ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. svibnja 2022. uputio Administrativen sad – Varna (Bugarska) – TS, HI/Ministar na zemedelieto, hranite i gorite

(Predmet C-325/22)

(2022/C 303/21)

Jezik postupka: bugarski

Sud koji je uputio zahtjev

Administrativen sad – Varna (Bugarska)

Stranke glavnog postupka

Tužitelji: TS, HI

Tuženik: Ministar na zemedelieto, hranite i gorite

Prethodna pitanja

1. Je li korisnik državne potpore nezakonito dodijeljene ugovorom o zamjeni na temelju kojeg je primio zemljišta u šumskom području (državno vlasništvo uređeno privatnim pravom) isključen iz definicije pojma „poduzetnik” ako prema godišnjim bilancama obavlja gospodarsku djelatnost nudeći robu i usluge na predmetnom tržištu, ali u skladu s uvodnom izjavom 127. Odluke Europske komisije (1) ne obavlja izravnu ili neizravnu gospodarsku djelatnost sa zemljištem stečenim zamjenom jer je nacionalnim pravom predviđena objektivna zabrana koja ga sprječava da prenamijeni zemljište i izgradi ili proda zemljište izdvojeno iz šumskog područja?

2. Treba li odredbu članka 107. UFEU-a tumačiti i primijeniti na način da se s obzirom na svojstvo „poduzetnika” i u slučaju primjene kriterija koji se odnose na „poduzetnike” stvarno opisan projekt korisnika nezakonito primljene državne potpore za koji se traži ulaganje, a koji se treba provesti na državnom zemljištu u šumskom području primljenom na temelju zamjene i koji je uvjet za pokretanje naknadnog postupka izdvajanja zemljišta primljenih na temelju izgradnje zemljišta, te s obzirom na prikupljene podatke o okončanom prvom stadiju upravnog postupka radi prethodnog savjetovanja treba smatrati pravno relevantnom okolnosti, neovisno o tome što je provedba projekta ulaganja postala objektivno nemoguća zbog moratorija koji je Parlament uveo i naknadno uvedene zakonske odredbe koja sadržava izričitu zabranu prenamjene i izgradnje zemljišta stečenih od države?

3. Treba li članak 107. UFEU-a i članak 16. stavak 3. Uredbe Vijeća (EU) 2015/1589 (2) tumačiti na način da im se protivi to da se nacionalnim propisom, kao što su odredbe članka 1.a točaka 2. i 4. (dodatne odredbe) Zakona za daržavnata sobstvenost, za potrebe određivanja iznosa državne potpore primljene na temelju zamjene zemljišta u šumskom području (državno vlasništvo uređeno privatnim pravom) onemogućuje upotreba tržišne cijene zemljišta utvrđivanjem tržišnih čimbenika i kriterija procjene za izračun koji dovode do odstupanja od stvarne vrijednosti zemljišta te je li takav nacionalni propis u tom smislu u suprotnosti s načelom djelotvornosti?

(1) Odluka Komisije (EU) 2015/456 od 5. rujna 2014. o programima državnih potpora br. SA.26212 (11/C) (ex 11/NN – ex CP 176/A/08) i SA.26217 (11/C) (ex 11/NN – ex CP 176/B/08) koja se u Bugarskoj primjenjuje na zamjene šumskog zemljišta (priopćeno pod brojem dokumenta C(2014) 6207)

(2) Uredba Vijeća (EU) 2015/1589 od 13. srpnja 2015. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 108. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (SL 2015., L 248, str. 9.)
3.

