HR Službeni list Europske unije L 92/68

ODLUKA NADZORNOG TIJELA EFTA-e

br. 277/15/COL

od 6. srpnja 2015.

o izuzimanju određenih logističkih usluga društva Posten Norge AS od primjene Direktive 2004/17/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o usklađivanju postupaka nabave subjekata koji djeluju u sektoru vodnog gospodarstva, energetskom i prometnom sektoru te sektoru poštanskih usluga [2016/488]

NADZORNO TIJELO EFTA-e („TIJELO”),

uzimajući u obzir akt iz točke 4. Priloga XVI. Sporazumu o EGP-u o utvrđivanju postupaka za dodjelu javnih ugovora u sektoru komunalnih usluga (Direktiva 2004/17/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 31. ožujka 2004. o usklađivanju postupaka nabave subjekata koji djeluju u sektoru vodnog gospodarstva, energetskom i prometnom sektoru te sektoru poštanskih usluga (1)), a posebno njegov članak 30. stavke 1., 5. i 6.,

uzimajući u obzir Sporazum među državama EFTA-e o osnivanju Nadzornog tijela i Suda („Sporazum o nadzoru i sudu”), a posebno članak 1. i članak 3. njegova Protokola 1.,

uzimajući u obzir Odluku Tijela od 19. travnja 2012. kojom se članu s posebnom odgovornosti za javnu nabavu daje ovlast za donošenje nekih odluka u području javne nabave (Odluka br. 136/12/COL),

nakon savjetovanja s Odborom EFTA-e za javnu nabavu,

budući da:

I. ČINJENICE

(1) Dopisom od 20. ožujka 2015. (2), i nakon rasprava prije slanja prijave, Tijelo je primilo zahtjev društva Posten Norge AS („Norveška pošta”) u vezi s donošenjem odluke kojom se utvrđuje primjenjivost članka 30. stavka 1. Direktive 2004/17/EZ na određene logističke usluge. Tijelo je obavijestilo Norvešku o primitku tog zahtjeva (3). Dopisom od 1. lipnja 2015. (4), nakon savjetovanja s Tijelom, Norveška pošta izmijenila je opseg svojeg zahtjeva. Dopisima od 10. lipnja 2015. Tijelo se posavjetovalo s Odborom EFTA-e za javnu nabavu i zatražilo njegovo mišljenje u okviru pisanog postupka (5). Jednoglasnom odlukom članova Odbor EFTA-e za javnu nabavu 26. lipnja 2015. dao je pozitivno mišljenje glede nacrta odluke Tijela (6).

(2) Izmijenjeni zahtjev Norveške pošte odnosi se na sljedeće logističke usluge kako ih je definirala Norveška pošta: (a) Standardna dostava paketa među poslovnim korisnicima („B2B”) – domaća, odnosi se na isporuku paketa težine manje od 35 kg koje su poslali poslovni korisnici u Norveškoj ili se dostavljaju poslovnim korisnicima u Norveškoj (uključujući ulazne pakete koji se odnose na pakete koje dostavlja poštanski operator ili pružatelj logističke usluge u Norveškoj u ime inozemnog poštanskog operatora ili inozemnog pružatelja logističkih usluga). (b) Standardna dostava paketa B2B – međunarodna izlazna, odnosi se na isporuku paketa težine manje od 35 kg koje su poslovni korisnici u Norveškoj poslali poslovnim korisnicima u inozemstvu. (c) Posebno žurna dostava paketa (dostava prvi dan/noćna dostava) – domaća, odnosi se na isporuku paketa i robe poslovnim korisnicima u Norveškoj uz zajamčenu dostavu do sljedećeg dana prije utvrđenog roka. (d) Posebno žurna dostava paketa – međunarodna (ulazna i izlazna), odnosi se na posebno žurnu dostavu paketa u Norvešku i iz Norveške. (e) Zbirni teret ili opći teret, odnosi se na isporuku robe težine između 35 kg i 2,5 tona (ne paketa) koja se prevozi preko mreže terminala, osim isporuke robe osjetljive na temperaturu i rasutog tereta, pri čemu se više artikala dostavlja istim korisnicima. (f) Djelomični teret, odnosi se na isporuku robe težine veće od 2 do 2,5 tone koja se ne obrađuje u terminalima već dostavlja cestom ili željeznicom, osim isporuke robe osjetljive na temperaturu i rasutog tereta.

(3) Uz zahtjev priloženo je i izvješće nacionalnog tijela nadležnog za tržišno natjecanje, odnosno Konkurransetilsynet („Norveško tijelo nadležno za tržišno natjecanje”), koje je zaključilo da je Norveška pošta izložena znatnom stupnju tržišnog natjecanja na svim tržištima za koja je Tijelu podnesen zahtjev.

II. PRAVNI OKVIR

(4) Člankom 30. stavkom 1. Direktive 2004/17/EZ omogućuje se izuzimanje od zahtjeva utvrđenih u pravilima o javnoj nabavi u situaciji kada sudionici na tržištu posluju u okruženju u kojem su izloženi tržišnom natjecanju. Člankom 30. stavkom 1. Direktive predviđa se da: „Ugovori kojima se namjerava omogućiti obavljanje djelatnosti koja se spominje u člancima od 3. do 7. nisu predmet ove Direktive ako je, u državi članici u kojoj se ta djelatnost obavlja, ona izravno izložena natjecanju na tržištima kojima pristup nije ograničen.”

(5) U članku 30. stavku 1. Direktive utvrđuju se dva zahtjeva koja oba moraju biti ispunjena da bi Tijelo moglo dopustiti izuzimanje temeljem članka 30. stavka 5., uzimajući u obzir članak 30. stavak 6. Direktive.

(6) Prvi zahtjev iz članka 30. stavka 1. Direktive 2004/17/EZ je taj da se ta djelatnost mora obavljati na tržištu kojem pristup nije ograničen. U skladu s člankom 30. stavkom 3. Direktive smatra se da pristup tržištu nije ograničen ako je država članica provela i primijenila odgovarajuće zakonodavstvo o EGP-u kojim se otvara određeni sektor ili jedan njegov dio.

(7) Člankom 30. stavkom 5. Direktive 2004/17/EZ omogućuje se da Tijelo donosi odluke temeljem članka 30. stavka 1. na zahtjev naručitelja ako to predviđa zakonodavstvo države. Taj je zahtjev ispunjen u pogledu Norveške. Direktiva 2004/17/EZ prenesena je u norveško zakonodavstvo Zakonom br. 69. od 16. srpnja 1999. o javnoj nabavi (7) i Uredbom br. 403. od 7. travnja 2006. o pravilima nabave u sektorima opskrbe (opskrba vodom i energijom, prometne i poštanske usluge) (8). U odjeljku 15. točki 1. Uredbe br. 403. navedeni su uvjeti i postupak za primjenu članka 30. Direktive na norveške naručitelje. Uredbom br. 403. predviđa se da naručitelji mogu zatražiti da tijelo donese odluku o primjenjivosti članka 30. stavka 1. Direktive 2004/17/EZ na određenu djelatnost u Norveškoj. Prije podnošenja zahtjeva, naručitelji, prema potrebi, mogu dobiti izjavu nacionalnog tijela nadležnog za tržišno natjecanje.

