1 skiltis Būtina informacija 2 skiltis visi duomenys yra PGDR, nebent nurodyta, kad jie yra PPDR ►M12

3 skiltis

Specialios 1 skilties nuostatų pritaikymo taisyklės ◄

1. PAREIŠKĖJAS

1.1. Vardas, pavardė (pavadinimas) ir adresas

1.2. Kontaktinis asmuo

1.3. Veikliosios medžiagos gamintojas (pavadinimas, adresas ir gamyklos (-ų) vieta)

2. VEIKLIOSIOS MEDŽIAGOS (IR JOS PIRMTAKO (-Ų), JEI VEIKLIOJI MEDŽIAGA PAGAMINAMA IN SITU), TAPATYBĖ

Šiame skirsnyje nurodytos informacijos apie veikliąją medžiagą ir, jei taikoma, apie jos pirmtakus, turi užtekti, kad būtų galima nustatyti veikliosios medžiagos tapatybę. Jei techniškai neįmanoma ar moksliniu požiūriu atrodo nebūtina pateikti informaciją apie vieną ar kelis šiame skirsnyje nurodytus aspektus, tai aiškiai pagrindžiama

2.1. ISO pasiūlytas ar priimtas bendrasis pavadinimas ir jo sinonimai (įprastas pavadinimas, prekinis pavadinimas, santrumpa)

2.2. Cheminis pavadinimas (pagal IUPAC ir CA nomenklatūrą arba kitas (-i) tarptautinis (-iai) cheminis (-iai) pavadinimas (-ai))

2.3. Gamintojo suteiktas kodas (-ai)

2.4. CAS numeris, taip pat EB, INDEX ir CIPAC numeriai

2.5. Molekulinė ir struktūrinė formulė (įskaitant SMILES žymėjimą, jei yra ir tinkama) Pirmtako (-ų) ir veikliųjų medžiagų, pagamintų in situ, atveju – informacija apie visas pagamintas chemines medžiagas (numatytas ir nenumatytas) Jei neįmanoma tiksliai apibrėžti pirmtako (-ų) ir (arba) veikliosios medžiagos molekulinės struktūros, nereikia pateikti molekulinių ir struktūrinių formulių

2.6. Informacija apie optinį aktyvumą ir išsami informacija apie izomerų sudėtį (jei taikoma ir tinkama)

2.7. Molio masė

2.8. Veikliosios medžiagos gamybos būdas (sintezės eigos aprašymas), įskaitant informaciją apie pradines medžiagas ir tirpiklius, be kita ko, jų tiekėjus, specifikacijas ir galimybę įsigyti rinkoje in situ pagamintų veikliųjų medžiagų atveju pateikiamas reakcijos schemų aprašymas, įskaitant visas tarpines reakcijas ir su jomis susijusias chemines medžiagas (numatytas ir nenumatytas)

2.9. Pagamintos veikliosios medžiagos grynis, išreikštas g/kg, g/l arba % pagal masę (v/v), atitinkamais atvejais imtinai nurodant viršutinę ir apatinę ribą

2.10. Visų priemaišų ir priedų, įskaitant šalutinius sintezės produktus, optinius izomerus, skaidymosi produktus (jei medžiaga yra nestabili), nesureagavusius polimerus, polimerų galines grupes ir pan., UVC medžiagų nesureagavusias pradines medžiagas, tapatumas

2.11. Bent penkių tipinių partijų analizė (g/kg veikliosios medžiagos), įskaitant 2.10 nurodytą informaciją apie priemaišų turinį

2.11.1. Ne mažiau kaip penkių reprezentatyviųjų pavyzdžių, paimtų iš in situ pagamintos (-ų) medžiagos (-ų), analizė, pateikiant informaciją apie veikliosios (-iųjų) medžiagos (-ų) ir bet kurios kitos sudedamosios dalies, kuri sudaro daugiau kaip 0,1 % masės, kiekį, įskaitant pirmtako (-ų) liekanas

2.12. Natūralios veikliosios medžiagos kilmės šaltinis ar veikliosios medžiagos pirmtakas (-ai), pvz., gėlių ekstraktas

3. VEIKLIOSIOS MEDŽIAGOS FIZIKINĖS IR CHEMINĖS SAVYBĖS

3.1.1. Agregatinis būvis (esant 20 °C ir 101,3 KPa)

3.1.2. Fizinis būvis (t. y. klampi, kristalinė sandara, milteliai) (esant 20 °C ir 101,3 kPa)

3.1.3. Spalva (esant 20 °C ir 101,3 KPa)

3.1.4. Kvapas (esant 20 °C ir 101,3 KPa)

3.2. Lydimosi / užšalimo temperatūra (2)

3.3. Rūgštingumas, šarmingumas

3.4. Virimo temperatūra (2)

3.5. Santykinis tankis (2)

3.6. Absorbcijos spektro duomenys (UV / VIS, IR, NMR) ir masės spektras, molinės ekstinkcijos koeficientas tam tikrame bangos ilgyje (atitinkamais atvejais) (2)

3.7. Garų slėgis (2)

3.7.1. Turi būti visada nurodyta kietųjų medžiagų ir skysčių Henrio dėsnio konstanta, jei galima apskaičiuoti.

3.8. Paviršiaus įtempis (2)

3.9. Tirpumas vandenyje (2)

3.10. Pasiskirstymo koeficientas (n-oktanolis / vanduo) ir jo priklausomybė nuo pH (2)

3.11. Temperatūrinis (šiluminis) stabilumas, skilimo produktų tapatumas (2)

3.12. Reagavimas su pakuotės medžiagomis

3.13. Disociacijos konstanta PPDR

3.14. Granuliometrija

3.15. Klampumas PPDR

3.16. Tirpumas organiniuose tirpikliuose, įskaitant temperatūros poveikį tirpumui (2) PPDR

3.17. Stabilumas organiniuose tirpikliuose, naudojamuose biocidiniuose produktuose, ir atitinkamų skilimo produktų tapatumas (1) PPDR

4. FIZINIS PAVOJUS IR ATITINKAMOS CHARAKTERISTIKOS

4.1. Sprogstamosios medžiagos

4.2. Degiosios dujos

4.3. Degieji aerozoliai

4.4. Oksiduojančiosios dujos

4.5. Suslėgtosios dujos

4.6. Degieji skysčiai

4.7. Degiosios kietosios medžiagos

4.8. Savaime reaguojančios medžiagos ir mišiniai

4.9. Piroforiniai skysčiai

4.10. Piroforinės kietosios medžiagos

4.11. Savaime kaistančios medžiagos ir mišiniai

4.12. Medžiagos ir mišiniai, kurie susilietę su vandeniu išskiria degiąsias dujas

4.13. Oksiduojantieji skysčiai

4.14. Oksiduojančiosios kietosios medžiagos

4.15. Organiniai peroksidai

4.16. Metalų koroziją sukeliančios medžiagos

4.17. Papildomi fiziniai pavojingumo požymiai

4.17.1. Savaiminio užsidegimo temperatūra (skysčiai ir dujos)

4.17.2. Santykinė kietųjų medžiagų savaiminio užsiliepsnojimo temperatūra

4.17.3. Dulkių sprogimo pavojus

5. RADIMO IR IDENTIFIKAVIMO METODAI

5.1. Analizės metodai, įskaitant patvirtinimo parametrus, skirti pagamintai veikliajai medžiagai, o prireikus ir atitinkamiems veikliųjų medžiagų liekanoms, izomerams ir priemaišoms bei priedams (pvz., stabilizatoriams) nustatyti. Kitoms nei atitinkamoms priemaišoms tai taikoma tik tada, jei jų yra ≥ 1 g/kg.