Ako je odgovor na prvo pitanje niječan: (a) protivi li se pravu na djelotvoran pravni lijek na temelju članka 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima to da država članica moliteljica provede odluku o transferu dok još nije odlučeno o podnositeljevu zahtjevu za izvršenje diskrecijske ovlasti na temelju članka 17. stavka 1. Uredbe Dublin III, (b) protivi li se pravu na djelotvoran pravni lijek na temelju članka 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima to da država članica moliteljica provede odluku o transferu dok još nije odlučeno o osporavanju u okviru sudskog nadzora pokrenutog u skladu s odredbama nacionalnog prava protiv odluke o odbijanju na temelju članka 17. (c) podredno, može li osporavanje odluke o odbijanju na temelju članka 17., u okviru sudskog nadzora pokrenutog u skladu s odredbama nacionalnog prava, djelovati kao zastoj roka za provedbu odluke o transferu u skladu s člankom 29. stavkom 1. Uredbe Dublin III ili na drugi način imati suspenzivni učinak na odluku o transferu?
Žalba koju je 18. veljače 2022. podnio Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) donesene 8. prosinca 2021. u predmetu T-595/19, Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/EUIPO – Fontana Food (GRILLOUMI BURGER)

(Predmet C-121/22 P)

(2022/C 294/17)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Žalitelj: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (zastupnici: V. Marsland, Solicitor, i C. Milbradt, Rechtsanwältin)

Druga stanka u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO), Fontana Food AB

Rješenjem od 15. lipnja 2022., Sud (vijeće za dopuštanje žalbi) je odlučio da se žalba ne dopušta i da Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi mora snositi vlastite troškove.
1.

Povreda prava u vezi s povredom članka 9. stavka 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1/2003 od 16. prosinca 2002. o provedbi pravila o tržišnom natjecanju koja su propisana člancima 81. i 82. Ugovora o EZ-u (1) (u daljnjem tekstu: Uredba 1/2003) jer je Opći sud: a) pogrešno protumačio točku 127. Obavijesti o najboljim praksama u provedbi postupaka u vezi s člancima 101. i 102. UFEU-a, što ga je navelo na pogrešan zaključak da Komisija nije počinila očitu pogrešku u ocjeni prikladnosti obveza; b) očito iskrivio niz činjeničnih okolnosti, što je dovelo do njegove pogrešne primjene članka 9. Uredbe 1/2003 i posljedično do pogrešnog utvrđenja da Komisija nije počinila očitu pogrešku u ocjeni prikladnosti obveza; c) zanemario to da je u okviru dopuštene diskrecijske ovlasti prilikom ocjene složenih ekonomskih i tehničkih pitanja Komisija imala obvezu djelovati uz poštovanje odredbi UFEU-a i temeljnih načela pravnog poretka EU-a jer njezino djelovanje ne može biti u suprotnosti s odredbama UFEU-a i temeljnim načelima pravnog poretka EU-a ili dovesti do ishoda koji bi bio u suprotnosti s tim odredbama i načelima.
1.

Protive li se članku 2. stavku 1. točkama (a) i (c), članku 14. stavku 1. i članku 24. stavku 1., članku 98. stavcima 1. do 3. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (1) u vezi s člankom 6. stavcima 1. i 2. Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 282/2011 od 15. ožujka 2011. o utvrđivanju provedbenih mjera za Direktivu 2006/112/EZ o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (2) u vezi s točkama 1. i 12.a Priloga III. toj direktivi i uvodnim izjavama 4. i 7. Direktive o PDV-u, kao i načelu lojalne suradnje, načelu porezne neutralnosti, načelu zakonitosti poreza i načelu pravne sigurnosti nacionalne odredbe kao što su one primijenjene u ovom predmetu kojima se predviđa snižena stopa PDV-a od 5 % za hranu, među ostalim, pića koja sadržavaju mlijeko i pritom se upućuje na oznaku kombinirane nomenklature KN 2202 i kojima se na temelju poljske statističke klasifikacije (odjeljak 56. poljske klasifikacije proizvoda i usluga) iz te stavke isključuje hrana, među ostalim, pića koja sadržavaju mlijeko razvrstana kao uslužne djelatnosti pripreme i usluživanja hrane i pića i na tu se robu (njezinu isporuku ili uslugu) primjenjuje snižena stopa PDV-a od 8 %, u situaciji u kojoj prosječan potrošač prilikom stjecanja te robe ili usluga tu isporuku (uslugu) smatra ispunjavanjem iste potrebe?
Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. svibnja 2022. uputio High Court (Irska) – Friends of the Irish Environment CLG/Minister for Agriculture, Food and the Marine, Ireland and the Attorney General