(8) U pogledu zahtjeva koji se ovdje razmatra mjerodavno zakonodavstvo EGP-a u skladu s člankom 30. stavkom 3. Direktive navedeno je u točki F Priloga XI. Direktivi 2004/17/EZ, naime Direktiva 97/67/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (9). Norveška je u svoje zakonodavstvo prenijela Direktivu 97/67/EZ, kao i njezine prve izmjene uvedene Direktivom 2002/39/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (10). Međutim, najnovije izmjene Direktive 97/67/EZ, uvedene Direktivom 2008/6/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (11), dosada nisu unesene u Sporazum o EGP-u. Unatoč toj činjenici, odredbe sadržane u tim najnovijim izmjenama Direktive 97/67/EZ ne utječu na djelatnosti na koje se odnosi zahtjev te prema tome ne postoje pravne prepreke da bi se razmatralo jesu li pretpostavke utvrđene u članku 30. stavku 3. Direktive 2004/17/EZ ispunjene.

(9) Drugi zahtjev iz članka 30. stavka 1. Direktive 2004/17/EZ je taj da djelatnost u državi EFTA-e u kojoj se ta djelatnost obavlja, bude izravno izložena tržišnom natjecanju. Odgovor na pitanje je li djelatnost izravno izložena tržišnom natjecanju dobiva se na temelju „kriterija koji su u skladu s odredbama Ugovora o EZ-u koje se odnose na tržišno natjecanje, kao što su svojstva predmetne robe ili usluga, postojanje alternativne robe ili usluga, cijene i stvarno ili potencijalno postojanje više od jednog dobavljača predmetne robe ili usluga” (12).

(10) Postojanje izravne izloženosti tržišnom natjecanju ocjenjuje se na temelju različitih pokazatelja, od kojih nijedan sam po sebi nije odlučujući. U pogledu tržišta na koja se odnosi ova Odluka, jedan od kriterija koje bi trebalo uzeti u obzir je tržišni udio glavnih sudionika na dotičnom tržištu. Drugi kriterij je stupanj koncentracije na tim tržištima (13). Izravna izloženost tržišnom natjecanju ocjenjuje se na temelju objektivnih kriterija, uzimajući u obzir specifične značajke predmetnog sektora. S obzirom da se uvjeti za različite djelatnosti koje su predmet ove odluke razlikuju, za svaku mjerodavnu djelatnost ili tržište donesena je zasebna ocjena.

(11) Iako bi se u određenim slučajevima mogle predvidjeti različite definicije tržišta, nije neophodno odlučiti o točnoj definiciji mjerodavnog tržišta u pogledu niza usluga navedenih u obavijesti koju je dostavila Norveška pošta s obzirom na to da rezultat ocjene ostaje isti neovisno o tome temelji li se ona na užoj ili široj definiciji tržišta.

(12) Ova se Odluka donosi isključivo za potrebe odobravanja izuzimanja u skladu s člankom 30. Direktive 2004/17/EZ i njome se ne dovodi u pitanje primjena pravila o tržišnom natjecanju.

III. OCJENA

(13) Treba imati na umu da je cilj ove Odluke utvrditi jesu li usluge na koje se odnosi zahtjev izložene razini tržišnog natjecanja (na tržištima kojima pristup nije ograničen u smislu članka 30. Direktive 2004/17/EZ) kojom će se osigurati da se, isto tako i u nedostatku discipline koja proizlazi iz detaljnih pravila o nabavi utvrđenih u Direktivi 2004/17/EZ, javna nabava za obavljanje predmetnih djelatnosti provede na transparentan i nediskriminirajući način na temelju kriterija kojima se kupcima omogućuje utvrđivanje rješenja koje je sveukupno ekonomski najpovoljnije.

(14) U tom bi smislu trebalo ponoviti da definirana tržišta općenito karakterizira prisutnost više pružatelja logističkih usluga. Međutim, za potrebe ove Odluke i ne dovodeći u pitanje općenito pravo tržišnog natjecanja, analizom izloženosti tržišnom natjecanju ocijenit će se samo jesu li djelatnosti Norveške pošte trenutačno izložene tržišnom natjecanju na tržištima kojima pristup nije ograničen.

(15) Kako je prethodno objašnjeno, Tijelo mora odlučiti jesu li predmetne djelatnosti izravno izložene tržišnom natjecanju. S tim je ciljem razmotrilo dokaze koje je dostavila Norveška pošta kao i informacije koje su dostavili Norveško tijelo nadležno za tržišno natjecanje, tržišni natjecatelji i korisnici usluga Norveške pošte. Treba napomenuti da se pri ocjeni tržišnih udjela i razina koncentracije Tijelo prvenstveno oslanjalo na tržišne podatke koje je dostavila Norveška pošta. Neke od podataka potvrdili su tržišni podaci koje je prikupilo samo Tijelo, ali Tijelo nije bilo u mogućnosti potvrditi sve podatke o tržišnim udjelima.

Definicija tržišta – proizvodno tržište

(16) U skladu s praksom odlučivanja Europske komisije u predmetima povezanim s pravom tržišnog natjecanja (14), kao i u predmetima povezanim s izuzimanjem u skladu s člankom 30. Direktive 2004/17/EZ (15) u pogledu usluga dostave pošiljaka, podnositelj zahtjeva razlikuje mjerodavna tržišta na temelju sljedećeg: (a) standardna/odgođena i posebno žurna dostava paketa, u skladu s vremenskom osjetljivosti pošiljke; (b) domaća i međunarodna dostava paketa; (c) dostava paketa između poslovnih korisnika i privatnih korisnika („B2C”) i dostava paketa među poslovnim korisnicima („B2B”) te (d) paketi i teret, ovisno o težini, formatu i potrebnoj opremi za rukovanje paketima i teretom.

Definicija tržišta – zemljopisno tržište

(17) Europska komisija („Komisija”) utvrdila je u različitim odlukama povezanim s tržišnim natjecanjem (16), ali i u kontekstu članka 30. Direktive 2004/17/EZ (17) da su zemljopisna tržišta za usluge domaće i međunarodne dostave paketa B2B, usluge posebno žurne domaće i međunarodne dostave paketa te usluge dostave zbirnog/općeg tereta (roba lake kategorije) i dostave djelomičnog tereta nacionalna po opsegu. U pogledu nekih od tih tržišta Komisija je razmatrala bi li ta tržišta mogla biti šira od nacionalnih, ali u konačnici nije donijela zaključak o toj točki (18). Ta se podjela uglavnom temelji na činjenici da se takve usluge pružaju na nacionalnoj razini. Stajalište podnositelja zahtjeva u skladu je s prethodno spomenutom praksom Komisije.