5.2. Stebėsenos tikslais naudojami analizės metodai, įskaitant veikliosios medžiagos ir jos liekanų toliau nurodytuose atitinkamuose objektuose arba ant jų regeneravimo laipsnį ir kiekybinio įvertinimo bei radimo ribas atitinkamais atvejais

5.2.1. Dirvožemis

5.2.2. Oras

5.2.3. Vanduo (paviršinis, geriamasis ir pan.) ir nuosėdos

5.2.4. Gyvūnų ir žmogaus organizmo skysčiai ir audiniai

5.3. Stebėsenos tikslais naudojami analizės metodai, įskaitant veikliosios medžiagos ir jos liekanų augaliniuose ir gyvūniniuose maisto produktuose arba pašaruose ir, atitinkamais atvejais, kituose produktuose arba ant jų atgavimo laipsnį bei kiekybinio įvertinimo ir radimo ribas (nebūtini, jei nei veiklioji medžiaga, nei ja apdoroti gaminiai nesiliečia su maistiniais gyvūnais, augaliniais ar gyvūniniais maisto produktais ar pašarais). PPDR

6. VEIKSMINGUMAS KONTROLIUOJAMŲ ORGANIZMŲ ATŽVILGIU

6.1. Funkcinė paskirtis, pvz., fungicidas, rodenticidas, insekticidas, baktericidas, ir kontrolės būdas, pvz., priviliojimas, sunaikinimas, slopinimas

6.2. Tipinis (-iai) kontroliuotinas (-i) organizmas (-ai) ir saugotini produktai, organizmai ar objektai

6.3. Poveikis tipiniam (-iams) kontroliuojamam (-iems) organizmui (-ams)

6.4. Numatoma koncentracija, kuria veiklioji medžiaga bus naudojama produktuose ir atitinkamais atvejais apdorotuose gaminiuose

6.5. Veikimo būdas (įskaitant uždelstą laiką)

6.6. Veiksmingumo duomenys, kuriais pagrindžiama: — veikliosios medžiagos būdingasis aktyvumas ją naudojant pagal numatomą paskirtį (-is) ir — bet kokie teiginiai apie apdorotus gaminius, susiję su gaminiui suteiktomis biocidinėmis savybėmis. Į veiksmingumo duomenis įtraukiami taikomų turimų standartinių protokolų, laboratorinių tyrimų ar lauko tyrimų ir veikimo standartų, jeigu taikoma, duomenys arba duomenys, panašūs į turimus duomenis apie tinkamus referencinius produktus

6.7. Žinomi efektyvumo apribojimai

6.7.1. Informacija apie atsparumo išsivystymą arba galimą išsivystymą ir tinkamos valdymo strategijos

6.7.2. Nepageidaujamo ar nenumatyto pašalinio poveikio nekontroliuojamiems organizmams ar objektams ir medžiagoms, kurie turi būti apsaugoti, stebėjimo duomenys

7. NUMATOMOS PASKIRTYS IR POVEIKIS

7.1. Biocidinių produktų ir atitinkamais atvejais apdorotų gaminių numatoma (-os) naudojimo sritis (-ys)

7.2. Produkto tipas (-ai)

7.3. Išsamus numatomo naudojimo, taip pat ir apdorotuose gaminiuose, būdo (-ų) aprašymas

7.4. Vartotojai, pvz., pramonės, kvalifikuotas profesionalusis, profesionalusis vartotojas arba plačioji visuomenė (neprofesionalusis vartotojas)

7.5. Tikėtinas per metus rinkai tiekiamos medžiagos kiekis tonomis, atitinkamais atvejais – pagal numatomas pagrindines naudojimo kategorijas

7.6. Poveikio duomenys, atitinkantys šio reglamento VI priedą

7.6.1. Informacija apie poveikį žmogui, susijusį su veikliosios medžiagos numatomomis paskirtimis ir šalinimu

7.6.2. Informacija apie poveikį aplinkai, susijusį su veikliosios medžiagos numatomomis paskirtimis ir šalinimu

7.6.3. Informacija apie maistinių gyvūnų, maisto ir pašarų sąlytį, susijusį su veikliosios medžiagos numatomomis paskirtimis

7.6.4. Apdorotų gaminių informacija apie poveikį, įskaitant išplovimo duomenis (laboratorinių tyrimų arba modelio duomenys)

8. TOKSINIO POVEIKIO ŽMONĖMS IR GYVŪNAMS, ĮSKAITANT METABOLIZMĄ, ASPEKTAS

8.1. Odos ėsdinimas arba dirginimas Vertinimą sudaro šios pakopos: a) turimų duomenų apie žmones, gyvūnus ir su gyvūnais nesusijusių duomenų vertinimas b) odos ėsdinimas, in vitro bandymas c) odos dirginimas, in vitro bandymas d) odos ėsdinimas arba dirginimas, in vivo bandymas 1 skilties tyrimo (-ų) atlikti nereikia, jei: — turima informacija rodo, kad medžiaga atitinka kriterijus, kad būtų klasifikuojama kaip odą ėsdinanti arba dirginanti medžiaga, — medžiaga yra stiprioji rūgštis (pH ≤ 2,0) arba bazė (pH ≥ 11,5), — medžiaga savaime užsiliepsnoja kambario temperatūroje dėl sąlyčio su oru, vandeniu arba drėgme, — medžiaga atitinka kriterijus, kad ją būtų galima priskirti prie ūmaus toksiškumo per odą 1 kategorijos, arba — ūmaus toksiškumo per odą tyrimas suteikia klasifikacijai tinkančių įtikinamų duomenų apie odos ėsdinimą ar dirginimą. Jei vieno iš dviejų tyrimų, nurodytų šios eilutės 1 skilties b arba c punkte, rezultatai jau leidžia priimti galutinį sprendimą dėl medžiagos klasifikavimo arba dėl gebos dirginti odą nebuvimo, antrojo tyrimo atlikti nereikia. Atlikti odos ėsdinimo arba dirginimo in vivo tyrimą svarstoma, tik jei šios eilutės 1 skilties b ir c punktuose nurodyti in vitro tyrimai yra netaikomi arba šių tyrimų rezultatai netinka klasifikacijai ir rizikos įvertinimui. Odos ėsdinimo ar dirginimo in vivo tyrimai, atlikti arba pradėti iki 2022 m. balandžio 15 d., laikomi tinkamais šiam informacijos pateikimo reikalavimui įvykdyti

8.2. Smarkus akių pažeidimas arba sudirginimas Vertinimą sudaro šios pakopos: a) turimų duomenų apie žmones, gyvūnus ir su gyvūnais nesusijusių duomenų vertinimas b) smarkus akių pažeidimas arba sudirginimas, in vitro bandymas c) smarkus akių pažeidimas arba sudirginimas, in vivo bandymas 1 skilties tyrimo (-ų) atlikti nereikia, jei: — turima informacija rodo, kad medžiaga atitinka kriterijus, kad būtų klasifikuojama kaip sukelianti akių sudirginimą arba smarkų akių pažeidimą, — medžiaga yra stiprioji rūgštis (pH ≤ 2,0) arba bazė (pH ≥ 11,5), — medžiaga savaime užsiliepsnoja kambario temperatūroje dėl sąlyčio su oru, vandeniu arba drėgme, arba — medžiaga atitinka klasifikavimo pagal odos ėsdinimą kriterijus, kad ją būtų galima priskirti prie „Stipraus akių pažeidimo“ 1 kategorijos. Jei remiantis pirmojo in vitro tyrimo rezultatais negalima priimti galutinio sprendimo dėl medžiagos klasifikavimo arba dėl gebos dirginti akis nebuvimo, turi būti svarstoma atlikti kitą (-us) in vitro tyrimą (-us), susijusį (-ius) su šiuo pakitimu. Atlikti stipraus akių pažeidimo arba akių sudirginimo in vivo tyrimą (-us) svarstoma, tik jei šios eilutės 1 skilties b punkte nurodyti in vitro tyrimai yra netaikomi arba gauti šių tyrimų rezultatai netinka klasifikavimui ir rizikos įvertinimui. Stipraus akių pažeidimo arba akių sudirginimo in vivo tyrimai, atlikti arba pradėti iki 2022 m. balandžio 15 d., laikomi tinkamais šiam informacijos pateikimo reikalavimui įvykdyti

