Budakörnyéki Járásbíróság
1401-15.Vh.1581/2019/6.
A bíróság  az  ügyvéd  által  képviselt  kérelmezőnek –  a  személyesen  eljáró  kérelmezett ellen
biztosítási intézkedés elrendelése iránti végrehajtási ügyében meghozta az alábbi
V É G Z É S T:
A bíróság a végrehajtást kérő pénzkövetelés biztosítása iránti kérelmét elutasítja.
Az  eljárás  során  lerótt  350.000,-  (-háromszázötvenezer-)  forint  eljárási  illetékből,  valamint  a
4.256,86 EUR+ÁFA ügyvédi munkadíjból, illetőleg 1.277,05 EUR+ÁFA ügyvédi költségátalányból
álló eljárási költséget a kérelmező maga köteles viselni.
A végzés ellen a kézbesítéstől számított 15 napon belül a Budapest Környéki Törvényszéknek
címzett,  de  a  Budakörnyéki  Járásbíróságon  elektronikus  úton,  vagy  a  nem  elektronikusan
kapcsolatot tartó fellebbező fél esetén papír alapon, 4  példányban benyújtandó fellebbezésnek van
helye.
I N D O K O L Á S 
A kérelmező jogelődje és a kérelmezett 2015. júniusában kizárólagos forgalmazási megállapodást
kötött, amely 2015. július 15. napján lépett hatályba. A szerződő felek a szerződésre a svájci jogot
kötötték ki alkalmazandó jogként. 
2016-ban  a  kérelmező  a  jogelődje  egyes  tevékenységeit  átvette,  köztük  a  kérelmezettel  kötött
forgalmazási  megállapodást  is.  Erről  a  kérelmezettet  értesítették,  aki  nem  vitatta  a  szállítói
pozícióban bekövetkezett változást. 
A leszállított áruk után a kérelmező által kibocsátott vételárszámlák egy részét a kérelmezett nem
egyenlítette  ki,  így  a  megállapodást  a  kérelmező  2017.  március  28.  napján  felmondta,  mely
felmondást az adós nem vitatott. Ahogy a kiegyenlítetlen vételárszámlákat sem jogalapjában, sem
összegszerűségében nem tette vitássá. 
A felmondást  követően  a  kérelmező  a  svájci  polgári  perrendtartás  szabályainak  megfelelően
egyeztető megállapodást kezdeményezett, azonban a 2018. december 5. napján megtartott békéltető
meghallgatás során nem tudtak egymással megegyezni a vitás kérdésekről.    
A sikertelen egyeztetéseket követően a kérelmező 2019. január 16-án keresetet terjesztett elő a
Genfi Elsőfokú Polgári Bírósághoz. A genfi bíróság a kereseti kérelem Hágai Egyezmény alapján
történő kézbesítését rendelte el. A kézbesítési eljárás jelenleg is folyamatban van. 
A fenti perben érvényesített követelésével összefüggésben a végrehajtást kérő 2019. november 15.
napján kelt biztosítási intézkedés iránti kérelmet terjesztett elő a Budakörnyéki Járásbíróságnál,
amelyben kérte, hogy a bíróság rendelje el a pénzkövetelés biztosítását oly módon, hogy zárolja a
kérelmezettnek  a  kérelmében  megjelölt  számú,  valamint  az  adós  valamennyi  egyéb  általa
megnyitott,  vagy  megnyitandó   bármely  pénzforgalmi  szolgáltatónál  vezetett  bankszámláját,
továbbá a jövőbeni befizetések tekintetében is rendelje el a számlák zárolását. Valamint kötelezze
adóst a biztosítási intézkedéssel felmerült költségek megtérítésére azzal, hogy a jogi képviselő
munkadíját a 12/1994.(IX.8.) IM rendelet 3. §-a szerint kéri megállapítani. 
1
Budakörnyéki Járásbíróság
1401-15.Vh.1581/2019/6.
