02010R1094 — LT — 01.01.2020 — 002.001

Šis tekstas yra skirtas tik informacijai ir teisinės galios neturi. Europos Sąjungos institucijos nėra teisiškai atsakingos už jo turinį. Autentiškos atitinkamų teisės aktų, įskaitant jų preambules, versijos skelbiamos Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ir pateikiamos svetainėje „EUR-Lex“. Oficialūs tekstai tiesiogiai prieinami naudojantis šiame dokumente pateikiamomis nuorodomis

Iš dalies keičiamas:









▼B

EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 1094/2010

2010 m. lapkričio 24 d.

kuriuo įsteigiama Europos priežiūros institucija (Europos draudimo ir profesinių pensijų institucija), iš dalies keičiamas Sprendimas Nr. 716/2009/EB ir panaikinamas Komisijos sprendimas 2009/79/EB







I SKYRIUS

STEIGIMAS IR TEISINIS STATUSAS

1 straipsnis

Steigimas ir veiksmų mastas

1. Šiuo reglamentu įsteigiama Europos priežiūros institucija (Europos draudimo ir profesinių pensijų institucija) (toliau – Institucija).

▼M2

2. Institucija veikia šiuo reglamentu suteiktų įgaliojimų srityje ir Direktyvos 2009/138/EB, išskyrus jos IV antraštinę dalį, Direktyvos 2002/87/EB, Europos Parlamento ir Tarybos direktyvų (ES) 2016/97 ( 1 ), (ES) 2016/2341 ( 2 ) ir, kai tie aktai taikomi draudimo, perdraudimo įmonėms, už profesinių pensijų skyrimą atsakingoms įmonėms ir draudimo tarpininkams, Direktyvos 2002/65/EB atitinkamų dalių, įskaitant visas tais aktais grindžiamas direktyvas, reglamentus ir sprendimus, taip pat bet kurio vėlesnio teisiškai privalomo Sąjungos akto, kuriuo Institucijai pavedamos užduotys, taikymo srityje.

Institucija prisideda prie Europos priežiūros institucijos (Europos bankininkystės institucijos), įsteigtos Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1093/2010 ( 3 ), darbo, susijusio su finansų sistemos naudojimo pinigų plovimui arba teroristų finansavimui prevencija, pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą (ES) 2015/849 ( 4 ) ir Reglamentą (ES) Nr. 1093/2010. Institucija sprendimą dėl pritarimo priima pagal Reglamento (ES) Nr. 1093/2010 9a straipsnio 9 dalį.

3. Institucija veikia draudimo ir perdraudimo įstaigų, finansinių konglomeratų, už profesinių pensijų skyrimą atsakingų įstaigų ir draudimo tarpininkų veiklos srityje, susijusioje su klausimais, kuriems nėra tiesiogiai taikomi 2 dalyje nurodyti teisėkūros procedūra priimami aktai, įskaitant įmonių valdymo, audito ir finansinės atskaitomybės klausimus, atsižvelgiant į tvarius verslo modelius ir į aplinkos apsaugos, socialinių ir su valdymu susijusių veiksnių integravimą, jei tokie Institucijos veiksmai yra būtini tų teisėkūros procedūra priimamų aktų veiksmingam ir nuosekliam taikymui užtikrinti.

▼B

4. Tačiau už profesinių pensijų skyrimą atsakingų įstaigų atžvilgiu Institucijos veiksmai nedaro poveikio nacionalinės socialinės apsaugos ir darbo teisės taikymui.

5. Šio reglamento nuostatos nedaro poveikio Komisijos įgaliojimams, visų pirma suteiktiems pagal SESV 258 straipsnį, siekiant užtikrinti atitiktį Sąjungos teisei.

▼M2

6. Institucijos tikslas – apsaugoti viešąjį interesą prisidedant prie trumpalaikio, vidutinio laikotarpio ir ilgalaikio finansų sistemos stabilumo ir veiksmingumo Sąjungos ekonomikos, jos piliečių ir verslo labui. Neperžengdama savo atitinkamos kompetencijos ribų Institucija padeda:

▼B

a) gerinti vidaus rinkos veikimą, įskaitant visų pirma tinkamą, veiksmingą ir nuoseklų reguliavimo ir priežiūros lygį,

b) užtikrinti finansų rinkų vientisumą, skaidrumą, veiksmingumą ir sklandų veikimą,

c) stiprinti tarptautinės priežiūros koordinavimą,

d) užkirsti kelią reguliaciniam arbitražui ir skatinti vienodų konkurencijos sąlygų sudarymą,

▼M2

e) užtikrinti, kad su draudimu, perdraudimu ir profesinėmis pensijomis susijusios rizikos prisiėmimas būtų tinkamai reguliuojamas ir prižiūrimas,

f) sustiprinti vartotojų ir klientų apsaugą ir,

▼M2

g) didinti priežiūros konvergenciją visoje vidaus rinkoje.

▼M2

Tokiems tikslams pasiekti Institucija padeda užtikrinti nuoseklų, veiksmingą ir efektyvų šio straipsnio 2 dalyje nurodytų aktų taikymą, skatina priežiūros konvergenciją ir teikia nuomones pagal 16a straipsnį Europos Parlamentui, Tarybai ir Komisijai.

▼B

Institucija, vykdydama pagal šį reglamentą jai pavestas užduotis, ypatingą dėmesį skiria potencialiai sisteminei rizikai, kurią kelia įstaigos, kurių nesėkmė gali pakenkti finansų sistemos veikimui arba realiajai ekonomikai.

▼M2

Institucija, vykdydama savo užduotis, veikia nepriklausomai, objektyviai, nediskriminuodama ir skaidriai, vadovaudamasi visos Sąjungos interesais ir atitinkamais atvejais laikydamasi proporcingumo principo. Institucija yra atskaitinga, veikia pagal profesinio sąžiningumo principus ir užtikrina, kad su visais suinteresuotaisiais subjektais būtų elgiamasi sąžiningai.

▼M2

Institucijos veiksmų ir priemonių, visų pirma gairių, rekomendacijų, nuomonių, klausimų ir atsakymų, reguliavimo standartų projektų ir įgyvendinimo standartų projektų, turinys ir forma visiškai atitinka taikytinas šio reglamento ir 2 dalyje nurodytų teisėkūros procedūra priimamų aktų teisines nuostatas. Tiek, kiek pagal šias nuostatas leidžiama ir reikia, laikantis proporcingumo principo tokiais veiksmais ir priemonėmis deramai atsižvelgiama į Institucijos veiksmų ir priemonių poveikį patiriančios finansų įstaigos, įmonės ar kito subjekto verslui ar finansinei veiklai būdingos rizikos pobūdį, mastą ir sudėtingumą.

7. Institucija įsteigia komitetą, kuris yra neatskiriama jos dalis ir jai pataria, kaip, visiškai laikantis taikytinų taisyklių, savo veiksmais ir priemonėmis turėtų būti atsižvelgiama į ypatingus sektoriuje vyraujančius skirtumus, susijusius su finansų įstaigų ir rinkų rizikos pobūdžiu, mastu ir sudėtingumu, verslo modeliais ir praktika, taip pat su jų dydžiu tiek, kiek tokie veiksniai yra aktualūs pagal atitinkamas taisykles.

▼B

2 straipsnis

Europos finansų priežiūros institucijų sistema

▼M2

1. Institucija yra Europos finansų priežiūros institucijų sistemos (toliau – EFPIS) dalis. Pagrindinis EFPIS tikslas – užtikrinti, kad finansų sektoriui taikomos taisyklės būtų tinkamai įgyvendinamos siekiant išsaugoti finansinį stabilumą, užtikrinti pasitikėjimą visa finansų sistema ir veiksmingą bei pakankamą finansinių paslaugų klientų ir vartotojų apsaugą.

▼B

2. EFPIS sudaro:

a) Europos sisteminės rizikos valdyba (toliau – ESRV) – Reglamente (ES) Nr. 1092/2010 ir šiame reglamente nurodytoms užduotims atlikti;

b) Institucija;

c) Europos priežiūros institucija (Europos bankininkystės institucija), įsteigta Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1093/2010 ( 5 );

d) Europos priežiūros institucija (Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija), įsteigta Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1095/2010 ( 6 );

e) Europos priežiūros institucijų jungtinis komitetas (toliau –Jungtinis komitetas) – šio reglamento, Reglamento (ES) Nr. 1093/2010 ir Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 54–57 straipsniuose nurodytoms užduotims atlikti;

f) valstybių narių kompetentingos arba priežiūros institucijos, nurodytos šio reglamento, Reglamento (ES) Nr. 1093/2010 ir Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 1 straipsnio 2 dalyje nurodytuose Sąjungos aktuose.

3. Institucija per Jungtinį komitetą reguliariai ir glaudžiai bendradarbiauja su ESRV, taip pat su Europos priežiūros institucija (Europos bankininkystės institucija) ir Europos priežiūros institucija (Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija), užtikrindama veiklos įvairiuose sektoriuose nuoseklumą ir formuodama bendras pozicijas finansinių konglomeratų priežiūros srityje ir kitais įvairius sektorius apimančiais klausimais.

▼M2

4. Vadovaudamosi lojalaus bendradarbiavimo principu, kaip numatyta Europos Sąjungos sutarties (toliau – ES sutartis) 4 straipsnio 3 dalyje, EFPIS šalys bendradarbiauja pasitikėdamos ir visapusiškai gerbdamos vienos kitas, visų pirma, užtikrindamos, kad būtų keičiamasi tinkama ir patikima informacija tarpusavyje ir tarp konkrečios institucijos bei Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos.

▼B

5. Tos priežiūros institucijos, kurios priklauso EFPIS, turi būti įpareigotos vykdyti Sąjungoje veikiančių finansų įstaigų priežiūrą pagal 1 straipsnio 2 dalyje nurodytus aktus.

▼M2

Nuorodos į priežiūrą šiame reglamente apima visą atitinkamą visų kompetentingų institucijų veiklą, nedarant poveikio nacionalinės kompetencijos sritims, vykdytiną pagal 1 straipsnio 2 dalyje nurodytus teisėkūros procedūra priimtus aktus.

▼M2

3 straipsnis

Institucijų atskaitomybė

1. 2 straipsnio 2 dalies a–d punktuose nurodytos institucijos yra atskaitingos Europos Parlamentui ir Tarybai.

2. Pagal SESV 226 straipsnį Institucija visapusiškai bendradarbiauja su Europos Parlamentu, kai vykdomi tyrimai pagal tą straipsnį.

3. Priežiūros taryba tvirtina metinę Institucijos veiklos, taip pat pirmininko pareigų atlikimo, ataskaitą ir kasmet iki birželio 15 d. perduoda tą ataskaitą Europos Parlamentui, Tarybai, Komisijai, Audito Rūmams ir Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui. Ataskaita skelbiama viešai.

4. Europos Parlamentui paprašius, pirmininkas dalyvauja Europos Parlamento klausyme dėl Institucijos veiklos rezultatų. Klausymas vyksta ne rečiau kaip kartą per metus. Pirmininkas daro pareiškimą Europos Parlamente ir atsako į visus jo narių klausimus, jei to yra prašoma.

5. Gavęs prašymą ir bent 15 dienų prieš darydamas 4 dalyje nurodytą pareiškimą, pirmininkas Europos Parlamentui raštu pateikia Institucijos veiklos ataskaitą.

6. Kartu su 11–18, 20 ir 33 straipsniuose nurodyta informacija ataskaitoje taip pat pateikiama bet kokia atitinkama informacija, kurios ad hoc tvarka paprašo Europos Parlamentas.

7. Institucija žodžiu arba raštu atsako į Europos Parlamento arba Tarybos jai pateiktus klausimus per penkias savaites nuo klausimo gavimo.

8. Gavęs prašymą pirmininkas surengia konfidencialias diskusijas žodžiu už uždarų durų su kompetentingo Europos Parlamento komiteto pirmininku, pirmininko pavaduotojais ir koordinatoriais. Visi dalyviai laikosi profesinės paslapties reikalavimų.

9. Nedarant poveikio konfidencialumo pareigoms, atsirandančioms dėl dalyvavimo tarptautiniuose forumuose, gavusi prašymą Institucija praneša Europos Parlamentui apie savo indėlį vieningai, nuosekliai ir veiksmingai atstovaujant Sąjungos interesams tokiuose tarptautiniuose forumuose.

▼B

4 straipsnis

Terminų apibrėžtys

Šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys:

1) finansų įstaigos – įmonės, subjektai ir fiziniai bei juridiniai asmenys, kuriems taikomi kurie nors iš 1 straipsnio 2 dalyje nurodytų įstatymo galią turinčių teisės aktų. Taikant Direktyvą 2005/60/EB, finansų įstaigos – tik draudimo įstaigos ir draudimo tarpininkai, kaip apibrėžta toje direktyvoje;

2) kompetentingos institucijos: i) priežiūros institucijos, kaip apibrėžta Direktyvoje 2009/138/EB ir kompetentingos institucijos, kaip apibrėžta Direktyvose 2003/41/EB ir 2002/92/EB; ▼M2 ii) taikant direktyvą 2002/65/EB – institucijos ir įstaigos, kompetentingos užtikrinti, kad finansų įstaigos laikytųsi tos direktyvos reikalavimų. ▼B

5 straipsnis

Teisinis statusas

1. Institucija yra juridinio asmens statusą turinti Sąjungos įstaiga.

2. Kiekvienoje valstybėje narėje Institucija naudojasi plačiausiu veiksnumu, suteikiamu juridiniams asmenims pagal tos valstybės narės nacionalinę teisę. Visų pirma, ji gali įsigyti kilnojamąjį ir nekilnojamąjį turtą arba disponuoti juo ir būti šalimi teismo procese.

3. Institucijai atstovauja pirmininkas.

6 straipsnis

Sudėtis

Instituciją sudaro:

1. Priežiūros taryba, atliekanti 43 straipsnyje nustatytas užduotis;

2. Administracinė valdyba, atliekanti 47 straipsnyje nustatytas užduotis;

3. pirmininkas, atliekantis 48 straipsnyje nustatytas užduotis;

4. vykdomasis direktorius, atliekantis 53 straipsnyje nustatytas užduotis;

5. Apeliacinė taryba, atliekanti 60 straipsnyje nustatytas užduotis.

7 straipsnis

Būstinė

Institucijos būstinė yra Frankfurte prie Maino.

▼M2

Institucijos būstinės vieta nedaro poveikio Institucijos užduočių ir įgaliojimų vykdymui, valdymo struktūros organizavimui, pagrindinės organizacijos veiklai ar pagrindiniam jos veiklos finansavimui, sudarant sąlygas, kai taikytina, bendrai su Sąjungos agentūromis naudotis administracinės paramos paslaugomis ir infrastruktūros administravimo paslaugomis, kurios nėra susijusios su Institucijos pagrindine veikla.