8.3. Odos jautrinimas Remiantis šia informacija turi būti galima padaryti išvadą, ar tai yra odą jautrinanti medžiaga ir ar galima daryti prielaidą, kad ji geba labai jautrinti žmonių odą (1A kategorija). Informacijos turėtų pakakti, kad prireikus būtų galima atlikti rizikos vertinimą. Vertinimą sudaro šios pakopos: a) turimų duomenų apie žmones, gyvūnus ir su gyvūnais nesusijusių duomenų vertinimas b) odos jautrinimas, in vitro bandymas. Informacija, gauta taikant šio priedo įžanginės dalies 5 punkte nurodytą (-us) in vitro arba in chemico bandymo metodą (-us), skirtą (-us) kiekvienam iš šių pagrindinių odos jautrinimo reiškinių: i) molekulinė sąveika su odos baltymais; ii) uždegiminis atsakas keratinocituose; iii) dendritinių ląstelių aktyvinimas c) odos jautrinimas, in vivo bandymas. Pelių vietinių limfmazgių tyrimas (LLNA) yra tinkamiausias bandymo in vivo metodas. Kitas odos jautrinimo bandymas gali būti atliekamas tik išimtiniais atvejais. Jei atliekamas kitas odos jautrinimo bandymas, jis turi būti pagrįstas 1 skilties tyrimo (-ų) atlikti nereikia, jei: — turima informacija rodo, kad medžiaga atitinka kriterijus, kad būtų klasifikuojama kaip odą jautrinanti arba odą ėsdinanti medžiaga, — medžiaga yra stiprioji rūgštis (pH ≤ 2,0) arba bazė (pH ≥ 11,5), arba — medžiaga savaime užsiliepsnoja kambario temperatūroje dėl sąlyčio su oru, vandeniu arba drėgme in vitro bandymų atlikti nereikia, jei: — atliktas šios eilutės 1 skilties c punkte nurodytas in vivo tyrimas arba — medžiagai netaikomi turimi in vitro arba in chemico bandymų metodai arba gauti šių tyrimų rezultatai netinka klasifikavimui ir rizikos vertinimui Jei informacija, gauta taikant bandymo metodą (-us), skirtą (-us) vienam ar dviem pagrindiniams reiškiniams, aprašytiems šios eilutės 1 skilties b punkte, leidžia suklasifikuoti medžiagą ir įvertinti riziką, kito (-ų) pagrindinio (-ių) reiškinio (-ų) tyrimų atlikti nereikia. Atlikti odos jautrinimo in vivo tyrimą svarstoma, tik jei šios eilutės 1 skilties b punkte aprašytas (-i) in vitro arba in chemico bandymo metodas (-ai) yra netaikomas (-i) arba gauti šių tyrimų rezultatai netinka klasifikavimui ir rizikos įvertinimui. Odos jautrinimo in vivo tyrimai, atlikti arba pradėti iki 2022 m. balandžio 15 d., laikomi tinkamais šiam informacijos pateikimo reikalavimui įvykdyti

8.4. Kvėpavimo takų jautrinimas PPDR

8.5. Mutageniškumas

Šio sukeliamo pakitimo vertinimą iš eilės sudaro tokie etapai: — turimų genotoksiškumo tyrimų in vivo duomenų vertinimas — būtinas bakterijų genų mutacijos bandymas in vitro, žinduolių ląstelių citogeniškumo bandymas in vitro ir žinduolių ląstelių genų mutacijos bandymas in vitro — jei kurio nors genotoksiškumo tyrimo in vitro rezultatai yra teigiami, svarstoma galimybė atlikti atitinkamus genotoksiškumo tyrimus in vivo

8.5.1. Bakterijų genų mutacijų tyrimas in vitro

8.5.2. Žinduolių ląstelių citogeniškumo tyrimas in vitro

8.5.3. Žinduolių ląstelių genų mutacijos tyrimas in vitro

8.6. Genotoksiškumo tyrimas in vivo Vertinimą sudaro šios pakopos: a) Jei kurio nors genotoksiškumo tyrimo in vitro, nurodyto 8.5 punkte, rezultatai yra teigiami, o atitinkamo somatinių ląstelių genotoksiškumo tyrimo in vivo patikimų rezultatų nėra, atliekamas atitinkamas somatinių ląstelių genotoksiškumo tyrimas in vivo. b) Atsižvelgiant į in vitro ir in vivo rezultatus, poveikio tipą, visų turimų duomenų kokybę ir svarbą, gali reikėti atlikti antrą somatinių ląstelių genotoksiškumo tyrimą in vivo. c) Jei somatinių ląstelių genotoksiškumo tyrimas in vivo jau atliktas ir gautas teigiamas rezultatas, reikėtų išnagrinėti lytinių ląstelių mutageniškumo potencialą remiantis visais turimais duomenimis, įskaitant toksikokinetinius įrodymus, ar medžiaga geba pasiekti lytines ląsteles. Jei negalima padaryti jokių aiškių išvadų apie lytinių ląstelių mutageniškumą, turi būti svarstoma atlikti papildomus tyrimus PPDR 1 skilties tyrimo (-ų) atlikti nereikia, jei: — 8.5 punkte išvardytų trijų in vitro bandymų rezultatai yra neigiami ir nebuvo nustatyta jokių kitų susirūpinimą keliančių klausimų (pvz., žinduoliuose susidarę susirūpinimą keliantys metabolitai) arba — medžiaga atitinka kriterijus, kad būtų klasifikuojama kaip 1A arba 1B kategorijos lytinių ląstelių mutagenas. Lytinių ląstelių genotoksiškumo tyrimo atlikti nereikia, jei medžiaga atitinka kriterijus, kad būtų klasifikuojama kaip 1A arba 1B kategorijos kancerogenas ir 2 kategorijos lytinių ląstelių mutagenas

8.7. Ūmus toksiškumas 8.7.2–8.7.3 skirsniuose nurodyta informacija pateikiama ne tik apie poveikio prarijus administravimą (8.7.1), bet ir apie poveikio dar bent vieno kitokio poveikio prarijus. — Kito poveikio pasirinkimas priklauso nuo medžiagos pobūdžio ir tikėtino poveikio žmogui būdo — Dujos ir lakieji skysčiai turėtų būti įkvepiami — Jei vienintelis medžiagos poveikio būdas yra praryti, informacija pateikiama tik apie tą būdą. Jei vienintelis poveikio žmogui būdas yra susiliesti su oda ar įkvėpti, gali būti svarstoma galimybė atlikti bandymą prarijus. Iki tol, kol bus atliktas naujas ūmaus toksiškumo per odą tyrimas, turėtų būti atliktas in vitro įsiskverbimo per odą tyrimas (EBPO 428), siekiant įvertinti galimą biologinio įsisavinamumo per odą mastą ir dydį — Išimtinėmis aplinkybėmis gali būti laikoma būtina ištirti visus administracijos būdus Paprastai tyrimo (-ų) atlikti nereikia, jei: — medžiaga yra klasifikuojama kaip odą ėsdinanti medžiaga

8.7.1. Prarijus Ūmaus toksiškumo klasės metodas – tinkamiausias metodas šiam sukeliamam pakitimui nustatyti Tyrimo atlikti nereikia, jei: — medžiaga yra dujos ar labai laki medžiaga

8.7.2. Įkvėpus Įkvėptos medžiagos veikimo bandymus atlikti reikėtų, jei tikėtina, kad žmogus gali medžiagą įkvėpti, atsižvelgiant į: — medžiagos garų slėgį (lakios medžiagos garų slėgis > 1 × 10–2 Pa esant 20 °C) ir (arba) — veiklioji medžiaga yra milteliai, kurių sudėtyje yra didelis kiekis (pvz., 1 % svorio) dalelių, kurių dydis MMAD < 50 mikrometrų, arba — veiklioji medžiaga įeina į miltelinių produktų sudėtį arba taikoma taip, kad sukelia įkvepiamo dydžio (MMAD < 50 mikrometrų) aerozolių, dalelių ar lašelių poveikį — Ūmaus toksiškumo klasės metodas – tinkamiausias metodas šiam sukeliamam pakitimui nustatyti

8.7.3. Per odą Poveikio susilietus su oda bandymus atlikti būtina tik tuo atveju, jei: — mažai tikėtina, kad medžiaga bus įkvėpta, arba — gamybos ir (arba) naudojimo metu tikėtinas sąlytis su oda, ir (arba) — dėl fizikinių, cheminių ir toksikologinių medžiagos savybių manoma, kad ji gali būti labai greitai absorbuojama per odą, arba — in vitro įsiskverbimo per odą tyrimo (EBPO 428) rezultatai rodo didelę absorbciją per odą ir biologinį įsisavinamumą

8.8. Toksikokinetikos ir metabolizmo tyrimai naudojant žinduolius

Toksikokinetikos ir metabolizmo tyrimai turėtų suteikti pagrindinius duomenis apie absorbcijos greitį ir kiekį, pasiskirstymą audiniuose ir atitinkamus metabolitų kelius, įskaitant metabolizmo laipsnį, šalinimo būdus ir greitį ir atitinkamus metabolitus.