(Predmet C-330/22)

(2022/C 284/22)

Jezik postupka: engleski

Sud koji je uputio zahtjev

High Court (Irska)

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Friends of the Irish Environment CLG

Tuženik: The Minister for Agriculture, Food and the Marine, Ireland and the Attorney General

Prethodna pitanja

1. S obzirom na to da je Uredba (1) iz 2020. zamijenjena i/odnosno da su nacionalne provedbene mjere prestale važiti, je li potrebno uputiti zahtjev za prethodnu odluku?

2. Je li Prilog I.a Uredbi Vijeća 2020/123/EU nevaljan s obzirom na ciljeve Uredbe (EU) 1380/2013 (2) (u daljnjem tekstu: Uredba o ZRP-u) i, konkretno, ciljeve utvrđene u članku 2. stavku 1. i 2. Uredbe o ZRP-u, uključujući cilj iz članka 2. stavka 2. druge rečenice i načelo dobre uprave iz članka 3. točaka (c) i (d) Uredbe o ZRP-u (uključujući mjeru u kojoj se primjenjuje na stokove u odnosu na koje je potreban predostrožni pristup), u vezi s člancima 9., 10., 15. i 16. Uredbe o ZRP-u i njezinim uvodnim izjavama te člancima 1., 2., 3., 4., 5., 8. i 10. Uredbe 2019/472 (3) Europskog parlamenta i Vijeća o utvrđivanju višegodišnjeg plana za stokove ulovljene u zapadnim vodama (u daljnjem tekstu: Uredba o zapadnim vodama), utoliko što ukupni dopušteni ulovi (u daljnjem tekstu: TAC-ovi) određeni Uredbom iz 2020. nisu u skladu sa savjetom Međunarodnog vijeća za istraživanje mora (u daljnjem tekstu: ICES) o neizlovljavanju određenih vrsta kako bi se ostvario najviši održivi prinos (u daljnjem tekstu: MSY)?

(1) Uredba Vijeća (EU) 2020/123 od 27. siječnja 2020. o utvrđivanju ribolovnih mogućnosti za 2020. za određene riblje stokove i skupine ribljih stokova koje se primjenjuju u vodama Unije te, za ribarska plovila Unije, u određenim vodama izvan Unije (SL 2020, L 25, s. 1)

(2) Uredba (EU) br. 1380/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2013. o zajedničkoj ribarstvenoj politici, izmjeni uredaba Vijeća (EZ) br. 1954/2003 i (EZ) br. 1224/2009 i stavljanju izvan snage uredaba (EZ) br. 2371/2002 i (EZ) br. 639/2004 i Odluke Vijeća 2004/585/EZ (SL 2013, L 354, s. 22)

(3) SL 2019., L 83, str. 1.
1.

