taisomąsias priemones, kol trečiųjų teismas priims galutinį sprendimą.

6. Laikinuosius arba galutinius sprendimus trečiųjų teismas siekia priimti bendru sutarimu. Jeigu bendras sutarimas neįmanomas, savo sprendimus trečiųjų teismas priima balsų dauguma.

7. Jeigu viena iš susitariančiųjų šalių per trisdešimt (30) dienų nuo pranešimo apie minėtąjį sprendimą paskelbimo nevykdo pagal šio straipsnio nuostatas priimto trečiųjų teismo sprendimo, kita susitariančioji šalis gali apriboti, laikinai sustabdyti ar atšaukti sprendimo nesilaikančiai susitariančiajai šaliai pagal šį susitarimą suteiktas teises ar privilegijas tol, kol sprendimas nevykdomas.

24 straipsnis

Apsaugos priemonės

1. Susitariančiosios šalys imasi visų reikiamų bendro pobūdžio ar specialių priemonių, kad įvykdytų savo įsipareigojimus pagal šį susitarimą. Jos pasirūpina, kad būtų pasiekti šiame susitarime nustatyti tikslai.

2. Jeigu susitariančioji šalis mano, kad kita susitariančioji šalis nevykdo savo įsipareigojimo pagal šį susitarimą, ji gali imtis reikiamų priemonių. Apsaugos priemonės taikomos tik tokiu mastu ir tiek laiko, kiek būtina padėčiai ištaisyti arba užtikrinti, kad nesutriktų šio susitarimo taikymas. Pirmenybė teikiama priemonėms, dėl kurių šio susitarimo taikymas sutrikdomas mažiausiai.

3. Apsaugos priemonių ketinanti imtis susitariančioji šalis apie tai Jungtiniame komitete praneša kitai susitariančiajai šaliai ir pateikia visą susijusią informaciją.

4. Siekdamos surasti abiem pusėms priimtiną sprendimą, susitariančiosios šalys nedelsdamos pradeda konsultacijas Jungtiniame komitete.

5. Nedarant poveikio 3 straipsnio 1 dalies d punktui, 4 straipsnio 1 dalies d punktui, taip pat 13 straipsniui ir 14 straipsniui, suinteresuota susitariančioji šalis apsaugos priemonių imasi tik praėjus mėnesiui nuo 3 dalyje nurodyto pranešimo dienos, nebent 4 dalyje nurodyta konsultacijų procedūra būtų baigta iki nustatyto laikotarpio pabaigos.

6. Suinteresuota susitariančioji šalis nedelsdama praneša Jungtiniam komitetui apie priemones, kurių ėmėsi, ir pateikia visą susijusią informaciją.

7. Visų priemonių, kurių imtasi pagal šio straipsnio nuostatas, taikymas sustabdomas, kai pažeidimą padariusi susitariančioji šalis ima laikytis šio susitarimo nuostatų.

25 straipsnis

Susitarimo geografinė aprėptis

Siekdamos užtikrinti šio susitarimo atitiktį Barselonos procesui, susitariančiosios šalys įsipareigoja nuolat palaikyti ryšius ir siekia galutinio tikslo – bendros Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių aviacijos erdvės. Todėl galimybė abipusiu sutarimu priimti pakeitimus, kuriais būtų atsižvelgta į panašius Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių aviacijos susitarimus, pagal 22 straipsnio 11 dalį aptariama Jungtiniame komitete.

26 straipsnis

Ryšys su kitais susitarimais

1. Šio susitarimo nuostatomis pakeičiamos atitinkamos galiojančių dvišalių Izraelio ir valstybių narių susitarimų ir priemonių nuostatos. Tačiau, nepaisant šio susitarimo sąlygų, galima toliau naudotis galiojančiomis skrydžių teisėmis, taikyti saugumo priemones, kai šios teisės ir priemonės numatytos tuose dvišaliuose susitarimuose arba kitose priemonėse, kuriems šis susitarimas netaikomas arba kurių sąlygos yra palankesnės. Oro vežėjai, kurie naudojasi tokiomis teisėmis ir laikosi tokių priemonių, yra:

a) Europos Sąjungos oro vežėjai, jei šiomis teisėmis leidžiama naudotis arba kitos priemonės yra taikomos laikantis Europos oro vežėjų nediskriminavimo dėl jų nacionalinės priklausomybės principo;

b) Izraelio Valstybės oro vežėjai.

2. Jeigu susitariančiosios šalys pasirašo bet kurį daugiašalį susitarimą arba patvirtina ICAO ar kitos tarptautinės organizacijos priimtą sprendimą dėl klausimų, kuriems taikomas šis susitarimas, jos Jungtiniame komitete tariasi, ar šį susitarimą reikėtų persvarstyti, kad į tokius pokyčius būtų atsižvelgta.

3. Šiuo susitarimu nepažeidžiamas joks dviejų susitariančiųjų šalių sprendimas ateityje įgyvendinti galimas ICAO rekomendacijas. Susitariančiosios šalys, norėdamos bet kuriuo klausimu, kuriam taikomas šis susitarimas, nepritarti ICAO svarstomoms alternatyvioms politikos galimybėms, šiuo susitarimu ar bet kuria jo dalimi nesiremia.