8.8.1. Tolesni toksikokinetiniai ir metabolizmo tyrimai naudojant žinduolius Gali reikėti atlikti papildomus tyrimus, remiantis su žiurkėmis atliktų toksikokinetinių ir metabolizmo tyrimų rezultatais. Tokius tolesnius tyrimus reikia atlikti, jei: — yra įrodymų, kad žiurkių metabolizmo duomenys nėra aktualūs medžiagos poveikio žmogui atveju — medžiagos poveikis prarijus, susilietus su oda / įkvėpus būdų ekstrapoliacija neįmanoma Kai manoma, kad tikslinga gauti informacijos apie absorbciją per odą, šio sukeliamo pakitimo vertinimas atliekamas taikant pakopinį metodą absorbcijai per odą įvertinti. PPDR

8.9. Kartotinių dozių toksiškumas Apskirtai būtina ištirti tik vieną poveikį prarijus, o tinkamiausias būdas – poveikis prarijus. Tačiau kai kuriais atvejais gali būti reikalinga įvertinti kelis poveikio būdus. Siekiant įvertinti vartotojų saugą veikliųjų medžiagų, kurių gali būti maiste ar pašaruose, atžvilgiu, būtina atlikti toksiškumo prarijus tyrimus. Svarstoma galimybė atlikti sąlyčio susilietus su oda bandymą, jei: — gamybos ir (arba) naudojimo metu tikėtinas sąlytis su oda, ir — mažai tikėtina, kad medžiaga bus įkvėpta, ir — įvykdoma viena šių sąlygų: — i) toksiškumas pastebėtas atliekant ūmaus toksiškumo susilietus su oda bandymą, kai naudojamos mažesnės dozės nei tiriant toksiškumą prarijus; arba ii) iš informacijos arba bandymo duomenų galima spręsti, kad absorbcija per odą yra panaši į absorbciją prarijus arba didesnė; arba iii) toksiškumas per odą yra būdingas struktūriškai panašioms medžiagoms ir, pvz., pastebėtas naudojant mažesnes dozes nei tiriant toksiškumą prarijus, arba absorbcija per odą yra panaši į absorbciją prarijus arba didesnė Svarstoma galimybė atlikti veikimo įkvėpus bandymą, jei: — atsižvelgiant į medžiagos garų slėgį (lakiųjų medžiagų ir dujų garų slėgis yra > 1 × 10–2 Pa esant 20 °C) tikėtina, kad žmogus gali medžiagą įkvėpti ir (arba) — galimas įkvepiamo dydžio (MMAD < 50 mikrometrų) aerozolių, dalelių ar lašelių poveikis Kartotinių dozių toksiškumo tyrimo (28 arba 90 dienų) nereikia atlikti, jei: — medžiaga iš karto suyra ir yra pakankamai duomenų apie skilimo produktus (apie sisteminį ir vietinį poveikį) ir sinergistinis poveikis nėra tikėtinas, arba — pagal IV priedo 3 skirsnį galima atmesti atitinkamo medžiagos poveikio žmogui galimybę Siekiant sumažinti bandymų su stuburiniais gyvūnais skaičių ir ypač nepriklausomų tyrimų, reikalingų vienam sukeliamam pakitimui ištirti, poreikį, numatant kartotinių dozių toksiškumo tyrimus atsižvelgiama į galimybę vieno tyrimo metu ištirti kelis sukeliamus pakitimus.

8.9.1. Trumpalaikio kartotinių dozių toksiškumo tyrimas (28 dienos), tinkamiausia rūšis – žiurkės Trumpalaikio toksiškumo tyrimo (28 dienos) nereikia atlikti, jei: i) atliktas patikimas poūmio (90 dienų) toksiškumo tyrimas, naudojant tinkamiausios rūšies gyvūnus, dozes, tirpiklį ir taikant tinkamiausią poveikį prarijus; ii) iš žmogaus sąlyčio su medžiaga dažnumo ir trukmės galima spręsti, kad reikėtų atlikti ilgesnės trukmės medžiagos poveikio tyrimą, ir įvykdoma viena šių sąlygų: — iš kitų turimų duomenų galima spręsti, kad medžiaga gali turėti pavojingą savybę, kurios neįmanoma nustatyti atliekant trumpalaikį toksiškumo tyrimą, arba — iš tinkamai parengtų toksikokinetinių tyrimų galima spręsti, kad medžiaga arba jos metabolitai kaupiasi tam tikruose audiniuose arba organuose, ir, nors to galima nepastebėti atliekant trumpalaikį toksiškumo tyrimą, ilgesnis šios medžiagos poveikis gali sukelti neigiamas pasekmes

8.9.2. Poūmio kartotinių dozių toksiškumo tyrimas (90 dienų), tinkamiausia rūšis – žiurkės Poūmio toksiškumo tyrimo (90 dienų) nereikia atlikti, jei: — atliktas patikimas trumpalaikio toksiškumo tyrimas (28 dienos), kurio rezultatai rodo, kad medžiaga turi stiprų toksinį poveikį, atitinkantį kriterijus, pagal kuriuos medžiaga klasifikuojama kaip H372 ir H373 (Reglamentas (EB) Nr. 1272/2008), kuriais remiantis nustatytą 28 dienų NNPL vertę, taikant atitinkamą neapibrėžties koeficientą ir esant tam pačiam medžiagos poveikio būdui, galima ekstrapoliuoti 90 dienų NNPL vertei, ir — atliktas patikimas lėtinio toksiškumo tyrimas su atitinkamos rūšies gyvūnu ir taikant atitinkamą poveikį prarijus, arba — medžiaga yra nelinkusi reaguoti, netirpi, nėra bioakumuliacinė ir jos neįmanoma įkvėpti; be to, atliekant 28 dienų „ribos bandymą“ negauta absorbcijos ir toksiškumo įrodymų, ypač jei medžiagos poveikis žmogui yra ribotas

►C1

8.9.3. Ilgalaikio kartotinių dozių toksiškumo tyrimas (≥ 12 mėnesių) ◄ ►C1 Ilgalaikio toksiškumo tyrimo (≥ 12 mėnesių) nereikia atlikti, jei: ◄ — galima atmesti ilgalaikio poveikio galimybę ir nepastebėta jokio poveikio per 90 dienų tyrimą naudojant ribinę dozę arba — vykdomas bendras ilgalaikis kartotinių dozių ir kancerogeniškumo tyrimas (8.11.1).

8.9.4. Tolesni kartotinių dozių tyrimai Tolesni kartotinių dozių tyrimai, įskaitant bandymus su antra rūšimi (ne graužikais), ilgesnės trukmės tyrimus arba kitą poveikį prarijus, atliekami, jei: — nepateikta kitos informacijos apie toksiškumą kitai ne graužikų rūšiai, arba — 28 ar 90 dienų tyrimo metu nepavyko nustatyti nepastebėto neigiamo poveikio ribos (NNPL), išskyrus tuo atveju, jei nepavyko todėl, kad poveikio nepastebėta naudojant ribinę dozę, arba — cheminė medžiaga turi struktūrinių požymių, įspėjančių, jog poveikis yra toks, kad žiurkė ar pelė yra netinkamas arba nejautrus modelis — toksiškumas kelia ypatingą susirūpinimą (pvz., stiprus ir (arba) labai stiprus poveikis), arba — yra požymių, kad esama poveikio, apie kurį turimų duomenų nepakanka toksikologiniam poveikiui ir (arba) rizikai apibūdinti. Tokiais atvejais taip pat gali būti tikslingiau atlikti specialius toksikologinius tyrimus, kurie skirti šiam poveikiui nagrinėti (pvz., imunotoksiškumo, neurotoksiškumo, hormonų veiklos), arba — susirūpinimą kelia vietinis poveikis, kurio rizikos negalima apibūdinti sąlyčio būdo ekstrapoliacijos būdu, arba — medžiagos poveikis kelia ypatingą susirūpinimą (pvz., medžiaga naudojama biocidiniuose produktuose ir dėl to poveikis gali beveik prilygti dozėms, kurios gali sukelti toksinį poveikį), arba — poveikio, kurį sukelia medžiagos, savo molekuline struktūra aiškiai susijusios su tiriamąja medžiaga, nepavyko nustatyti per 28 ar 90 dienų tyrimą, arba — atliekant pirminį kartotinių dozių tyrimą naudotas poveikis prarijus buvo netinkamas atsižvelgiant į tikėtiną medžiagos poveikio žmogui būdą, o sąlyčio būdo ekstrapoliacija negalima PPDR