Kérelmében  a  kérelmező  előadta,  hogy  a  kérelmezettel  szemben  fennálló  pénzkövetelése
biztosításának  elrendelését  a  polgári  és  kereskedelmi  ügyekben  a  joghatóságról,  valamint  a
határozatok  elismeréséről  és  végrehajtásáról  szóló  2017.  október  30-án  Luganoban  aláírt
egyezmény („Luganoi Egyezmény”) 31. cikke, továbbá a bírósági végrehajtásról szóló 1994. évi
LIII. törvény (Vht.) 185. § a) pontja, illetve a 187. § (3) bekezdése alapján kéri. 
Álláspontja szerint a Luganoi Egyezmény kötelező és közvetlenül alkalmazandó Magyarországon.
Ugyanis  annak  szerződő  felei  egyrészről  az  Európai  Közösség  és  Dánia,  másrészről  Izland,
Norvégia és Svájc. Az Egyezmény az Európai Unió és Svájc között 2011. január 1. napján lépett
hatályba. Az Európai Unió által kötött szerződések az uniós jogrend részeit képezik. Az Európai
Unió Működéséről Szóló Szerződés (EUMSZ) 216. cikk (2) bekezdése alapján az Unió által kötött
nemzetközi szerződések kötelezőek az Unió intézményeire és tagállamaira, köztük Magyarországra
is.   Ezek  alapján  az  Egyezmény  a  hatálya  alá  tartozó  ügyekben  kötelezően  és  közvetlenül
alkalmazandó. 
A Luganoi Egyezmény hatálya a polgári és kereskedelmi ügyekre terjed ki, mivel a felek között
kizárólagos forgalmazói megállapodás állt fenn, ezért az Egyezmény tárgyi hatálya alá tartozik.
Jelen ügyben Svájc és a Luganoi Egyezmény között a kapcsolatot a kérelmező és a kérelmezett
között létrejött  forgalmazási  megállapodás  18.2. pontja és a Luganoi  Egyezmény  23. cikk  (1)
bekezdése termeti meg. 
A Forgalmazási Megállapodás 18.2. pontja értelmében a felek megállapodtak, hogy a szerződésből
eredő bármely jogvitájukra a svájci Genf bíróságainak joghatósását kötik ki. 
A Luganoi Egyezmény 23. cikk 1) bekezdése értelmében:
„Ha  a  felek,  akik  közül  egy  vagy  több  ezen  egyezmény  által  kötelezett  valamely  államban
lakóhellyel  rendelkezik,  egy  bizonyos  jogviszonnyal  kapcsolatban  felmerült  vagy  a  jövőben
felmerülő jogviták eldöntésére ezen egyezmény által kötelezett valamely állam bíróságának vagy
bíróságainak joghatóságát kötik ki, a megállapodás szerinti bíróság vagy bíróságok rendelkeznek
joghatósággal.”  
A felek kikötése alapján az ügy érdemére svájci bíróságnak van joghatósága. 
A biztosítási intézkedésekről a Luganoi Egyezmény 31. cikke kimondja, hogy: 
„Ezen  egyezmény  által  kötelezett  valamely  állam  bíróságainál  az  adott  állam  joga  alapján
rendelkezésre álló ideiglenes intézkedések, beleértve a biztosítási intézkedéseket is, még akkor is
kérelmezhetőek, ha ezen egyezmény alapján az ügy érdemére ezen egyezmény által kötelezett
másik állam bírósága rendelkezik joghatósággal.”    
A 31.  cikk  értelmezéséről  a  Luganoi  Egyezményhez  fűzött  magyarázó  jelentés  („Magyarázó
Jelentés”) rögzíti, hogy 
„Az  Egyezmény  megfelelő  része  további  joghatósági  szabályról  rendelkezik,  amely  szerint
valamely  bíróság  a  saját  nemzeti  joga  szerint  rendelkezésre  álló  átmeneti  vagy  biztonsági
intézkedést rendelhet el, még, ha nem is rendelkezik joghatósággal az ügy érdemi részét illetően,
feltéve, hogy a jogvita tárgya az Egyezmény tárgyi hatálya alá esik.” 