(18) Norveško tijelo nadležno za tržišno natjecanje zaključilo je da točna zemljopisna definicija mjerodavnog tržišta može ostati otvorena s obzirom na to da bi rezultat analize ostao isti neovisno o tome temelji li se ona na užoj ili široj definiciji tržišta (19).

(19) S obzirom na to da nema znakova koji bi upućivali na širi ili manji zemljopisni opseg tržišta, za potrebe procjene jesu li ispunjeni uvjeti iz članka 30. stavka 1. Direktive 2004/17/EZ i ne dovodeći u pitanje pravo tržišnog natjecanja, Tijelo smatra da je mjerodavno zemljopisno tržište za potrebe ove Odluke državno područje Norveške.

(20) Ta se pitanja detaljnije razmatraju u nastavku u odnosu na ona proizvodna tržišta koja su navedena u obavijesti koju je dostavila Norveška pošta.

1.1. Tržište standardne dostave paketa B2B – domaće

1.1.1. Mjerodavno proizvodno tržište

(21) Podnositelj zahtjeva naveo je da bi tržište standardne domaće dostave paketa B2B trebalo definirati kao isporuku paketa težine manje od 35 kg među poslovnim korisnicima i dostavljenih u Norvešku (uključujući ulazne pakete koji se odnose na pakete koje dostavlja poštanski operator ili pružatelj logističke usluge u Norveškoj u ime inozemnog poštanskog operatora ili inozemnog pružatelja logističkih usluga) (20).

(22) U svojoj odluci Norveška pošta/Privpak (21) Tijelo je utvrdilo da se uslugama dostave paketa B2B koriste poslovni korisnici koji zahtijevaju isporuku od vrata do vrata do drugih poslovnih korisnika tijekom radnog vremena. Takvi poslovni korisnici osjetljivi su na vrijeme i spremni su platiti znatno višu cijenu za takve usluge. Tijelo je utvrdilo da usluge dostave paketa B2B imaju drugačije značajke, cijene i predviđene upotrebe u odnosu na usluge dostave paketa B2C (22). Čini se da je taj zaključak u skladu s praksom Komisije prema kojoj je Komisija tržišta za dostavu paketa poslovnim korisnicima i privatnim korisnicima definirala kao dva odvojena tržišta jer se smatralo da dostave B2B i B2C nisu zamjenjive (23).

(23) Podnositelj zahtjeva razlikuje i tržište usluga dostave paketa B2B od tržišta prijevoza robe zbog razlika u rukovanju i cijenama. Jedinice pružatelja usluga B2B za razvrstavanje paketa podliježu ograničenju težine na temelju toga koliko je jedna osoba sposobna podići svaki paket i na temelju toga koliko je svakim paketom moguće strojno upravljati. Podnositelj zahtjeva tvrdi da se paketi težine veće od 35 kg ne razvrstavaju u istoj jedinici za razvrstavanje kao paketi manje težine i čini se da pružatelji usluga primjenjuju ograničenje težine u području od 30 do 35 kg (24).

(24) To je u skladu s praksom Komisije prema kojoj je utvrđeno odvojeno proizvodno tržište za usluge dostave malih paketa. Smatra se da postoji odvojeno proizvodno tržište za usluge dostave malih paketa za koje se 31,5 kg činilo kao odgovarajući prag da bi se razlikovali mali paketi od tereta. To je zato što se teret i mali paketi obično prevoze različitim infrastrukturama koje su različito projektirane. U istraživanju tržišta koje je Komisija provela u jednom od svojih novijih predmeta, ispitanici su potvrdili da u sektoru ne postoji jedinstveno ograničenje težine prema kojem bi se utvrdilo koje su jedinice prihvatljive u mreži malih paketa. Međutim većina tržišnih natjecatelja spomenula je ograničenja težine u rasponu od 25 do 35 kg (25).

(25) Osim toga, prema stajalištu Norveške pošte i usluge domaće i međunarodne standardne dostave paketa B2B čine dva odvojena proizvodna tržišta. Za međunarodnu izlaznu dostavu paketa obično je potrebno uključivanje dvaju pružatelja usluga i različite infrastrukture (26). To je opet u skladu s odlukama Komisije prema kojima se razlikuje tržište usluga domaće dostave malih paketa od tržišta usluga međunarodne dostave malih paketa (27).

(26) Podnositelj zahtjeva smatra da su usluge domaće dostave paketa B2B i usluge međunarodne ulazne dostave paketa dio istog tržišta. Čini se da postoji niz odluka Komisije prema kojima je takva međunarodna ulazna dostava uključena u domaće tržište (28). Odgovor na pitanje smatraju li se ta tržišta odvojenim tržištima ili dijelom istog tržišta neće utjecati na konačnu ocjenu tako da se za potrebe ove Odluke neće činiti dodatna razlika pa prema tome točna definicija mjerodavnog tržišta može ostati otvorena.

(27) S obzirom na prethodno rečeno, Tijelo za potrebe ove Odluke zaključuje da postoji odvojeno proizvodno tržište za isporuku paketa težine manje od 35 kg među poslovnim korisnicima u Norveškoj.

1.1.2. Izravno izlaganje tržišnom natjecanju

(28) Tržišni udio Norveške pošte na domaćem tržištu usluga B2B procijenjen je na 35 % po vrijednosti u 2013. Zajednički tržišni udio tri najveća tržišna natjecatelja procijenjen je na 33 %, a raste svake godine od 2011. U tom smislu, PostNord imao je 13 %, Schenker je imao 11 %, a UPS je imao 9 % tržišnog udjela po vrijednosti u 2013. (29). Osim toga, tržišni natjecatelji Norveške pošte međunarodni su operatori koji imaju dovoljnu financijsku snagu da se šire, a čini se da se korisnici u velikoj mjeri za nabavu usluga služe javnim natječajima što im omogućuje da relativno lako prijeđu na novog pružatelja usluga. Isto tako trajanje ugovora općenito je kratko i čini se da korisnici imaju nizak stupanj lojalnosti prema svojim dobavljačima (30).

(29) Iako je Norveško tijelo nadležno za tržišno natjecanje izjavilo da na temelju informacija koje posjeduje ne može provjeriti podatke o tržišnom udjelu koje je dostavila Norveška pošta, zaključilo je da se čini da je Norveška pošta suočena s konkurencijom velikih međunarodnih tržišnih natjecatelja te da „je izložena znatnom tržišnom natjecanju na tržištu usluga standardne dostave paketa [B2B]”) (31).

(30) Na temelju prethodno spomenutog, a osobito uzimajući u obzir trenutačnu tržišnu poziciju i financijsku snagu tržišnih natjecatelja, Tijelo zaključuje da je tržište standardne domaće dostave paketa B2B izravno izloženo tržišnom natjecanju.