Treba li praksu upravnog tijela koja je sadržana u Criteriju de Gestión 1/2020 (Kriterij upravljanja 1/2020) Subdireccióna General de Ordenación y Asistencia Jurídica del INSS (Glavna poduprava za organizaciju i pravnu pomoć Nacionalnog instituta za socijalnu sigurnost, Španjolska) od 31. siječnja 2020., da muškarcima uvijek odbije sporni dodatak i obveže ih na to da ga zahtijevaju u sudskom postupku, kao što je to slučaj žalitelja u ovom postupku, smatrati, u skladu s Direktivom Vijeća 79/7/EEZ (1) od 19. prosinca 1978. o postupnoj provedbi načela jednakog postupanja prema muškarcima i ženama u pitanjima socijalne sigurnosti, administrativnom povredom te direktive, koja je drukčija od povrede propisa koja je ocjenjena u presudi Suda Europske unije od 12. prosinca 2019., WA (C-450/2018) (2), jer kada se razmatra, ta administrativna povreda sama po sebi predstavlja diskriminaciju na temelju spola, s obzirom na to da se u članku 4. Direktive jednako postupanje definira kao nepostojanje svake diskriminacije na temelju spola, bilo izravne ili neizravne, i da, u skladu s njezinim člankom 5., države članice poduzimaju potrebne mjere kojima se osigurava stavljanje izvan snage svih zakona i drugih propisa koji su suprotni načelu jednakog postupanja?
C 222/21

Žalba koju je 5. travnja 2022. podnijela Europska komisija protiv presude Općeg suda (četvrto prošireno vijeće) od 26. siječnja 2022. u predmetu T-286/09 RENV, Intel Corporation/Komisija

(Predmet C-240/22 P)

(2022/C 222/32)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Žalitelj: Europska komisija (zastupnici: F. Castillo de la Torre, N. Khan, M. Kellerbauer i C. Sjödin, agenti)

Druge stranke u postupku: Intel Corporation Inc., Association for Competitive Technology, Inc., Union fédérale des consommateurs – Que choisir (UFC – Que choisir)

Žalbeni zahtjev

Žalitelj zahtijeva od Suda da:

— ukine pobijanu presudu, osim točke 3. izreke;

— vrati predmet Općem sudu na ponovno odlučivanje;

— odredi da će se o troškovima odlučiti naknadno.

Žalbeni razlozi i glavni argumenti

Žalitelj ističe šest žalbenih razloga.

Prvi žalbeni razlog: Nadzor dosega analize kriterija pokrivenosti i trajanja iz Odluke (1) u pobijanoj presudi je ultra petita. Osim toga, pobijana presuda zahvaćena je pogreškom koja se tiče prava time što je osporena opća ocjena mogućnosti Intelovih praksi da istisnu konkurenciju, s obzirom na sve relevantne okolnosti slučaja i pogrešnim tumačenjem smjernica koje su u tom smislu dane u presudi Suda od 6. rujna 2017., Intel/Komisija, C-413/14 P, EU:C:2017:632.

Drugi žalbeni razlog: Nadzor kriterija jednako učinkovitog konkurenta (u daljnjem tekstu: test AEC) iz Odluke proveden u pobijanoj presudi povređuje Komisijina prava obrane.

Treći žalbeni razlog: Nadzor testa AEC iz Odluke proveden u pobijanoj presudi glede društva Dell zahvaćen je pogreškom koja se tiče standarda dokazivanja, iskrivljuje jasno značenje dokaza, primjenjuje proturječno rasuđivanje te povređuje Komisijina prava obrane.

Četvrti žalbeni razlog: Nadzor testa AEC iz Odluke proveden u pobijanoj presudi glede društva Hewlett-Packard Company zahvaćen je pogreškom koja se tiče standarda dokazivanja, povređuje Komisijina prava obrane te sadržava više drugih pogrešaka koje se tiču prava.

Peti žalbeni razlog: Nadzor testa AEC iz Odluke proveden u pobijanoj presudi glede društva Lenovo zahvaćen je pogreškom u tumačenju testa AEC i članka 102. UFEU-a, iskrivljava dokaze te povređuje Komisijina prava obrane.

Šesti žalbeni razlog: U mjeri u kojoj se u pobijanoj presudi oslanja na ondje proveden nadzor testa AEC iz Odluke radi njezina djelomičnog poništenja, u pobijanoj presudi ne uzimaju se pravilno u obzir posljedice utvrđenja u vezi s testom AEC.