8.10. Reprodukcinis toksiškumas Siekiant įvertinti, ar veikliosios medžiagos, kurių gali būti maiste ar pašaruose, yra saugios vartotojams, būtina atlikti toksiškumo per virškinamąjį traktą tyrimus Tyrimų atlikti nereikia, jei: — medžiaga atitinka kriterijus, kad būtų klasifikuojama kaip genotoksinis kancerogenas (klasifikuojamas ir kaip 2, 1A arba 1B kategorijos lytinių ląstelių mutagenas, ir kaip 1A arba 1B kategorijos kancerogenas), ir yra įgyvendintos atitinkamos rizikos valdymo priemonės, įskaitant priemones, susijusias su reprodukciniu toksiškumu, — medžiaga atitinka kriterijus, kad būtų klasifikuojama kaip 1A arba 1B klasės lytinių ląstelių mutagenas, ir yra įgyvendintos atitinkamos rizikos valdymo priemonės, įskaitant priemones, susijusias su reprodukciniu toksiškumu, — medžiaga yra toksikologiškai beveik neaktyvi (nė vieno atlikto bandymo rezultatai nerodo, kad ji toksiška, jei duomenų rinkinys yra pakankamai išsamus ir informatyvus), o remiantis toksikokinetiniais duomenimis galima įrodyti, kad esant atitinkamiems medžiagos poveikio būdams sisteminga absorbcija nevyksta (pvz., taikant jautrų analizės metodą nustatoma, kad medžiagos koncentracija plazmoje arba kraujyje yra mažesnė už radimo ribą, o medžiagos arba jos metabolitų nėra nei šlapime, nei tulžyje, nei iškvepiamame ore), ir pagal medžiagos naudojimo būdo aprašymą žmonės arba gyvūnai visai arba beveik nepatiria tos medžiagos poveikio, — medžiaga atitinka kriterijus, kad būtų klasifikuojama kaip 1A arba 1B kategorijos toksiška reprodukcijai medžiaga (gali pakenkti vaisingumui (H360F)), ir jei turimi duomenys tinka išsamiam rizikos vertinimui pagrįsti, nebūtina atlikti tolesnių lytinės funkcijos ir vaisingumo tyrimų. Jei toksiškumo vystymuisi tyrimai neatliekami, būtina pateikti išsamų pagrindimą ir atitinkamus dokumentus, arba — jei žinoma, kad medžiaga sukelia toksiškumą vystymuisi ir atitinka kriterijus, pagal kuriuos ji klasifikuojama kaip 1A ar 1B kategorijos toksiška reprodukcijai medžiaga (gali pakenkti negimusiam kūdikiui (H360D)), ir jei turimi duomenys tinka išsamiam rizikos vertinimui pagrįsti, nebūtina atlikti tolesnių toksiškumo vystymuisi tyrimų. Jei lytinės funkcijos ir vaisingumo tyrimai neatliekami, būtina pateikti išsamų pagrindimą ir atitinkamus dokumentus Nepaisant šios eilutės šios skilties nuostatų, reprodukcinio toksiškumo tyrimus gali reikėti atlikti siekiant gauti informacijos apie endokrininę sistemą ardančias savybes, kaip nustatyta 8.13.3.1 punkte.

8.10.1. Toksiškumo prenataliniam vystymuisi tyrimas (OECD TG 414) su dviem rūšimis, pirma tinkamiausia rūšis – triušiai (ne graužikai), antra tinkamiausia rūšis – žiurkės (graužikai); tinkamiausias skyrimo būdas – per virškinamąjį traktą Tyrimas su antra rūšimi neatliekamas, jei su pirma rūšimi atliktas tyrimas arba kiti turimi duomenys rodo, kad medžiaga sukelia toksiškumą vystymuisi ir atitinka kriterijus, pagal kuriuos ji klasifikuojama kaip 1A arba 1B kategorijos toksiška reprodukcijai medžiaga (gali pakenkti negimusiam kūdikiui (H360D)), ir jei turimi duomenys tinka išsamiam rizikos vertinimui pagrįsti

8.10.2. Išplėstinis reprodukcinio toksiškumo vienai kartai bandymas (OECD TG 443) su 1A ir 1B kohortomis ir su išplėsta 1B kohorta, į ją įtraukiant F2 kartą, siekiant produkuoti po 20 vadų vienai dozės grupei, F2 jaunikliai turi būti stebimi iki nujunkymo ir tiriami panašiai kaip F1 jaunikliai. Tinkamiausia rūšis – žiurkės, o tinkamiausias skyrimo būdas – per virškinamąjį traktą Didžiausia dozė turėtų būti pagrįsta toksiškumu ir parinkta siekiant sukelti reprodukcinį ir (arba) kitą sisteminį toksiškumą Reprodukcinio toksiškumo dviem kartoms bandymas, atliktas pagal OECD TG 416 (priimtą 2001 m. ar vėliau), arba lygiavertė informacija laikomi tinkamais šiam informacijos pateikimo reikalavimui įvykdyti, jei tyrimas yra parengtas ir buvo pradėtas iki 2022 m. balandžio 15 d.

8.10.3. Neurotoksiškumas vystymuisi Neurotoksiškumo vystymuisi tyrimas pagal OECD TG 426 arba bet koks atitinkamas tyrimas (rinkinys), kuriame pateikiama lygiavertė informacija, arba išplėstinio toksiškumo vienos kartos reprodukcijai tyrimo (OECD TG 443) 2A ir 2B kohortos ir papildomas kognityvinių funkcijų tyrimas Tyrimas neatliekamas, jei turimi duomenys: — rodo, kad medžiaga sukelia toksiškumą vystymuisi ir atitinka kriterijus, kad būtų klasifikuojama kaip 1A arba 1B kategorijos toksiška reprodukcijai medžiaga (gali pakenkti negimusiam kūdikiui (H360D)), ir — tinka patikimam rizikos vertinimui pagrįsti

8.10.4. Tolesni tyrimai Sprendimas, ar būtina atlikti papildomus tyrimus, įskaitant tuos, kurie suteikia informacijos apie veikimo mechanizmus, turėtų būti grindžiamas 8.10.1, 8.10.2 ir 8.10.3 punktuose išvardytų tyrimų rezultatais ir visais kitais turimais atitinkamais duomenimis PPDR

8.11. Kancerogeniškumas Naujo tyrimo reikalavimai išdėstyti 8.11.1 skirsnyje Kancerogeniškumo tyrimo nereikia atlikti jei: — medžiaga klasifikuojama kaip 1A ar 1B kategorijos mutagenas. Daroma prielaida, kad yra tikėtinas genotoksinis kancerogeniškumo mechanizmas. Šiais atvejais paprastai nereikalaujama atlikti kancerogeniškumo bandymo

8.11.1. Bendras kancerogeniškumo ir ilgalaikio kartotinių dozių toksiškumo tyrimas Tinkamiausia gyvūnų rūšis – žiurkės, tinkamiausias veikimo medžiaga būdas – poveikis prarijus. Jei siūlomas alternatyvus būdas, turi būti pateiktas pagrindimas Siekiant įvertinti vartotojų saugą veikliųjų medžiagų, kurių gali būti maiste ar pašaruose, atžvilgiu, būtina atlikti toksiškumo prarijus tyrimus.

8.11.2. Kancerogeniškumo tyrimai su antra gyvūnų rūšimi a) Antras kancerogeniškumo tyrimas turėtų būti atliekamas su pelėmis kaip bandomąją rūšimi b) Siekiant įvertinti, ar veikliosios medžiagos, kurių gali būti maiste ar pašaruose, yra saugios vartotojams, būtina atlikti toksiškumo per virškinamąjį traktą tyrimus Antro kancerogeniškumo tyrimo atlikti nereikia, jei pareiškėjas, remdamasis moksliniais įrodymais, gali pagrįsti, kad jis nėra būtinas

8.12. Atitinkami sveikatos duomenys, stebėjimai ir gydymas

Jei duomenų nėra, turėtų būti pateiktas pagrindimas

8.12.1. Informacija apie apsinuodijimo požymius, klinikinius tyrimus, pirmosios pagalbos priemones, priešnuodžius, medicininį gydymą ir prognozuojamas apsinuodijimo pasekmes

8.12.2. Epidemiologiniai tyrimai

8.12.3. Sveikatos priežiūros duomenys, medicinos dokumentai ir klinikinio atvejo aprašymai

8.13. Papildomi tyrimai Papildomi duomenys, kurių gali būti reikalaujama priklausomai nuo veikliosios medžiagos savybių ir numatomos paskirties Kiti turimi duomenys: turimi duomenys, gauti taikant naujus metodus ir modelius, įskaitant toksiškumo rizikos vertinimą, grindžiamą veikimo būdais, in vitro ir tam tikrus tyrimus: genominius, proteominius, metabolominius ir kt., sistemų biologiją, kompiuterinę toksikologiją, bioinformatiką, didelio pralaidumo patikrą, pateikiami tuo pačiu metu PPDR

8.13.1. Fototoksiškumas PPDR

8.13.2. Neurotoksiškumas Jei veiklioji medžiaga yra fosforo organinis junginys arba jei yra požymių, informacijos apie veikimo mechanizmą arba informacijos apie ūmaus poveikio ar kartotinių dozių tyrimus, kad veiklioji medžiaga gali turėti neurotoksinių savybių, reikės papildomos informacijos arba specialių tyrimų (pvz., OECD TG 424 arba OECD TG 418, arba 419, arba lygiaverčių tyrimų). Nustačius anticholinesterazinį poveikį, turėtų būti svarstoma atlikti atsako į reaktyvinančias medžiagas tyrimą. Siekiant įvertinti, ar veikliosios medžiagos, kurių gali būti maiste ar pašaruose, yra saugios vartotojams, būtina atlikti toksiškumo per virškinamąjį traktą tyrimus PPDR