▼B







II SKYRIUS

INSTITUCIJOS UŽDUOTYS IR ĮGALIOJIMAI

8 straipsnis

Institucijos užduotys ir įgaliojimai

1. Institucijos užduotys:

▼M2

a) remiantis 1 straipsnio 2 dalyje nurodytais teisėkūros procedūra priimtais aktais, prisidėti rengiant aukštos kokybės bendrus reguliavimo ir priežiūros standartus ir praktiką, visų pirma rengiant techninių reguliavimo standartų ir techninių įgyvendinimo standartų projektus, gaires, rekomendacijas ir kitas priemones, taip pat nuomones;

▼M2

aa) parengti ir nuolat atnaujinti Sąjungai taikomą Sąjungos finansų įstaigų priežiūros vadovą, kuriame turi būti pateikta geriausia praktika ir labai kokybiška metodika bei procesai ir, be kita ko, atsižvelgiama į besikeičiančią finansų įstaigų ir rinkų verslo praktiką ir verslo modelius bei dydį;

▼M2

b) padėti nuosekliai taikyti teisiškai privalomus Sąjungos aktus, visų pirma padedant formuoti bendrą priežiūros kultūrą, užtikrinant nuoseklų, veiksmingą ir efektyvų 1 straipsnio 2 dalyje nurodytų teisėkūros procedūra priimamų aktų taikymą, užkertant kelią reglamentavimo arbitražui, puoselėjant ir stebint priežiūros nepriklausomumą, tarpininkaujant ir sprendžiant kompetentingų institucijų nesutarimus, užtikrinant veiksmingą ir nuoseklią finansų įstaigų priežiūrą ir darnų priežiūros institucijų kolegijų veikimą ir, be kita ko, imantis priemonių kritiniais atvejais;

▼B

c) skatinti kompetentingas institucijas perduoti viena kitai užduotis ir pareigas ir padėti joms tą daryti;

d) glaudžiai bendradarbiauti su ESRV, visų pirma teikti ESRV informaciją, būtiną jos užduotims atlikti, ir užtikrinti, kad reaguojant į ESRV įspėjimus ir rekomendacijas būtų imamasi tinkamų tolesnių veiksmų;

▼M2

e) organizuoti ir atlikti kompetentingų institucijų tarpusavio vertinimus ir, atsižvelgiant į tai, teikti gaires, rekomendacijas ir nustatyti geriausią praktiką, siekiant, kad būtų užtikrinti nuoseklesni priežiūros rezultatai;

f) pagal savo kompetenciją stebėti ir vertinti rinkos pokyčius, įskaitant, kai tinkama, su draudimo, perdraudimo ir profesinių pensijų paslaugų, ypač teikiamų namų ūkiams ir MVĮ, bei novatoriškų finansinių paslaugų tendencijomis susijusius pokyčius, deramai atsižvelgiant į pokyčius, susijusius su aplinkos apsaugos, socialiniais ir su valdymu susijusiais veiksniais;

g) atlikti rinkos analizes siekiant surinkti informaciją Institucijos funkcijoms vykdyti;

h) stiprinti, kai tinkama, draudėjų, pensijų sistemų narių ir naudos gavėjų, vartotojų ir investuotojų apsaugą, visų pirma atsižvelgiant į tarpvalstybiniame kontekste kylančius sunkumus ir į su tuo susijusią riziką;

▼B

i) prisidėti prie nuoseklaus ir darnaus priežiūros institucijų kolegijų veikimo, sisteminės rizikos stebėsenos, vertinimo ir apskaičiavimo vykdymo, atgaivinimo ir problemų sprendimo planų rengimo ir koordinavimo, teikti aukšto lygio apsaugą apdraustiesiems ir naudos gavėjams visoje Sąjungoje, kaip nurodyta 21–26 straipsniuose;

▼M2

ia) padėti rengti bendrą Sąjungos finansinių duomenų strategiją;

▼B

j) vykdyti kitas specifines užduotis, nustatytas šiame reglamente arba kituose įstatymo galią turinčiuose teisės aktuose;

k) skelbti savo interneto svetainėje ir reguliariai atnaujinti su jos veiklos sritimi, ypač jos kompetencijos sritimi, susijusią informaciją apie registruotas finansų įstaigas, kad visuomenei būtų užtikrinta lengva prieiga prie informacijos;

▼M2

ka) savo interneto svetainėje skelbti ir reguliariai atnaujinti visus kiekvieno 1 straipsnio 2 dalyje nurodyto teisėkūros procedūra priimto akto techninius reguliavimo standartus, techninius įgyvendinimo standartus, gaires, rekomendacijas ir klausimus bei atsakymus, įskaitant esamos vykdomų darbų padėties apžvalgas ir planuojamą techninių reguliavimo standartų ir techninių įgyvendinimo standartų projektų priėmimo laiką.

▼M2 —————

▼M2

1a. Vykdydama savo užduotis pagal šį reglamentą Institucija:

a) naudojasi visais turimais įgaliojimais;

b) skirdama deramą dėmesį tikslui užtikrinti finansų įstaigų saugumą ir patikimumą, visapusiškai atsižvelgia į skirtingas finansų įstaigų rūšis, verslo modelius ir dydį, ir

c) atsižvelgia į technologines inovacijas, novatoriškus ir tvarius verslo modelius, pavyzdžiui, kooperatyvus ir savidraudos įmones, aplinkos apsaugos, socialinių ir su valdymu susijusių veiksnių integravimą.

▼B

2. Kad galėtų atlikti 1 dalyje nustatytas užduotis, Institucijai suteikiami šiame reglamente nustatyti įgaliojimai, visų pirma:

a) rengti techninių reguliavimo standartų projektus 10 straipsnyje nurodytais konkrečiais atvejais;

b) rengti techninių įgyvendinimo standartų projektus 15 straipsnyje nurodytais konkrečiais atvejais;

c) skelbti gaires ir rekomendacijas, kaip nustatyta 16 straipsnyje;

▼M2

ca) skelbti rekomendacijas, kaip nustatyta 29a straipsnyje;

▼B

d) skelbti rekomendacijas konkrečiais atvejais, kaip nurodyta 17 straipsnio 3 dalyje;

▼M2

da) teikti įspėjimus pagal 9 straipsnio 3 dalį;

▼B

e) priimti atskirus kompetentingoms institucijoms skirtus sprendimus 18 straipsnio 3 dalyje ir 19 straipsnio 3 dalyje nurodytais konkrečiais atvejais;

f) tiesiogiai taikomų Sąjungos aktų atvejais priimti atskirus finansų įstaigoms skirtus sprendimus 17 straipsnio 6 dalyje, 18 straipsnio 4 dalyje ir 19 straipsnio 4 dalyje nurodytais konkrečiais atvejais;

▼M2

g) teikti nuomones Europos Parlamentui, Tarybai arba Komisijai, kaip numatyta 16a straipsnyje;

▼M2

ga) skelbti atsakymus į klausimus, kaip nustatyta 16b straipsnyje;

gb) imtis veiksmų pagal 9a straipsnį;

▼B

h) rinkti būtiną informaciją apie finansų įstaigas kaip numatyta 35 straipsnyje;

i) kurti bendrus metodus, kaip vertinti produkto savybių ir paskirstymo procesų poveikį įstaigų finansinei padėčiai ir vartotojų apsaugai;

j) numatyti centralizuotai prieinamą registruotų finansų įstaigų duomenų bazę pagal savo kompetenciją, kaip tai numatyta 1 straipsnio 2 dalyje nurodytuose aktuose.

▼M2

3. Vykdydama 1 dalyje nurodytas užduotis ir naudodamasi 2 dalyje nurodytais įgaliojimais, Institucija veikia remdamasi teisės aktų sistema ir laikydamasi jos nustatytų apribojimų ir deramai atsižvelgia į proporcingumo, kai tinka, ir geresnio reglamentavimo principą, įskaitant sąnaudų ir naudos analizės, atliktos laikantis šio reglamento, rezultatus.

10, 15, 16 ir 16a straipsniuose nurodytos atviros viešosios konsultacijos rengiamos kuo plačiau, siekiant užtikrinti, kad integracinis principas būtų taikomas visų suinteresuotųjų subjektų atžvilgiu ir jiems būtų suteikta pakankamai laiko pateikti atsiliepimus. Institucija paskelbia suinteresuotųjų subjektų pateiktos informacijos santrauką ir apžvalgą, kaip per konsultacijas gauta informacija ir nuomonės buvo panaudoti techninių reguliavimo standartų projekte ir techninių įgyvendinimo standartų projekte.

▼B

9 straipsnis

Su vartotojų apsauga ir finansine veikla susijusios užduotys

1. Institucija imasi vadovaujamojo vaidmens skatindama vartotojams skirtų finansinių produktų ir paslaugų rinkos skaidrumą, paprastumą ir sąžiningumą visoje vidaus rinkoje, įskaitant:

▼M2

a) rinkdama informaciją apie vartojimo tendencijas, pvz., apie mažmeninių finansinių paslaugų ir produktų kainų ir mokesčių pokyčius valstybėse narėse, ją analizuodama ir apie ją pranešdama;

▼M2

aa) atlikdama nuodugnų teminį elgesio rinkoje vertinimą ir formuodama bendrą supratimą apie rinkų praktiką, kad galėtų nustatyti galimas problemas ir išanalizuoti jų poveikį;

ab) rengdama mažmeninės rizikos rodiklius, kurie padėtų laiku nustatyti galimas žalos vartotojams ir investuotojams priežastis;

▼B

b) peržiūrėdama ir koordinuodama kompetentingų institucijų finansinio raštingumo ir švietimo iniciatyvas;

c) rengdama šios pramonės šakos atstovų mokymo standartus; ir

d) prisidėdama rengiant bendras informacijos atskleidimo taisykles;

▼M2

e) padėdama užtikrinti vienodas sąlygas vidaus rinkoje, kuriomis vartotojai ir kiti finansinių paslaugų naudotojai turėtų sąžiningą prieigą prie finansinių paslaugų ir produktų; ir

f) koordinuodama kompetentingų institucijų kontrolinių pirkimų veiklą, jei vykdoma.

▼M2

2. Institucija stebi naują ir jau vykdomą finansinę veiklą ir gali priimti gaires ir rekomendacijas, siekdama skatinti rinkų saugumą ir patikimumą bei reguliavimo ir priežiūros praktikos konvergenciją ir veiksmingumą.

▼B

3. Institucija taip gali teikti įspėjimus, jei finansinė veikla kelia rimtą pavojų 1 straipsnio 6 dalyje nurodytiems tikslams.

▼M2

4. Institucija įsteigia vartotojų apsaugos ir finansinių naujovių komitetą, kuris yra neatskiriama jos dalis ir vienija visas atitinkamas kompetentingas institucijas ir už vartotojų apsaugą atsakingas institucijas, kad būtų padidinta vartotojų apsauga, nustatytas suderintas požiūris į naujos ar novatoriškos finansinės veiklos reguliavimą bei priežiūrą ir teikiamos konsultacijos Institucijai, kad ji jas pateiktų Europos Parlamentui, Tarybai ir Komisijai. Institucija glaudžiai bendradarbiauja su Europos duomenų apsaugos valdyba, įsteigta Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) 2016/679 ( 7 ), kad būtų išvengta dubliavimosi, nenuoseklumo ir teisinio netikrumo duomenų apsaugos srityje. Be to, Institucija gali pakviesti nacionalines duomenų apsaugos institucijas dalyvauti Komitete stebėtojų teisėmis.

5. Institucija gali laikinai uždrausti arba apriboti tam tikrų finansinių produktų, priemonių arba veiklos, kurie galėtų daryti didelę finansinę žalą klientams arba vartotojams arba kelti grėsmę sklandžiam finansų rinkų veikimui ir vientisumui arba visos finansų sistemos ar jos dalies stabilumui Sąjungoje, reklamą, platinimą ar pardavimą 1 straipsnio 2 dalyje nurodytuose teisėkūros procedūra priimtuose aktuose nustatytais atvejais ir sąlygomis arba, jei būtina, susidarius kritinei padėčiai, kaip numatyta 18 straipsnyje ir jame nustatytomis sąlygomis.

Institucija peržiūri pirmoje pastraipoje minimą sprendimą atitinkamu periodiškumu, bet ne rečiau kaip kartą per šešis mėnesius. Po bent dviejų atnaujinimų iš eilės, remdamasi derama poveikio vartotojams įvertinimo analize, Institucija gali priimti sprendimą draudimą atnaujinti kas metus.

Valstybė narė gali paprašyti Institucijos savo sprendimą persvarstyti. Tokiu atveju 44 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje nustatyta tvarka Institucija sprendžia, ar tą sprendimą palikti galioti.

Institucija taip pat gali įvertinti poreikį uždrausti arba apriboti tam tikros rūšies finansinę veiklą arba praktiką ir esant tokiam poreikiui informuoti apie tai Komisiją ir kompetentingas institucijas, kad būtų sudarytos palankesnės sąlygos tokiam draudimui arba apribojimui priimti.

▼M2

9a straipsnis

Raštai dėl veiksmų nesiėmimo

1. Šio straipsnio 2 dalyje nurodytų priemonių Institucija imasi tik išskirtinėmis aplinkybėmis, kai, jos vertinimu, kurio nors akto iš 1 straipsnio 2 dalyje nurodytų teisėkūros procedūra priimamų aktų ar tais teisėkūros procedūra priimamais aktais grindžiamo deleguotojo ar įgyvendinimo akto taikymas, tikėtina, keltų reikšmingų sunkumų dėl vienos iš šių priežasčių:

a) Institucijos vertinimu, tokio akto nuostatos gali tiesiogiai prieštarauti kitam susijusiam aktui;

b) kai aktas yra vienas iš 1 straipsnio 2 dalyje nurodytų teisėkūros procedūra priimamų aktų, – dėl neparengtų deleguotųjų arba įgyvendinimo aktų, kuriais tas konkretus aktas būtų papildytas ar patikslintas, kiltų teisėtų abejonių dėl to teisėkūros procedūra priimamo akto teisinių pasekmių ar tinkamo taikymo;

c) dėl neparengtų gairių ir rekomendacijų, nurodytų 16 straipsnyje, kiltų praktinių sunkumų atitinkamą aktą taikant.

2. 1 dalyje nurodytais atvejais Institucija nusiunčia kompetentingoms institucijoms ir Komisijai išsamų kylančių, jų manymu, sunkumų aprašymą.

1 dalies a ir b punktų atvejais Institucija pateikia Komisijai nuomonę dėl visų veiksmų, kurie, jos manymu, yra tinkami, pasiūlymo dėl naujo teisėkūros procedūra priimamo akto arba pasiūlymo dėl naujo deleguotojo ar įgyvendinimo akto forma, nurodydama, kaip skubiai, Institucijos vertinimu, sunkumus reikėtų pašalinti. Institucija savo nuomonę paskelbia viešai.

Šio straipsnio 1 dalies c punkto atveju Institucija kuo skubiau įvertina būtinybę priimti atitinkamas gaires ar rekomendacijas pagal 16 straipsnį.

Institucija imasi veiksmų skubos tvarka, visų pirma, kai įmanoma, siekdama padėti užkirsti kelią 1 dalyje nurodytiems sunkumams.