(1) Odluka Komisije C (2009) 3726 final od 13. svibnja 2009. koja se odnosi na postupak primjene članka [102. UFEU-a] i članka 54. Sporazuma o EGP-u (predmet COMP/C-3/37.990 – Intel)
C 237/40

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. travnja 2022. uputio High Court (Irska) – Z.K. i M.S./The Minister for Justice and Equality

(Predmet C-248/22)

(2022/C 237/51)

Jezik postupka: engleski

Sud koji je uputio zahtjev

High Court (Irska)

Stranke glavnog postupka

Podnositelji zahtjeva: Z.K. i M.S.

Druga stranka u postupku: The Minister for Justice and Equality

Prethodno pitanje

Zabranjuje li se Direktivom Vijeća 2004/38/EZ (1) istodobna dodjela izvedenih prava boravka i bračnom drugu s kojim je prestala životna zajednica i de facto trajnom partneru građanina Europske unije koji zakonito ostvaruje svoje pravo na slobodno kretanje kao radnik na temelju Direktive?

(1) Direktiva 2004/38/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o pravu građana Unije i članova njihovih obitelji na slobodno kretanje i boravište [boravak] na području države članice, kojom se izmjenjuje Uredba (EEZ) br. 1612/68 i stavljaju izvan snage direktive 64/221/EEZ, 68/360/EEZ, 72/194/EEZ, 73/148/EEZ, 75/34/EEZ, 75/35/EEZ, 90/364/EEZ, 90/365/EEZ i 93/96/EEZ (SL L 158, 30.4.2004., str. 77.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 2., str. 42.).
2.

Ako je odgovor na pitanje 1. niječan, je li za pretpostavku o postojanju izvanredne okolnosti u skladu s člankom 5. stavkom 3. Uredbe br. 261/2004 dovoljno to, da do je izmjene u dodjeli slotova došlo zbog smanjenja zračnih kapaciteta uvjetovanog vremenskim uvjetima, iako vremenske prilike nisu dovele do sveopćeg zastoja u zračnom prometu?
—

dodijeli žalitelju naknadu za pretrpljenu neimovinsku štetu, kako je to precizirano u ovoj žalbi, procijenjenu ex aequo et bono na 50 000 eura;
C 222/14

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. veljače 2022. uputio Landgericht Stuttgart (Njemačka) – TAP Portugal/Myflyright GmbH

(Predmet C-158/22)

(2022/C 222/24)

Jezik postupka: njemački

Sud koji je uputio zahtjev

Landgericht Stuttgart

Stranke glavnog postupka

Žalitelj: TAP Portugal

Druga stranka u žalbenom postupku: Myflyright GmbH

Prethodno pitanje

Treba li članak 5. stavak 3. Uredbe (EZ) br. 261/2004 (1) tumačiti na način da postoji izvanredna okolnost u smislu te odredbe ako se otkaže let iz zračne luke izvan baze stvarnog zračnog prijevoznika jer član posade raspoređen na taj let (u ovom predmetu: kopilot), koji je propisane redovite liječničke preglede prošao bez ograničenja, netom prije početka leta odjednom i za zračnog prijevoznika nepredvidivo premine ili se tako teško razboli da ne može izvesti let?

(1) Uredba Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta […] te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91 (SL 2004., L 46, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 26., str. 21. i ispravak SL 2019., L 119, str. 202.)
C 222/13

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. veljače 2022. uputio Landgericht Stuttgart (Njemačka) – TAP Portugal/Myflyright GmbH

(Predmet C-157/22)

(2022/C 222/23)

Jezik postupka: njemački

Sud koji je uputio zahtjev

Landgericht Stuttgart

Stranke glavnog postupka

Žalitelj: TAP Portugal

Druga stranka u žalbenom postupku: Myflyright GmbH

Prethodno pitanje

Treba li članak 5. stavak 3. Uredbe (EZ) br. 261/2004 (1) tumačiti na način da postoji izvanredna okolnost u smislu te odredbe ako se otkaže let iz zračne luke izvan baze stvarnog zračnog prijevoznika jer član posade raspoređen na taj let (u ovom predmetu: kopilot), koji je propisane redovite liječničke preglede prošao bez ograničenja, netom prije početka leta odjednom i za zračnog prijevoznika nepredvidivo premine ili se tako teško razboli da ne može izvesti let?