4. Susitariančiosios šalys sutinka, kad nebus ribojamos galimybės ir nebus draudžiama nustatyti Izraelio Valstybės Vyriausybės ir kiekvienos Europos Sąjungos valstybės narės vyriausybės saugumo priemones tose saugumo srityse, kurios nėra išimtinės Europos Sąjungos kompetencijos dalykas. Tačiau susitariančiosios šalys sutinka: i) jei įmanoma ir pagal 14 straipsnio 5 dalį, pirmenybę teikti saugumo priemonių nustatymui ES lygiu ir ii) laikydamosi 14 straipsnio 14 dalies, Jungtiniam komitetui pateikti reikiamą informaciją apie tokias dvišales saugumo priemones.

27 straipsnis

Pakeitimai

1. Jeigu susitariančioji šalis nori persvarstyti šio susitarimo nuostatas, ji apie tai praneša Jungtiniam komitetui. Šio susitarimo pakeitimai įsigalioja pagal 30 straipsnį.

2. Remdamasis susitariančiosios šalies pateiktu pasiūlymu ir vadovaudamasis šiuo straipsniu, Jungtinis komitetas gali nuspręsti pakeisti šio susitarimo priedus.

3. Šiuo susitarimu nepažeidžiama susitariančiųjų šalių teisė laikantis nediskriminavimo principo ir šio susitarimo nuostatų vienašališkai priimti naujus arba iš dalies keisti galiojančius IV priede minimos oro susisiekimo srities nacionalinius teisės aktus, laikantis nediskriminavimo principo ir pagal šio susitarimo nuostatas.

4. Jeigu susitariančioji šalis svarsto naujus IV priede minimos oro susisiekimo srities teisės aktus arba tokių galiojančių teisės aktų pakeitimus, ji apie tai praneša kitai susitariančiajai šaliai, jei tai tinkama ir įmanoma. Ši informacija gali būti pateikiama ir, vienos iš susitariančiųjų šalių prašymu, pirminėmis nuomonėmis gali būti pasikeičiama Jungtiniame komitete.

5. Susitariančioji šalis reguliariai ir kuo greičiau praneša kitai susitariančiajai šaliai apie priimtus naujus IV priede minimos oro susisiekimo srities teisės aktus arba tokių galiojančių teisės aktų pakeitimus. Ši informacija gali būti pateikiama Jungtiniame komitete. Bet kurios susitariančiosios šalies prašymu Jungtiniame komitete per šešiasdešimt dienų pasikeičiama nuomonėmis dėl tokių naujų teisės aktų ar teisės aktų pakeitimų poveikio tinkamam šio susitarimo taikymui.

6. Siekdamas užtikrinti tinkamą šio susitarimo taikymą, Jungtinis komitetas:

a) priima sprendimą persvarstyti šio susitarimo IV ir (arba) VI priedą, kad, jei reikia, laikantis abipusiškumo principo, į jį būtų įtrauktas aptariamas naujas teisės aktas ar teisės akto pakeitimas; arba

b) priima sprendimą, kuriuo nustatoma, kad naujasis teisės aktas ar teisės akto pakeitimas yra suderinamas su šiuo susitarimu; arba

c) sprendžia dėl kitų priemonių, susijusių su aptariamais naujais teisės aktas arba jų pakeitimais, kurias reikia priimti per pagrįstą laikotarpį.

28 straipsnis

Nutraukimas

1. Šis susitarimas sudaromas neribotam laikui.

2. Bet kuri susitariančioji šalis gali bet kada diplomatiniais kanalais raštu pranešti kitai susitariančiajai šaliai apie savo sprendimą nutraukti šį susitarimą. Toks pranešimas tuo pat metu išsiunčiamas ICAO. Šis susitarimas nustoja galioti vidurnaktį Grinvičo laiku IATA skrydžių sezono pabaigoje, praėjus metams nuo dienos, kurią pateiktas raštiškas pranešimas apie nutraukimą, nebent susitariančiųjų šalių susitarimu toks pranešimas būtų atsiimtas iki šio laikotarpio pabaigos.

29 straipsnis

Registravimas Tarptautinėje civilinės aviacijos organizacijoje ir Jungtinių Tautų sekretoriate

Šis susitarimas ir visi jo pakeitimai registruojami Tarptautinėje civilinės aviacijos organizacijoje ir Jungtinių Tautų sekretoriate.

30 straipsnis

Taikymas ir įsigaliojimas

1. Šis susitarimas laikinai taikomas pagal nacionalinius susitariančiųjų šalių teisės aktus nuo dienos, kurią jį pasirašys susitariančiosios šalys.

2. Šis susitarimas įsigalioja praėjus mėnesiui nuo tos dienos, kurią susitariančios šalys viena kitai paskutine diplomatine nota patvirtino, kad visos susitarimui įsigalioti būtinos procedūros yra baigtos. Tuo tikslu Izraelis Europos Sąjungos Tarybos generaliniam sekretoriatui įteikia diplomatinę notą, skirtą Europos Sąjungai ir jos valstybėms narėms, o Europos Sąjungos Tarybos generalinis sekretoriatas Izraeliui įteikia Europos Sąjungos ir jos valstybių narių diplomatinę notą. Europos Sąjungos ir jos valstybių narių diplomatinėje notoje pateikiamas kiekvienos valstybės narės pranešimas, kuriame patvirtinama, kad visos susitarimui įsigalioti būtinos procedūros yra baigtos.