3. Prireikus 1 dalyje nurodytais atvejais ir laukiant naujų priemonių priėmimo ir taikymo, kai buvo imtasi veiksmų pagal 2 dalį, Institucija skelbia nuomones dėl 1 dalyje nurodytų aktų konkrečių nuostatų, siekdama prisidėti prie nuoseklios, veiksmingos ir efektyvios priežiūros ir vykdymo užtikrinimo praktikos formavimo ir bendro, vienodo ir nuoseklaus Sąjungos teisės taikymo.

4. Jeigu, remdamasi gauta, visų pirma iš kompetentingų institucijų, informacija, Institucija mano, kad kuris nors iš 1 straipsnio 2 dalyje nurodytų teisėkūros procedūra priimamų aktų arba kuris nors iš tais teisėkūros procedūra priimamais aktais grindžiamų deleguotųjų ar įgyvendinimo aktų kelia reikšmingų išskirtinių sunkumų, susijusių su pasitikėjimu rinka, vartotojų, klientų ar investuotojų apsauga, sklandžiu finansų rinkų arba prekių rinkų veikimu ir vientisumu arba visos finansų sistemos arba jos dalies stabilumu Sąjungoje, Institucija nedelsdama nusiunčia kompetentingoms institucijoms ir Komisijai išsamų, jos manymu, kylančių sunkumų aprašymą. Institucija gali Komisijai pateikti nuomonę dėl visų veiksmų, kurie, jos manymu, yra tinkami, pasiūlymo dėl naujo teisėkūros procedūra priimamo akto arba pasiūlymo dėl naujo deleguotojo ar įgyvendinimo akto forma, ir dėl klausimo skubumo. Institucija savo nuomonę paskelbia viešai.

▼B

10 straipsnis

Techniniai reguliavimo standartai

▼M2

1. Kai Europos Parlamentas ir Taryba suteikia Komisijai įgaliojimus priimti techninius reguliavimo standartus, naudojantis teise priimti deleguotuosius aktus pagal SESV 290 straipsnį, siekiant užtikrinti, kad šio reglamento 1 straipsnio 2 dalyje nurodytuose teisėkūros procedūra priimtuose aktuose specialiai nustatytose srityse būtų vykdomas nuoseklus derinimas, Institucija gali parengti techninių reguliavimo standartų projektus. Techninių reguliavimo standartų projektus Institucija teikia priimti Komisijai. Tuo pačiu metu Institucija perduoda tuos techninių reguliavimo standartų projektus susipažinti Europos Parlamentui ir Tarybai.

▼B

Techniniai reguliavimo standartai turi būti techniniai, juose nepateikiami strateginiai sprendimai ar politikos alternatyvos ir jų turinį nustato įstatymo galią turintys teisės aktai, kuriais jie yra grindžiami.

▼M2

Prieš pateikdama juos Komisijai, Institucija rengia atviras viešas konsultacijas dėl techninių reguliavimo standartų projektų ir nagrinėja galimas su jais susijusias sąnaudas ir naudą, nebent tokios konsultacijos ir analizės būtų labai neproporcingos atitinkamų techninių reguliavimo standartų projektų taikymo srities ir poveikio požiūriu arba ypatingos klausimo skubos požiūriu. Institucija taip pat prašo 37 straipsnyje nurodytos atitinkamos suinteresuotųjų subjektų grupės patarimo.

▼M2 —————

▼M2

Per tris mėnesius nuo techninio reguliavimo standarto projekto gavimo Komisija nusprendžia, ar jį priimti. Komisija laiku praneša Europos Parlamentui ir Tarybai, jei sprendimo priimti per trijų mėnesių laikotarpį negali. Komisija gali priimti techninio reguliavimo standarto projektą tik iš dalies arba su pakeitimais, jeigu to reikia vadovaujantis Sąjungos interesais.

Jei Komisija ketina nepriimti techninio reguliavimo standarto projekto arba priimti jį iš dalies ar su pakeitimais, ji grąžina techninio reguliavimo standarto projektą Institucijai, paaiškindama, kodėl jo nepriėmė, arba nurodydama jo pakeitimų motyvus. Komisija išsiunčia savo rašto kopiją Europos Parlamentui ir Tarybai. Institucija per šešias savaites gali iš dalies pakeisti techninio reguliavimo standarto projektą remdamasi Komisijos pasiūlytais pakeitimais ir dar kartą jį pateikti Komisijai oficialios nuomonės forma. Savo oficialios nuomonės kopiją Institucija išsiunčia Europos Parlamentui ir Tarybai.

▼B

Jei pasibaigus tam šešių savaičių laikotarpiui Institucija nėra pateikusi iš dalies pakeisto techninio reguliavimo standarto projekto arba yra pateikusi techninio reguliavimo standarto projektą, kuris iš dalies pakeistas taip, kad neatitinka Komisijos pasiūlytų pakeitimų, Komisija gali priimti techninį reguliavimo standartą su pakeitimais, kurie, jos nuomone, yra tinkami, arba jį atmesti.

Komisija negali pakeisti Institucijos parengto techninio reguliavimo standarto projekto turinio iš anksto to nesuderinusi su Institucija, kaip tai nustatyta šiame straipsnyje.

▼M2

2. Jei Institucija techninio reguliavimo standarto projekto nepateikia per 1 straipsnio 2 dalyje nurodytuose teisėkūros procedūra priimtuose aktuose nustatytą terminą, Komisija gali paprašyti tokį projektą pateikti per naują terminą. Institucija laiku praneša Europos Parlamentui, Tarybai ir Komisijai, kad naujojo termino nesilaikys.

▼B

3. Tik tais atvejais, kai Institucija nepateikia Komisijai techninio reguliavimo standarto projekto per 2 dalyje minėtus terminus, Komisija gali deleguotu teisės aktu priimti techninį reguliavimo standartą, be Institucijos parengto projekto.

▼M2

Komisija rengia atviras viešas konsultacijas dėl techninių reguliavimo standartų projektų ir nagrinėja galimas susijusias sąnaudas ir naudą, nebent tokios konsultacijos ir analizės būtų neproporcingos atitinkamų techninių reguliavimo standartų projektų taikymo srities ir poveikio požiūriu arba ypatingos klausimo skubos požiūriu. Komisija taip pat prašo 37 straipsnyje nurodytos atitinkamos suinteresuotųjų subjektų grupės patarimo.

▼B

Komisija nedelsdama perduoda techninio reguliavimo standarto projektą Europos Parlamentui ir Tarybai.

Komisija išsiunčia savo techninio reguliavimo standarto projektą Institucijai. Institucija per šešias savaites gali iš dalies pakeisti techninio reguliavimo standarto projektą ir pateikti jį oficialios nuomonės forma Komisijai. Savo oficialios nuomonės kopiją Institucija išsiunčia Europos Parlamentui ir Tarybai.

Jei pasibaigus ketvirtoje pastraipoje nurodytam šešių savaičių laikotarpiui Institucija nepateikia iš dalies pakeisto techninio reguliavimo standarto projekto, Komisija gali patvirtinti techninį reguliavimo standartą.

Jei per šešių savaičių laikotarpį Institucija pateikia iš dalies pakeistą techninio reguliavimo standarto projektą, Komisija gali iš dalies pakeisti techninio reguliavimo standarto projektą, remdamasi Institucijos pasiūlytais pakeitimais arba priimti techninį reguliavimo standartą su pakeitimais, kurie, jos nuomone, yra tinkami. Komisija negali keisti Institucijos parengto techninio reguliavimo standarto projekto turinio iš anksto to nesuderinusi su Institucija, kaip nustatyta šiame straipsnyje.

▼M2

4. Techniniai reguliavimo standartai priimami priimant reglamentus arba sprendimus. Tokių reglamentų ar sprendimų pavadinime nurodomi žodžiai „techninis įgyvendinimo standartas“. Tie standartai skelbiami Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ir įsigalioja juose nurodytą dieną.

▼B

11 straipsnis

Delegavimas

1. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti 10 straipsnyje nurodytus techninius reguliavimo standartus ketverių metų laikotarpiui nuo 2010 m. gruodžio 16 d. Komisija ne vėliau kaip likus šešiems mėnesiams iki ketverių metų laikotarpio pabaigos parengia ataskaitą dėl deleguotų įgaliojimų. Įgaliojimų delegavimas automatiškai pratęsiamas tokios pačios trukmės laikotarpiams, išskyrus atvejus, kai Europos Parlamentas ar Taryba jį atšaukia pagal 14 straipsnį.

2. Priėmusi techninį reguliavimo standartą, Komisija nedelsdama praneša apie jį tuo pačiu metu Europos Parlamentui ir Tarybai.

3. Įgaliojimas priimti techninius reguliavimo standartus suteikiamas Komisijai laikantis 12–14 straipsniuose nustatytų sąlygų.

12 straipsnis

Delegavimo atšaukimas

1. Europos Parlamentas arba Taryba gali atšaukti 10 straipsnyje nurodytą įgaliojimų delegavimą.

2. Institucija, pradėjusi vidaus procedūrą, siekdama nuspręsti, ar atšaukti įgaliojimų delegavimą, stengiasi informuoti kitą instituciją ir Komisiją per protingą terminą iki galutinio sprendimo priėmimo dienos, nurodydama deleguotus įgaliojimus, kurie galėtų būti atšaukti.

3. Sprendimu dėl atšaukimo nutraukiamas tame sprendime nurodytų įgaliojimų delegavimas. Jis įsigalioja nedelsiant arba vėlesnę jame nurodytą datą. Sprendimas neturi poveikio jau galiojančių techninių reguliavimo standartų galiojimui. Jis skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

13 straipsnis

Prieštaravimai dėl techninių reguliavimo standartų

▼M1

1. Europos Parlamentas arba Taryba gali pareikšti prieštaravimų dėl techninio reguliavimo standarto per tris mėnesius nuo pranešimo apie Komisijos priimtą techninį reguliavimo standartą dienos. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva tas laikotarpis pratęsiamas trimis mėnesiais.

▼M2 —————

▼B

2. Jei per 1 dalyje nurodytą laikotarpį nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškė prieštaravimų dėl techninio reguliavimo standarto, jis skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ir įsigalioja jame nurodytą dieną. Techninis reguliavimo standartas gali būti skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ir įsigalioti iki to laikotarpio pabaigos, jeigu tiek Europos Parlamentas, tiek Taryba informavo Komisiją, kad nepareikš prieštaravimų.

3. Jei per 1 dalyje nurodytą laikotarpį Europos Parlamentas arba Taryba prieštarauja techniniam reguliavimo standartui, jis neįsigalioja. Pagal SESV 296 straipsnį prieštaravimus pareiškusi institucija pateikia prieštaravimo dėl techninio reguliavimo standarto motyvus.

14 straipsnis

Nepritarimas techninių reguliavimo standartų projektui arba dalinis jo keitimas

1. Jei Komisija nepritaria techninio reguliavimo standarto projektui ar iš dalies jį pakeičia, kaip numatyta 10 straipsnyje, ji apie tai praneša Institucijai, Europos Parlamentui ir Tarybai, nurodydama priežastis.

2. Prireikus Europos Parlamentas ar Taryba gali per vieną mėnesį po 1 dalyje nurodyto pranešimo pakviesti už šiuos klausimus atsakingą Komisijos narį ir Institucijos pirmininką į ad hoc posėdį, kuris vyktų kompetentingame Europos Parlamento komitete ar Taryboje, kad jie pristatytų ir paaiškintų nuomonių skirtumus.

15 straipsnis

Techniniai įgyvendinimo standartai

▼M2

1. Kai Europos Parlamentas ir Taryba suteikia Komisijai įgyvendinimo įgaliojimus priimti šio reglamento 1 straipsnio 2 dalyje nurodytuose teisėkūros procedūra priimtuose aktuose specialiai nustatytų sričių techninius įgyvendinimo standartus priimant įgyvendinimo aktus pagal SESV 291 straipsnį, Institucija gali parengti techninių įgyvendinimo standartų projektus. Techniniai įgyvendinimo standartai turi būti techninio pobūdžio, nenumatyti jokių strateginių sprendimų ar politikos pasirinkimo, o jų turinys turėtų būti skirtas tų aktų taikymo sąlygų nustatymui. Techninių įgyvendinimo standartų projektus Institucija teikia priimti Komisijai. Tuo pačiu metu Institucija perduoda tuos techninius standartus susipažinti Europos Parlamentui ir Tarybai.

Prieš pateikdama techninių įgyvendinimo standartų projektą Komisijai, Institucija rengia atviras viešas konsultacijas ir nagrinėja galimas susijusias sąnaudas ir naudą, nebent tokios konsultacijos ir analizės būtų labai neproporcingos atitinkamų techninių įgyvendinimo standartų projektų taikymo srities ir poveikio požiūriu arba ypatingos klausimo skubos požiūriu. Institucija taip pat prašo 37 straipsnyje nurodytos atitinkamos suinteresuotųjų subjektų grupės patarimo.

Per tris mėnesius nuo techninio įgyvendinimo standarto projekto gavimo dienos Komisija turi nuspręsti, ar jį priimti. Tą laikotarpį Komisija gali pratęsti vienu mėnesiu. Komisija laiku praneša Europos Parlamentui ir Tarybai, jei sprendimo dėl priėmimo per trijų mėnesių laikotarpį priimti negali. Komisija gali priimti techninio įgyvendinimo standarto projektą tik iš dalies arba su pakeitimais, jeigu to reikia vadovaujantis Sąjungos interesais.

Jei Komisija ketina nepriimti techninio įgyvendinimo standarto projekto arba priimti jį iš dalies ar su pakeitimais, ji grąžina jį Institucijai paaiškindama, kodėl jo nepriėmė, arba, priklausomai nuo atvejo, nurodydama jo pakeitimų motyvus.Komisija išsiunčia savo rašto kopiją Europos Parlamentui ir Tarybai. Institucija per šešias savaites gali iš dalies pakeisti techninio įgyvendinimo standarto projektą remdamasi Komisijos pasiūlytais pakeitimais ir dar kartą jį pateikti Komisijai oficialios nuomonės forma. Savo oficialios nuomonės kopiją Institucija išsiunčia Europos Parlamentui ir Tarybai.

Jei pasibaigus ketvirtoje pastraipoje nurodytam šešių savaičių laikotarpiui Institucija nėra pateikusi iš dalies pakeisto techninio įgyvendinimo standarto projekto arba yra pateikusi techninio įgyvendinimo standarto projektą, kuris iš dalies pakeistas taip, kad neatitinka Komisijos pasiūlytų pakeitimų, Komisija gali priimti techninį įgyvendinimo standartą su pakeitimais, kurie, jos nuomone, yra tinkami, arba jį atmesti.

Komisija negali keisti Institucijos parengto techninio įgyvendinimo standarto projekto turinio iš anksto to nesuderinusi su Institucija, kaip tai nustatyta šiame straipsnyje.

2. Jei Institucija techninio įgyvendinimo standarto projekto nepateikia per 1 straipsnio 2 dalyje nurodytuose teisėkūros procedūra priimtuose aktuose nustatytą terminą, Komisija gali paprašyti tokį projektą pateikti per naują terminą. Institucija laiku praneša Europos Parlamentui, Tarybai ir Komisijai, kad naujojo termino nesilaikys.