1.2. Tržište standardne dostave paketa B2B – međunarodno izlazno

1.2.1. Mjerodavno proizvodno tržište

(31) Podnositelj zahtjeva tvrdi da bi tržište standardne međunarodne dostave paketa B2B trebalo definirati kao isporuku paketa koje poslovni korisnici u Norveškoj šalju poslovnim korisnicima u inozemstvu i da bi ga trebalo razlikovati od tržišta domaće dostave paketa B2B (32).

(32) Kako je navedeno u prethodnom stavku 16. i u skladu s praksom Komisije (33) usluge domaće i međunarodne standardne dostave paketa čine dva odvojena proizvodna tržišta. Osim toga, kako je prethodno spomenuto, podnositelj zahtjeva smatra da bi tržišni segment usluga međunarodne ulazne dostave paketa trebao biti dio nacionalnog tržišta usluga domaće dostave paketa B2B, u skladu s nizom odluka Komisije (34).

(33) Međunarodna izlazna dostava obuhvaća preuzimanje, međunarodni prijevoz i dostavu paketa kroz potpuno drugačiju distribucijsku mrežu od usluga domaće dostave paketa. U međunarodnu izlaznu dostavu obično su uključena dva pružatelja logističkih usluga, jedan u zemlji u kojoj se paket preuzima, a drugi u zemlji odredišta. U zemlji u kojoj se paket preuzima pružatelj logističkih usluga preuzima pakete za prijevoz do nekoliko zemalja odredišta. Taj isti ili neki drugi pružatelj logističkih usluga potom te pakete isporučuje na njihovo krajnje odredište u zemlji odredištu.

(34) S obzirom na prethodno rečeno, Tijelo za potrebe ove Odluke zaključuje da postoji odvojeno proizvodno tržište za isporuku paketa težine manje od 35 kg koje poslovni korisnici u Norveškoj šalju poslovnim korisnicima u inozemstvu.

1.2.2. Izravno izlaganje tržišnom natjecanju

(35) Na tržištu usluga standardne međunarodne izlazne dostave paketa B2B Norveška pošta imala je tržišni udio po vrijednosti u 2013. od 9 %, dok su udjeli njezinih najvećih tržišnih konkurenata bili 26 % (DHL), 24 % (UPS) i 11 % (TNT) (35). Čini se da prisutnost nekoliko jačih tržišnih natjecatelja na tržištu predstavlja znatan stupanj konkurentskog pritiska

(36) Na temelju prethodno spomenutog Tijelo zaključuje da je tržište usluga standardne međunarodne izlazne dostave paketa B2B izravno izloženo tržišnom natjecanju. Taj je zaključak u skladu s ocjenom Norveškog tijela nadležnog za tržišno natjecanje (36).

1.3. Tržište posebno žurne dostave paketa (dostava prvi dan/noćna dostava) – domaće

1.3.1. Mjerodavno proizvodno tržište

(37) Prema stajalištu podnositelja zahtjeva postoji odvojeno tržište za isporuku paketa i robe poslovnim korisnicima u Norveškoj uz zajamčenu dostavu do sljedećeg dana prije utvrđenog roka. Takve posebno žurne usluge, koje podnositelj zahtjeva naziva usluge dostave prvi dan/noćne dostave, čine odvojeno proizvodno tržište od usluge standardne dostave B2B uz rok dostave do sljedećeg poslijepodneva. Posebno žurna usluga dostave prvi dan/noćne dostave skuplja je dva do tri puta od standardne ili odgođene usluge B2B (37).

(38) Kako je prethodno spomenuto, čini se da je utvrđivanje odvojenog proizvodnog tržišta za posebno žurne dostave paketa na temelju brzine dostave u skladu s praksom odlučivanja Komisije (38). Razlika se temelji na činjenici da se dvije usluge pružaju korištenjem različitih infrastruktura i mreža, da su posebno žurne usluge brže i pouzdanije te da su usluge posebno žurne dostave isto tako znatno skuplje. Usluge posebno žurne dostave obično su prekonoćne, točne i uključuju niz sljedećih usluga dodane vrijednosti: dokaz o dostavi, praćenje i lociranje paketa, mogućnost promjene odredišta ili adrese u tranzitu, dostava od radnog stola do radnog stola, fleksibilnost pri obračunu i određivanju cijena, osiguranje i jamstvo povrata novca (39). Iako može biti razlika u vremenima isporuke u pogledu različitih usluga posebno žurne dostave (nasuprot razlikama među uslugama posebno žurne i odgođene dostave paketa), Komisija je nedavno zaključila da takve različite usluge ne čine odvojena proizvodna tržišta nego su segmenti šireg tržišta posebno žurnih usluga (40).

(39) S obzirom na prethodno rečeno, Tijelo za potrebe ove Odluke zaključuje da postoji odvojeno proizvodno tržište za posebno žurnu dostavu paketa i robe poslovnim korisnicima u Norveškoj.

1.3.2. Izravno izlaganje tržišnom natjecanju

(40) Tržišni udio Norveške pošte na nacionalnom tržištu posebno žurne dostave bio je procijenjen na 28 % po vrijednosti u 2013., dok je tržišni udio PostNorda iznosio 33 %, Jetpaka 11 %, a Schenkera 12 %. Tržišni udio Norveške pošte u padu je od 2011. Na tom tržištu djeluje nekoliko međunarodnih trgovačkih društava, a mnogi korisnici organiziraju javne natječaje prije sklapanja ugovora s pružateljima usluga (41). S obzirom na te čimbenike i u skladu s ocjenom i zaključkom Norveškog tijela nadležnog za tržišno natjecanje (42), Tijelo zaključuje da je nacionalno tržište posebno žurne dostave paketa izravno izloženo tržišnom natjecanju.

1.4. Tržište posebno žurne dostave paketa (međunarodne ulazne i izlazne)

1.4.1. Mjerodavno tržište

(41) Podnositelj zahtjeva smatra da postoji odvojeno tržište posebno žurnog prijevoza paketa i robe u Norvešku i iz Norveške (43). Čini se da je takvo razgraničavanje tržišta opet u skladu s praksom odlučivanja Komisije (44). Komisija doista smatra da međunarodna dostava paketa obuhvaća preuzimanje, međunarodni prijevoz i dostavu paketa kroz potpuno različitu distribucijsku mrežu (45). Za usluge posebno žurne međunarodne dostave paketa potrebni su znatno veći broj odredišta, specifična i složena logistika, brojnije kvalificirano osoblje i sposobnost da se bave s dodatnim regulatornim zahtjevima. Čak i kad neki sudionici na tržištu djeluju i na tržištu posebno žurne domaće dostave paketa kao i na tržištu posebno žurne međunarodne dostave paketa, njihova poslovanja obično su organizirana odvojeno. Prema tome, iz perspektive dobavljača, prodaja, marketing i poslovanje usluga posebno žurne međunarodne i domaće dostave paketa vrlo su različiti (46). Posebno žurna međunarodna dostava paketa razlikuje se od posebno žurne domaće dostave paketa i zbog nacionalne prirode infrastrukture (47).