TAI PATVIRTINDAMI, toliau nurodyti tinkamai įgalioti asmenys pasirašė šį susitarimą.

Priimta du tūkstančiai tryliktų metų birželio dešimtą dieną, kuri sutampa su penki tūkstančiai septyni šimtai septyniasdešimt trečių metų antrąja Tamuzo diena pagal hebrajų kalendorių, Liuksemburge dviem egzemplioriais anglų, bulgarų, čekų, danų, estų, graikų, ispanų, italų, latvių, lenkų, lietuvių, maltiečių, olandų, portugalų, prancūzų, rumunų, slovakų, slovėnų, suomių, švedų, vengrų, vokiečių ir hebrajų kalbomis; visi tekstai yra autentiški.

Voor het Koninkrijk België

Pour le Royaume de Belgique

Für das Königreich Belgien

Deze handtekening verbindt eveneens het Vlaamse Gewest, het Waalse Gewest en het Brussels Hoofdstedelijk Gewest.

Cette signature engage égalament la Région wallonne, la Région flamande et la Région de Bruxelles-Capitale.

Diese Unterschrift bindet zugleich die Wallonische Region, die Flämische Region und die Region Brüssel-Hauptstadt.

За Република България

Za Českou republiku

For Kongeriget Danmark

Für die Bundesrepublik Deutschland

Eesti Vabariigi nimel

Thar cheann Na hÉireann

For Ireland

Για την Ελληνική Δημοκρατία

Por el Reino de España

Pour la République française

Per la Repubblica italiana

Για την Κυπριακή Δημοκρατία

Latvijas Republikas vārdā –

Lietuvos Respublikos vardu

Pour le Grand-Duché de Luxembourg

Magyarország részéről

Għal Malta

Voor het Koninkrijk der Nederlanden

Für die Republik Österreich

W imieniu Rzeczypospolitej Polskiej

Pela República Portuguesa

Pentru România

Za Republiko Slovenijo

Za Slovenskú republiku

Suomen tasavallan puolesta

För Republiken Finland

För Konungariket Sverige

For the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland

За Европейския съюз

Por la Unión Europea

Za Evropskou unii

For Den Europæiske Union

Für die Europäische Union

Euroopa Liidu nimel

Για την Ευρωπαϊκή Ένωση

For the European Union

Pour l'Union européenne

Per l'Unione europea

Eiropas Savienības vārdā –

Europos Sąjungos vardu

Az Európai Unió részéről

Għall-Unjoni Ewropea

Voor de Europese Unie

W imieniu Unii Europejskiej

Pela União Europeia

Pentru Uniunea Europeană

Za Európsku úniu

Za Evropsko unijo

Euroopan unionin puolesta

För Europeiska unionen

I PRIEDAS

SUTARTO SUSISIEKIMO PASLAUGOS IR NUSTATYTI MARŠRUTAI

1. Šiam priedui taikomos šio susitarimo II priede išdėstytos pereinamojo laikotarpio nuostatos.

2. Susitariančioji šalis kitos susitariančiosios šalies oro vežėjams suteikia teisę teikti oro susisiekimo paslaugas toliau nurodytais maršrutais:

a) jei tai Europos Sąjungos oro vežėjai,

punktai Europos Sąjungoje – vienas ar daugiau tarpinių punktų EUROMED ( 1 ) valstybėse, Susitarimą dėl Europos bendrosios aviacijos erdvės pasirašiusiose valstybėse ( 2 ) arba III priede išvardytose valstybėse – vienas ar daugiau punktų Izraelyje;

b) jei tai Izraelio oro vežėjai,

punktai Izraelyje – vienas ar daugiau tarpinių punktų EUROMED valstybėse, Susitarimą dėl Europos bendrosios aviacijos erdvės pasirašiusiose valstybėse arba III priede išvardytose valstybėse – vienas ar daugiau punktų Europos Sąjungoje.

3. Pagal šio priedo 2 dalį teikiamas paslaugas Izraelio oro vežėjai pradeda arba baigia teikti Izraelio teritorijoje, o Europos Sąjungos oro vežėjai – Europos Sąjungos teritorijoje.

4. Susitariančiųjų šalių oro vežėjai gali savo nuožiūra kai kuriuos arba visus skrydžius vykdyti taip:

a) vykdyti skrydžius bet kuria viena arba abiem kryptimis;

b) skrydžius, kurių numeriai skirtingi, jungti į vienu orlaiviu vykdomą skrydį;

c) vykdyti skrydžius į tarpinius punktus, kaip nurodyta šio priedo 2 dalyje, taip pat į susitariančiųjų šalių teritorijose esančius punktus bet kuria tvarka ir pasirinkus bet kokį jų derinį;

d) nesileisti tam tikrame punkte ar punktuose;

e) bet kuriame punkte perlaipinti keleivius ir perkrauti krovinius iš bet kurio jiems priklausančio orlaivio į bet kurį kitą jiems priklausantį orlaivį;

f) atlikti tarpinį sustojimą bet kuriame susitariančiųjų šalių teritorijoje arba už jos ribų esančiame punkte, nepažeidžiant šio susitarimo 2 straipsnio 2 dalies;

g) per kitos susitariančiosios šalies teritoriją tranzitu vežti keleivius ir krovinius; ir

h) tuo pačiu orlaiviu vežti keleivius ir krovinius, neatsižvelgiant į tai, iš kur jie vežami.