▼B

3. Tik tais atvejais, kai Institucija nepateikia Komisijai techninio įgyvendinimo standarto projekto per terminus, nustatytus pagal 2 dalį, Komisija gali įgyvendinimo aktu priimti techninį įgyvendinimo standartą, be Institucijos parengto projekto.

▼M2

Komisija rengia atviras viešas konsultacijas dėl techninių įgyvendinimo standartų projektų ir nagrinėja galimas susijusias sąnaudas ir naudą, nebent tokios konsultacijos ir analizės būtų neproporcingos atitinkamų techninių įgyvendinimo standartų projektų taikymo srities ir poveikio požiūriu arba ypatingos klausimo skubos požiūriu. Komisija taip pat prašo 37 straipsnyje nurodytos atitinkamos suinteresuotųjų subjektų grupės patarimo.

▼B

Komisija nedelsdama perduoda techninio įgyvendinimo standarto projektą Europos Parlamentui ir Tarybai.

Komisija išsiunčia techninio įgyvendinimo standarto projektą Institucijai. Institucija per šešias savaites gali iš dalies pakeisti techninio įgyvendinimo standarto projektą ir pateikti jį kaip oficialią nuomonę Komisijai. Savo oficialios nuomonės kopiją Institucija išsiunčia Europos Parlamentui ir Tarybai.

Jei pasibaigus ketvirtoje pastraipoje nurodytam šešių savaičių laikotarpiui Institucija nepateikia iš dalies pakeisto techninio įgyvendinimo standarto projekto, Komisija gali patvirtinti techninį įgyvendinimo standartą.

Jei per šešių savaičių laikotarpį Institucija pateikia iš dalies pakeistą techninio įgyvendinimo standarto projektą, Komisija gali iš dalies pakeisti techninio įgyvendinimo standarto projektą, remdamasi Institucijos pasiūlytais pakeitimais, arba priimti techninį įgyvendinimo standartą su pakeitimais, kurie, jos nuomone, yra tinkami.

Komisija negali keisti Institucijos parengtų techninių įgyvendinimo standartų projektų turinio iš anksto to nesuderinusi su Institucija, kaip nustatyta šiame straipsnyje.

▼M2

4. Techniniai įgyvendinimo standartai priimami priimant reglamentus arba sprendimus. Tokių reglamentų ar sprendimų pavadinime nurodomi žodžiai „techninis įgyvendinimo standartas“. Tie standartai skelbiami Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ir įsigalioja juose nurodytą dieną.

▼B

16 straipsnis

Gairės ir rekomendacijos

▼M2

1. Siekdama nustatyti nuoseklią, veiksmingą ir efektyvią EFPIS priežiūros praktiką ir užtikrinti bendrą, vienodą ir nuoseklų Sąjungos teisės taikymą, Institucija skelbia visoms kompetentingoms institucijoms arba visoms finansų įstaigoms skirtas gaires ir vienai ar kelioms kompetentingoms institucijoms arba vienai ar kelioms finansų įstaigoms skirtas rekomendacijas.

Gairės ir rekomendacijos atitinka 1 straipsnio 2 dalyje nurodytais teisėkūros procedūra priimtais aktais arba šiuo straipsniu suteiktus įgaliojimus.

2. Prireikus Institucija rengia atviras viešas konsultacijas dėl savo skelbiamų gairių ir rekomendacijų ir nagrinėja galimas susijusias tokių gairių ir rekomendacijų paskelbimo sąnaudas ir naudą. Tokios konsultacijos ir analizės turi būti proporcingos gairių ar rekomendacijų apimčiai, pobūdžiui ir poveikiui. Prireikus Institucija taip pat prašo 37 straipsnyje nurodytų Draudimo ir perdraudimo suinteresuotųjų subjektų grupės ir Profesinių pensijų suinteresuotųjų subjektų grupės patarimo. Kai Institucija nerengia atvirų viešų konsultacijų arba neprašo Draudimo ir perdraudimo suinteresuotųjų subjektų grupės ir Profesinių pensijų suinteresuotųjų subjektų grupės patarimo, ji nurodo to priežastis.

▼M2

2a. Gairėse ir rekomendacijose neturėtų būti tik pateikiamos nuorodos į teisėkūros procedūra priimtus aktus ar atkartojami jų elementai. Prieš paskelbdama naujas gaires ar rekomendacijas, Institucija pirmiausia peržiūri esamas gaires ir rekomendacijas, kad būtų išvengta dubliavimosi.

▼B

3. Kompetentingos institucijos ir finansų įstaigos deda visas pastangas, siekdamos laikytis tų gairių ir rekomendacijų.

Per du mėnesius po to, kai paskelbiama gairė ar rekomendacija, kiekviena kompetentinga institucija patvirtina, ar ji laikosi, arba, ar ji ketina laikytis tos gairės ar rekomendacijos. Jei kompetentinga institucija nesilaiko arba neketina laikytis gairės ar rekomendacijos, ji apie tai praneša Institucijai ir nurodo priežastis.

Institucija paskelbia viešai tą faktą, kad kompetentinga institucija nesilaiko arba neketina laikytis tos gairės ar rekomendacijos. Be to, Institucija kiekvienu konkrečiu atveju gali nuspręsti, ar paskelbti kompetentingos institucijos pateiktas tos gairės ar rekomendacijos nesilaikymo priežastis. Kompetentingai institucijai iš anksto pranešama apie tokį paskelbimą.

Jei to reikalaujama gairėje ar rekomendacijoje, finansų įstaigos aiškiai ir išsamiai praneša, ar jos laikosi tos gairės ar rekomendacijos.

▼M2

4. 43 straipsnio 5 dalyje nurodytoje ataskaitoje Institucija praneša Europos Parlamentui, Tarybai ir Komisijai apie savo paskelbtas gaires ir rekomendacijas.

▼M2

16a straipsnis

Nuomonės

1. Europos Parlamento, Tarybos ar Komisijos prašymu arba savo iniciatyva Institucija gali teikti Europos Parlamentui, Tarybai ir Komisijai nuomones visais su jos kompetencijos sritimi susijusiais klausimais.

2. 1 dalyje nurodytame prašyme gali būti nurodytos viešos konsultacijos arba techninė analizė.

3. Dėl riziką ribojančio susijungimų ir įsigijimų vertinimo, kuris patenka į Direktyvos 2009/138/EB taikymo sritį ir kurį atliekant pagal tą direktyvą reikalaujama dviejų ar daugiau valstybių narių kompetentingų institucijų konsultacijų, Institucija gali, vienai iš atitinkamų kompetentingų institucijų paprašius, parengti ir paskelbti nuomonę dėl riziką ribojančio vertinimo, išskyrus nuomones, susijusias su Direktyvos 2009/138/EB 59 straipsnio 1 dalies e punkte nustatytais kriterijais. Nuomonė parengiama nedelsiant ir bet kuriuo atveju iki Direktyvoje 2009/138/EB nurodyto vertinimo laikotarpio pabaigos.

4. Europos Parlamento, Tarybos arba Komisijos prašymu Institucija gali teikti Europos Parlamentui, Tarybai ir Komisijai technines konsultacijas 1 straipsnio 2 dalyje nurodytuose teisėkūros procedūra priimtuose aktuose nustatytose srityse.

16b straipsnis

Klausimai ir atsakymai

1. Nedarant poveikio šio straipsnio 5 dalies taikymui, bet kuris fizinis ar juridinis asmuo, įskaitant kompetentingas institucijas ir Sąjungos institucijas ir įstaigas, bet kuria oficialiąja Sąjungos kalba gali pateikti Institucijai klausimų dėl 1 straipsnio 2 dalyje nurodytų teisėkūros procedūra priimtų aktų arba su jais susijusių deleguotųjų ir įgyvendinimo aktų, taip pat pagal šiuos teisėkūros procedūra priimtus aktus priimtų gairių ir rekomendacijų nuostatų praktinio taikymo ar įgyvendinimo.

Prieš pateikdamos klausimą Institucijai, finansų įstaigos įvertina, ar nevertėtų konkretaus klausimo pirmiausia pateikti savo kompetentingai institucijai.

Prieš paskelbdama atsakymus į priimtinus klausimus, Institucija gali kreiptis dėl papildomų paaiškinimų dėl šioje dalyje nurodytų fizinių ar juridinių asmenų užduotų klausimų.

2. Institucijos pateikti atsakymai į klausimus, kaip nurodyta 1 dalyje, yra neprivalomojo pobūdžio. Atsakymai paskelbiami bent ta kalba, kuria buvo pateiktas klausimas.

3. Institucija sukuria ir administruoja savo svetainėje internetinę priemonę, skirtą klausimams pateikti ir visiems gautiems klausimams bei atsakymams į priimtinus klausimus pagal 1 dalį laiku paskelbti, nebent paskelbimas prieštarautų teisėtiems tų asmenų interesams arba galėtų sukelti pavojų finansų sistemos stabilumui. Institucija gali atmesti klausimus, į kuriuos neketina atsakyti. Atmestus klausimus Institucija savo svetainėje skelbia du mėnesius.

4. Trys Priežiūros tarybos balsavimo teisę turintys nariai gali paprašyti Priežiūros tarybos pagal 44 straipsnį nuspręsti, ar nevertėtų šio straipsnio 1 dalyje nurodyto priimtino klausimo dalyko aptarti gairėse pagal 16 straipsnį, paprašyti 37 straipsnyje nurodytos suinteresuotųjų subjektų grupės pateikti patarimą, reikiamu periodiškumu peržiūrėti klausimus ir atsakymus, surengti atviras viešas konsultacijas ar išnagrinėti susijusias galimas sąnaudas ir naudą. Tokios konsultacijos ir analizės turi būti proporcingos pateiktų atitinkamų klausimų ir atsakymų projektų apimčiai, pobūdžiui ir poveikiui arba ypatingam klausimo skubumui. Į svarstymus įtraukiant 37 straipsnyje nurodytą suinteresuotųjų subjektų grupę taikoma konfidencialumo pareiga.

5. Klausimus, į kuriuos atsakant reikia aiškinti Sąjungos teisę, Institucija persiunčia Komisijai. Visus Komisijos pateiktus atsakymus Institucija paskelbia.

▼B

17 straipsnis

Sąjungos teisės pažeidimas

1. Kai kompetentinga institucija netaiko 1 straipsnio 2 dalyje nurodytų aktų arba juos taiko taip, kad pažeidžia Sąjungos teisę, įskaitant pagal 10–15 straipsnius nustatytus techninius reguliavimo standartus ir techninius įgyvendinimo standartus, visų pirma neužtikrindama, kad finansų įstaiga atitiktų tuose aktuose nustatytus reikalavimus, Institucija turi imtis veiksmų pagal įgaliojimus, nustatytus šio straipsnio 2, 3 ir 6 dalyse.

▼M2

2. Vienos ar kelių kompetentingų institucijų, Europos Parlamento, Tarybos, Komisijos, atitinkamos suinteresuotųjų subjektų grupės prašymu arba savo iniciatyva, taip pat atvejais, kai iniciatyva grindžiama fizinių ar juridinių asmenų pateikta gerai pagrįsta informacija, Institucija, apie tai pranešusi atitinkamai kompetentingai institucijai, nurodo, kokių veiksmų ketina dėl reikalo imtis, ir prireikus ištiria įtariamą Sąjungos teisės pažeidimą arba jos netaikymo atvejį.

▼M1

Nedarant poveikio 35 straipsnyje nustatytiems įgaliojimams, kompetentinga institucija nedelsdama pateikia Institucijai visą informaciją, kuri, Institucijos nuomone, yra būtina Institucijos tyrimui atlikti, be kita ko, skirtam nustatyti, kaip pagal Sąjungos teisę taikomi 1 straipsnio 2 dalyje nurodyti aktai.

▼M2

Nedarant poveikio 35 straipsnyje nustatytiems įgaliojimams, Institucija, pranešusi atitinkamai kompetentingai institucijai, gali pateikti tinkamai pagrįstą ir motyvuotą informacijos prašymą tiesiogiai kitoms kompetentingoms institucijoms, jeigu įrodyta arba manoma, kad atitinkamai kompetentingai institucijai pateikiamo informacijos prašymo nepakaks informacijai, kuri laikoma būtina siekiant ištirti įtariamą Sąjungos teisės pažeidimą arba jos netaikymo atvejį, gauti.

Tokio prašymo gavėjas nedelsdamas pateikia Institucijai aiškią, tikslią ir išsamią informaciją.

2a. Nedarant poveikio įgaliojimams pagal šį reglamentą, prieš paskelbdama rekomendaciją, kaip nurodyta 3 dalyje, Institucija palaiko ryšius su atitinkama kompetentinga institucija, jeigu mano, kad tokie ryšiai tinkami siekiant pašalinti Sąjungos teisės pažeidimą, siekdama susitarti dėl veiksmų, kurių reikia, kad kompetentinga institucija laikytųsi Sąjungos teisės.

▼B

3. Ne vėliau kaip per du mėnesius nuo tyrimo pradžios Institucija gali pateikti atitinkamai kompetentingai institucijai rekomendaciją, nurodydama joje veiksmus, kurių būtina imtis siekiant laikytis Sąjungos teisės.

Per dešimt darbo dienų po rekomendacijos gavimo kompetentinga institucija praneša Institucijai apie priemones, kurių ji ėmėsi arba ketina imtis, kad užtikrintų Sąjungos teisės laikymąsi.

4. Kai kompetentinga institucija per vieną mėnesį po Institucijos rekomendacijos gavimo neužtikrino Sąjungos teisės laikymosi, Komisija, gavusi Institucijos pranešimą arba savo iniciatyva, gali pateikti oficialią nuomonę, kuria kompetentinga institucija įpareigojama imtis veiksmų, būtinų laikytis Sąjungos teisės. Komisijos oficialioje nuomonėje atsižvelgiama į Institucijos rekomendaciją.

Tokią oficialią nuomonę Komisija pateikia ne vėliau kaip per tris mėnesius nuo rekomendacijos priėmimo dienos. Šį laikotarpį Komisija gali pratęsti vienu mėnesiu.

Institucija ir kompetentingos institucijos pateikia Komisijai visą būtiną informaciją.

5. Per dešimt darbo dienų po 4 dalyje nurodytos oficialios nuomonės gavimo kompetentinga institucija praneša Komisijai ir Institucijai apie priemones, kurių ji ėmėsi arba ketina imtis siekdama įgyvendinti tą oficialią nuomonę.

▼M2

6. Nedarant poveikio Komisijos įgaliojimams pagal SESV 258 straipsnį, jeigu kompetentinga institucija nesilaiko šio straipsnio 4 dalyje nurodytos oficialios nuomonės per toje dalyje nustatytą laikotarpį ir jeigu būtina laiku imtis priemonių dėl tokio nesilaikymo, kad rinkoje būtų palaikomos arba atkurtos neutralios sąlygos konkurencijai arba užtikrintas sklandus finansų sistemos veikimas ir vientisumas, Institucija tais atvejais, kai atitinkami šio reglamento 1 straipsnio 2 dalyje nurodytų teisėkūros procedūra priimamų aktų reikalavimai tiesiogiai taikomi finansų įstaigoms, gali priimti atskirą finansų įstaigai skirtą sprendimą, kuriuo įpareigojama imtis visų veiksmų, įskaitant bet kokios veiklos nutraukimą, būtinų, kad įstaiga vykdytų savo pareigas pagal Sąjungos teisę.