8.13.3. Endokrininės sistemos ardymas Endokrininės sistemos ardymo vertinimą sudaro šios pakopos: a) įvertinama informacija, gauta atlikus šiuos tyrimus, ir visa kita susijusi informacija, įskaitant in vitro ir in silico metodus: i) 8.9.1 28-ių dienų toksiškumo per virškinamąjį traktą tyrimas su graužikais OECD TG 407) ii) 8.9.2 90-ies dienų toksiškumo per virškinamąjį traktą tyrimas su graužikais (OECD TG 408) iii) 8.9.4 kartotinių dozių toksiškumo per virškinamąjį traktą tyrimas su ne graužikais (OECD TG 409) iv) 8.10.1 toksiškumo prenataliniam vystymuisi tyrimas (OECD TG 414) v) 8.10.2 išplėstinis reprodukcinio toksiškumo vienai kartai bandymas (OECD TG 443) arba reprodukcinio toksiškumo dviem kartoms bandymas (OECD TG 416) vi) 8.10.3 neurotoksiškumo vystymuisi tyrimas (OECD TG 426) vii) 8.11.1 bendras kancerogeniškumo tyrimas ir ilgalaikio kartotinių dozių toksiškumo tyrimas (OECD TG 451–3) viii) sisteminga literatūros peržiūra, įskaitant žinduolių ir ne žinduolių organizmų tyrimus b) Jei yra informacijos, iš kurios galima spręsti, kad veiklioji medžiaga gali turėti endokrininę sistemą ardančių savybių, arba jei esama neišsamios informacijos apie pagrindinius parametrus, pagal kuriuos galima daryti išvadą dėl endokrininės sistemos ardymo, reikalaujama pateikti papildomą informaciją arba atlikti specialius tyrimus siekiant išsiaiškinti: (1) veikimo būdą arba mechanizmą ir (arba); (2) galimą atitinkamą neigiamą poveikį žmonėms ar gyvūnams Siekiant įvertinti, ar veikliosios medžiagos, kurių gali būti maiste ar pašaruose, yra saugios vartotojams, būtina apsvarstyti skyrimą per virškinamąjį traktą ir atlikti toksiškumo per virškinamąjį traktą tyrimus su gyvūnais Jeigu turima pakankamai svarių įrodymų padaryti išvadai, kad esama arba nesama tam tikro endokrininę sistemą ardančio veikimo būdo: — tolesni to veikimo būdo tyrimai su stuburiniais gyvūnais dėl to poveikio neatliekami; — tolesni to veikimo būdo tyrimai, kuriems nenaudojami stuburiniai gyvūnai, gali būti neatliekami Visais atvejais pateikiami tinkami ir patikimi dokumentai

8.13.3.1. Specialūs papildomi tyrimai, skirti galimoms endokrininę sistemą ardančioms savybėms tirti, gali būti, be kita ko, šie: a) toksiškumo žinduoliams tyrimai, išvardyti 8.13.3 punkto a papunktyje b) in vitro analizės: i) estrogeno receptorių transaktyvacijos analizė (OECD TG 455), ii) androgeno receptorių transaktyvacijos analizė (OECD TG 458), iii) H295R steroidogenezės analizė (OECD TG 456) iv) (žmogaus rekombinantinės) aromatazės analizė (OPPTS 890.1200) c) poveikiu graužikų gimdai pagrįsta bioanalizė (OECD TG 440) ir žiurkių Hershberger bioanalizė (OECD TG 441) d) intaktinių žiurkių jauniklių arba lytinės brandos amžiaus patinėlių lytinis brendimas ir skydliaukės funkcija (OPPTS 890.1500) Sprendimas atlikti tyrimus su žinduoliais priimamas remiantis visa turima informacija, įskaitant sistemingą literatūros peržiūrą (taip pat informaciją apie endokrininę sistemą ardantį poveikį nekontroliuojamiems organizmams) ir esamais tinkamais in silico arba in vitro metodais PPDR

8.13.4. Imunotoksiškumas ir imunotoksiškumas vystymuisi Jei atlikus kartotinių dozių ar toksiškumo reprodukcijai tyrimus yra įrodymų, kad veiklioji medžiaga gali turėti imunotoksinių savybių, reikalaujama papildomos informacijos arba specialių tyrimų siekiant išsiaiškinti: (1) veikimo būdą arba mechanizmą ir (arba); (2) galimą atitinkamą neigiamą poveikį žmonėms ar gyvūnams. Siekiant įvertinti, ar veikliosios medžiagos, kurių gali būti maiste ar pašaruose, yra saugios vartotojams, būtina apsvarstyti skyrimą per virškinamąjį traktą ir atlikti toksiškumo per virškinamąjį traktą tyrimus su gyvūnais PPDR

8.13.5. Kiti mechanizmų tyrimai Sprendimas, ar būtina atlikti papildomus tyrimus, turėtų būti grindžiamas visais atitinkamais duomenimis PPDR

8.14. Veikliosios medžiagos poveikio žmogui tyrimai PPDR

8.15. Toksinis poveikis naminiams gyvūnams ir gyvūnams augintiniams PPDR

8.16. Maisto produktų ir pašarų tyrimai, įskaitant maistinius gyvūnus ir jų produktus (pienas, kiaušiniai ir medus) Papildoma informacija, susijusi su biocidiniuose produktuose esančios veikliosios medžiagos poveikiu žmonėms PPDR

8.16.1. Siūlomi priimtini liekanų kiekiai, t. y. didžiausios liekanų ribos, ir jų priimtinumo pagrindimas PPDR

8.16.2. Veikliosios medžiagos liekanų elgsena ant apdorotų ar užterštų maisto produktų ar pašarų, įskaitant išnykimo kinetiką. Atitinkamais atvejais turėtų būti pateiktos liekanų apibrėžtys. Taip pat svarbu palyginti toksiškumo tyrimo metu susidariusias liekanas su maistinių gyvūnų organizmuose ir jų produktuose, maisto produktuose ir pašaruose susidariusiomis liekanomis PPDR

8.16.3. Bendras veikliosios medžiagos medžiagų balansas. Pakankami duomenys apie liekanas, gauti atliekant prižiūrimus bandymus su maistinių gyvūnų rūšimis, jų produktais, maistu ir pašarais, kuriais siekiama įrodyti, kad dėl siūlomo naudojimo tikriausiai susidarysiančios veikliųjų medžiagų liekanų nekels pavojaus žmonių arba gyvūnų sveikatai PPDR

8.16.4. Galimo arba faktinio veikliosios medžiagos ir liekanų per maistą ar kitais būdais poveikio žmogui įvertinimas PPDR

8.16.5. Jei veikliosios medžiagos liekanos atsiranda ant pašarų ar pašaruose ilgą laiką arba randamos gyvūniniuose maisto produktuose po maistinių gyvūnų apdorojimo ar jų aplinkos apdorojimo veikliosiomis medžiagomis (pvz., tiesioginis gyvūnų apdorojimas ar netiesioginis gyvūnų laikymo patalpų ar aplinkos apdorojimas), būtina atlikti pašarų ir naminių gyvūnų metabolizmo tyrimus, kad būtų galima atlikti veikliųjų medžiagų liekanų gyvūniniuose maisto produktuose vertinimą PPDR

8.16.6. Pramoninio apdirbimo ir (arba) paruošimo namuose poveikis veikliosios medžiagos liekanų pobūdžiui ir kiekiui PPDR

8.16.7. Visa kita turima atitinkama informacija Gali būti tinkama įtraukti informaciją apie veikliosios medžiagos išsiskyrimą į maisto produktus, ypač jei apdorojamos su maistu besiliečiančios medžiagos PPDR

8.16.8. Pagal 8.16.1–8.16.8 skirsnius pateiktų duomenų apibendrinimas ir vertinimas Svarbu nustatyti, ar (gyvūniniame ar augaliniame) maiste randami metabolitai yra tie patys, kurie tirti atliekant toksiškumo tyrimus. Jei ne, rizikos vertinimo vertės (pvz., LPD) negalioja rastų liekanų atžvilgiu PPDR