Mindezekből álláspontja  szerint az következik,  hogy a kérelmezőnek  a kérelmezettel  szemben
fennálló  követelése  kapcsán  a  kérelmezett  ellen  indított  per  érdemére  a  sváci  (genfi)  bíróság
2
Budakörnyéki Járásbíróság
1401-15.Vh.1581/2019/6.
rendelkezik joghatósággal, a Luganoi Egyezmény 31. cikke alapján Magyarország, mint a Luganoi
Egyezmény által kötelezett másik állam bíróságaitól a magyar jog szerint igénybe vehető biztosítási
intézkedések kérhetők. 
Továbbá jogi érvelése szerint a Vht. 187. § (3) bekezdésének analógia útján történő alkalmazásának
van helye. 
A hivatkozott rendelkezés szerint: 
„Biztosítási intézkedés rendelhető el e § alapján akkor is, ha a 44/2001/EK tanácsi rendelet, a
4/2009/EK tanácsi rendelet vagy az 1215/2012/EU rendelet szerinti ügyben a kereseti kérelmet az
Európai Unió másik tagállamának bíróságához nyújtották be.” 
Álláspontja  szerint  a hivatkozott  rendelet  nem  jelöli  meg  kifejezetten  a Luganoi  Egyezményt,
ugyanakkor analógia útján alkalmazható kell, hogy legyen a Luganoi Egyezmény szerinti ügyekre
is. 
Ugyanis  a  Luganoi  Egyezmény  preambuluma  kifejezetten  hivatkozik  a  44/2001/EK  tanácsi
rendeletre,  amikor  deklarálja  a  szerződő  felek  azon  meggyőződését,  hogy  az  EK  rendeletben
foglaltak  kiterjesztése  az  Egyezmény  szerződő  feleire  erősíteni  fogja  a  jogi  és  gazdasági
együttműködést az Európai Unió tagállamai (köztük Magyarország) és – többek között- Svájc
között. 
A Magyarázó Jelentés  szerint a Luganoi Egyezmény  és a 44/2001/EK rendelet  között lényegi
kapcsolat van, ugyanis az egyezmény kiterjeszti a szerződő felekre a rendelet elveit és lényegében
megismétli annak rendelkezéseit. 
A Vht.  187.§  (3)  bekezdésében  hivatkozott  44/2001/EK  Rendelet,  illetőleg  a  helyébe  lépett
1215/2012/EU Rendelet biztosítási intézkedésre vonatkozó rendelkezései tartalmilag lényegében
megegyeznek a Luganoi Egyezmény 31. cikkében foglalt rendelkezésekkel.  
A 44/2001/EK Rendelet 31. cikke szerint: 
„Valamely tagállam bíróságainál a tagállam joga alapján rendelkezésre álló ideiglenes intézkedések,
beleértve a biztosítási intézkedéseket is, még akkor is kérelmezhetőek, ha e rendelet alapján az ügy
érdemére más tagállam bírósága rendelkezik joghatósággal.”    
A 1215/2012/EU Rendelet 35. cikke szerint: 
„Valamely  tagállam  bíróságainál  az  adott  tagállam  joga  alapján  rendelkezésre  álló  ideiglenes
intézkedések, beleértve a biztosítási intézkedéseket is, még akkor is kérelmezhetőek, ha az ügy
érdemére más tagállam bírósága rendelkezik joghatósággal.”    
A Luganoi Egyezmény 31. cikke szerint: 
„Ezen  egyezmény  által  kötelezett  valamely  állam  bíróságainál  az  adott  állam  joga  alapján
rendelkezésre álló ideiglenes intézkedések, beleértve a biztosítási intézkedéseket is, még akkor is
kérelmezhetőek, ha ezen egyezmény alapján az ügy érdemére ezen egyezmény által kötelezett
másik állam bírósága rendelkezik joghatósággal.”    
Ezek alapján a Vht. 187. § (3) bekezdése ugyan nem jelöli meg kifejezetten a Luganoi Egyezményt,
azonban e jogszabályhely helyes jogértelmezéssel a Luganoi Egyezményre is alkalmazandó kell,
hogy legyen. 