(42) S obzirom na prethodno rečeno, Tijelo za potrebe ove Odluke zaključuje da postoji odvojeno proizvodno tržište za posebno žurnu međunarodnu dostavu paketa.

1.4.2. Izravno izlaganje tržišnom natjecanju

(43) Na tržištu posebno žurne međunarodne dostave paketa Norveška pošta imala je tržišni udio po vrijednosti od 4,4 % u 2013. jer je suočena sa snažnom konkurencijom velikih međunarodnih trgovačkih društava poput DHL-a s tržišnim udjelom od 38 %, TNT-a s 21 % i UPS-a s 19 % (48). Tržišni udio Norveške pošte nizak je u usporedbi s njezinim konkurentima i u padu je od 2011. S obzirom na te čimbenike i u skladu s ocjenom i zaključkom Norveškog tijela nadležnog za tržišno natjecanje (49), Tijelo zaključuje da je tržište posebno žurne međunarodne dostave paketa izravno izloženo tržišnom natjecanju.

1.5. Špedicija kopnom – opći teret/zbirni teret

1.5.1. Mjerodavno proizvodno tržište

(44) Podnositelj zahtjeva tvrdi da postoji odvojeno tržište za špediciju kopnom – za opći teret, a ona se odnosi na isporuku robe težine od 35 kg do 2,5 tona koja se prevozi preko mreže terminala. Prema stajalištu podnositelja zahtjeva prijevoz robe osjetljive na temperaturu i prijevoz rasutog tereta trebalo bi isključiti iz tog tržišta (50).

(45) Podnositelj zahtjeva razlikuje prijevoz paketa B2B od prijevoza tereta jer je za teret potrebna drugačija oprema za rukovanje od opreme koja je potrebna za pakete koji se obično razvrstavaju u jedinicama za razvrstavanje kojima se automatizirano i u standardiziranom obliku mogu obrađivati velike količine paketa s ograničenjem težine do najviše 30 do 35 kg. Nasuprot tome, kod tereta se radi o većim i težim artiklima za koje je potrebna specijalizirana oprema za rukovanje (poput viličara itd.). Osim toga, za prijevoz tereta primjenjuju se drugačiji modeli određivanja cijena nego za prijevoz paketa, što često za posljedicu ima niže cijene za dostavu tereta (51).

(46) Osim toga, podnositelj zahtjeva smatra da se tržište tereta može podijeliti na tržište općeg tereta/zbirnog tereta i na tržište težeg tereta ili takozvanog djelomičnog tereta. Ta se podjela temelji na razlikama u cijeni, ali još važnije, na činjenici da je za te proizvode potrebna različita mreža ili infrastruktura za prijevoz i rukovanje. Za opći teret ili zbirni teret potrebna je mreža terminala s obzirom da se njime rukuje u terminalima, dok su za djelomični teret potrebna brojna vozila jer se ti artikli u načelu šalju izravno od pošiljatelja do primatelja.

(47) Iako Komisija nije donijela konačno stajalište o definiciji mjerodavnog tržišta špediterskih usluga, u nizu predmeta napravila je jasnu razliku između usluga dostave paketa i usluga dostave tereta, na temelju težine, formata i potrebne opreme za rukovanje (cilj usluga dostave paketa bio je obraditi velike količine artikala koji moraju biti ograničene težine i standardiziranog formata, pri čemu su rukovanje i prijevoz standardizirani kako bi se postigli niski jedinični troškovi) (52). Špedicija je u praksi Komisije definirana kao organizacija prijevoza artikala (koji može uključivati pomoćne usluge poput carinjenja, skladištenja, zemaljskih usluga itd.) u ime korisnika i u skladu s njihovim potrebama (53).

(48) Osim toga, u jednoj odluci o izuzimanju temeljem članka 30. Direktive 2004/17/EZ, Komisija razlikuje tržište usluga dostave robe lake kategorije, definirano kao prijevoz samo jedne pošiljke u prijevoznim jedinicama od 35 kg do 2,5 tona, i tržište usluga prijevoza tereta, definirano kao prijevoz teških tereta u kontejnerima od 2,5 do 5 tona (54). Čini se da je taj zaključak u skladu s Odlukom Komisije o spajanju prema kojoj je špedicija cestovnim prijevozom dodatno podijeljena prema kategorijama „teret manji od potpuno utovarenog kamiona ili zbirni teret”, „teret polovine potpuno utovarenog kamiona ili zbirni teret” i „teret potpuno utovarenog kamiona”. „Teret manji od potpuno utovarenog kamiona ili zbirni teret” definiran je kao sve veće od paketa, ali manje od 2 tone, dok je „teret polovine potpuno utovarenog kamiona ili zbirni teret” definiran kao teret teži od 2 tone sve do tereta potpuno utovarenog kamiona. Izrazom „teret potpuno utovarenog kamiona” obuhvaćen je svaki teret koji ispunjava čitavi kamion. Komisija je utvrdila da su različiti zahtjevi u pogledu rukovanja upućivali na to da se radilo o odvojenim proizvodnim tržištima s obzirom da su infrastruktura i sudionici na tržištu bili različiti. Naposljetku, Komisija je utvrdila da je neophodno točno razgraničiti tržišta jer čak i na temelju najuže moguće definicije tržišta nije bilo pokazatelja da će strane postati dominantne (55).

(49) Iako je Komisija razmatrala dodatnu podjelu špediterskih usluga prema vrsti operacija na domaću i međunarodnu špediciju, kao i podjelu prema vrsti prijevoznog sredstva na špediciju zrakom, kopnom i morem (56), Tijelo u ovome predmetu smatra nepotrebnim razgraničiti mjerodavna proizvodna tržišta izvan okvira prethodno navedene definicije. Slično tome, odgovor na pitanje hoće li se prijevoz robe osjetljive na temperaturu i prijevoz rasutog tereta razmatrati odvojeno ili kao dio tržišta špedicije općeg tereta isto tako neće utjecati na konačnu ocjenu tako da se za potrebe ove Odluke neće utvrditi dodatna podjela pa prema tome točna definicija mjerodavnog tržišta može ostati otvorena.

1.5.2. Izravno izlaganje tržišnom natjecanju

(50) Na tržištu špedicije općeg tereta Norveška pošta imala je u 2013. tržišni udio po vrijednosti od 10 % dok je Schenker imao 13 %, a PostNord 12 %. Tržišni udio Norveške pošte bio je stabilan u razdoblju 2011. – 2013., a isto je vrijedilo i za njezine glavne konkurente (57). Osim toga, mnogi veliki međunarodni operatori djeluju na tom tržištu i izlažu Norvešku poštu znatnom konkurentskom pritisku. S obzirom na te čimbenike i u skladu s ocjenom i zaključkom Norveškog tijela nadležnog za tržišno natjecanje (58), Tijelo zaključuje da je tržište špedicije kopnom općeg tereta izravno izloženo tržišnom natjecanju.