5. Susitariančiosios šalys kiekvienam oro vežėjui leidžia nustatyti jo vykdomų tarptautinių skrydžių dažnumą ir pajėgumą remiantis komerciniais rinkos sumetimais. Pripažindamos šią teisę, susitariančiosios šalys negali vienašališkai apriboti keleivių skaičiaus ar krovinių kiekio, skrydžių dažnumo ar reguliarumo, taip pat nustatyti, kokio tipo ar tipų orlaivius gali naudoti kitos susitariančiosios šalies oro vežėjai, nebent tai būtų daroma su muitine susijusiais tikslais, dėl techninių, eksploatacinių, aplinkos ar sveikatos apsaugos priežasčių arba taikant šio susitarimo 7 straipsnį.

6. Susitariančiųjų šalių oro vežėjai gali vykdyti skrydžius, įskaitant skrydžius pagal bendro kodo susitarimus, į bet kuriuos trečiojoje valstybėje esančius punktus, kurie nėra įtraukti į nustatytus maršrutus, jeigu nesinaudoja penktosios laisvės teisėmis.

7. Nepaisant kitų šio priedo nuostatų, šiuo susitarimu nesuteikiama jokių teisių vykdyti tarptautinį oro susisiekimą į trečiąją šalį, neturinčią diplomatinių santykių su visomis susitariančiosiomis šalimis, iš tokios šalies arba per jos teritoriją.

II PRIEDAS

PEREINAMOJO LAIKOTARPIO NUOSTATOS

1. Nepaisant šio priedo 2 ir 3 dalių, visomis teisėmis, įskaitant skrydžių teises, taip pat dvišaliais Izraelio ir Europos Sąjungos valstybių narių susitarimais arba priemonėmis sudarytomis geresnėmis sąlygomis, esančiomis šio susitarimo pasirašymo dieną, naudojamasi toliau pagal šio susitarimo 3 straipsnio nuostatas. Oro vežėjai, kurie naudojasi tokiomis teisėmis ir laikosi tokių priemonių, yra:

a) Europos Sąjungos oro vežėjai, jei šiomis teisėmis leidžiama naudotis arba kitos priemonės taikomos laikantis Europos Sąjungos oro vežėjų nediskriminavimo dėl jų nacionalinės priklausomybės principo;

b) Izraelio Valstybės oro vežėjai.

2. Teikdami atskiras keleivių, krovinių ir (arba) pašto siuntų vežimo paslaugas arba jas derindami, Izraelio ir Europos Sąjungos valstybių narių oro vežėjai turi teisę naudotis trečiosios ir ketvirtosios laisvės teisėmis nustatytuose maršrutuose pagal šias pereinamojo laikotarpio nuostatas:

a) nuo šio susitarimo pasirašymo dienos ir teikdami tik reguliariojo oro susisiekimo paslaugas

i. leidimus gavę oro vežėjai turi teisę kiekvienu maršrutu, išskyrus V priede išvardytus maršrutus, vykdyti tiek skrydžių per savaitę, kiek suteikta pagal taikomus atitinkamus dvišalius susitarimus ar priemones, arba septynis (7) skrydžius per savaitę (iš šių dviejų skaičių galioja didesnis); ir

ii. leidimus gavę oro vežėjai turi teisę V priede išvardytais maršrutais vykdyti tiek skrydžių per savaitę, kiek nustatyta V priede.

Nuo šio susitarimo pasirašymo dienos susitariančiųjų šalių oro vežėjų, gavusių leidimus, skaičius viename maršrute neribojamas;

b) nuo pirmo IATA vasaros skrydžių sezono, prasidedančio po šio susitarimo pasirašymo dienos, pirmos dienos ir tik kai teikiamos reguliariojo oro susisiekimo paslaugos, leidimus gavę oro vežėjai turi teisę:

i. šio susitarimo V priedo A dalyje nustatytais maršrutais vykdyti tiek skrydžių per savaitę, kiek nurodyta V priedo A dalyje, ir dar tris (3) skrydžius per savaitę; ir

ii. visais kitais maršrutais, įskaitant V priedo B dalyje nustatytus maršrutus, vykdyti dar septynis (7) skrydžius per savaitę, papildomai prie skrydžių per savaitę skaičiaus, gauto taikant a punkto i ir ii papunkčius;

c) nuo antro IATA vasaros skrydžių sezono, prasidedančio po šio susitarimo pasirašymo dienos, pirmos dienos ir tik kai teikiamos reguliariojo oro susisiekimo paslaugos, leidimus gavę oro vežėjai turi teisę:

i. šio susitarimo V priedo A dalyje nustatytais maršrutais vykdyti dar tris (3) skrydžius per savaitę, papildomai prie skrydžių per savaitę skaičiaus, gauto taikant b punkto i papunktį; ir

ii. visais kitais maršrutais, įskaitant V priedo B dalyje nustatytus maršrutus, vykdyti dar septynis (7) skrydžius per savaitę, papildomai prie skrydžių per savaitę skaičiaus, gauto taikant b punkto ii papunktį;

d) laikantis 4 dalies, nuo trečio IATA vasaros skrydžių sezono, prasidedančio po šio susitarimo pasirašymo dienos, pirmos dienos ir tik kai teikiamos reguliariojo oro susisiekimo paslaugos, leidimus gavę oro vežėjai turi teisę:

i. šio susitarimo V priedo A dalyje nustatytais maršrutais vykdyti dar keturis (4) skrydžius per savaitę, papildomai prie skrydžių per savaitę skaičiaus, gauto taikant c punkto i papunktį; ir

ii. visais kitais maršrutais, įskaitant V priedo B dalyje nustatytus maršrutus, vykdyti dar septynis (7) skrydžius per savaitę, papildomai prie skrydžių per savaitę skaičiaus, gauto taikant c punkto ii papunktį;

e) nuo ketvirto IATA vasaros skrydžių sezono, prasidedančio po šio susitarimo pasirašymo dienos, pirmos dienos ir tik kai teikiamos reguliariojo oro susisiekimo paslaugas leidimus gavę oro vežėjai turi teisę:

i. šio susitarimo V priedo A dalyje nustatytais maršrutais vykdyti dar keturis (4) skrydžius per savaitę, papildomai prie skrydžių per savaitę skaičiaus, gauto taikant d punkto i papunktį; ir

ii. visais kitais maršrutais, įskaitant V priedo B dalyje nustatytus maršrutus, vykdyti dar septynis (7) skrydžius per savaitę, papildomai prie skrydžių per savaitę skaičiaus, gauto taikant d punkto ii papunktį;

f) nuo penkto IATA vasaros skrydžių sezono, prasidedančio po šio susitarimo pasirašymo dienos, pirmos dienos taikomos susitarimo I priedo nuostatos ir susitariančiųjų šalių oro vežėjai turi teisę nustatytuose maršrutuose nevaržomi naudotis trečiąja ir ketvirtąja skrydžių laisvėmis be jokių pajėgumo, skrydžių skaičiaus per savaitę ar paslaugų teikimo reguliarumo apribojimų.

3. Nereguliariojo oro susisiekimo paslaugos

a) Nuo šio susitarimo pasirašymo dienos nereguliariojo oro susisiekimo paslaugos teikiamos gavus susitariančiųjų šalių atitinkamų institucijų, palankiai svarstančių tokius prašymus, patvirtinimą, ir

b) Nuo 2 dalies f punkte nustatytos dienos taikomos I priedo nuostatos ir susitariančiųjų šalių oro vežėjai turi teisę nustatytuose maršrutuose nevaržomi naudotis trečiąja ir ketvirtąja skrydžių laisvėmis be jokių pajėgumo, skrydžių skaičiaus per savaitę, leidimus gavusių oro vežėjų skaičiaus ar paslaugų teikimo reguliarumo apribojimų.

4. Iki šio priedo 2 dalies d punkte nustatytos dienos Jungtinis komitetas susitinka, kad peržiūrėtų šio susitarimo įgyvendinimą ir įvertintų komercinį pirmų dviejų pereinamojo laikotarpio etapų poveikį. Remdamasis tokiu vertinimu ir nepažeisdamas 22 straipsnyje nustatytos savo kompetencijos, Jungtinis komitetas bendru sutarimu gali nuspręsti:

a) iki bendrai sutarto termino, tačiau ne ilgiau kaip dvejiems metams, atidėti 2 dalies d, e ir f punktų įgyvendinimą tam tikruose maršrutuose, jei iš minėto vertinimo paaiškėtų, kad nustatyti reguliariojo oro susisiekimo paslaugų reikalavimai apeinami teikiant nereguliariojo oro susisiekimo paslaugas arba kad susitariančiųjų šalių oro vežėjų vežamų keleivių skaičius yra labai nesubalansuotas, todėl galėtų trukdyti toliau teikti oro susisiekimo paslaugas; arba

b) padidinti papildomų 2 dalies d punkto i papunktyje ir 2 dalies e punkto i papunktyje nustatytą skrydžių skaičių.

Jeigu Jungtinis komitetas negali sutarti, susitariančioji šalis gali imtis atitinkamų apsaugos priemonių pagal šio susitarimo 24 straipsnį.

5. Remdamasis Europos Sąjungos vertinimu, Jungtinis komitetas savo sprendimu patvirtina, ar Izraelis įgyvendina ir taiko reguliavimo reikalavimus ir standartus, numatytus Europos Sąjungos teisės aktuose, susijusiuose su IV priede išvardytomis oro susisiekimo paslaugomis. Toks vertinimas atliekamas dieną, kuri yra ankstesnė iš šių dviejų dienų: i) dieną, kurią Izraelis Jungtiniam komitetui praneša, kad baigtos šio susitarimo IV priedu grindžiamos suderinimo procedūros, arba ii) praėjus trejiems metams nuo šio susitarimo įsigaliojimo.

6. Nepaisant I priedo nuostatų ir nedarant poveikio šio susitarimo 26 straipsnio 1 daliai ir šio priedo 1 daliai, susitariančiųjų šalių oro vežėjai, nustatytais maršrutais teikdami sutarto susisiekimo paslaugas, įskaitant paslaugas tarp dviejų punktų, esančių Europos Sąjungos teritorijoje, teisės naudotis penktąja laisve neturi tol, kol nepriimtas šio priedo 5 dalyje nurodytas sprendimas.