3
Budakörnyéki Járásbíróság
1401-15.Vh.1581/2019/6.
A pénzkövetelés biztosítása elrendelésének Vht. 185. §-ban foglalt feltételeit illetően kifejtette,
hogy ahhoz konjunktív feltételként teljesülnie kell annak a feltételnek, hogy a Vht. 13. §-a alapján a
végrehajtható okiratot még nem lehet kiállítani és annak, hogy a végrehajtást kérő valószínűsítette,
hogy a követelésének későbbi kielégítése veszélyeztetve van. 
Az  első  feltételt  illetően  a  kérelmező  hivatkozik  arra,  hogy  a  svájci  bíróság  előtt  a  per  még
folyamatban van, ennek igazolásául csatolta a Genfi Polgári Bíróság C/5459/2018 14 OO számú
2019. április 29. napján kelt végzését, melyben a keresetlevél alperes – jelen eljárás kérelmezettje-
részére történő kézbesítését rendeli el. 
A  követelés  későbbi  kielégítésének  veszélyeztetettsége  tekintetében  hivatkozott  arra,  hogy  a
kérelmezett a forgalmazási megállapodás felmondását (2017. március 28.) követő, azaz 2017. július
1. napjától a 2018. június 30. napjáig tartó üzleti évről az Igazságügyi Minisztérium Céginformációs
és az Elektronikus Cégeljárásban közreműködő Szolgálatnál (IM Csz) elérhető adatok szerint a
kérelem  előterjesztése  napjáig  nem helyezett  letétbe  beszámolót,  ezzel  megsértve a Számviteli
törvény 153. § (1) bekezdésében foglalt követelményt. Csatolta a lekérdezés eredményét. 
Álláspontja  szerint  a  több  mint  11 hónapos  késlekedés  nem  puszta  adminisztratív  késlekedés,
hanem a kérelmezett vagyoni, pénzügyi és jövedelmi helyzetének eltitkolására irányuló magatartás.
Ez  egyébként  álláspontja  szerint  olyan  súlyú  törvénysértés,  amely  a  kérelmezett  társaság
megszűntnek  nyilvánításához,  illetőleg  kényszertöléséhez  vezethet,  ennek  révén  a  kérelmező
követelésének későbbi kielégítését veszélyezteti. 
Álláspontja szerint a bírói gyakorlat alapján a kielégítés veszélyeztetettsége egyebek között akkor is
adott, ha fennáll annak a lehetősége, hogy a jogvita befejezésének időpontjára a követelésnek nem
lesz fedezete, vagy nem lesz végrehajtás alá vonható. Hivatkozott a BH2006.76.-ban kifejtettekre.  
Ezen túlmenően az általa becsatolt cégmásolatból is láthatóan a kérelmezett ellen 2019 eleje óta öt
végrehajtás  elrendeléséről  szóló  bejegyzés  született.  Álláspontja  szerint  a  bírói  gyakorlat  a
végrehajtási jogot, illetőleg a végrehajtási eljárás folyamatban létét is olyan körülményként értékeli,
amely kapcsán „okkal lehet tartani attól”, hogy az adott céggel szembeni követelés kielégítése nem
biztosított. Hivatkozott a BH.2001.1.23.-ban kifejtettekre. 
A kereseti kérelem folyamatban létét a kereseti kérelem benyújtásával, illetőleg a genfi bíróág 2019.
április 29. napján kelt perbeli végzésével igazolta.
A követelés létrejötte, mennyisége és lejárata igazolása körében csatolta a szerződő felek által aláírt
Forgalmazási Szerződést, amely álláspontja szerint igazolja a követelés létrejöttét. 
A követelés összegszerűségét a svájci jog szabályai szerint kiállított számlákkal igazolta, továbbá
ehhez csatolta a kérelmező nevében cégjegyzésre jogosultak által tett nyilatkozatot, amely igazolja,
hogy valamennyi számla a vonatkozó jogszabályoknak és a társasági szabályoknak megfelelően
került kiállításra. 