1.6. Špedicija kopnom – djelomični teret

1.6.1. Mjerodavno proizvodno tržište

(51) U skladu s argumentima koji su izneseni u odjeljku 1.5.1., podnositelj zahtjeva smatra da postoji odvojeno tržište za špediciju djelomičnog tereta koja se odnosi na isporuku robe težine veće od 2 do 2,5 tone, koja se ne obrađuje u terminalima nego prevozi cestom ili željeznicom izravno od pošiljatelja do primatelja. I ovdje podnositelj zahtjeva tvrdi da bi prijevoz robe osjetljive na temperaturu i prijevoz rasutog tereta trebalo isključiti iz ove definicije tržišta (59).

(52) Bez obzira na to je li na mjerodavno tržište primijenjena šira ili uža definicija, to neće utjecati na konačnu ocjenu. Prema tome, Tijelo smatra nepotrebnim dodatno razgraničiti mjerodavna proizvodna tržišta izvan okvira prethodno navedene definicije te će ocijeniti je li Norveška pošta izravno izložena tržišnom natjecanju na tržištu špedicije djelomičnog tereta, osim prijevoza robe osjetljive na temperaturu i rasutog tereta.

1.6.2. Izravno izlaganje tržišnom natjecanju

(53) Na tržištu špedicije djelomičnog tereta Norveška pošta imala je u 2013. tržišni udio po vrijednosti od 16 % dok je Schenker imao 11 %, a PostNord 9 %. Tržišni udio Norveške pošte u blagom je padu od 2011. Osim toga, mnogi veliki međunarodni operatori djeluju na tom tržištu i izlažu Norvešku poštu znatnom konkurentskom pritisku (60). U skladu s ocjenom i zaključkom Norveškog tijela nadležnog za tržišno natjecanje (61), Tijelo smatra da bi te čimbenike trebalo uzeti u obzir kao pokazatelje da je tržište špedicije djelomičnog tereta izravno izloženo tržišnom natjecanju.

IV. ZAKLJUČCI

(54) Uzimajući u obzir prethodno spomenute pokazatelje, uvjet izravnog izlaganja tržišnom natjecanju utvrđen u članku 30. stavku 1. Direktive 2004/17/EZ ispunjen je u odnosu na sljedeće usluge koje se pružaju u Norveškoj: (a) standardna dostava paketa B2B (domaća); (b) standardna dostava paketa B2B (međunarodna izlazna); (c) posebno žurna dostava paketa (dostava prvi dan/noćna dostava) – domaća; (d) posebno žurna dostava paketa (međunarodna ulazna i izlazna); (e) špedicija kopnom (opći teret/zbirni teret); (f) špedicija kopnom (djelomični teret).

(55) S obzirom na to da se uvjet neograničenog pristupa tržištu smatra ispunjenim, Direktiva 2004/17/EZ ne primjenjuje se kad naručitelji dodjeljuju ugovore kojima je namjena omogućivanje pružanja usluga navedenih u točkama (a) do (f) uvodne izjave 54. u Norveškoj, ni kada su organizirani projektni natječaji za obavljanje takve djelatnosti u toj državi.

(56) Ova se Odluka temelji na informacijama koje su dostavljene Tijelu. Nju se može revidirati u slučaju da, uslijed znatnih promjena pravnog ili činjeničnog stanja, uvjeti za primjenjivost članka 30. stavka 1. Direktive 2004/17/EZ ne budu više ispunjeni.

(57) Ova se Odluka donosi isključivo za potrebe odobravanja izuzimanja u skladu s člankom 30. Direktive 2004/17/EZ i njome se ne dovodi u pitanje primjena pravila o tržišnom natjecanju.

(58) Ovom se Odlukom ne isključuje primjenjivost pravila EGP-a o javnoj nabavi u područjima koja nisu obuhvaćena njezinim područjem primjene. Osim toga, ponavlja se da bi ugovore o javnoj nabavi kojima se pokriva više djelatnosti trebalo tretirati u skladu s člankom 9. Direktive 2004/17/EZ. To znači da je, ako naručitelj sudjeluje u „mješovitoj” javnoj nabavi, odnosno javnoj nabavi namijenjenoj za podršku obavljanja djelatnosti izuzetih iz primjene Direktive 2004/17/EZ i djelatnosti koje nisu izuzete, potrebno uzeti u obzir djelatnosti za koje je ugovor prvenstveno namijenjen. U slučaju takve mješovite javne nabave, gdje je svrha prvenstveno podržavanje djelatnosti koje nisu izuzete, primjenjuju se odredbe Direktive 2004/17/EZ. Ako je objektivno nemoguće utvrditi kojoj je djelatnosti ugovor prvenstveno namijenjen, ugovor se dodjeljuje u skladu s pravilima iz članka 9. stavaka 2. i 3. Direktive 2004/17/EZ.

(59) Mjere predviđene ovom Odlukom u skladu su s mišljenjem Odbora EFTA-e za javnu nabavu –

DONIJELO JE OVU ODLUKU:

Članak 1.

Akt iz točke 4. Priloga XVI. Sporazumu o Europskom gospodarskom prostoru o utvrđivanju postupaka za dodjelu javnih ugovora u sektoru komunalnih usluga (Direktiva 2004/17/EZ) ne primjenjuje se na ugovore koje dodjeljuju naručitelji i kojima je namjena omogućivanje izvršenja sljedećih usluga u Norveškoj:

(a) standardna dostava paketa B2B (domaća);

(b) standardna dostava paketa B2B (međunarodna izlazna);

(c) posebno žurna dostava paketa (dostava prvi dan/noćna dostava) – domaća;

(d) posebno žurna dostava paketa (međunarodna ulazna i izlazna);

(e) špedicija kopnom (opći teret/zbirni teret);

(f) špedicija kopnom (djelomični teret).

Članak 2.

Ova je Odluka upućena Kraljevini Norveškoj.

Sastavljeno u Bruxellesu 6. srpnja 2015. Za Nadzorno tijelo EFTA-e Helga JÓNSDÓTTIR Članica Kolegija Markus SCHNEIDER Vršitelj dužnosti direktora

(1) SL L 134, 30.4.2004., str. 1.

(2) Tijelo ga je primilo 23. ožujka 2015. – vidjeti dokument br. 752259.

(3) Dokumenti br. 760094, 757507, 758208.

(4) Dokument br. 758924.

(5) Dokumenti br. 758020, 759785, 759788.

(6) Dokument br. 762175.

(7) Lov 16. juli 1999 nr. 69 om offentlige anskaffelser.

(8) Forskrift 7. april 2006 nr. 403 om innkjopsregler i forsyningssektorene (vann- og energiforsyning, transport og posttjenester).