8.17. Jei veiklioji medžiaga bus naudojama produktuose, kuriais veikiami augalai, įskaitant dumblius, atliekami apdorotuose augaluose susidarančių metabolitų, jei jie susidaro ir skiriasi nuo gyvūnų organizmuose susidarančių metabolitų, toksiškumo bandymai PPDR

9. EKOTOKSIKOLOGINIAI TYRIMAI

9.1. Toksiškumas vandens organizmams

9.1.1. Trumpalaikio toksiškumo bandymai su žuvimis Kai reikalaujama trumpalaikio toksiškumo žuvims duomenų, turėtų būti taikomas ribinių verčių metodas (pakopinė strategija). Ilgalaikio toksiškumo bandymus su žuvimis pagal 9.1.6.1 punktą svarstoma atlikti, jei medžiaga mažai tirpi vandenyje, t. y. mažiau nei 1 mg/L Tyrimo atlikti nereikia, jei: — yra patikimas ilgalaikio toksiškumo vandens organizmams tyrimas su žuvimis — šiam duomenų pateikimo reikalavimui įvykdyti turima pakankamai svarių įrodymų, įskaitant kitų duomenų, pvz., ūmaus toksiškumo žuvų embrionams (FET, OECD TG 236), naudojimą ir (arba) rezultatus, gautus pagal metodus, kuriuos taikant nenaudojami gyvūnai

9.1.2. Trumpalaikio toksiškumo vandens bestuburiams bandymai

9.1.2.1. Daphnia magna

9.1.2.2. Kitos rūšys PPDR

9.1.3. Dumblių augimo slopinimo tyrimas

9.1.3.1. Poveikis žaliųjų dumblių augimo greičiui

9.1.3.2. Poveikis melsvabakterių arba diatominių dumblių augimo greičiui

9.1.4. Biokoncentracija Eksperimentinio nustatymo nereikia atlikti, jei: — remiantis fizikinėmis ir cheminėmis savybėmis (pvz., log Kow < 3) ar kitais įrodymais gali būti įrodyta, kad medžiaga turi mažą biokoncentracijos potencialą

9.1.4.1. Skaičiavimo metodai

9.1.4.2. Eksperimentinis nustatymas

9.1.5. Mikrobų aktyvumo slopinimas Jei iš turimų duomenų galima spręsti, kad medžiaga greičiausiai slopina mikrobų, visų pirma nitrifikuojančių bakterijų, augimą arba funkciją, šį tyrimą galima pakeisti nitrifikacijos slopinimo bandymu

9.1.6. Tolesni toksiškumo vandens organizmams tyrimai Jei iš ekotoksikologinių tyrimų, išlikimo ir elgsenos tyrimų rezultatų ir (arba) numatomos veikliosios medžiagos paskirties (-čių) galima spręsti apie pavojų vandens aplinkai arba numatomas ilgalaikis medžiagos poveikis, atliekami vienas ar keli šiame skirsnyje aprašyti bandymai PPDR

9.1.6.1. Ilgalaikio toksiškumo bandymai su žuvimis Pateikiama informacija apie ilgalaikio toksiškumo bandymus, per kuriuos žuvys veikiamos ankstyvoje vystymosi stadijoje (ikrai, lervos arba jaunikliai) PPDR

9.1.6.2. Ilgalaikio toksiškumo bestuburiams bandymai a) Dafnijų augimo ir reprodukcijos tyrimas b) Kitų rūšių (pvz., mizidžių) reprodukcijos ir augimo tyrimas c) Kitų rūšių (pvz., uodo trūklio lervų) vystymosi ir atsiradimo tyrimas PPDR

9.1.7. Bioakumuliacija atitinkamų rūšių vandens gyvūnų organizmuose PPDR

9.1.8. Poveikis visiems kitiems konkretiems nekontroliuojamiems organizmams (florai ir faunai), kuriems, kaip manoma, keliama rizika PPDR

9.1.9. Nuosėdose gyvenančių organizmų tyrimai PPDR

9.1.10. Poveikis vandens makrofitams PPDR

9.2. Pirminiai toksiškumo sausumos gyvūnams bandymai PPDR

9.2.1. Poveikis dirvožemio mikroorganizmams

9.2.2. Poveikis sliekams arba kitiems dirvožemyje gyvenantiems nekontroliuojamiems bestuburiams

9.2.3. Ūmus toksiškumas augalams

9.3. Ilgalaikiai bandymai su sausumos gyvūnais PPDR

9.3.1. Sliekų arba kitų dirvožemyje gyvenančių nekontroliuojamų bestuburių reprodukcijos tyrimas

9.4. Poveikis paukščiams PPDR 9.4.3 skirsnyje nurodyto sukeliamo pakitimo tyrimo nereikia atlikti, jei: — iš mitybos toksiškumo tyrimo rezultatų matyti, kad LC50 yra daugiau nei 2 000 mg/kg

9.4.1. Ūmus toksiškumas prarijus

9.4.2. Trumpalaikis toksiškumas – aštuonių dienų mitybos tyrimas naudojant ne mažiau kaip vienos rūšies paukščius (išskyrus viščiukus, antis ir žąsis)

9.4.3. Poveikis reprodukcijai

9.5. Poveikis nariuotakojams PPDR

9.5.1. Poveikis bitėms

9.5.2. Kiti nekontroliuojami sausumos nariuotakojai, pvz., plėšrūnai

9.6. Biokoncentracija sausumoje PPDR

9.7. Bioakumuliacija sausumoje PPDR

9.8. Poveikis kitiems nekontroliuojamiems ne vandens organizmams PPDR

9.9. Poveikis žinduoliams PPDR Duomenys gaunami iš žinduolių toksikologinio įvertinimo. Pranešama apie jautriausią atitinkamą žinduolių ilgalaikį toksikologinį pakitimą (NOAEL), išreikštą bandomosios medžiagos mg/kūno masės kg per dieną

9.9.1. Ūmus toksiškumas prarijus

9.9.2. Trumpalaikis toksiškumas

9.9.3. Ilgalaikis toksiškumas

9.9.4. Poveikis reprodukcijai

9.10. Endokrininės sistemos ardymas Endokrininę sistemą ardančių savybių vertinimą sudaro šios pakopos: a) Žinduolių duomenų rinkinio vertinimas pagal 8.13.3 punktą siekiant įvertinti, ar medžiaga turi endokrininę sistemą ardančių savybių, remiantis su žinduoliais susijusiais duomenimis b) Jei remiantis žinduolių duomenimis pagal 8.13.3 arba 9.1.6.1 punktą negalima padaryti išvados, kad medžiaga turi endokrininę sistemą ardančių savybių, 9.10.1 arba 9.10.2 punkte nurodytus tyrimus svarstoma atlikti atsižvelgiant į bet kokią kitą turimą susijusią informaciją, įskaitant sistemingą literatūros peržiūrą

9.10.1. Žuvų endokrininės sistemos ardymas Specialūs tyrimai, skirti galimoms endokrininę sistemą ardančioms savybėms tirti, gali apimti, be kita ko, šiuos duomenų pateikimo reikalavimus: a) Išplėstinis vienos kartos tyrimas su japoninėmis medakomis (MEOGRT, OECD TG 240), b) Toksiškumo žuvų gyvenimo ciklui tyrimas (FLCTT, OPPTS 850.1500), apimantis visus estrogeninės, androgeninės ir steroidogeninės mediacijos (EAS) parametrus, kuriuos numatyta išmatuoti MEOGRT tyrime Tyrimo atlikti nereikia, jei: — nėra jokių endokrininio aktyvumo arba su endokrinine sistema susijusio poveikio požymių remiantis pakankamų žinduolių duomenų rinkiniu pagal 8.13.3 punktą arba remiantis bet kokia kita susijusia informacija (pvz., literatūra), ir — turima galiojančių in vivo duomenų, o iš trumpalaikio žuvų reprodukcijos tyrimo (FSTRA; OECD TG 229), arba 21-os dienos žuvų tyrimo (OECD TG 230), arba žuvų lytinio vystymosi tyrimo (FSDT, OECD TG 234) informacijos negalima spręsti, kad veiklioji medžiaga gali sukelti endokrininį aktyvumą arba poveikį, kuris gali būti susijęs su endokrininiu aktyvumu Jeigu yra kitų duomenų apie estrogeninius, androgeninius ir steroidogeninius (EAS) veiksnius ar parametrus, tirtus pagal OECD TG 229 arba OECD TG 230, arba OECD TG 234, šiuos duomenis galima naudoti vietoj jų