Institucijos sprendimas turi atitikti Komisijos pagal 4 dalį pateiktą oficialią nuomonę.

7. Pagal 6 dalį priimti sprendimai turi viršenybę bet kokio kompetentingų institucijų tuo pačiu klausimu priimto ankstesnio sprendimo atžvilgiu.

Imdamosi veiksmų klausimais, dėl kurių pateikta oficiali nuomonė pagal 4 dalį arba priimtas sprendimas pagal 6 dalį, kompetentingos institucijos turi laikytis atitinkamai oficialios nuomonės arba sprendimo.

▼B

8. 43 straipsnio 5 dalyje nurodytoje ataskaitoje Institucija nurodo, kurios kompetentingos institucijos ir finansų įstaigos nevykdė šio straipsnio 4 ir 6 dalyse nurodytų oficialių nuomonių ar sprendimų.

▼M2

17a straipsnis

Pranešimų teikėjų apsauga

1. Institucija nustato specialius pranešimo kanalus fizinių arba juridinių asmenų pateiktai informacijai apie faktinius arba galimus pažeidimus, piktnaudžiavimo teise arba Sąjungos teisės netaikymo atvejus gauti ir tvarkyti.

2. Šiais kanalais informaciją teikiantys fiziniai ar juridiniai asmenys atitinkamais atvejais turi būti apsaugoti nuo atsakomųjų veiksmų pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą (ES) 2019/1937 ( 8 ).

3. Institucija užtikrina, kad visą informaciją būtų galima pateikti anonimiškai arba konfidencialiai ir saugiai. Jei Institucija mano, kad pateiktoje informacijoje yra esminių pažeidimų įrodymų arba reikšmingų požymių, ji pranešimo teikėjui pateikia grįžtamąją informaciją.

▼B

18 straipsnis

Veiksmai kritinės padėties atvejais

1. Esant nepageidaujamiems pokyčiams, kurie gali sukelti didelį pavojų sklandžiam finansų rinkų veikimui ir vientisumui arba visos Sąjungos finansų sistemos ar jos dalies stabilumui, Institucija aktyviai sudaro palankesnes sąlygas visiems veiksmams, kurių imasi atitinkamos nacionalinės kompetentingos priežiūros institucijos, arba, prireikus, juos koordinuoja.

Kad galėtų atlikti minėtą palankesnių sąlygų sudarymo ir veiksmų koordinavimo funkciją, Institucija turi būti išsamiai informuojama apie visus atitinkamus pokyčius ir kviečiama dalyvauti stebėtojos teisėmis visuose atitinkamuose nacionalinių kompetentingų priežiūros institucijų susitikimuose.

2. Institucijai, Komisijai ir ESRV pateikus prašymą, Taryba, pasikonsultavusi su Komisija ir ESRV bei, atitinkamais atvejais, su EPI, gali priimti Institucijai skirtą sprendimą, kuriame pripažįstama, kad susidarė kritinė padėtis pagal šį reglamentą. Taryba peržiūri šį sprendimą tinkamu periodiškumu ir bent kartą per mėnesį. Jei pasibaigus vieno mėnesio laikotarpiui sprendimas neatnaujinamas, jis automatiškai nustoja galioti. Taryba gali bet kada paskelbti apie kritinės padėties nutraukimą.

Jei ESRV arba Institucija mano, kad gali susidaryti kritinė padėtis, jos pateikia Tarybai skirtą konfidencialią rekomendaciją ir padėties įvertinimą. Tuomet Taryba sprendžia, ar reikia surengti posėdį. Šio proceso metu užtikrinamas reikiamas konfidencialumas.

Jeigu Taryba pripažįsta, kad susidarė kritinė padėtis, ji apie tai nedelsdama tinkamai informuoja Europos Parlamentą ir Komisiją.

▼M2

3. Jeigu Taryba priėmė sprendimą pagal šio straipsnio 2 dalį ir išskirtinėmis aplinkybėmis, kai reaguojant į nepalankius pokyčius, kurie gali sukelti didelį pavojų sklandžiam finansų rinkų veikimui ir vientisumui arba visos finansų sistemos ar jos dalies stabilumui Sąjungoje arba klientų ir vartotojų apsaugai, būtina imtis suderintų kompetentingų institucijų veiksmų, Institucija gali priimti atskirus sprendimus, kuriais reikalaujama, kad kompetentingos institucijos pagal 1 straipsnio 2 dalyje nurodytus teisėkūros procedūra priimamus aktus imtųsi būtinų veiksmų, kad būtų sprendžiamos su tokiais pokyčiais susijusios problemos, užtikrindama, kad finansų įstaigos ir kompetentingos institucijos atitiktų tuose teisėkūros procedūra priimamuose aktuose nustatytus reikalavimus.

▼B

4. Nedarant poveikio Komisijos įgaliojimams pagal SESV 258 straipsnį, jeigu kompetentinga institucija neįvykdo 3 dalyje nurodyto Institucijos sprendimo per tame sprendime nustatytą laikotarpį, Institucija gali, kai 1 straipsnio 2 dalyje nurodytuose įstatymo galią turinčiuose teisės aktuose, įskaitant pagal tuos aktus priimtuose techniniuose reguliavimo standartuose bei techniniuose įgyvendinimo standartuose nustatyti atitinkami reikalavimai tiesiogiai taikomi finansų įstaigoms, priimti atskirą finansų įstaigai skirtą sprendimą, kuriuo reikalaujama imtis veiksmų, įskaitant vykdomos veiklos nutraukimą, būtinų, kad įstaiga vykdytų savo pareigas pagal tuos teisės aktus. Tai taikoma tik tais atvejais, kai kompetentinga institucija netaiko 1 straipsnio 2 dalyje nurodytų įstatymo galią turinčių teisės aktų, įskaitant pagal tuos aktus priimtų techninių reguliavimo standartų bei techninių įgyvendinimo standartų, arba juos taiko taip, kad akivaizdžiai pažeidžia tuos aktus, ir kai būtina nedelsiant ištaisyti padėtį, kad būtų atkurtas tinkamas finansų rinkų veikimas ir vientisumas arba visos Sąjungos finansų sistemos ar jos dalies stabilumas.

5. Pagal 4 dalį priimti sprendimai turi viršenybę bet kokio kompetentingų institucijų tuo pačiu klausimu priimto ankstesnio sprendimo atžvilgiu.

Bet kokie kompetentingų institucijų veiksmai, kurių jos imasi dėl klausimų, dėl kurių priimtas sprendimas pagal 3 arba 4 dalį, turi atitikti tuos sprendimus.

19 straipsnis

Kompetentingų institucijų nesutarimų tarpvalstybinių situacijų atvejais sprendimas

▼M2

1. 1 straipsnio 2 dalyje išvardytuose teisėkūros procedūra priimamuose aktuose nurodytais atvejais ir nedarant poveikio 17 straipsnyje nustatytiems įgaliojimams, Institucija gali padėti kompetentingoms institucijoms pasiekti susitarimą šio straipsnio 2–4 dalyse nustatyta tvarka bet kuriomis iš šių aplinkybių:

a) vienos ar kelių atitinkamų kompetentingų institucijų prašymu, jeigu kompetentinga institucija nesutinka su kitos kompetentingos institucijos veiksmų tvarka arba turiniu, siūlomu veiksmu arba neveikimu;

b) atvejais, kai 1 straipsnio 2 dalyje nurodytuose teisėkūros procedūra priimamuose aktuose nustatyta, kad Institucija gali padėti savo iniciatyva, jeigu, remiantis objektyviais argumentais, galima nustatyti, kad kompetentingos institucijos nesutaria.

Jeigu 1 straipsnio 2 dalyje nurodytuose teisėkūros procedūra priimamuose aktuose reikalaujama, kad būtų priimtas bendras kompetentingų institucijų sprendimas, ir jeigu pagal tuos aktus Institucija gali savo iniciatyva padėti atitinkamoms kompetentingoms institucijoms pasiekti susitarimą šio straipsnio 2–4 dalyse nustatyta tvarka, galima daryti prielaidą, kad kompetentingos institucijos nesutaria, jeigu per tuose aktuose nustatytą terminą tos institucijos bendro sprendimo nepriima.

▼M2

1a. Atitinkamos kompetentingos institucijos nedelsdamos praneša Institucijai, kad susitarimas nepasiektas, ir įvyksta viena iš toliau nurodytų:

a) jeigu 1 straipsnio 2 dalyje nurodytuose teisėkūros procedūra priimamuose aktuose yra nustatytas terminas, per kurį kompetentingos institucijos turi pasiekti susitarimą, – vienu iš toliau nurodytų atvejų, atsižvelgiant į tai, kuris iš jų ankstesnis: i) terminas baigiasi arba ii) bent dvi atitinkamos kompetentingos institucijos, remdamosi objektyviais argumentais, padaro išvadą, kad susitarti nepavyksta;

b) jeigu 1 straipsnio 2 dalyje nurodytuose teisėkūros procedūra priimamuose aktuose terminas, per kurį kompetentingos institucijos turi pasiekti susitarimą, nenustatytas, ir įvyksta viena iš toliau nurodytų: i) bent dvi atitinkamos kompetentingos institucijos, remdamosi objektyviais argumentais, padaro išvadą, kad susitarti nepavyksta; arba ii) nuo dienos, kai kompetentinga institucija gavo kitos kompetentingos institucijos prašymą imtis tam tikrų veiksmų, kad būtų laikomasi tų aktų, praėjo du mėnesiai, bet prašymą gavusi institucija dar nepriėmė sprendimo, kuriuo prašymas būtų patenkintas.

1b. Pirmininkas įvertina, ar Institucija turėtų veikti pagal 1 dalį. Jeigu Institucija įsikiša savo iniciatyva, ji praneša atitinkamoms kompetentingoms institucijoms apie savo sprendimą dėl įsikišimo.

Kol Institucija 44 straipsnio 4 dalyje nustatyta tvarka nepriėmė sprendimo, tais atvejais, kai 1 straipsnio 2 dalyje nurodytuose teisėkūros procedūra priimamuose aktuose reikalaujama priimti bendrą sprendimą, visos priimant bendrą sprendimą dalyvaujančios kompetentingos institucijos atideda savo atskirus sprendimus. Jeigu Institucija nusprendžia imtis veiksmų, visos priimant bendrą sprendimą dalyvaujančios kompetentingos institucijos atideda savo sprendimus, kol bus baigta šio straipsnio 2 ir 3 dalyse nurodyta procedūra.

▼B

2. Institucija nustato kompetentingų institucijų taikinimo terminą, atsižvelgdama į visus 1 straipsnio 2 dalyje nurodytuose aktuose nustatytus svarbius terminus ir į klausimo sudėtingumą bei skubumą. Tame etape Institucija veikia kaip tarpininkė.

▼M2

3. Jeigu per 2 dalyje nurodytą taikinimo etapą atitinkamos kompetentingos institucijos nesusitaria, siekdama užtikrinti Sąjungos teisės laikymąsi, Institucija gali priimti sprendimą, įpareigojantį tas institucijas imtis konkrečių veiksmų arba susilaikyti nuo tam tikrų veiksmų, kad klausimas būtų išspręstas. Institucijos sprendimas atitinkamoms kompetentingoms institucijoms yra privalomas. Institucijos sprendime gali būti reikalaujama, kad kompetentingos institucijos atšauktų arba iš dalies pakeistų savo priimtą sprendimą arba pasinaudotų įgaliojimais, kuriuos turi pagal atitinkamą Sąjungos teisę.

▼M2

3a. Institucija praneša atitinkamoms kompetentingoms institucijoms, kad 2 ir 3 dalyse nurodytos procedūros baigtos, ir, kai taikytina, kartu pateikia pagal 3 dalį priimtą sprendimą.

▼M2

4. Nedarant poveikio Komisijos įgaliojimams pagal SESV 258 straipsnį, jeigu kompetentinga institucija nevykdo Institucijos sprendimo, taigi neužtikrina, kad finansų įstaiga laikytųsi reikalavimų, tiesiogiai jai taikomų pagal šio reglamento 1 straipsnio 2 dalyje nurodytus teisėkūros procedūra priimamus aktus, Institucija gali priimti tai finansų įstaigai skirtą atskirą sprendimą, kuriuo ji įpareigojama imtis visų veiksmų, įskaitant bet kokios veiklos nutraukimą, būtinų, kad įstaiga vykdytų savo pareigas pagal Sąjungos teisę.

▼B

5. Pagal 4 dalį priimti sprendimai turi viršenybę bet kokio kompetentingų institucijų tuo pačiu klausimu priimto ankstesnio sprendimo atžvilgiu. Bet kokie kompetentingų institucijų veiksmai, kurių jos imasi dėl faktų, dėl kurių priimtas sprendimas pagal 3 arba 4 dalį, turi atitikti tuos sprendimus.

6. 50 straipsnio 2 dalyje nurodytoje ataskaitoje Institucijos pirmininkas nurodo kompetentingų institucijų nesutarimų pobūdį ir rūšį, pasiektus susitarimus ir siekiant išspręsti tokius nesutarimus priimtus sprendimus.

20 straipsnis

Įvairių sektorių kompetentingų institucijų nesutarimų sprendimas

Jungtinis komitetas 19 ir 56 straipsniuose nustatyta tvarka sprendžia nesutarimus tarp įvairių sektorių, kurie gali kilti tarp kompetentingų institucijų, kaip apibrėžta šio reglamento, Reglamento (ES) Nr. 1093/2010 ir Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 4 straipsnio 2 punkte.

21 straipsnis

Priežiūros institucijų kolegijos

▼M2

1. Institucija, neviršydama savo įgaliojimų, skatina ir stebi veiksmingą, efektyvų ir nuoseklų priežiūros institucijų kolegijų, įsteigtų 1 straipsnio 2 dalyje nurodytais teisėkūros procedūra priimtais aktais, veikimą ir skatina, kad priežiūros institucijų kolegijos nuosekliai ir darniai taikytų Sąjungos teisę. Siekdama priežiūros veiklos geriausios praktikos konvergencijos, Institucija skatina rengti bendrus priežiūros planus ir vykdyti bendrus patikrinimus, o Institucijos darbuotojai turi visas dalyvavimo teises priežiūros institucijų kolegijose, taigi gali dalyvauti pastarosioms vykdant veiklą, įskaitant patikrinimus vietoje, kuriuos bendrai vykdo dvi ar daugiau kompetentingų institucijų.

2. Institucija vadovauja užtikrinant nuoseklų ir darnų tarpvalstybiniu mastu veikiančių įstaigų priežiūros institucijų kolegijų veikimą visoje Sąjungoje, atsižvelgdama į sisteminę riziką, kurią kelia finansų įstaigos, kaip nurodyta 23 straipsnyje, ir prireikus sušaukia priežiūros institucijų kolegijos posėdį.

