Poslovni broj: 8 P-237/16-4 
                                    
       REPUBLIKA HRVATSKA
TRGOVAČKI SUD U VARAŽDINU
                   B. Radić  2   
U  I M E  R E P U B L I K E  H  R V  A T S K  E
R J E Š E NJ E 
Trgovački sud u Varaždinu, po sucu toga suda Hugu  Wedemeyeru, a temeljem 
prijedloga više sudske savjetnice  Ivane Starčević,  u pravnoj stvari tužitelja  O. G. M. K., OIB: 
...., D. V., zastupanog po punomoćnicima,  odvjetnicima  iz Zajedničkog  odvjetničkog  ureda Z. 
R. i D. P., P., protiv tuženika  T. d.o.o., B. n. G., R. S., matični  broj 5681952, radi isplate,  dana 
25. svibnja 2017. 
r i j e š i o    j e  
I/ Ovaj sud oglašava se stvarno nenadležnim.
II/ Po pravomoćnosti ovog rješenja predmet će se ustupiti  stvarno  i mjesno nadležnom 
OPĆINSKOM SUDU U ČAKOVCU.
Obrazloženje 
Tužitelj, O. g. M. K., je 20. prosinca 2016. podnio  ovom sudu tužbu protiv tuženika,  
T. d.o.o., slovenskog trgovačkog društva, radi isplate, uslijed raskida Ugovora  o kupoprodaji 
traktora od 20.11.2015.
Odredbom čl.34.b  toč. 1. Zakona  o parničnom postupku  („Narodne novine“ broj 
53/91, 91/92, 112/99, 88/01,  117/03, 88/05, 2/07,  84/08, 96/08, 123/08, 57/11,  25/13  i 89/14  - 
dalje u tekstu  ZPP) propisano je da  trgovački  sudovi u parničnom  postupku  u prvom stupnju 
sude u sporovima između pravnih  osoba, u sporovima između pravnih  osoba i obrtnika,  
uključujući i trgovce  pojedince; u sporovima između obrtnika  uključujući i sporove između 
trgovaca pojedinaca, ako se radi o sporu u vezi s njihovom djelatnošću, osim  ako nije riječ o 
sporovima u kojima prema ovom Zakonu uvijek sude općinski sudovi (članak 34. stavak 1.), 
odnosno ako nije riječ o sporovima za koje je zakonom utvrđena nadležnost  nekoga drugog 
suda.
Prema čl. 34. st. 2. ZPP-a općinski sudovi sude u prvom stupnju i u svim  drugim 
sporovima iz članka 1. ovoga Zakona koji nisu u prvostupanjskoj nadležnosti  trgovačkih ili 
kojih drugih sudova.
Poslovni broj: 8 P-237/16-4 
Kao prvo valja pojasniti da tužitelj u ovom  predmetu evidentno  nije trgovac pojedinac 
trgovačko društvo  ili pak obrtnik, budući  da kao takav nije registriran u sudskom ili obrtnom 
registru, pa stoga po samoj svojoj organizaciji  djelovanja nije trgovac.
Prema čl. 1. st. 1. Zakona o trgovačkim društvima („Narodne  novine“ broj 111/93, 
34/99, 118/03, 107/07, 146/08, 137/09, 111/12 i 68/13,  dalje u tekstu - ZTD)  trgovac je, ako 
tim Zakonom nije drugačije određeno, pravna ili fizička osoba koja samostalno trajno obavlja 
gospodarsku djelatnost  radi ostvarivanja dobiti proizvodnjom, prometom robe ili pružanjem 
usluga na  tržištu.
Odredbom čl. 2. Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o trgovini  („Narodne 
novine“ broj 30/14)  izmijenjen je čl. 5. st. 1. podstavak 2. Zakona o trgovini   („Narodne 
novine“ broj 87/08, 116/08, 76/09, 114/11 i 68/13) prema kojem  djelatnost  trgovine može 
obavljati i nositelj i/ili član obiteljskog poljoprivrednog gospodarstva upisan  u Upisnik 
poljoprivrednih gospodarstava  u skladu  s posebnim propisima kada  svoje poljoprivredne 
proizvode prodaje na malo izvan  prodavaonica kao i na tržnicama  na veliko, sukladno  Zakonu 
o trgovini.
 
Obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo (u daljnjem tekstu – OPG) je prema članku 3. 
st. 4. Zakona o poljoprivredi (Narodne  novine br. 149/09, dalje - ZOP)  samostalna 
gospodarska i socijalna jedinica koju čine punoljetni članovi  zajedničkog kućanstva, a temelji 
se na vlasništvu i/ili uporabi  proizvodnih resursa u obavljanju poljoprivredne djelatnosti. 
Nositelj OPG-a je punoljetna osoba koja radi stalno ili povremeno na gospodarstvu  i 
odgovorna je za njegovo  poslovanje, sukladno članku 3. stavak 6. ZOP-a.  
Iz navedenog proizlazi da tužitelj  kao nositelj OPG-a nije osoba koja samostalno  i 
trajno obavlja gospodarsku djelatnost radi ostvarivanja dobiti  proizvodnjom, prometom robe 
ili pružanjem usluga na  tržištu.
Stoga tužitelj nije trgovac u smislu čl. 1. st. 1. ZTD-a, slijedom čega nisu ispunjene  
pretpostavke za nadležnost trgovačkog suda u ovoj parnici.
Članak 5. Uredbe vijeća (EZ)  br. 44/2001 od 22. prosinca  2000. o nadležnosti, 
priznavanju i izvršenju sudskih  odluka  u građanskim  i trgovačkim stvarima (Bruxelles 1) 
glasi:
„Osoba s  domicilom u državi članici može  u drugoj državi članici biti  tužena:
1.(a) u stvarima koje se odnose na ugovore pred sudom u mjestu u kojem treba  biti 
izvršena obveza;
(b) u svrhe ove odredbe,  ako nije drukčije ugovoreno, mjesto  izvršenja obveze  je
-u slučaju kupoprodaje robe, mjesto u državi članici  u kojemu je, u skladu  s ugovorom, 
roba isporučena ili je  trebala  biti isporučena.“
Iz tužbe i njenih priloga  proizlazi da je razlog  tužbe nepostupanje tuženika nakon 
raskida Ugovora o kupoprodaji  traktora,  koji traktor je trebao  biti isporučen u skladištu kupca, 
ovdje tužitelja (ponuda broj  0097-MI),  a po tvrdnji  tužitelja  nije mu isporučen. 
Budući da se predmet tužbe odnosi na ugovor,  i to ugovor o kupoprodaji robe, mjesto  
izvršenja obveze je sjedište  tužitelja  u D. V., koje mjesto  potpada pod mjesnu nadležnost  
Općinskog suda u Čakovcu.
Poslovni broj: 8 P-237/16-4 
Temeljem svega, sud je utvrdio  da je Općinski sud u Čakovcu stvarno  i mjesno 
nadležan postupati u ovom  predmetu. 
Stoga je riješeno  kao u izreci.
U Varaždinu, dana 25. svibnja 2017. 
   SUDAC :
     Hugo Wedemeyer, v.r.
 
POUKA O PRAVNOM  LIJEKU :
Protiv ovog rješenja može se uložiti žalba u roku od 8 dana po primitku otpravka 
rješenja, pismeno u tri primjerka, putem  ovoga  suda na Visoki trgovački sud Republike 
Hrvatske u Zagrebu.
DNA :
1.za tužitelja: punomoćnicima, odvjetnicima iz Zajedničkog odvjetničkog ureda Z. R. i 
D. P., P.