9.10.2. Varliagyvių endokrininės sistemos ardymas Specialūs papildomi tyrimai, skirti galimoms endokrininę sistemą ardančioms savybėms tirti, gali apimti, be kita ko, varliagyvių lervų augimo ir vystymosi tyrimą (LAGDA; OECD TG 241) Tyrimo atlikti nereikia, jei: — nėra jokių endokrininio aktyvumo arba su endokrinine sistema susijusio poveikio požymių remiantis pakankamų žinduolių duomenų rinkiniu pagal 8.13.3 punktą arba remiantis bet kokia kita susijusia informacija (pvz., literatūra), ir — turima pagrįstų in vivo duomenų, o iš varliagyvių metamorfozės analizės (AMA; OECD 231) informacijos negalima spręsti, kad veiklioji medžiaga gali turėti endokrininę sistemą ardančių savybių

9.10.3. Jei yra informacijos, iš kurios galima spręsti, kad veiklioji medžiaga gali turėti endokrininę sistemą ardančių savybių, arba jei esama neišsamios informacijos apie pagrindinius parametrus, pagal kuriuos galima daryti išvadą dėl endokrininės sistemos ardymo, reikalaujama pateikti papildomą informaciją arba prireikus atlikti specialius tyrimus siekiant išsiaiškinti: a) veikimo būdą arba mechanizmą ir (arba); b) galimą atitinkamą neigiamą poveikį žmonėms ar gyvūnams. PPDR

10. IŠLIKIMAS IR ELGSENA APLINKOJE

10.1. Išlikimas ir elgsena vandenyje ir nuosėdose

10.1.1. Pirminiai skaidymo tyrimai

Jei iš atlikto įvertinimo galima spręsti, kad reikia toliau tirti medžiagos skaidymą ir jos skaidymo produktus, arba veikliosios medžiagos abiotinis skaidymas lėtas ar išvis nevyksta, reikia atlikti 10.1.3. ir 10.3.2, o atitinkamais atvejais 10.4 nurodytus bandymus. Atitinkamo (-ų) bandymo (-ų) pasirinkimas priklauso nuo atlikto pirminio vertinimo rezultatų

10.1.1.1. Abiotinis skaidymas

a) Hidrolizė – pH funkcija ir skilimo produktų identifikavimas — Skilimo produktus reikia nustatyti, kai bandinio ėmimo metu skilimo produktų yra ≥ 10 %

b) Fototransformacijos vandenyje tyrimai, įskaitant transformacijos produktų identifikavimą

10.1.1.2. Biotinis skaidymas

a) Lengvas biologinis skaidymas

b) Būdingas biologinis skaidymas (atitinkamais atvejais)

10.1.2. Adsorbcija (desorbcija)

10.1.3. Skaidymo greitis ir būdas, įskaitant metabolitų ir skaidymosi produktų identifikavimą

10.1.3.1. Biologinis nuotekų valymas

a) Aerobinis biologinis skaidymasis PPDR

b) Anaerobinis biologinis skaidymasis PPDR

c) Nuotekų valymo įrenginių modeliavimo bandymas PPDR

10.1.3.2. Biologinis skaidymas gėlame vandenyje

a) Aerobinio skaidymo vandenyje tyrimas PPDR

b) Skaidymo vandenyje (nuosėdose) bandymas PPDR

10.1.3.3. Biologinis skaidymas jūros vandenyje PPDR

10.1.3.4. Biologinis skaidymas laikant mėšle PPDR

10.1.4. Adsorbcija ir desorbcija vandenyje ir (arba) vandens sedimentinėse sistemose ir, kur taikytina, metabolitų ir skaidymosi produktų adsorbcija ir desorbcija vandenyje PPDR

10.1.5. Kaupimosi nuosėdose praktinis tyrimas PPDR

10.1.6. Neorganinės medžiagos: informacija apie išlikimą ir elgseną vandenyje PPDR

10.2. Išlikimas ir elgsena dirvožemyje PPDR

10.2.1. Skaidymo greičio ir būdo laboratorinis tyrimas, įskaitant susijusių procesų identifikavimą ir metabolitų bei skaidymo produktų identifikavimą vieno tipo dirvožemyje (išskyrus atvejus, kai būdas priklauso nuo pH), esant tinkamoms sąlygoms Skaidymo greičio trijų papildomų tipų dirvožemiuose laboratoriniai tyrimai PPDR

10.2.2. Praktiniai tyrimai, dviejų tipų dirvožemiai PPDR

10.2.3. Kaupimosi dirvožemyje tyrimai PPDR

10.2.4. Adsorbcija ir desorbcija ne mažiau kaip trijų tipų dirvožemyje, o prireikus metabolitų ir skaidymosi produktų adsorbcija ir desorbcija PPDR

10.2.5. Tolesni sorbcijos tyrimai

10.2.6. Judrumas mažiausiai trijų tipų dirvožemiuose, o prireikus metabolitų ir skaidymo produktų judrumas PPDR

10.2.6.1. Išplovimo tyrimai

10.2.6.2. Lizimetriniai tyrimai

10.2.6.3. Išplovimo praktiniai tyrimai

10.2.7. Surištųjų liekanų kiekis ir pobūdis Rekomenduojama surištųjų liekanų nustatymo ir savybių tyrimą sujungti su dirvožemio modeliavimo tyrimu PPDR

10.2.8. Kiti dirvožemio blogėjimo tyrimai PPDR

10.2.9. Neorganinės medžiagos: informacija apie išlikimą ir elgsena dirvožemyje

10.3. Išlikimas ir elgsena ore

10.3.1. Fototransformacija ore (skaičiavimo metodas) Transformacijos produktų identifikavimas

10.3.2. Išlikimas ir elgsena ore, tolesni tyrimai PPDR

10.4. Papildomi išlikimo ir elgsenos aplinkoje tyrimai PPDR

10.5. Liekanų apibrėžtis PPDR

10.5.1. Rizikos vertinimui naudojamų liekanų apibrėžtis

10.5.2. Stebėsenai naudojamų liekanų apibrėžtis

10.6. Stebėsenos duomenys PPDR

10.6.1. Visų skaidymo produktų (> 10 %) identifikacija turi būti įtraukta į skaidymo dirvožemyje, vandenyje ir nuosėdose tyrimus

11. PRIEMONĖS, BŪTINOS ŽMONĖMS, GYVŪNAMS IR APLINKAI APSAUGOTI

11.1. Rekomenduojami metodai ir atsargumo priemonės tvarkant, naudojant, saugant, vežant ar gaisro atveju

11.2. Gaisro atveju reaguojant medžiagoms susidarančių produktų, degimo dujų ir pan. pobūdis

11.3. Skubios pagalbos priemonės nelaimingo atsitikimo atveju

11.4. Sunaikinimo arba nukenksminimo galimybė patekus į toliau nurodytą aplinką a) orą b) vandenį, įskaitant geriamąjį vandenį c) dirvožemį

11.5. Pramonės ar profesionaliesiems vartotojams skirtos veikliosios medžiagos atliekų tvarkymo tvarka

11.6. Perdirbimo arba pakartotinio panaudojimo galimybė

11.7. Poveikio neutralizavimo galimybė

11.8. Kontroliuojamo išleidimo sąlygos, įskaitant šarmingumo neutralizavimo kokybę šalinimo metu

11.9. Kontroliuojamo šalinimo sudeginant sąlygos

11.10. Medžiagų, įrašytų į 1979 m. gruodžio 17 d. Tarybos direktyvos 80/68/EEB dėl požeminio vandens apsaugos nuo tam tikrų pavojingų medžiagų keliamos taršos (3) priedo I ar II sąrašus, 2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/118/EB dėl požeminio vandens apsaugos nuo taršos ir jo būklės blogėjimo (4) I ir II priedus, 2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/105/EB dėl aplinkos kokybės standartų vandens politikos srityje (5) I priedą, Direktyvos 98/83/EB I priedo B dalį arba Direktyvos 2000/60/EB VIII ir X priedus, identifikavimas

12. KLASIFIKAVIMAS, ŽENKLINIMAS ETIKETĖMIS IR PAKAVIMAS

12.1. Nurodoma esama klasifikacija ir ženklinimas etiketėmis

12.2. Medžiagos pavojingumo klasifikacija, taikant Reglamentą (EB) Nr. 1272/2008

Be to, prie kiekvieno įrašo nurodomos priežastys, dėl kurių nepateikta sukeliamo pakitimo klasifikacija

12.2.1. Pavojingumo klasifikavimas

12.2.2. Pavojaus piktograma

12.2.3. Signalinis žodis

12.2.4. Pavojingumo frazės

12.2.5. Atsargumo frazės, įskaitant prevenciją, atsaką, laikymą ir šalinimą

12.3. Konkrečios ribinės koncentracijos, jei tinka, taikant Reglamentą (EB) Nr. 1272/2008