▼B

Šio straipsnio šioje dalyje ir 1 dalyje Institucija – kompetentinga institucija, kaip apibrėžta atitinkamuose teisės aktuose.

Institucija gali:

a) bendradarbiaudama su kompetentingomis institucijomis rinkti visą svarbią informaciją ir ja dalintis, siekdama palengvinti priežiūros institucijų kolegijos darbą, sukurti ir tvarkyti centrinę sistemą, kad tokia informacija būtų prieinama kolegijoje veikiančioms kompetentingoms institucijoms;

▼M2

b) inicijuoti ir koordinuoti Sąjungos masto testavimą nepalankiausiomis sąlygomis pagal 32 straipsnį, siekiant įvertinti finansų įstaigų atsparumą – visų pirma sisteminę riziką, kurią kelia finansų įstaigos, kaip nurodyta 23 straipsnyje, – nepalankiems pokyčiams rinkoje, ir įvertinti sisteminės rizikos didėjimo nepalankiausiomis sąlygomis potencialą, užtikrinant, kad tokiam testavimui nacionaliniu lygiu būtų taikoma nuosekli metodika, ir atitinkamais atvejais parengti rekomendaciją kompetentingai institucijai dėl testavimo nepalankiausiomis sąlygomis metu nustatytų trūkumų pašalinimo, įskaitant specialių vertinimų atlikimą; ji gali rekomenduoti kompetentingoms institucijoms atlikti patikrinimus vietoje ir dalyvauti juos atliekant, kad būtų užtikrintas Sąjungos masto vertinimų metodų, praktikos ir rezultatų palyginamumas ir patikimumas;

▼B

c) skatinti veiksmingą ir efektyvią priežiūros veiklą, įskaitant rizikos, kuri kyla ar gali kilti finansų įstaigoms, kaip nustatyta priežiūros veiklos peržiūros proceso metu arba krizių atvejais, vertinimą;

d) vykdydama šiame reglamente nurodytas užduotis ir įgaliojimus prižiūrėti, kaip kompetentingos institucijos vykdo užduotis; ir

e) prašyti kolegijoje surengti papildomus svarstymus visais atvejais, kai, jos nuomone, dėl priimto sprendimo būtų netinkamai taikoma Sąjungos teisė arba nebūtų padedama siekti priežiūros veiklos praktikos konvergencijos tikslo. Be to, ji gali prašyti grupės priežiūros institucijos surengti kolegijos posėdį arba į vieno iš posėdžių darbotvarkę įtraukti tam tikrą klausimą.

▼M2

3. Institucija gali parengti techninių reguliavimo standartų ir techninių įgyvendinimo standartų projektus pagal 1 straipsnio 2 dalyje nurodytuose teisėkūros procedūra priimtuose aktuose nustatytus įgaliojimus ir pagal 10–15 straipsnius, kad būtų užtikrintos vienodos nuostatų dėl priežiūros institucijų kolegijų veiklos taikymo sąlygos. Institucija pagal 16 straipsnį gali priimti gaires ir rekomendacijas, kad būtų skatinama priežiūros institucijų kolegijų vykdomos priežiūros ir jų taikomos geriausios praktikos konvergencija.

▼B

4. Institucija atlieka teisiškai privalomą tarpininkės vaidmenį ir sprendžia kompetentingų institucijų ginčus 19 straipsnyje nustatyta tvarka. Institucija gali priimti sprendimus dėl priežiūros, kurie tiesiogiai taikomi atitinkamai įstaigai pagal 19 straipsnį.

22 straipsnis

▼M2

Bendrosios nuostatos dėl sisteminės rizikos

▼B

1. Institucija deramai atsižvelgia į sisteminę riziką, kaip apibrėžta Reglamente (ES) Nr. 1092/2010. Ji sprendžia klausimus, susijusius su finansinių paslaugų sutrikimo rizika:

a) kurią sukėlė visos finansų sistemos ar jos dalių pablogėjimas; ir

b) kuri gali sukelti rimtų neigiamų padarinių vidaus rinkai ir realiajai ekonomikai.

Institucija prireikus atsižvelgia į sisteminės rizikos stebėseną ir vertinimą, kuriuos atlieka ESRV ir Institucija, bei reaguoja į ESRV įspėjimus ir rekomendacijas pagal Reglamento (ES) Nr. 1092/2010 17 straipsnį.

▼M2

2. Institucija, bendradarbiaudama su ESRV ir laikydamasi 23 straipsnio parengia bendrą sisteminės svarbos nustatymo bei apskaičiavimo metodą, prireikus apimantį kiekybinius ir kokybinius rodiklius.

▼B

Šie rodikliai bus esminis kriterijus nustatant tinkamus priežiūros veiksmus. Institucija stebi nustatomų veiksmų konvergencijos mastą siekdama skatinti bendrą požiūrį.

3. Nedarant poveikio 1 straipsnio 2 dalyje nurodytiems aktams, Institucija prireikus parengia papildomas finansų įstaigoms skirtas gaires ir rekomendacijas, kad būtų atsižvelgta į jų keliamą sisteminę riziką.

Institucija užtikrina, kad į finansų įstaigų keliamą sisteminę riziką būtų atsižvelgta rengiant techninių reguliavimo standartų ir techninių įgyvendinimo standartų projektus tose srityse, kurios nustatytos 1 straipsnio 2 dalyje nurodytuose įstatymo galią turinčiuose teisės aktuose.

▼M2

4. Vienos ar kelių kompetentingų institucijų, Europos Parlamento, Tarybos ar Komisijos prašymu arba savo iniciatyva Institucija gali atlikti tam tikros rūšies finansų įstaigų arba tam tikros rūšies produktų, arba tam tikros rūšies elgesio tyrimą, siekdama įvertinti galimas grėsmes finansų sistemos stabilumui arba klientų ar vartotojų apsaugai.

Atlikus tyrimą pagal pirmą pastraipą, Priežiūros taryba gali pateikti atitinkamoms kompetentingoms institucijoms atitinkamas rekomendacijas dėl veiksmų.

Tais tikslais Institucija gali pasinaudoti įgaliojimais, kurie jai suteikti pagal šį reglamentą, įskaitant 35 straipsnį.

▼B

5. Jungtinis komitetas užtikrina bendrą ir įvairiuose sektoriuose atliekamą pagal šį straipsnį vykdomos veiklos koordinavimą.

23 straipsnis

Sisteminės rizikos nustatymas ir apskaičiavimas

▼M2

1. Institucija, konsultuodamasi su ESRV, parengia sisteminės rizikos nustatymo bei apskaičiavimo kriterijus ir tinkamą testavimo nepalankiausiomis sąlygomis tvarką, kuri apima finansų rinkų dalyvių arba finansų rinkų dalyviams keliamos sisteminės rizikos galimo didėjimo nepalankiausiomis sąlygomis vertinimą, įskaitant galimą su aplinkos apsauga susijusią sisteminę riziką. Finansų rinkų dalyviai, kurie gali kelti sisteminę riziką, prižiūrimi griežčiau, o prireikus jiems taikomos 25 straipsnyje nurodytos atgaivinimo ir problemų sprendimo procedūros.

▼B

2. Institucija, rengdama draudimo, perdraudimo ir profesinių pensijų įstaigų galimai keliamos sisteminės rizikos nustatymo ir apskaičiavimo kriterijus, visapusiškai atsižvelgia į atitinkamus tarptautinius metodus, įskaitant Finansinio stabilumo tarybos, Tarptautinio valiutos fondo, Tarptautinės draudimo priežiūros įstaigų asociacijos ir Tarptautinių atsiskaitymų banko nustatytus metodus.

24 straipsnis

Nuolatiniai pajėgumai reaguoti į sisteminę riziką

1. Institucija užtikrina, kad ji turėtų specializuotus ir nuolatinius pajėgumus veiksmingai reaguoti į sisteminės rizikos realizavimosi atvejus, kaip nurodyta 22 ir 23 straipsniuose, ypač įstaigų, kurios kelia sisteminę riziką, atžvilgiu.

2. Institucija atlieka jai pagal šį reglamentą ir pagal 1 straipsnio 2 dalyje nurodytus teisės aktus pavestas užduotis ir padeda užtikrinti nuoseklų bei koordinuotą krizių valdymą ir problemų sprendimo režimą Sąjungoje.

25 straipsnis

Atgaivinimo ir problemų sprendimo procedūros

1. Institucija prisideda ir aktyviai dalyvauja rengiant bei derinant veiksmingus ir nuoseklius atgaivinimo ir problemų sprendimo planus, procedūras kritinės padėties atvejais ir prevencines priemones, kuriomis būtų labiau sumažintas bet kokių rimtų problemų sisteminis poveikis.

2. Institucija gali nustatyti pažangiausią praktiką, kuria siekiama palengvinti sunkumų patiriančių įstaigų, ypač tarpvalstybiniu mastu veikiančių grupių, problemų sprendimą taip, kad būtų išvengta plintančio neigiamo poveikio, užtikrinant, kad būtų prieinamos deramos priemonės, taip pat pakankamai išteklių, ir taip sudarytos sąlygos tvarkingai, ekonominiu požiūriu efektyviai ir laiku išspręsti įstaigos ar grupės problemas.

3. Institucija gali parengti techninius reguliavimo standartus ir techninius įgyvendinimo standartus, kaip nustatyta 1 straipsnio 2 dalyje nurodytuose įstatymo galią turinčiuose teisės aktuose, laikydamasi 10–15 straipsniuose nustatytos tvarkos.

26 straipsnis

Nacionalinių draudimo garantijų sistemų europinio tinklo kūrimas

Institucija gali prisidėti prie poreikio, ar reikia sukurti tinkamai finansuojamą ir pakankamai suderintą Nacionalinių draudimo garantijų sistemų europinį tinklą, vertinimo.

27 straipsnis

Krizių prevencija, valdymas ir sprendimas

Komisija gali Institucijos paprašyti prisidėti prie Direktyvos 2009/138/EB 242 straipsnyje nurodyto vertinimo, visų pirma susijusio su priežiūros institucijų bendradarbiavimo priežiūros institucijų kolegijose ir šių kolegijų veikimu; su priežiūros praktikos, susijusios su papildomo kapitalo nustatymu; su draudimo ir perdraudimo bendrovių grupėse vykdomos priežiūros ir kapitalo valdymo stiprinimo naudos įvertinimo, įskaitant galimas priemones stiprinti patikimą draudimo grupių tarpvalstybinį valdymą, visų pirma rizikos ir turto valdymo srityje, ir gali teikti ataskaitas dėl pokyčių ir pažangos, susijusių su:

a) suderinta ankstyvo veikimo sistema;

b) centralizuoto grupės rizikos valdymo praktika ir grupės vidaus modelių veikimu, įskaitant testavimą nepalankiausiomis sąlygomis;

c) sandoriais ir rizikos koncentracija grupės viduje;

d) diversifikacijos ir koncentracijos poveikio raida;

e) suderinta turto perdavimo, nemokumo bei likvidavimo procedūrų sistema, kurią taikant pašalinamos atitinkamos nacionalinės įmonių arba bendrovių teisės kliūtys turto perdavimui;

f) vienoda tos pačios grupės bendrovių apdraustųjų ir naudos gavėjų apsauga krizės situacijose;

g) suderintu ir tinkamai finansuojamu visos Sąjungos masto draudimo garantijų sistemų sprendimu.

Atsižvelgdama į f punktą, Institucija taip pat gali pateikti ataskaitą apie pokyčius ir pažangą, susijusius su koordinuotomis nacionalinio krizių valdymo priemonėmis, kurioje taip pat būtų nurodyta, ar reikalingi suderinti, tvirti ir patikimi finansavimo mechanizmai su tinkamomis finansavimo priemonėmis.

Atliekant 81 straipsnyje numatytą šio reglamento peržiūrą, visų pirma, nagrinėjama galimybė stiprinti Institucijos vaidmenį krizių prevencijos, valdymo ir sprendimo srityje.

28 straipsnis

Užduočių ir pareigų perdavimas

1. Kompetentingos institucijos gali perduoti užduotis ir pareigas Institucijai arba kitoms kompetentingoms institucijoms, gavusios institucijos, kuriai perduodamos užduotys ir pareigos, sutikimą ir laikydamosi šiame straipsnyje nustatytų sąlygų. Valstybės narės gali nustatyti konkrečias pareigų perdavimo sąlygas, kurios turi būti įvykdytos prieš jų kompetentingoms institucijoms sudarant tokius perdavimo susitarimus, ir gali apriboti perduodamų užduočių ir pareigų apimtį tiek, kiek tai yra būtina veiksmingai tarpvalstybiniu mastu veikiančių finansų įstaigų ar grupių priežiūrai.

2. Institucija skatina ir palengvina užduočių ir pareigų perdavimą tarp kompetentingų institucijų, nustatydama tas užduotis ir pareigas, kurios gali būti perduotos arba vykdomos bendrai, ir skatindama pažangiausią praktiką.

3. Perdavus pareigas perskirstoma kompetencija, nustatyta 1 straipsnio 2 dalyje nurodytuose aktuose. Su perduodamomis pareigomis susijusi procedūra, vykdymo užtikrinimas ir administracinė bei teisminė peržiūra reglamentuojama pagal institucijos, kuriai perduodamos pareigos, valstybės teisę.

4. Kompetentingos institucijos praneša Institucijai apie ketinamus sudaryti perdavimo susitarimus. Jos pradeda vykdyti susitarimus ne anksčiau kaip po mėnesio nuo pranešimo Institucijai dienos.

Institucija per mėnesį nuo pranešimo gavimo gali pareikšti nuomonę apie numatomą sudaryti susitarimą.

Institucija, pasitelkdama tinkamas priemones, skelbia visus kompetentingų institucijų sudarytus perdavimo susitarimus, kad užtikrintų tinkamą visų susijusių šalių informavimą.

29 straipsnis

Bendra priežiūros kultūra

1. Institucija aktyviai dalyvauja kuriant bendrą Sąjungos priežiūros kultūrą ir nuoseklią priežiūros praktiką, taip pat užtikrinant vienodų procedūrų ir nuoseklių metodų taikymą visoje Sąjungoje. Institucija vykdo bent tokią veiklą:

a) teikia nuomones kompetentingoms institucijoms;

▼M2

aa) pagal 29a straipsnį nustato Sąjungos strateginius priežiūros prioritetus;

ab) pagal 45c straipsnį steigia koordinavimo grupes, kad būtų skatinama priežiūros konvergencija ir nustatyta geriausia praktika;

▼M2

b) skatina veiksmingą dvišalį ir daugiašalį kompetentingų institucijų keitimąsi informacija visais aktualiais klausimais, įskaitant kibernetinio saugumo ir kibernetinių išpuolių klausimus, visapusiškai laikantis atitinkamuose Sąjungos teisėkūros procedūra priimamuose aktuose numatytų ir taikytinų konfidencialumo ir duomenų apsaugos nuostatų;

▼B

c) padeda plėtoti aukštos kokybės ir vienodus priežiūros standartus, įskaitant ataskaitų teikimo standartus, ir tarptautinius apskaitos standartus pagal 1 straipsnio 3 dalį;

d) peržiūri atitinkamų Komisijos priimtų techninių reguliavimo standartų ir techninių įgyvendinimo standartų, Institucijos paskelbtų gairių ir rekomendacijų taikymą ir prireikus siūlo pakeitimus; ir

▼M2

e) rengia sektorines ir įvairiems sektoriams skirtas mokymo programas, įskaitant programas, susijusias su technologinėmis inovacijomis, įvairių formų kooperatyvais ir savidraudos bendrovėmis, sudaro palankias sąlygas darbuotojų mainams ir skatina kompetentingas institucijas aktyviau naudotis delegavimo programomis ir kitomis priemonėmis; ir

▼M2

f) įdiegia stebėjimo sistemą reikšmingai aplinkos apsaugos, socialinei ir su valdymu susijusiai rizikai vertinti, atsižvelgiant į Paryžiaus susitarimą pagal Jungtinių Tautų bendrosios klimato kaitos konvenciją.

