A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN!
A Vas Megyei Bíróság a személyesen eljáró ...... felperesnek, -
a ........................ által képviselt ............................. alatti
németországi lakos alperes ellen
házasság felbontása iránt indított perben a Szombathelyi Városi Bíróság
P.20.764/2005/3. sorszámú ítélete ellen az alperes által 5, míg a felperes
részéről 7. sorszám alatt előterjesztett fellebbezés folytán meghozta a
következő,
ÍTÉLETET:
A megyei bíróság a városi bíróság ítéletét helybenhagyja.
Kötelezi a felperest, hogy fizessen meg az alperesnek 15 napon belül
10.000 (tízezer) Ft másodfokú perköltséget.
Az ítélet ellen fellebbezésnek nincs helye.
INDOKOLÁS:
A városi bíróság a peres felek .................... megkötött házasságát
felbontotta.
Az indokolás szerint a peres felek házassági életközössége bizonyíthatóan
2003ban szakadt meg, az utolsó közös lakást – amely .......... alatt volt -
egy konfliktust követően a felperes 2004. decemberében hagyta el.
A peres felek 1987. óta német állampolgárok, azonban a magyar
állampolgárságuk is fennmaradt.
A perre magyar bíróságnak a joghatósága fennáll az Európai Közösségek
Tanácsának 1347/2000. EK. rendelete 2. cikk (1) bekezdés, b) pontja
alapján. ~ alperes által előterjesztett joghatósági kifogás ezen rendeletre
tekintettel alaptalan, mindkét fél a Magyar Köztársaság állampolgára,
nincs jelentősége annak, hogy egyben német állampolgárok is, miként
annak sem, hogy a keresetlevél benyújtását megelőzően legalább hat
hónapig a felperes Magyarországon tartózkodott-e.
A peres felek házassága aNémet Szövetségi Köztársaságba történt
távozásukat követően 1979. augusztusától kezdett megromlani,
gyakoriak voltak a viták közöttük, előfordultak anyagi nézeteltérések.
2001. októberétől a közös fogorvosi praxis sem köti őket össze. A felek
elhidegültek egymástól, házassági életközösségük helyreállítására nincs
remény.
A felek eltérő előadására tekintettel a házassági életközösség végleges és
mindenre kiterjedő megszakadása időpontjára nézve csupán annyi volt
megállapítható, hogy az legkésőbb 2003-ban bekövetkezett.
Az elsőfokú bíróság a felek házasságát a Csjt. 18. § (1) bekezdés a)
pontja alapján bontotta fel.
Az ítélet ellen mindkét peres fél fellebbezett.
A felperes fellebbezésében kérte az elsőfokú ítélet indoklásának
megváltoztatását akként, hogy a peres felek életközösségének
megszakadása időpontját a megyei bíróság 2000. márciusában állapítsa
meg.
Hivatkozott arra, hogy 1998-tól kezdődően közös fogorvosi praxis
keretében de már külön gazdálkodtak, a foglalkozásukkal összefüggésben
külön számlával rendelkeztek. 2001. október 1-jétől már önálló fogorvosi
praxist működtettek mindketten.
Az alperes az elsőfokú eljárásban 2005. július 4-én megtartott
tárgyaláson nem vitatta a felperes azon előadását, hogy a peres felek
életközössége legkésőbb 2000. év márciusában megszakadt.
Az alperes fellebbezésében elsődlegesen kérte a városi bíróság ítéletének
hatályon kívül helyezésével a per megszüntetését joghatóság és
illetékesség hiányában.
Továbbra is állította, hogy magyar bíróság nem rendelkezik joghatósággal
a kereset elbírálás ára, annak ellenére, hogy mindkét peres fél kettős,
német-magyar állampolgár. 1979-ben a Magyarországról történt
távozásukkor az utolsó közös lakhelyük ............. (Magyarország)
volt, de a városban a későbbiek során nem fordultak meg. Mindketten
rendelkeznek magyar lakcímkártyával azonban az alperes állandó lakcíme
Németországban .............. van, míg a felperes állandó bejelentett
lakcíme a keresetlevél benyújtásakor ............... (Németország) alatt
volt. Az alperesnek bejelentett tartózkodási helye van 2004. február
óta ................. (Magyarország) alatt, édesanyja lakásában.