(9) Direktiva 97/67/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 15. prosinca 1997. o zajedničkim pravilima za razvoj unutarnjeg tržišta poštanskih usluga u Zajednici i poboljšanje kvalitete usluga (SL L 15, 21.1.1998., str. 14.). Akt naveden u točki 5d Priloga XI. Sporazumu o EGP-u.

(10) Direktiva 2002/39/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 10. lipnja 2002. o izmjeni Direktive 97/67/EZ u vezi s daljnjim otvaranjem tržišta poštanskih usluga u Zajednici (SL L 176, 5.7.2002., str. 21.). Akt naveden u točki 5d Priloga XI. Sporazumu o EGP-u.

(11) Direktiva 2008/6/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 20. veljače 2008. o izmjeni Direktive 97/67/EZ u pogledu potpunog postizanja unutarnjeg tržišta poštanskih usluga u Zajednici (SL L 52, 27.2.2008., str. 3.).

(12) Članak 30. stavak 2. Direktive 2004/17/EZ.

(13) Vidjeti i Odluku Tijela br. 189/12/COL od 22. svibnja 2012. o izuzimanju proizvodnje i veleprodaje električne energije u Norveškoj od primjene Direktive 2004/17/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o usklađivanju postupaka nabave subjekata koji djeluju u sektoru vodnog gospodarstva, energetskom i prometnom sektoru te sektoru poštanskih usluga (SL L 287, 18.10.2012., str. 21. i Dodatak o EGP-u br. 58., 18.10.2012., str. 14.).

(14) Odluka Komisije br. IV/M.1549 od 8. srpnja 1999.Deutsche Post/ASG, stavak 10.; Odluka Komisije COMP/M.3155 od 19. lipnja 2003.Deutsche Post/Securicor, stavak 8.; Odluka Komisije COMP/M.5152 od 21. travnja 2009.Posten AB/Post Danmark A/S, stavci 49. do 63.; i Odluka Komisije COMP/M.6570 od 30. siječnja 2013.UPS/TNT Express, stavci 156. i 164.

(15) Provedbena odluka Komisije 2013/154/EU od 22. ožujka 2013. o izuzimanju određenih usluga u poštanskom sektoru u Mađarskoj od primjene Direktive 2004/17/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o usklađivanju postupaka nabave subjekata koji djeluju u sektoru vodnog gospodarstva, energetskom i prometnom sektoru te sektoru poštanskih usluga (SL L 86, 26.3.2013., str. 22.), stavci 9. i 18.; Odluka Komisije 2010/142/EU od 3. ožujka 2010. o izuzimanju određenih usluga u poštanskom sektoru u Austriji od primjene Direktive 2004/17/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 56, 6.3.2010., str. 8.), stavci 9. do 14.; Odluka Komisije 2009/46/EZ od 19. prosinca 2008. o izuzimanju određenih usluga u poštanskom sektoru u Švedskoj od primjene Direktive 2004/17/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o usklađivanju postupaka nabave subjekata koji djeluju u sektoru vodnog gospodarstva, energetskom i prometnom sektoru te sektoru poštanskih usluga (SL L 19, 23.1.2009., str. 50.), stavci 16. do 24.; i Odluka Komisije 2007/564/EZ od 6. kolovoza 2007. o izuzimanju određenih usluga u poštanskom sektoru u Finskoj od primjene Direktive 2004/17/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o usklađivanju postupaka nabave subjekata koji djeluju u sektoru vodnog gospodarstva, energetskom i prometnom sektoru te sektoru poštanskih usluga (SL L 215, 18.8.2007., str. 21.), stavci 17. do 23.

(16) Odluka Komisije COMP/M.1347 od. 23. veljače 1999.Deutsche Post/Securicor, stavci 32. do 34.; Odluka Komisije IV/M.1405 od 15. veljače 1999.TNT Post Group/Jet Services, stavci 29. do 31.; Odluka Komisije IV/M.1513 od 1. srpnja 1999.Deutsche Post/Danzas/Nedlloyd, stavci 15. do 19.; Odluka Komisije COMP/M.1549 od 8. srpnja 1999.Deutsche Post/ASG, stavci 15. do 18.; Odluka Komisije COMP/M.2908 od 21. listopada 2002.Deutsche Post/DHL (II), stavci 19. i 20.; Odluka Komisije COMP/M.3155 od 19. lipnja 2003.Deutsche Post/Securicor, stavak 11.; Odluka Komisije COMP/M.3971 od 24. studenoga 2005.Deutsche Post/Exel, stavci 31. do 32.; Odluka Komisije COMP/M.5152 od 21. travnja 2009., Posten AB/Post Danmark A/S, stavci 64. do 74.; Odluka Komisije COMP/M.6503 od 4. srpnja 2012.La Poste/Swiss Post/JV, stavci 53. do 56.; i Odluka Komisije COMP/M.6570 od 30. siječnja 2013.UPS/TNT Express, stavci 241. do 243.

(17) Odluka Komisije 2013/154/EU, stavak 19.

(18) Odluka Komisije COMP/M.3971 od 24. studenoga 2005.Deutsche Post/Exel, stavci 25. do 27.

(19) Vidjeti Stajalište Norveškog tijela nadležnog za tržišno natjecanje od 29. siječnja 2015. (dokument br. 746121), str. 4.

(20) Vidjeti zahtjev Norveške pošte, str. 23.

(21) Odluka Nadzornog tijela EFTA-e br. 322/10/COL od 14. srpnja 2010., Norveška pošta/Privpak.

(22) Odluka Nadzornog tijela EFTA-e br. 322/10/COL od 14. srpnja 2010., Norveška pošta/Privpak, odjeljak 12.1.2., stavak 360.

(23) Odluka Komisije COMP/M.5152 od 21. travnja 2009.Posten AB/Post Danmark A/S, stavci 58. do 63.; Odluka Komisije 2009/46/EZ, stavci 17. i 18.; i Odluka Komisije br. 2007/564/EZ, stavci 17. i 18.

(24) Vidjeti zahtjev Norveške pošte, str. 26.

(25) Odluka Komisije COMP/M.6570 od 30. siječnja 2013.UPS/TNT Express, stavci 159. do 164. i Odluka Komisije IV/M.1513 od 1. srpnja 1999.Deutsche Post/Danzas/Nedlloyd, stavak 10.

(26) Vidjeti zahtjev Norveške pošte, str. 25.

(27) Odluka Komisije COMP/M.6570 od 30. siječnja 2013.UPS/TNT Express, stavci 165. do 182. i Odluka Komisije COMP/M.5152 od 21. travnja 2009.Posten AB/Post Danmark A/S, stavci 54. do 74.