▼M2

2. Institucija gali prireikus rengti naujas praktines ir konvergencijos priemones, kad paskatintų taikyti bendrus priežiūros metodus ir praktiką.

Siekdama formuoti bendrą priežiūros kultūrą, Institucija, deramai atsižvelgdama į finansų įstaigų ir rinkų rizikos pobūdį, mastą ir sudėtingumą, verslo praktiką, verslo modelius ir dydį, parengia ir nuolat atnaujina Sąjungai taikomą Sąjungos finansų įstaigų priežiūros vadovą. Sąjungai taikomame priežiūros vadove išdėstoma geriausia praktika bei nustatoma aukštos kokybės metodika ir procesai.

Atitinkamais atvejais Institucija vykdo atviras viešas konsultacijas dėl 1 dalies a punkte nurodytų nuomonių, šioje dalyje nurodytų priemonių. Taip pat prireikus ji nagrinėja galimas susijusias sąnaudas ir naudą. Tokios konsultacijos ir analizė turi būti proporcingos nuomonių arba priemonių taikymo sričiai, pobūdžiui ir poveikiui. Atitinkamais atvejais Institucija taip pat prašo atitinkamos suinteresuotųjų subjektų grupės, nurodytos 37 straipsnyje, patarimo.

▼M2

29a straipsnis

Sąjungos strateginiai priežiūros prioritetai

Ne rečiau kaip kas trejus metus ir ne vėliau kaip kovo 31 d. Institucija, po diskusijų Priežiūros taryboje ir atsižvelgusi į gautas kompetentingų institucijų pastabas, Sąjungos institucijų atliktą darbą ir ESRV paskelbtą analizę, įspėjimus ir rekomendacijas, nustato iki dviejų visai Sąjungai aktualių prioritetų, kuriais atspindimi būsimi pokyčiai ir tendencijos. Į tuos Institucijos akcentuojamus prioritetus kompetentingos institucijos atsižvelgia rengdamos savo darbo programas ir apie tai atitinkamai praneša Institucijai. Institucija apsvarsto atitinkamą kompetentingų institucijų veiklą po to einančiais metais ir parengia išvadas. Institucija apsvarsto galimą tolesnę veiklą, kuri gali apimti gaires, rekomendacijas kompetentingoms institucijoms ir tarpusavio vertinimus atitinkamoje srityje.

Institucijos nustatyti visai Sąjungai aktualūs prioritetai netrukdo kompetentingoms institucijoms taikyti savo geriausios praktikos bei imtis veiksmų dėl savo papildomų prioritetų ir pokyčių, taip pat jais atsižvelgiama į nacionalinius ypatumus.

▼M2

30 straipsnis

Kompetentingų institucijų tarpusavio vertinimas

1. Institucija periodiškai atlieka tam tikros arba visos kompetentingų institucijų veiklos tarpusavio vertinimą, kad dar labiau padidintų priežiūros rezultatų nuoseklumą ir veiksmingumą. Tuo tikslu Institucija parengia metodus, kuriuos taikant būtų galima objektyviai įvertinti ir palyginti vertinamas kompetentingas institucijas. Planuojant ir atliekant tarpusavio vertinimą, atsižvelgiama į turimą informaciją ir jau atliktus atitinkamos kompetentingos institucijos vertinimus, įskaitant Institucijai pagal 35 straipsnį pateiktą visą aktualią informaciją ir visą iš suinteresuotųjų subjektų gautą aktualią informaciją.

2. Šio straipsnio tikslais Institucija įsteigia ad hoc tarpusavio vertinimo komitetus, kuriuose suburia Institucijos darbuotojus ir kompetentingų institucijų narius. Tarpusavio vertinimo komitetams pirmininkauja Institucijos darbuotojas. Pasikonsultavęs su Administracine valdyba ir paskelbus atvirą kvietimą dalyvauti konkurse, pirmininkas pasiūlo tarpusavio vertinimo komiteto pirmininką ir narius, kuriuos turi patvirtinti Priežiūros taryba. Pasiūlymas laikomas priimtu, jeigu per 10 dienų nuo tada, kai pirmininkas jį pasiūlė, Priežiūros taryba nepriima sprendimo jį atmesti.

3. Atliekant tarpusavio vertinimą, be kita ko, vertinami toliau nurodyti dalykai:

a) kompetentingos institucijos išteklių pakankamumas, nepriklausomumo laipsnis ir valdymo tvarka, ypač daug dėmesio skiriant veiksmingam 1 straipsnio 2 dalyje nurodytų teisėkūros procedūra priimamų aktų taikymui ir gebėjimui reaguoti į rinkos pokyčius;

b) Sąjungos teisės taikymo ir priežiūros praktikos, įskaitant pagal 10–16 straipsnius priimtus techninius reguliavimo standartus ir techninius įgyvendinimo standartus, gaires ir rekomendacijas, pasiektos konvergencijos veiksmingumas ir laipsnis, taip pat mastas, kuriuo taikant priežiūros praktiką pasiekiami Sąjungos teisėje nustatyti tikslai;

c) kompetentingų institucijų parengtos geriausios praktikos, kurią galėtų būti naudinga perimti kitoms kompetentingoms institucijoms, taikymas;

d) užtikrinant nuostatų, priimtų įgyvendinant Sąjungos teisę, įskaitant administracines sankcijas ir kitas administracines priemones, taikomas asmenims, atsakingiems už tų nuostatų nesilaikymą, vykdymą pasiektos konvergencijos veiksmingumas ir laipsnis.

4. Institucija parengia ataskaitą, kurioje išdėstomi tarpusavio vertinimo rezultatai. Tą tarpusavio vertinimo ataskaitą parengia tarpusavio vertinimo komitetas, o priima – Priežiūros taryba pagal 44 straipsnio 4 dalį. Rengdamas tą ataskaitą tarpusavio vertinimo komitetas konsultuojasi su Administracine valdyba, kad būtų išlaikytas šios ataskaitos ir kitų tarpusavio vertinimo ataskaitų nuoseklumas ir užtikrintos vienodos sąlygos. Administracinė valdyba visų pirma įvertina, ar metodika taikyta vienodai. Ataskaitoje paaiškinamos ir nurodomos tolesnės priemonės, kurios, atsižvelgiant į tarpusavio vertinimo rezultatus, laikomos tinkamomis, proporcingomis ir būtinomis. Tos tolesnės priemonės gali būti priimtos kaip gairės ir rekomendacijos pagal 16 straipsnį ir kaip nuomonės pagal 29 straipsnio 1 dalies a punktą.

Remiantis 16 straipsnio 3 dalimi, kompetentingos institucijos deda visas pastangas, kad būtų laikomasi paskelbtų gairių ir rekomendacijų.

Pagal 10–15 straipsnius rengdama techninių reguliavimo standartų projektus arba techninių įgyvendinimo standartų projektus, arba pagal 16 straipsnį rengdama gaires arba rekomendacijas, Institucija atsižvelgia į tarpusavio vertinimo rezultatus ir visą kitą jai vykdant užduotis gautą informaciją, kad užtikrintų aukščiausios kokybės priežiūros praktikos konvergenciją.

5. Institucija teikia Komisijai nuomonę, kai, atsižvelgdama į tarpusavio vertinimo rezultatus arba kitą jai vykdant savo užduotis gautą informaciją, mano, kad, Sąjungos požiūriu, finansų įstaigoms arba kompetentingoms institucijoms taikytinas Sąjungos taisykles reikėtų dar labiau suderinti.

6. Praėjus dvejiems metams po tarpusavio vertinimo ataskaitos paskelbimo Institucija imasi tolesnių veiksmų ataskaitos. Tolesnių veiksmų ataskaitą parengia tarpusavio vertinimo komitetas, o priima Priežiūros taryba pagal 44 straipsnio 4 dalį. Rengdamas tą ataskaitą tarpusavio vertinimo komitetas konsultuojasi su Administracine valdyba, kad būtų išlaikytas šios ataskaitos ir kitų tolesnių veiksmų ataskaitų nuoseklumas. Tolesnių veiksmų ataskaitoje, be kita ko, įvertinamas kompetentingų institucijų, kurių tarpusavio vertinimas atliekamas, vykdytų veiksmų reaguojant į tarpusavio vertinimo ataskaitoje nurodytas tolesnes priemones tinkamumas ir veiksmingumas.

7. Pasikonsultavęs su kompetentingomis institucijomis, kurių tarpusavio vertinimas atliekamas, tarpusavio vertinimo komitetas pateikia argumentuotas pagrindines tarpusavio vertinimo išvadas. Argumentuotas pagrindines tarpusavio vertinimo ir 6 dalyje nurodytos tolesnių veiksmų ataskaitos išvadas Institucija paskelbia. Jeigu Institucijos argumentuotos pagrindinės išvados skiriasi nuo tarpusavio vertinimo komiteto išvadų, Institucija konfidencialiai perduoda tarpusavio vertinimo komiteto išvadas Europos Parlamentui, Tarybai ir Komisijai. Jeigu kompetentinga institucija, kurios tarpusavio vertinimas atliekamas, nuogąstauja, kad dėl Institucijos motyvuotų pagrindinių išvadų paskelbimo kiltų pavojus finansų sistemos stabilumui, ji turi galimybę perduoti klausimą Priežiūros tarybai. Priežiūros taryba gali nuspręsti tų ištraukų neskelbti.

8. Šio straipsnio tikslais Administracinė valdyba pateikia pasiūlymą dėl artimiausių dvejų metų tarpusavio vertinimų darbo plano, kuriame, be kita ko, atsižvelgiama į patirtį, įgytą per ankstesnius tarpusavio vertinimo procesus, ir 45b straipsnyje nurodytų koordinavimo grupių diskusijas. Tarpusavio vertinimų darbo planas yra atskira metinės ir daugiametės darbo programos dalis. Jis skelbiamas viešai. Skubos arba nenumatytų įvykių atveju Institucija gali nuspręsti atlikti papildomus tarpusavio vertinimus.

▼B

31 straipsnis

Koordinavimo funkcija

▼M2

1. Institucija atlieka kompetentingų institucijų veiklos bendro pobūdžio koordinavimą, visų pirma tais atvejais, kai dėl nepalankių pokyčių gali kilti pavojus sklandžiam finansų rinkų veikimui ir vientisumui arba finansų sistemos stabilumui, arba susidarius situacijoms, kai tarpvalstybinis verslas galėtų daryti neigiamą poveikį draudėjų, pensijų sistemų narių ir naudos gavėjų apsaugai Sąjungoje.

2. Institucija skatina koordinuotą Sąjungos atsaką, be kita ko, šiomis priemonėmis:

▼B

a) sudarydama geresnes sąlygas kompetentingoms institucijoms keistis informacija;

b) nustatydama informacijos, kuri turėtų būti pateikta visoms atitinkamoms kompetentingoms institucijomis, apimtį ir, jei įmanoma ir tinkama, patikrindama tos informacijos patikimumą;

c) atlikdama neprivalomą tarpininkavimą kompetentingų institucijų prašymu arba savo iniciatyva, nedarant poveikio 19 straipsnio taikymui;

d) nedelsiant pranešdama ESRV apie bet kokią galimą kritinę padėtį;

▼M2

e) imdamasi tinkamų priemonių esant pokyčiams, kurie gali sukelti pavojų finansų rinkų veikimui, kad galėtų užtikrinti veiksmų, kurių imasi atitinkamos kompetentingos institucijos, koordinavimą;

▼M2

ea) imdamasi tinkamų priemonių veiksmams, kurių imasi atitinkamos kompetentingos institucijos, koordinuoti siekiant sudaryti palankesnes sąlygas subjektams ar produktams, grindžiamiems technologinėmis inovacijomis, patekti į rinką;

▼B

f) centralizuotai kaupdama informaciją, gautą iš kompetentingų institucijų pagal 21 ir 35 straipsnius, įstaigoms, veikiančioms keliose valstybėse narėse, vykdant su reguliavimu susijusias pareigas teikti ataskaitas. Institucija ta informacija dalijasi su kitomis atitinkamomis kompetentingomis institucijomis.

▼M2

3. Siekdama padėti formuoti bendrą Europos požiūrį į technologines inovacijas, Institucija skatina priežiūros konvergenciją, prireikus pasitelkdama Vartotojų apsaugos ir finansinių inovacijų komitetą, kad sudarytų palankesnes sąlygas subjektams ar produktams, grindžiamiems technologinėmis inovacijomis, patekti į rinką, ypač keičiantis informacija ir geriausia praktika. Jei tai tikslinga, Institucija gali priimti gaires ar rekomendacijas pagal 16 straipsnį.

31a straipsnis

Keitimasis informacija apie kompetenciją ir tinkamumą

Institucija kartu su Europos priežiūros institucija (Europos bankininkystės institucija) ir Europos priežiūros institucija (Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija) sukuria sistemą, pagal kurią būtų keičiamasi informacija, svarbia kompetentingoms institucijoms atliekant kvalifikuotuosius akcijų paketus turinčių asmenų, direktorių ir svarbiausias pareigas einančių asmenų kompetencijos ir tinkamumo vertinimą pagal 1 straipsnio 2 dalyje nurodytus teisėkūros procedūra priimtus aktus.

▼B

32 straipsnis

▼M2

Rinkos pokyčių vertinimas, įskaitant testavimą nepalankiausiomis sąlygomis

1. Institucija stebi ir vertina rinkos pokyčius pagal savo kompetenciją ir prireikus praneša Europos priežiūros institucijai (Europos bankininkystės institucijai) ir Europos priežiūros institucijai (Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijai), ESRV, Europos Parlamentui, Tarybai ir Komisijai apie atitinkamas mikrolygio rizikos ribojimo tendencijas, galimą riziką ir pažeidžiamumą. Institucija į savo vertinimą įtraukia rinkų, kuriose veikia finansų įstaigos, analizę ir galimų rinkos pokyčių poveikio tokioms įstaigoms vertinimą.