A kifejtettekből következően a joghatóság hiánya mellett a városi bíróság
illetékességgel sem rendelkezett a kereset elbírálására, illetékességének
hiányát hivatalból kellett volna vizsgálnia.
Az alperes vitatta az életközösség megszakadásának időpontjára
vonatkozó megállapítást is. Lehetséges, hogy a peres felek nemi
kapcsolata már 2000. évben megszakadt, azonban a gazdasági
életközösségűk csak 2004. decemberében a felperesnek a közös lakásból
történt elköltözésévei szűnt meg.
Előadta, hogy 2004. augusztusában a felperes még az alperes fogorvosi
praxisában kívánt tevékenykedni, készített egy szerződést is arról, hogy
a költségeket a felek egymás között miként osszák meg. Elismerte
ugyanakkor, hogy a felperes ezt megelőzően már a németországi
fogorvosi praxisát felszámolta, mivel a fogorvosi berendezéseket
Magyarországra hozta 2004. áprilisban vagy augusztusban.
2004. decemberéig a felek közösen adóztak, a gyermekeik
tanulmányainak finanszírozását is megosztották. A háztartással
összefüggő kiadásokat is váltakozva fizették ezen időpontig.
Az alperes fellebbezési előadása alátámasztására a fellebbezési
tárgyaláson a ............... szomszédaitól származó nyilatkozatokat csatolt.
A peres felek mindegyike kérte az ellenérdekű fél fellebbezésévei érintett
körben a városi bíróság ítéletének helybenhagyását.
A fellebbezések alaptalanok.
Az alperes joghatósági kifogás ával összefüggésben a városi bíróság
helyesen hívta fel az 1347/2000/EK. rendelet 2 cikk. (1) b) pontját, amely
úgy rendelkezik: amely tagországnak mindkét házastárs állampolgára,
annak a tagállamnak a bíróságai a házasság felbontásával kapcsolatosan
joghatósággal rendelkeznek.
A fentiek szerint nincs jelentősége a joghatóság megállapításának
szempontjából annak, hogy a felperes mikortól rendelkezik belföldi
bejelentett lakcímmel, tehát a keresetlevél benyújtását megelőzően a
szokásos tartózkodási helye hol volt.
A felperes által bemutatott hatósági igazolvánv szerint a felperesnek
2004. december 15. napjától van bejelentett lakása .....................
(Magyarország) alatt. A keresetlevél 2004. december 17 -én érkezett. A
joghatóság fennállásáról a bíróságnak nem kell külön végzést hozni. Ha
a bíróság álláspontja az, hogy az adott ügy elbírálás ára a joghatósága
kiteIjed, a jogvitát érdemben kell elbírálni. A többszörösen módosított
1953. évi Ill. törvény (Pp.) 157/ A. § (1) bek b) pont. Ezért nincs
jelentősége alperes fellebbezésében felvetett jogszabálysértésnek
(joghatóság tárgyában hozott végzés elleni jogorvoslat kizárása.)
A városi bíróságnak a Pp. 43. § (1) bekezdés alapján hivatalból kell
vizsgálni illetékességét ha azonban az illetékesség nem kizárólagos az
alperes érdemi ellenkérelmének előadása után az illetékesség hiánya nem
vehető figyelembeo A Szombathelyi Városi Bíróság illetékessége a Pp.
277. § (2) bekezdés alapján nem állott fenn.
Az alperes ellenkérelme elsősorban a per megszüntetésére irányult (Pp.
139. §).
A városi bíróság a Pp. 140. § (2) bekezdése alapján hívta fel alperest
érdemi nyilatkozat előterjesztésére. Az alperes ebben az érdemi
nyilatkozatban a házasság felbontását kérte. (P.20.764/2005/3. számú
jegyzőkönyv 2. oldal 2. bekezdés).