III PRIEDAS

SUSITARIMO 3, 4 IR 8 STRAIPSNIUOSE IR I PRIEDE NURODYTŲ KITŲ VALSTYBIŲ SĄRAŠAS

1. Islandijos Respublika (pagal Europos ekonominės erdvės susitarimą)

2. Lichtenšteino Kunigaikštystė (pagal Europos ekonominės erdvės susitarimą)

3. Norvegijos Karalystė (pagal Europos ekonominės erdvės susitarimą)

4. Šveicarijos Konfederacija (pagal Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimą dėl oro transporto)

IV PRIEDAS

SU CIVILINE AVIACIJA SUSIJUSIOS TAISYKLĖS

Šiame susitarime minimi lygiaverčiai Europos Sąjungos reguliavimo reikalavimai ir teisės aktų standartai pateikiami remiantis šiais teisės aktais. Prireikus toliau nurodoma, kaip kiekvienas teisės aktas konkrečiai pritaikomas. Lygiaverčiai reguliavimo reikalavimai ir standartai taikomi pagal VI priedą, nebent šiame priede arba II priede „Pereinamojo laikotarpio nuostatos“ nustatyta kitaip.

A. AVIACIJOS SAUGA

A.1 Oro vežėjų, kuriems taikomas draudimas vykdyti veiklą, sąrašas

Izraelis kuo anksčiau imasi priemonių, kurios atitinka priemones, kurių dėl saugos priežasčių imasi ES valstybės narės remdamosi oro vežėjų, kuriems taikomas draudimas vykdyti veiklą, sąrašu.

Priemonių bus imtasi pagal toliau išvardytuose ES teisės aktuose nustatytas atitinkamas taisykles, kurių laikantis parengiamas ir skelbiamas oro vežėjų, kuriems taikomas draudimas vykdyti veiklą, sąrašas, ir reikalavimus, pagal kuriuos oro transporto keleiviai informuojami apie oro vežėjų, vykdančių skrydžius, kuriais keliauja tie keleiviai, tapatybę.

Nr. 2111/2005

2005 m. gruodžio 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2111/2005 dėl oro vežėjų, kuriems taikomas draudimas vykdyti veiklą Bendrijoje, Bendrijos sąrašo sudarymo ir oro transporto keleivių informavimo apie skrydį vykdančio oro vežėjo tapatybę bei panaikinantis Direktyvos 2004/36/EB 9 straipsnį

Aktualios nuostatos: 1–13 straipsniai, priedas.

Nr. 473/2006

2006 m. kovo 22 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 473/2006, nustatantis oro vežėjų, kuriems galioja Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 2111/2005 II skyriuje nurodytas draudimas vykdyti veiklą Bendrijoje, Bendrijos sąrašo taikymo taisykles

Aktualios nuostatos: 1–6 straipsniai, A–C priedai.

Nr. 474/2006

2006 m. kovo 22 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 474/2006, sudarantis oro vežėjų, kuriems taikomas Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 2111/2005 II skyriuje nurodytas draudimas vykdyti veiklą Bendrijoje, Bendrijos sąrašą,

su pakeitimais, kurie reguliariai daromi Komisijos reglamentais.

Aktualios nuostatos: 1–3 straipsniai, A ir B priedai.

Jei priemonė, Izraelio nuomone, verčia rimtai susirūpinti, Izraelis gali sustabdyti jos taikymą ir nedelsdamas pagal šio susitarimo 22 straipsnio 11 dalies f punktą perduoda šį klausimą Jungtiniam komitetui.

A.2 Avarijų ir (arba) incidentų tyrimas ir įvykių ataskaitos

A.2.1 Nr. 996/2010

2010 m. spalio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 996/2010 dėl civilinės aviacijos avarijų ir incidentų tyrimo ir prevencijos, kuriuo panaikinama Direktyva 94/56/EB.

Aktualios nuostatos: 1–5 straipsniai, 8 straipsnis – 18 straipsnio 2 dalis, 20, 21 ir 23 straipsniai, priedas.

A.2.2 Nr. 2003/42

2003 m. birželio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/42/EB dėl civilinės aviacijos įvykių pranešimų

Aktualios nuostatos: 1–6, 8–9 straipsniai.

B. ORO EISMO VALDYMAS

PAGRINDINIAI REGLAMENTAI

A skirsnis.

B.1. Nr. 549/2004

2004 m. kovo 10 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 549/2004, nustatantis bendro Europos dangaus sukūrimo pagrindą (Pagrindų reglamentas)

Aktualios nuostatos: 1 straipsnio 1–3 dalys, 2 straipsnis, 4 straipsnio 1–4 dalys, 9 ir10 straipsniai, 11 straipsnio 1 ir 2 dalys, 11 straipsnio 3 dalies b punktas, 11 straipsnio 3 dalies d punktas, 11 straipsnio 4–6 dalys, 13 straipsnis.

B.2. Nr. 550/2004

2004 m. kovo 10 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 550/2004 dėl oro navigacijos paslaugų teikimo bendrame Europos danguje (Paslaugų teikimo reglamentas)

Aktualios nuostatos: 2 straipsnio 1 ir 2 dalys, 4–6 dalys, 4 straipsnis, 7 straipsnio 1, 2, 4, 5 ir 7 dalys, 8 straipsnio 1, 3 ir 4 dalys, 9, 10 ir 11 straipsniai, 12 straipsnio 1–4 dalys, 18 straipsnio 1 ir 2 dalys, II priedas.