(1) Uredba Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta […] te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91 (SL 2004., L 46, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 26., str. 21. i ispravak SL 2019., L 119, str. 202.)
C 222/13

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. veljače 2022. uputio Landgericht Stuttgart (Njemačka) – TAP Portugal/flightright GmbH

(Predmet C-156/22)

(2022/C 222/22)

Jezik postupka: njemački

Sud koji je uputio zahtjev

Landgericht Stuttgart

Stranke glavnog postupka

Žalitelj: TAP Portugal

Druga stranka u žalbenom postupku: flightright GmbH

Prethodno pitanje

Treba li članak 5. stavak 3. Uredbe (EZ) br. 261/2004 (1) tumačiti na način da postoji izvanredna okolnost u smislu te odredbe ako se otkaže let iz zračne luke izvan baze stvarnog zračnog prijevoznika jer član posade raspoređen na taj let (u ovom predmetu: kopilot), koji je propisane redovite liječničke preglede prošao bez ograničenja, netom prije početka leta odjednom i za zračnog prijevoznika nepredvidivo premine ili se tako teško razboli da ne može izvesti let?

(1) Uredba Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta […] te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91 (SL 2004., L 46, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 26., str. 21. i ispravak SL 2019., L 119, str. 202.)
Žalba koju su 18. veljače 2022. podnijeli Dyson Ltd, Dyson Technology Ltd, Dyson Operations Pte Ltd, Dyson Manufacturing Sdn Bhd, Dyson Spain, SL, Dyson Austria GmbH, Dyson sp. z o.o., Dyson Ireland Ltd, Dyson GmbH, Dyson, Dyson Srl, Dyson Sweden AB, Dyson Denmark ApS, Dyson Finland Oy, Dyson BV protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) od 8. prosinca 2021. u predmetu T-127/19, Dyson i drugi/Komisija

(Predmet C-122/22 P)

(2022/C 207/24)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Žalitelji: Dyson Ltd, Dyson Technology Ltd, Dyson Operations Pte Ltd, Dyson Manufacturing Sdn Bhd, Dyson Spain, SL, Dyson Austria GmbH, Dyson sp. z o.o., Dyson Ireland Ltd, Dyson GmbH, Dyson, Dyson Srl, Dyson Sweden AB, Dyson Denmark ApS, Dyson Finland Oy, Dyson BV (zastupnici: E. Batchelor, T. Selwyn Sharpe i M. Healy, solicitors i avocats)

Druga stranka u postupku: Europska komisija

Zahtjevi

Žalitelji od Suda zahtijevaju da:

— poništi pobijanu presudu u cijelosti;

— presudi da je Komisija počinila dovoljno ozbiljnu povredu prava Unije i vrati zahtjev za naknadu štete Općem sudu; i

— naloži Komisiji plaćanje vlastitih troškova i Dysonovih troškova u vezi s ovim postupcima i postupcima pred Općim sudom.

Žalbeni razlozi i glavni argumenti

Prvo, Opći sud pogrešno je pogrešno kvalificirao Dysonove tužbene razloge i propustio obrazložiti svoju odluku. Dysonova tužba bila je usmjerena isključivo na Komisijinu ozbiljnu i očitu pogrešku u odabiru jedine metode ispitivanja koja je očito bila izvan njezine diskrecijske ovlasti, odnosno testiranje bez ikakve prašine. Opći sud nije ocijenio na ovaj tužbeni razlog;

Drugo, Opći sud pogrešno je primijenio sudsku praksu o dovoljno ozbiljnoj povredi, ne pridajući odlučujuću važnost svojem zaključku da je Komisija povrijedila obvezujući zahtjev iz članka 10. Direktive 2010/30;