2. Institucija inicijuoja ir koordinuoja Sąjungos mastu atliekamus finansų įstaigų atsparumo nepalankiems pokyčiams rinkoje vertinimus. Tuo tikslu ji parengia:

a) bendras ekonominių scenarijų poveikio finansų įstaigos finansinei būklei vertinimo metodikas, atsižvelgdama, be kita ko, į riziką, kurią kelia nepalankūs aplinkos apsaugos pokyčiai;

▼M2

aa) bendras finansų įstaigų, įtrauktinų į Sąjungos masto vertinimus, nustatymo metodikas;

▼B

b) bendrus metodus, skirtus informacijai apie šių finansų įstaigų atsparumo vertinimų rezultatus teikti;

c) bendrą metodiką, skirtą vertinti konkrečių produktų ir paskirstymo procesų poveikį įstaigos finansinei padėčiai ir apdraustųjų, pensijų sistemų narių, kitų naudos gavėjų bei vartotojų informavimui;

▼M2

d) bendras aplinkos apsaugos rizikos poveikio finansų įstaigų finansiniam stabilumui vertinimo metodikas.

Šios dalies taikymo tikslais Institucija bendradarbiauja su ESRV.

▼M2

3. Nedarant poveikio Reglamente (ES) Nr. 1092/2010 nustatytoms ESRV užduotims, Institucija kartą per metus, o kai reikia – dažniau, teikia Europos Parlamentui, Tarybai, Komisijai ir ESRV tendencijų, galimos rizikos ir pažeidžiamumo savo kompetencijos srityje vertinimus kartu su šio reglamento 22 straipsnio 2 dalyje nurodytais rodikliais.

▼B

Institucija į šiuos vertinimus įtraukia pagrindinės rizikos ir pažeidžiamumo klasifikaciją ir, jeigu būtina, rekomenduoja, kokių prevencinių ar taisomųjų veiksmų reikėtų imtis.

4. Glaudžiai bendradarbiaudama su Europos priežiūros institucija (Europos bankininkystės institucija) bei Europos priežiūros institucija (Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija), Institucija per Jungtinį komitetą užtikrina, kad būtų tinkamai atsižvelgta į pokyčius, riziką ir pažeidžiamumą visuose sektoriuose.

▼M2

33 straipsnis

Tarptautiniai santykiai, įskaitant lygiavertiškumą

1. Nedarant poveikio atitinkamai valstybių narių ir Sąjungos institucijų kompetencijai, Institucija gali plėtoti ryšius ir sudaryti administracinius susitarimus su trečiųjų valstybių reguliavimo ir priežiūros institucijomis, tarptautinėmis organizacijomis ir administracijomis. Pagal tuos susitarimus nenustatomos juridinės prievolės Sąjungai ir jos valstybėms narėms ir jais neužkertamas kelias valstybėms narėms ir jų kompetentingoms institucijoms sudaryti dvišalius ar daugiašalius susitarimus su tomis trečiosiomis valstybėmis.

Kai trečioji valstybė pagal galiojantį deleguotąjį aktą, Komisijos priimtą pagal Direktyvos (ES) 2015/849 9 straipsnį, yra įtraukta į jurisdikcijų, kurių nacionaliniai kovos su pinigų plovimu ir teroristų finansavimu režimai turi strateginių trūkumų, dėl kurių Sąjungos finansų sistemai kyla didelių grėsmių, sąrašą, Institucija nesudaro administracinių susitarimų su tos trečiosios valstybės reguliavimo ir priežiūros institucijomis. Tai netrukdo Institucijai su atitinkamos trečiosios valstybės institucijomis bendradarbiauti kitais būdais siekiant sumažinti Sąjungos finansų sistemai kylančias grėsmes.

2. Gavusi specialų Komisijos prašymą patarti arba jeigu to reikalaujama pagal 1 straipsnio 2 dalyje nurodytus aktus, Institucija padeda Komisijai rengti sprendimus dėl trečiųjų valstybių reguliavimo ir priežiūros režimų lygiavertiškumo.

3. Institucija stebi atitinkamus reguliavimo ir priežiūros pokyčius, taip pat vykdymo užtikrinimo praktikos ir rinkos pokyčius trečiosiose valstybėse, dėl kurių Komisija pagal 1 straipsnio 2 dalyje nurodytus teisėkūros procedūra priimamus aktus yra priėmusi sprendimus dėl lygiavertiškumo, atkreipdama ypatingą dėmesį į šių pokyčių poveikį finansiniam stabilumui, rinkos vientisumui, draudėjų apsaugai ir vidaus rinkos veikimui, tokiu mastu, kokiu jie yra svarbūs atliekant rizika grindžiamus lygiavertiškumo vertinimus.

Be to, ji patikrina, ar vis dar tenkinami kriterijai, pagal kuriuos priimti tie sprendimai dėl lygiavertiškumo, ir visos juose nustatytos sąlygos.

Institucija gali palaikyti ryšius su atitinkamomis trečiųjų valstybių institucijomis. Institucija Europos Parlamentui, Tarybai, Komisijai bei Europos priežiūros institucijai (Europos bankininkystės institucijai) ir Europos priežiūros institucijai (Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijai) teikia konfidencialią ataskaitą, kurioje apibendrinami vykdytos visų trečiųjų valstybių lygiavertiškumo stebėsenos rezultatai. Ataskaitoje daugiausia dėmesio skiriama poveikiui finansiniam stabilumui, rinkos vientisumui, draudėjų apsaugai arba vidaus rinkos veikimui.

Jeigu Institucija nustato šioje dalyje nurodytų atitinkamų pokyčių, susijusių su trečiųjų valstybių reguliavimo ir priežiūros arba vykdymo užtikrinimo praktika, kurie gali paveikti Sąjungos arba vienos ar kelių jos valstybių narių finansinį stabilumą, rinkos vientisumą arba draudėjų apsaugą arba vidaus rinkos veikimą, ji nedelsdama konfidencialiai informuoja Europos Parlamentą, Tarybą ir Komisiją.

4. Nedarant poveikio konkretiems 1 straipsnio 2 dalyje nurodytuose teisėkūros procedūra priimtuose aktuose nustatytiems reikalavimams, laikydamasi šio straipsnio 1 dalies antrame sakinyje nustatytų sąlygų, Institucija, kai įmanoma, bendradarbiauja su trečiųjų valstybių, kurių reguliavimo ir priežiūros režimai pripažinti lygiaverčiais, atitinkamomis kompetentingomis institucijomis. Iš principo šis bendradarbiavimas vykdomas remiantis administraciniais susitarimais, sudarytais su atitinkamomis tų trečiųjų valstybių institucijomis. Derėdamasi dėl tokių administracinių susitarimų, Institucija įtraukia nuostatas dėl:

a) mechanizmų, kurie leidžia Institucijai gauti svarbią informaciją, įskaitant informaciją apie reguliavimo režimą, priežiūros metodą, atitinkamus rinkos pokyčius ir visus pokyčius, kurie gali turėti įtakos sprendimui dėl lygiavertiškumo;

b) tiek, kiek reikia imantis tolesnių priemonių dėl tokių sprendimų dėl lygiavertiškumo – procedūrų, susijusių su priežiūros veiklos koordinavimu, įskaitant, jei reikia, dalyvavimą patikrinimuose vietoje.

Institucija informuoja Komisiją, jeigu trečiosios valstybės kompetentinga institucija atsisako sudaryti tokius administracinius susitarimus arba atsisako veiksmingai bendradarbiauti.

5. Siekdama Sąjungoje formuoti nuoseklios, veiksmingos ir efektyvios priežiūros praktiką ir stiprinti tarptautinės priežiūros koordinavimą, Institucija gali parengti pavyzdinius administracinius susitarimus. Kompetentingos institucijos deda visas pastangas, kad laikytųsi tokių pavyzdinių susitarimų.

43 straipsnio 5 dalyje nurodytoje ataskaitoje Institucija pateikia informaciją apie administracinius susitarimus, sudarytus su priežiūros institucijomis, tarptautinėmis organizacijomis arba trečiųjų valstybių administracijomis, pagalbą, kurią Institucija suteikė Komisijai rengiant sprendimus dėl lygiavertiškumo ir Institucijos pagal šio straipsnio 3 dalį vykdytą stebėseną.

6. Institucija pagal šiuo reglamentu ir 1 straipsnio 2 dalyje nurodytais teisėkūros procedūra priimtais aktais jai suteiktus įgaliojimus prisideda prie vieningo, nuoseklaus ir veiksmingo atstovavimo Sąjungos interesams tarptautiniuose forumuose.

▼M2 —————

▼B

35 straipsnis

Informacijos rinkimas

1. Institucijos prašymu, valstybių narių kompetentingos institucijos Institucijai pateikia visą informaciją, būtiną jai vykdyti pagal šį reglamentą pavestas pareigas, jeigu jos turi teisėtą prieigą prie atitinkamos informacijos, o prašymas pateikti informaciją yra būtinas atsižvelgiant į atitinkamos pareigos pobūdį.

2. Institucija taip pat gali prašyti teikti informaciją periodiškai ir specialiu formatu. Tokiems prašymams, jei įmanoma, naudojamas bendras ataskaitų teikimo formatas.

3. Valstybės narės kompetentingos institucijos tinkamai pagrįstu prašymu Institucija gali teikti bet kokią informaciją, būtiną, kad ši kompetentinga institucija galėtų atlikti savo funkcijas, laikydamasi profesinės paslapties pareigų, nustatytų atitinkamo sektoriaus teisės aktuose ir 70 straipsnyje.

4. Prieš pateikdama prašymą dėl informacijos suteikimo pagal šį straipsnį ir siekdama išvengti pareigų teikti ataskaitas dubliavimo, Institucija atsižvelgia į atitinkamus turimus statistinius duomenis, surinktus ir išplatintus pagal Europos statistikos sistemą bei Europos centrinių bankų sistemą.

5. Jei šios informacijos nėra arba kompetentingos institucijos jos nepateikia laiku, Institucija gali pateikti tinkamai pagrįstą ir motyvuotą prašymą kitoms priežiūros institucijoms, atitinkamos valstybės narės ministerijai, atsakingai už finansus, jei ji disponuoja su rizikos ribojimu susijusia informacija, nacionaliniam centriniam bankui arba statistikos tarnybai.

6. Jei šios informacijos nėra arba ji pagal 1 ar 5 dalį nepateikiama laiku, Institucija gali tinkamai pagrįstą ir motyvuotą prašymą pateikti tiesiogiai atitinkamoms finansų įstaigoms. Motyvuotame prašyme paaiškinama, kodėl reikalinga informacija apie atitinkamas atskiras finansų įstaigas.

Apie prašymus Institucija praneša atitinkamoms kompetentingoms institucijoms pagal 5 dalį ir šią dalį.

Institucijos prašymu, kompetentingos institucijos padeda Institucijai rinkti tokią informaciją.

7. Institucija gali naudoti pagal šį straipsnį gautą konfidencialią informaciją tik vykdyti jai pagal šį reglamentą pavestas pareigas.

36 straipsnis

Santykiai su ESRV

1. Institucija glaudžiai ir reguliariai bendradarbiauja su ESRV.

2. Institucija reguliariai ir laiku teikia ESRV jos užduotims atlikti būtiną informaciją. ESRV pateikus motyvuotą prašymą, kaip nustatyta Reglamento (ES) Nr. 1092/2010 15 straipsnyje, jai nedelsiant pateikiami bet kokie jos užduotims atlikti būtini duomenys, kurie pateikti ne apibendrinta ar suvestine forma. Institucija, bendradarbiaudama su ESRV, parengia konfidencialios informacijos, visų pirma informacijos apie atskiras finansų įstaigas, perdavimo tinkamas vidaus procedūras.

▼M2 —————

▼M2

4. Institucija, gavusi jai skirtą ESRV įspėjimą ar rekomendaciją, aptaria tą įspėjimą ar rekomendaciją per kitą Priežiūros tarybos posėdį arba, kai tinkama, anksčiau, kad įvertintų tokio įspėjimo ar rekomendacijos poveikį savo užduočių atlikimui ir galimus tolesnius veiksmus.

Laikydamasi atitinkamos sprendimų priėmimo tvarkos, Institucija priima sprendimą dėl bet kokių veiksmų, kurių turi būti imtasi pagal jai šiuo reglamentu suteiktus įgaliojimus, siekiant išspręsti įspėjimuose ir rekomendacijose nurodytus klausimus.

Jeigu Institucija nesiima priemonių įspėjimui ar rekomendacijai įgyvendinti, ji paaiškina ESRV tokio neveikimo priežastis. ESRV apie tai informuoja Europos Parlamentą pagal Reglamento (ES) Nr. 1092/2010 19 straipsnio 5 dalį. ESRV apie tai taip pat informuoja Tarybą.

5. Institucija, gavusi ESRV įspėjimą ar rekomendaciją, skirtą kompetentingai institucijai, prireikus naudojasi jai pagal šį reglamentą suteiktais įgaliojimais užtikrinti, kad būtų laiku imtasi tolesnių veiksmų.

Jeigu adresatas ketina nesilaikyti ESRV rekomendacijos, jis informuoja Priežiūros tarybą ir su ja aptaria tokio neveikimo priežastis.

Kai kompetentinga institucija pagal Reglamento (ES) Nr. 1092/2010 17 straipsnio 1 dalį informuoja Europos Parlamentą, Tarybą, Komisiją ir ESRV apie veiksmus, kurių ji ėmėsi pagal ESRV rekomendaciją, ji deramai atsižvelgia į Priežiūros tarybos nuomonę.

▼M2 —————

▼B

37 straipsnis

Draudimo ir perdraudimo suinteresuotųjų subjektų grupė bei Profesinių pensijų suinteresuotųjų subjektų grupė

1. Siekiant padėti sudaryti palankesnes sąlygas konsultuotis su suinteresuotaisiais subjektais Institucijos užduotims svarbiose srityse, įsteigiamos Draudimo ir perdraudimo suinteresuotųjų subjektų grupė bei Profesinių pensijų suinteresuotųjų subjektų grupė (toliau kartu – suinteresuotųjų subjektų grupės). Su suinteresuotųjų subjektų grupėmis konsultuojamasi dėl veiksmų, kurių pagal 10–15 straipsnius imamasi dėl techninių reguliavimo standartų ir techninių įgyvendinimo standartų, ir, jei tie veiksmai nesusiję su atskiromis finansų įstaigomis, dėl gairių ir rekomendacijų pagal 16 straipsnį. Jei veiksmų reikia imtis skubiai ir konsultacijos tampa neįmanomos, suinteresuotųjų subjektų grupės nedelsiant informuojamos.

Suinteresuotųjų subjektų grupių posėdžiai rengiami bent keturis kartus per metus. Jos gali kartu aptarti bendro intereso klausimus ir informuoja viena kitą apie kitus svarstomus klausimus.

Vienos suinteresuotųjų subjektų grupės nariai taip pat gali būti kitos suinteresuotųjų subjektų grupės nariais.

▼M2

2. Draudimo ir perdraudimo suinteresuotųjų subjektų grupę sudaro 30 narių. Tuos narius sudaro:

a) 13 narių, kurie proporcingai atstovauja Sąjungoje veikiančioms draudimo ir perdraudimo įmonėms ir draudimo tarpininkams, iš kurių trys atstovauja kooperatinio ir savitarpio draudimo ar perdraudimo įmonėms,

b) 13 narių,