Mindezek tehát álláspontja szerint a követelés  létrejöttét, mennyiségét és lejáratát  megfelelően
igazolják. 
4
Budakörnyéki Járásbíróság
1401-15.Vh.1581/2019/6.
A végrehajtási ügyértéket a Magyar Nemzeti Bank hivatalos euro-forint árfolyama szerint számolva
142.438.963,- forintban jelölte meg.
A magyar bíróság joghatóságát a Luganoi Egyezmény 31. cikke alapozza meg. Annak indokául
pedig, hogy miért a magyar bíróságtól kéri a biztosítási intézkedés elrendelését azt hozza fel, hogy a
kérelmezett székhelye, illetőleg a vagyona (zárolandó bankszámlák) Magyarországon található. 
A bíróság felhívására a kérelmező lerótta a 350.000. forint eljárási illetéket. 
A kérelmező a svájci jog szerint jogképességgel rendelkezik, a Társaság nevében a meghatalmazást
aláírók képviseleti jogosultságát közjegyzői tanúsítvány, illetőleg Apostille igazolja. 
A végrehajtást kérő kérelme  nem megalapozott.
A bíróság megállapította joghatósága fennállását.  
Ezt részben a Luganoi Egyezmény 31. cikke, részben pedig a Vht. 187. § (3) bekezdése alapozza
meg. 
A Vht. 187. § (3) bekezdése meghatározza azon esetköröket, amikor más tagállam bírósága előtt
indított perben magyar bíróság rendelhet el biztosítási intézkedést. Ezek a 44/2001/EK rendelet,
illetőleg a 1215/2012/EU rendelet. 
A  bíróság  álláspontja  szerint  a  Luganoi  Egyezmény  a  44/2001/EK  rendelet,  illetőleg  a
1215/2012/EU  rendelet  szabályainak  alkalmazási  körét  bővíti,  jelesül  Svájcra,  Norvégiára  és
Izlandra terjeszti  ki az alkalmazási  körét. Mivel a Luganoi Egyezménynek  - az Európai Unió
tagállamaként - Magyarország is részese, ezért az magyar bíróság előtt is alkalmazandó.
A fenti  indok  alapján  a  Vht.  187.  §  (3)  bekezdése  is  közvetetten  utal  rá,  hogy  a  Luganoi
Egyezményben részes államok előtt folyó perben - jelen esetben Svájc - is elrendelhet biztosítási
intézkedést magyar bíróság. 
Az biztosítási intézkedés elrendelése tekintetében a magyar jog által előírt követelmények fennálltát
kell vizsgálni. 
A Vht. 185. § a) pontja alapján, ha a követelés teljesítése érdekében a 13. § alapján végrehajtható
okiratot még nem lehet kiállítani,  a végrehajtást kérő azonban valószínűsítette, hogy a követelés
későbbi  kielégítése  veszélyben  van ,  a  végrehajtást  kérő  kérelmére  a  bíróság  biztosítási
intézkedésként elrendeli a pénzkövetelés biztosítását.
A biztosítási intézkedés általános feltételeként tehát a Vht. 185. §-a azt határozza meg, hogy a
végrehajtható okiratot még nem lehet kiállítani, és a követelés későbbi kielégítése veszélyben van.  
A Vht. 187. § (1) bekezdés c) pontja értelmében biztosítási intézkedés rendelhető el az olyan
követelés érdekében, amely iránt belföldi bíróságnál  egyéb keresetet indítottak, egyúttal a követelés
létrejöttét, mennyiségét és lejártát  közokirattal vagy teljes bizonyító erejű magánokirattal igazolták.
5
Budakörnyéki Járásbíróság
1401-15.Vh.1581/2019/6.
Ezen túlmenően a Vht. 187. § (3) bekezdése szerint b iztosítási intézkedés rendelhető el e szakasz
alapján  akkor  is,  ha  a  44/2001/EK  tanácsi  rendelet,  a  4/2009/EK  tanácsi  rendelet  vagy  az
1215/2012/EU rendelet szerinti ügyben a kereseti kérelmet az Európai Unió másik tagállamának
bíróságához nyújtották be.   
