C 103/52

Tužba podnesena 24. siječnja 2019. – WV protiv ESVD-a

(Predmet T-43/19)

(2019/C 103/68)

Jezik postupka: francuski

Stranke

Tužitelj: WV (zastupnik: É. Boigelot, odvjetnik)

Tuženik: Europska služba za vanjsko djelovanje

Tužbeni zahtjev

Tužiteljica od Općeg suda zahtijeva da:

— poništi odluku o odbijanju zahtjeva za naknadu štete koju je tijelo za imenovanje donijelo 28. ožujka 2018. kao i, po potrebi, odluku o odbijanju žalbe od 26. lipnja 2018. donesenu 26. listopada 2018.;

— posljedično, u skladu sa zahtjevom za naknadu štete na način kako ga je tužiteljica, na temelju članka 90. stavka 1. Pravilnika o osoblju, formulirala u podnesku od 29. studenoga 2017., priznati i naložiti ESVD-u da tužiteljici isplati naknadu štete procijenjenu na 690 000 eura, uz mogućnost njezina povećanja tijekom postupka, iznos određen ex aequo et bono31. siječnja 2019. na ime naknade imovinske i neimovinske štete te povrede nanesene njezinu ugledu i karijeri, uz mogućnost povećanja tijekom postupka i ne dovodeći u pitanje zahtjev za naknadu štete zbog gubitka budućih primanja uzrokovanog mogućim odlaskom iz institucija;

— naloži tuženiku snošenje svih troškova, u skladu s člankom 134. Poslovnika Općeg suda Europske unije.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog tužbi, tužiteljica se poziva na jedan tužbeni razlog, koji se osobito temelji na povredi članaka 12., 12.a, 22.b, 24., 25. i 26. Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije (u daljnjem tekstu: Pravilnik o osoblju), članaka 1. i 2. Priloga IX. Pravilniku o osoblju i Uredbe (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2000. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka u institucijama i tijelima Zajednice i o slobodnom kretanju takvih podataka (SL 2001., L 8, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 34., str. 6.).

Tužiteljica se u okviru tužbenog razloga, s jedne strane, također poziva osobito na povredu članaka 41., 47. i 52. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, povredu Europske konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, prava obrane i načela kontradiktornosti, kao i na povredu članka 296. UFEU-a.

S druge strane, tužiteljica smatra da je, osim očite povrede načela legitimnih očekivanja i jednakosti oružja, uprava također počinila zlouporabu prava i postupka. Tužiteljica smatra da pobijana odluka sadržava povredu načela koje upravi nalaže da odluku donese samo na temelju zakonom dopuštenih razloga, odnosno razloga koji su relevantni i koji ne sadržavaju očitu/e pogrešku/e u ocjeni, pogrešku/e koja se tiče/u činjenica ili prava, kao i povredu načela proporcionalnosti, dužnosti pružanja pomoći i dužnosti brižnog postupanja, razumnog roka i načela dobre uprave.

Pobijana odluka stoga se temelji na nepotpunoj, pogrešnoj i pristranoj ocjeni činjenica i mjerodavnih pravnih propisa.

Tužiteljica u bitnome ističe da nesumnjivo postoji uzročna veza između grešaka koje je počinilo tijelo za imenovanje i nastale štete, s obzirom na to da ta nezakonita postupanja uzrokuju tešku povredu tužiteljičina profesionalnog, moralnog i financijskog integriteta. Naime, počinjene greške dovode do narušavanja odnosno uništenja tužiteljičina ugleda u odnosu na njezine unutarnje i vanjske suradnike te joj uzrokuju stvarni gubitak mogućnosti za profesionalni razvoj, posljedično je stavljajući u stanje nemoći, koje je dovelo do tjeskobe i/ili trajnog stanja uznemirenosti i nesigurnosti u pogledu budućnosti.