B.3. Nr. 551/2004

2004 m. kovo 10 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 551/2004 dėl bendro Europos dangaus oro erdvės organizavimo ir naudojimo (Oro erdvės reglamentas).

Aktualios nuostatos: 1, 3a ir 4 straipsniai, 6 straipsnio 1–5 ir 7 dalys, 7 straipsnio 1 ir 3 dalys, 8 straipsnis.

B.4. Nr. 552/2004

2004 m. kovo 10 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 552/2004 dėl Europos oro eismo valdymo tinklo sąveikos (Sąveikos reglamentas)

Aktualios nuostatos: 1–3 straipsniai, 4 straipsnio 2 dalis, 5–6a straipsniai, 7 straipsnio 1 dalis, 8 straipsnis, I–V priedai.

Reglamentai (EB) Nr. 549/2004–552/2004 su pakeitimais, padarytais 2009 m. spalio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1070/2009, iš dalies keičiančiu Reglamentus (EB) Nr. 549/2004, (EB) Nr. 550/2004, (EB) Nr. 551/2004 ir (EB) Nr. 552/2004, kad būtų pagerintas Europos aviacijos sistemos veikimas ir tvarumas

B.5. 2008 m. vasario 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 216/2008 dėl bendrųjų taisyklių civilinės aviacijos srityje ir įsteigiantis Europos aviacijos saugos agentūrą, panaikinantis Tarybos direktyvą 91/670/EEB, Reglamentą (EB) Nr. 1592/2002 ir Direktyvą 2004/36/EB, su pakeitimais, padarytais 2009 m. spalio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1108/2009, iš dalies keičiančiu Reglamento (EB) Nr. 216/2008 nuostatas dėl aerodromų, oro eismo valdymo ir oro navigacijos paslaugų bei panaikinančiu Direktyvą 2006/23/EB Aktualios nuostatos: 3 straipsnis, 8b straipsnio 1–3, 5–6 dalys, 8c straipsnio 1–10 dalys, Vb priedas.

B skirsnis.

B.2. Nr. 550/2004

2004 m. kovo 10 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 550/2004 dėl oro navigacijos paslaugų teikimo bendrame Europos danguje (Paslaugų teikimo reglamentas)

Aktualios nuostatos: 2 straipsnio 3 dalis, 7 straipsnio 6 ir 8 dalys, 8 straipsnio 2 ir 5 dalys, 9a straipsnio 1–5 dalys, 13 straipsnis.

B.3. Nr. 551/2004

2004 m. kovo 10 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 551/2004 dėl bendro Europos dangaus oro erdvės organizavimo ir naudojimo (Oro erdvės reglamentas).

Aktualios nuostatos: 3 straipsnis, 6 straipsnio 6 dalis.

Reglamentai (EB) Nr. 549/2004–552/2004 su pakeitimais, padarytais 2009 m. spalio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1070/2009, iš dalies keičiančiu Reglamentus (EB) Nr. 549/2004, (EB) Nr. 550/2004, (EB) Nr. 551/2004 ir (EB) Nr. 552/2004, kad būtų pagerintas Europos aviacijos sistemos veikimas ir tvarumas

B.5. 2008 m. vasario 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 216/2008 dėl bendrųjų taisyklių civilinės aviacijos srityje ir įsteigiantis Europos aviacijos saugos agentūrą, panaikinantis Tarybos direktyvą 91/670/EEB, Reglamentą (EB) Nr. 1592/2002 ir Direktyvą 2004/36/EB, su pakeitimais, padarytais 2009 m. spalio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1108/2009, iš dalies keičiančiu Reglamento (EB) Nr. 216/2008 nuostatas dėl aerodromų, oro eismo valdymo ir oro navigacijos paslaugų bei panaikinančiu Direktyvą 2006/23/EB Aktualios nuostatos: 8b straipsnio 4 dalis, 8 c straipsnio 10 dalis, Vb priedo 4 dalis.

ĮGYVENDINIMO TAISYKLĖS

Taikomi ir yra aktualūs šie teisės aktai, jei VI priede dėl reguliavimo reikalavimų ir standartų, susijusių su „Pagrindiniais reglamentais“ nenurodyta kitaip:

pagrindai – Reglamentas (EB) Nr. 549/2004

— 2010 m. liepos 29 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 691/2010, kuriuo nustatomas oro navigacijos paslaugų teikimo ir tinklo funkcijų veiklos rezultatų planas ir iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 2096/2005, nustatantis bendruosius oro navigacijos paslaugų teikimo reikalavimus

paslaugų teikimas – Reglamentas (EB) Nr. 550/2004

— 2008 m. gegužės 30 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 482/2008, kuriuo nustatoma oro navigacijos paslaugų teikėjų diegtina programinės įrangos saugos užtikrinimo sistema ir iš dalies keičiamas Reglamento (EB) Nr. 2096/2005 II priedas

oro erdvė – Reglamentas (EB) Nr. 551/2004

— 2010 m. kovo 25 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 255/2010, kuriuo nustatomos bendrosios oro eismo srautų valdymo taisyklės

— 2006 m. gegužės 11 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 730/2006, dėl oro erdvės klasifikavimo ir skrydžių pagal regimųjų skrydžių taisykles vykdymo (RST) virš 195 skrydžių lygio