A fent  kifejtettek  együttes  értelmezéséből  az  következik,  hogy  187.  §  (3)  bekezdés  alapján
biztosítási intézkedés rendelhető el azon követelések tekintetében is, amelyek érvényesítése iránt
valamely  tagállam,  illetőleg  a  Luganoi  Egyezményben  részes  állam  előtt  indítottak  pert,  és  a
követelésnek, amely iránt a pert megindították a 187. § (1) bekezdésében foglaltaknak ugyanúgy
meg kell, hogy feleljenek. 
A 187. § (1) bekezdése további speciális feltételt határoz meg azon követelések vonatkozásában,
amelyek tekintetében még nem áll rendelkezésre bírósági határozat, a követelést közokiratnak, vagy
teljes bizonyító erejű magánokiratnak kell tartalmaznia.  
A Vht. 187. § (1) bekezdés c) pontja szerinti feltételek közül a végrehajtást kérő igazolta, hogy a
követelésének érvényesítése érdekében keresetet terjesztett elő, az alapján indult per jelenleg is
folyamatban van.  
Azonban a követelés  létrejötte, mennyisége és lejárata  alátámasztása  tekintetében a jogszabály
szigorúbb követelményt támaszt a kérelmező által igazoltnál, vagyis azt közokiratba, vagy teljes
bizonyító erejű magánokiratba kell foglalni. 
A bíróság megítélése szerint a kérelmező azonban ilyen okirattal a követelését nem támasztotta alá.
Önmagában az a körülmény, hogy a társaság nevében képviseletre jogosult személyek nyilatkoztak
arról, hogy a kérelmező által kiállított számlák jogszabályszerűen kerültek kiállításra nem jelenti
azt, hogy ezáltal a számlák teljes bizonyító erejű magánokiratba lennének foglaltak. 
A jelen esetben alkalmazandó Vht. 187. § (1) bekezdés c) pontja – az a) és b) pont szerinti esetkörbe
nem  tartozó  egyéb  kereset  előterjesztése  esetére  –  előírja  azokat  a  feltételeket,  amelyeknek
együttesen fenn kell állniuk ahhoz, hogy a bíróság a biztosítási intézkedés Vht. 185. §-a szerinti
körülmények  fennállását  –  jelesül,  hogy  a  követelés  későbbi  kielégítése  veszélyben  van-e  –
vizsgálni tudja.
Tekintettel  arra,  hogy  a  Vht.  187.  §  (1)  bekezdés  c)  pontja  szerinti  speciális  feltételek
maradéktalanul nem teljesültek, a bíróság a Vht. 185. §-a szerinti körülmények fennállását – azaz a
követelés későbbi kielégítésének veszélyeztetettségét – a továbbiakban nem vizsgálta.   
A fent  kifejtettekre  figyelemmel  a  bíróság  a  Vht.  187.  §  (1)  bekezdés  c)  pontja  alapján  a
végrehajtást kérő pénzkövetelés biztosítása iránti kérelmének elutasításáról rendelkezett. 
A Vht. 217. § (3) bekezdése alapján alkalmazandó a polgári perrendtartásról szóló 2016. évi CXXX.
törvény (Pp.) 83. § (5) bekezdése alapján az eljárás  során felmerült,  a végrehajtást  kérő által
felszámított 350.000,- Ft eljárási illeték, valamint az ügyvédi munkadíj viselésére a végrehajtást
kérő maga köteles. 
6
Budakörnyéki Járásbíróság
1401-15.Vh.1581/2019/6.
A végzés ellen a Vht. 190. § (3) bekezdése alapján van helye fellebbezésnek.
Budapest, 2019. december 12.                 
 dr. Pungor Viktória Katalin 
                                                                                                bírósági titkár
 
A határozat tervezetet készítette: dr. Hortobágyi-Balázs Anett
                                                                 bírósági titkár 
7