Mivel a Pp. 158. § (2) bekezdés szerinti korlátozás nem alkalmazható a
fellebbezésben foglalt illetékességi kifogás alapján vizsgálta a megyei
bíróság. hogy történt-e eljárási szabálysértés ami indokolja az ítélet
hatályon kívül helyezését. A fellebbezéshez csatolt bizonyíték (alperes
belföldi lakcímét igazoló hatósági igazolvány másolata) alapján a megyei
bíróság megállapítja, hogy az alperes szokásos tartózkodási helye
(egyúttal lakóhelye) Németországban van. A belföldi ...... lakhelye nem
minősül szokásos tartózkodási helynek. Itt akkor tartózkodik az alperes,
amikor családtagjait látogatja. Az alperes utolsó belföldi lakhelye ...... volt
a felek egyező előadása alapján.
A fentiek szerint nem volt lehetőség az ügy áttételére az alperes belföldi
tartózkodási helye szerinti bírósághoz.
Nem történt olyan eljárási szabálysértés a pp. 43. § (1) bekezdés szerint,
ami indokolja az első[okú ítélet hatályon kívül helyezését a Pp. 252. § (2)
bekezdés alapján.
Nem bizonyított a peres felek fellebbezési előadására tekintettel sem a
felperes fellebbezésében hivatkozottak szerint a felek életközösségének
2003. év előtti megszakadása.
Az alperes az elsőfokú eljárás során is vitatta a felperes azon állítását,
hogy az életközösségük 2000. év márciusában már megszakadt.
(P.20.764/2005/3. számú jegyzőkönyv 7. oldal 7. bekezdés.)
Az alperes fellebbezése az elsőfokú ítélet indokolását nem érintette,
így a megyei bíróság a fellebbezési tárgyaláson tett azon nyilatkozatát,
mely szerint a felek életközössége gazdasági vonatkozásban 2004.
decemberében, a felperesnek a közös lakásból történő elköltözésével
szakadt meg, érdemben nem vizsgálta. Az alperes az elsőfokú eljárásban
a következő nyilatkozatot tette, "az életközösség véleményem szerint
véglegesen és mindenre kiterjedően 2003-ban szakadt meg." (Az
alperes nyilatkozata a P.20.764/2005/3. számú jegyzőkönyv 7. oldal 7.
bekezdésében.)
A megyei bíróság egyetért az elsőfokú bíróság azon álláspontjával,
mely szerint a felperes a felek életközösségének végleges és mindenre
kiterjedő megszakadása időpontjaként 2000. év márciusát nem tudta
bizonyítani, az alperes elismerése hiányában a rendelkezésre álló iratok
alapján ez nem bizonyítható. A megyei bíróság az életközösség korábbi
megszakadása kapcsán a peres felek - "- " utónevű gyermekének
tanúkénti meghallgatását nem tartotta szükségesnek, mivel a gyermek
magyarországi tanulmányaira tekintettel a felek közös lakásában huzamos
ideje nem tartózkodott, így meghallgatásától eredmény nem várható.
Az alperes erre irányuló fellebbezésének hiányában a fellebbezési
tárgyaláson csatolt okirati bizonyítékai sem értékelhetők.
A kifejtett indokok alapján a megyei bíróság a városi bíróság ítéletét a Pp.
253. § (2) bekezdésének alkalmazásával helybenhagyta.
A peres felek fellebbezése nem vezetett eredményre. Mivel alperesnek
jogi képviselője volt az eredménytelenül fellebbező felperes köteles
megfizetni az alperesnek a megállapított ügyvédi munkadíjból és a jogi
képviselő útiköltségéből adódó másodfokú részperköltséget, amelynek
összegét a megyei bíróság 10.000 Ft-ban határozata meg. (Pp. 81. § (1)
bekezdés, 32/2003.(VIII.22.) IM számú rendelet.)