Treće, Opći sud pogrešno je primijenio pravo o dovoljno ozbiljnoj povredi i pogrešno je pravno kvalificirao dokaze zaključivši kako je specifikacija „tijekom uporabe” u Direktivi 2010/30 dovela do poteškoća u tumačenju;

Četvrto, Opći sud pogrešno je primijenio pravo o dovoljno ozbiljnoj povredi zaključivši kako je specifikacija „tijekom uporabe” u Direktivi 2010/dovela do regulatorne složenosti;

Peto, Opći sud pogrešno je primijenio pravo o dovoljno ozbiljnoj povredi zaključivši da nije postojala ozbiljna i očita pogreška u vezi s Komisijinom povredom temeljnog načela jednakog postupanja;

Šesto, Opći sud pogrešno je primijenio pravo o dovoljno ozbiljnoj povredi zaključivši da nije postojala ozbiljna i očita pogreške u vezi s Komisijinom povredom temeljnog načela dobre uprave i/ili djelovanja s dužnom pažnjom;

Sedmo, Opći sud pogrešno je primijenio pravo o dovoljno ozbiljnoj povredi zaključivši da nije postojala ozbiljna i očita pogreška u vezi s Komisijinom povredom temeljnog načela slobodnog obavljanja profesionalne djelatnosti.
1.

Postoji li u ovom slučaju situacija „ne bis in idem” u smislu članka 50. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (u daljnjem tekstu: Povelja) i članka 54. Konvencije o provedbi Schengenskog sporazuma, jer je riječ o istim djelima, ovisno o dosegu koji europska sudska praksa dodjeljuje tom pojmu, ili je naprotiv na ovom sudu da to ocijeni u skladu s načelima navedenima u ovoj odluci, uključujući potrebu izricanja jedinstvene kazne i utvrđivanja granice kazne u skladu s kriterijima proporcionalnosti, s obzirom na to da je riječ o jedinstvenom produljenom kaznenom djelu?
2.

(a) Treba li članak 79. točku (b) te članak 80. točku (g) u vezi s točkom 2.2. Smjernica za dobru praksu tumačiti na način da su zahtjevi u pogledu osoblja ispunjeni i u slučaju kad je odgovorna osoba, kao u glavnom postupku, (fizički) odsutna iz poduzeća četiri sata, ali je tijekom tog razdoblja telefonski dostupna? (b) Treba li Direktivu 2001/83/EZ, osobito članak 79. i članak 80. točku (g) te direktive u vezi s točkom 2.3. prvim odjeljkom Smjernica za dobru praksu tumačiti na način da su zahtjevi u pogledu osoblja predviđeni tim odredbama odnosno Smjernicama ispunjeni kad, kao u glavnom postupku, u slučaju odsutnosti odgovorne osobe kao što je to opisano u pitanju 2. (a) osoblje koje se nalazi u poduzeću, osobito prilikom inspekcije koju obavlja tijelo države članice koje je za to nadležno, ne može samo pružiti informacije o pisanim postupcima koji se odnose na područje nadležnosti tog osoblja? (c) Treba li Direktivu 2001/83/EZ, a osobito članak 79. i članak 80. točku (g) te direktive u vezi s točkom 2.3. Smjernica za dobru praksu tumačiti na način da prilikom procjene postoji li dovoljan broj stručnog osoblja uključenog u sve faze djelatnosti prometa lijekova na veliko također treba uzeti u obzir, kao što je to slučaj u glavnom postupku, aktivnosti izdvojene trećim osobama (odnosno aktivnosti koje treće osobe obavljaju kao izvođači) i protivi li se navedenoj direktivi ako se zatraži stručno mišljenje za tu procjenu odnosno propisuje li se čak tom direktivom da se zatraži takvo mišljenje?