— 2005 m. gruodžio 23 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 2150/2005, nustatantis lankstaus oro erdvės naudojimo bendrąsias taisykles

sąveika – Reglamentas (EB) Nr. 552/2004

— 2011 m. liepos 7 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 677/2011, kuriuo nustatomos išsamios oro eismo valdymo (OEV) tinklo funkcijų vykdymo taisyklės ir iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 691/2010

— 2010 m. spalio 18 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 929/2010, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 1033/2006 dėl jo 3 straipsnio 1 dalyje nurodytų ICAO nuostatų

— 2010 m. sausio 26 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 73/2010, kuriuo nustatomi bendro Europos dangaus oro navigacijos duomenų ir informacijos kokybės reikalavimai

— 2009 m. kovo 30 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 262/2009, kuriuo nustatomi suderinto S režimo užklausiklio kodų skyrimo ir naudojimo bendrame Europos danguje reikalavimai

— 2007 m. birželio 7 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 633/2007, nustatantis pranešimo apie skrydžio duomenis ir paskaičiuotąjį laiką perdavimo protokolo, naudojamo pranešti, koordinuoti ir perduoti skrydžių valdymui iš vienos skrydžių valdymo tarnybos į kitą, taikymo reikalavimus

— 2006 m. liepos 4 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1033/2006, nustatantis bendro Europos dangaus priešskrydinio etapo skrydžių planų procedūrų reikalavimus

— 2006 m. liepos 6 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1032/2006, nustatantis automatinių sistemų, kurias skrydžių valdymo tarnybos naudoja keisdamosi skrydžio duomenimis, perduodamos pranešimus, derindamos ir vienos kitai perduodamos skrydžių valdymą, reikalavimus

Oro eismo valdymo ir (arba) oro navigacijos paslaugų reikalavimai pagal Reglamentą 216/2008 su pakeitimais, padarytais Reglamentu 1108/2009

— 2011 m. rugpjūčio 10 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 805/2011, kuriuo pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 216/2008 nustatomos išsamios skrydžių vadovų licencijų ir tam tikrų pažymėjimų taisyklės

— 2011 m. spalio 17 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 1034/2011 dėl oro eismo valdymo ir oro navigacijos paslaugų saugos priežiūros, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 691/2010

— 2011 m. spalio 17 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 1035/2011, kuriuo nustatomi bendrieji oro navigacijos paslaugų teikimo reikalavimai ir iš dalies keičiami reglamentai (EB) Nr. 482/2008 ir (ES) Nr. 691/2010

C. APLINKA

C.1. Nr. 2002/30

2002 m. kovo 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/30/EB dėl taisyklių ir tvarkos, reglamentuojančios triukšmingų operacijų apribojimų įvedimą Bendrijos oro uostuose, nustatymo, iš dalies pakeista arba pritaikyta 2003 ir 2005 m. stojimo aktais.

Aktualios nuostatos: 3–5, 7, 9 ir 10 straipsniai, 11 straipsnio 2 dalis, 12 straipsnis, II priedo 1–3 dalys.

C.2. Nr. 2006/93

2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/93/EB dėl lėktuvų, kuriems taikomi Tarptautinės civilinės aviacijos konvencijos antrosios redakcijos (1988 m.) 16 priedo 1 tomo II dalies 3 skyriaus reikalavimai, naudojimo reglamentavimo

Aktualios nuostatos: 1–3 ir 5 straipsniai.

D. ORO VEŽĖJO ATSAKOMYBĖ

D.1. Nr. 2027/97

1997 m. spalio 9 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2027/97 dėl oro vežėjo atsakomybės nelaimingų atsitikimų atveju

su pakeitimais, padarytais

— 2002 m. gegužės 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 889/2002, iš dalies keičiančiu Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2027/97

Aktualios nuostatos: 2 straipsnio 1 dalies a punktas, 2 straipsnio 1 dalies c–g punktai, 3–6 straipsniai.

E. VARTOTOJŲ TEISĖS IR ASMENS DOMENŲ APSAUGA

E.1. Nr. 90/314

1990 m. birželio 13 d. Tarybos direktyva 90/314/EEB dėl kelionių, atostogų ir organizuotų išvykų paketų

Aktualios nuostatos: 1 straipsnis – 4 straipsnio 2 dalis, 4 straipsnio 4–7 dalys, 5–6 straipsniai.

E.2. Nr. 95/46

1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo

Aktualios nuostatos: 1–34 straipsniai.

E.3. Nr. 261/2004

2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 261/2004, nustatantis bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 295/91

Aktualios nuostatos: 1–16 straipsniai.

E.4. Nr. 1107/2006

2006 m. liepos 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1107/2006 dėl neįgalių asmenų ir ribotos judėsenos asmenų teisių keliaujant oru

Aktualios nuostatos: 1 straipsnio 1 dalis, 2–16 straipsniai, I ir II priedai.

F. SOCIALINIAI ASPEKTAI

F.1. Nr. 2000/79

2000 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyva 2000/79/EB dėl Europos aviakompanijų asociacijos (AEA), Europos transporto darbuotojų federacijos (ETF), Europos skrydžių įgulų asociacijos (ECA), Europos regioninių aviakompanijų asociacijos (ERA) ir Tarptautinės oro vežėjų asociacijos (IACA) Europos susitarimo dėl civilinės aviacijos mobiliųjų darbuotojų darbo laiko organizavimo

Aktualios nuostatos: priedo 1 punkto 1 dalis ir 2–9 punktai.

V PRIEDAS