(28) Odluka Komisije COMP/M.5152 od 21. travnja 2009.Posten AB/Post Danmark A/S, stavci 54. do 57. Vidjeti i Odluku Komisije 2010/142/EU, stavci 10. i 11.; i Provedbenu odluku Komisije 2014/184/EU od 2. travnja 2014. o izuzimanju određenih usluga u poštanskom sektoru u Austriji od primjene Direktive 2004/17/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o usklađivanju postupaka nabave subjekata koji djeluju u sektoru vodnog gospodarstva, energetskom i prometnom sektoru te sektoru poštanskih usluga (SL L 101, 4.4.2014., str. 4.), stavci 29., 44. i 45. (u pogledu usluga dostave pošte).

(29) Vidjeti zahtjev Norveške pošte, str. 102. do 105.

(30) Vidjeti zahtjev Norveške pošte, str. 107. i 115.

(31) Vidjeti Stajalište norveškog tijela nadležnog za tržišno natjecanje od 29. siječnja 2015. (dokument br. 746121), str. 6.

(32) Vidjeti zahtjev Norveške pošte, str. 25.

(33) Odluka Komisije COMP/M.5152 od 21. travnja 2009.Posten AB/Post Danmark A/S, stavci 54. do 74. i Odluka Komisije COMP/M.6570 od 30. siječnja 2013.UPS/TNT Express, stavci 165. do 182.

(34) Vidjeti prethodni stavak 26.

(35) Vidjeti zahtjev Norveške pošte, str. 119. i 121.

(36) Vidjeti Stajalište Norveškog tijela nadležnog za tržišno natjecanje od 29. siječnja 2015. (dokument br. 746121), str. 6.

(37) Vidjeti zahtjev Norveške pošte, str. 53. do 54.

(38) Odluka Komisije COMP/M.3971 od 24. studenoga 2005.Deutsche Post/Exel, stavci 21. i 22.; Odluka Komisije COMP/M.5152 od 21. travnja 2009.Posten AB/Post Danmark A/S, stavci 50. do 53.; Odluka Komisije COMP/M.6570 od 30. siječnja 2013.UPS/TNT Express, stavci 188. do 219. Vidjeti i Provedbenu odluku Komisije 2013/154/EU, stavak 9.; Odluku Komisije 2010/142/EU, stavak 11.; Odluku Komisije 2009/46/EZ, stavak 19.; i Odluku Komisije 2007/564/EZ, stavak 19.

(39) Odluka Komisije COMP/M.3971 od 24. studenoga 2005.Deutsche Post/Exel, stavak 21.

(40) Odluka Komisije COMP/M.6570 od 30. siječnja 2013.UPS/TNT Express, stavci 220. do 226.

(41) Vidjeti zahtjev Norveške pošte, str. 134. do 147.

(42) Vidjeti Stajalište Norveškog tijela nadležnog za tržišno natjecanje od 29. siječnja 2015. (dokument br. 746121), str. 6.

(43) Vidjeti zahtjev Norveške pošte, str. 23. i 148.

(44) Odluka Komisije COMP/M.2908 od 21. listopada 2002.Deutsche Post/DHL (II), stavci 10. do 18.; Odluka Komisije COMP/M.3971 od 24. studenoga 2005.Deutsche Post/Exel, stavak 22.; Odluka Komisije COMP/M.5152 od 21. travnja 2009.Posten AB/Post Danmark A/S, stavci 54. do 57.; i Odluka Komisije COMP/M.6570 od 30. siječnja 2013.UPS/TNT Express, stavci 165. do 187. Vidjeti i Odluku Komisije 2013/154/EU, stavak 9.; i Odluku Komisije br. 2007/564/EZ, stavak 19.

(45) Odluka Komisije COMP/M.5152 od 21. travnja 2009.Posten AB/Post Danmark A/S, stavak 55.

(46) Odluka Komisije COMP/M.3971 od 24. studenoga 2005.Deutsche Post/Exel, stavak 22.

(47) Odluka Komisije COMP/M.2908 od 21. listopada 2002.Deutsche Post/DHL (II), stavak 12.

(48) Vidjeti zahtjev Norveške pošte, str. 150. do 151.

(49) Vidjeti Stajalište Norveškog tijela nadležnog za tržišno natjecanje od 29. siječnja 2015. (dokument br. 746121), str. 6. – 7.

(50) Norveška pošta definira prijevoz robe osjetljive na temperaturu kao prijevoz robe određene temperature (odnosno hladne), koja se prevozi posebno opremljenim vozilima po posebnim cijenama i na posebnim pravcima koji se često koriste (zahtjev Norveške pošte, str. 29.). Norveška pošta definira prijevoz rasutog tereta kao prijevoz nepakirane robe, često robe u tekućem, plinovitom ili zrnatom obliku neprikladne za prijevoz zajedno s drugim vrstama robe (poput šljunka, zemlje, umjetnih gnojiva, nafte i plina) za koju su potrebne posebne vrste vozila poput posebno opremljenih cisterni ili otvorenih kamiona/prikolica (dopis Norveške pošte od 13. svibnja 2015., dokument br. 757562).

(51) Vidjeti zahtjev Norveške pošte, str. 23. i 26.

(52) Odluka Komisije IV/M.1513 od 1. srpnja 1999.Deutsche Post/Danzas/Nedloyd, stavak 10.; Odluka Komisije IV/M.1549 od 8. srpnja 1999.Deutsche Post/ASG, stavak 10.; Odluka Komisije COMP/M.2908 od 21. listopada 2002.Deutsche Post/DHL (II), stavak 10.; i Odluka Komisije COMP/M.6570 od 30. siječnja 2013.UPS/TNT Express, stavci 159. do 164.

(53) Odluka Komisije COMP/M.1794 od 7. veljače 2000.Deutsche Post/Air Express International, stavak 8.; i Odluka Komisije COMP/M.5152 od 21. travnja 2009.Posten AB/Post Danmark A/S, stavci 108. do 110.

(54) Odluka Komisije 2007/564/EZ, stavak 20.

(55) Odluka Komisije IV/M.1549 od 8. srpnja 1999.Deutsche Post/ASG, stavci 11. do 13. Vidjeti i Odluku Komisije COMP/M.1513 od 1. srpnja 1999.Deutsche Post/Danzas/Nedloyd, stavak 11., posljednja rečenica.

(56) Osim toga, Komisija smatra da se špedicija kopnom može dalje podijeliti na segment špedicije željeznicom i segment špedicije cestom. Vidjeti Odluku Komisije COMP/M.1794 od 7. veljače 2000.Deutsche Post/Air Express International, stavci 8. do 11.; i Odluku Komisije COMP/M.5152 od 21. travnja 2009.Posten AB/Post Danmark A/S, stavci 108. do 110.

(57) Vidjeti zahtjev Norveške pošte, str. 166. i 168.

(58) Vidjeti Stajalište Norveškog tijela nadležnog za tržišno natjecanje od 29. siječnja 2015. (dokument br. 746121), str. 7.

(59) Vidjeti zahtjev Norveške pošte, str. 23.

(60) Vidjeti zahtjev Norveške pošte, str. 183. do 195.

(61) Vidjeti bilješku 58.