RJEŠENJE PREDSJEDNIKA SLUŽBENIČKOG SUDA EUROPSKE UNIJE

20. siječnja 2016.

Alain Laurent Brouillard

protiv

Europske komisije

„Javna služba — Uskraćivanje sudjelovanja u testiranjima na natječaju — Privremena pravna zaštita — Zahtjev za određivanje privremenih mjera — Hitnost — Nepostojanje“

Predmet:

Tužba podnesena na temelju članka 278. UFEU‑a i članka 157. AE‑a, kao i članka 279. UFEU‑a primjenjivog na Ugovor o EZAE‑u na temelju njegova članka 106.a, kojom A. L. Brouillard zahtijeva da se „[Europskom uredu za odabir osoblja (EPSO)] privremenom mjerom naloži da mu odobri […] sudjelovanje u sljedećoj fazi ‚otvorenog natječaja EPSO/AD/306/15’“ organiziranog u svrhu sastavljanja popisa uspješnih kandidata za zapošljavanje pravnika lingvista u razred AD 7 za francuski jezik (u daljnjem tekstu: sporni natječaj).

Odluka:

Odbija se zahtjev za privremenu pravnu zaštitu koji je podnio A. L. Brouillard. O troškovima će se odlučiti naknadno.

Sažetak

Privremena pravna zaštita — Privremene mjere — Pretpostavke za određivanje — Hitnost — Teška i nepopravljiva šteta — Odvagivanje svih interesa o kojima je riječ — Sudjelovanje tužitelja u testiranjima na natječaju — Nepostojanje hitnosti

(čl. 266. UFEU‑a; Poslovnik Službeničkog suda, čl. 115. st. 2.)

Nije cilj postupka privremene pravne zaštite nadoknaditi štetu, već jamčiti potpunu učinkovitosti meritorne presude. Kako bi se dosegao taj cilj, predložene mjere moraju biti hitne tako da je nužno da budu donesene kako bi se spriječila teška i nenadoknadiva šteta za tužiteljeve interese i da ostvaruju svoje učinke prije donošenja odluke u glavnom postupku. Usto, na stranci je koja predlaže donošenje privremenih mjera da dokaže kako ne može čekati završetak glavnog postupka a da ne pretrpi štetu te naravi.

Dopuštanje tužitelju, kojemu nije bilo odobreno sudjelovanje u testiranjima spornog natječaja, da sudjeluje u postupku natječaja stoga se u načelu ne može smatrati hitnim u smislu da bi mu omogućilo izbjegavanje teške i nenadoknadive štete, s obzirom na to da bi, ako se po okončanju glavnog postupka sporna odluka ukine, u svakom slučaju bila dužnost povjerenstva za odabir i tijela za imenovanje da poduzmu mjere koje bi podrazumijevale izvršenje presude u skladu s člankom 266. UFEU‑a, uključujući da pod nadzorom suda pronađu pravično rješenje, koje omogućuje da se tužiteljeva prava ponovno uspostave i da se u potpunosti popravi šteta koju je on pretrpio ili ako to nije slučaj, da se to rješenje upotpuni mjerama naknade štete, pod uvjetom da su u njegovu pogledu ispunjeni uvjeti za nastanak izvanugovorne odgovornosti institucije.

Usto, navodi tužitelja o budućem vremenskom rasporedu natječaja za zapošljavanje su čisto hipotetski, ne temelje se ni na kojem konkretnom elementu te se njima ne može dokazati hitnost zahtijevane mjere, dok bi se pravično rješenje prilikom izvršenja eventualne presude kojom se poništava pobijana odluka moglo sastojati upravo od toga da se tužitelju ponovno otvori sporni natječaj.

(t. 11., 13. i 14.)

Izvori:

Sud: rješenje od 25. ožujka 1999., Willeme/Komisija, C‑65/99 P(R), EU:C:1999:176, t. 62.

Prvostupanjski sud: rješenja od 21. prosinca 1995., Gimenez/Odbor regija, T‑220/95 R, EU:T:1995:218, t. 38.; od 10. rujna 1999., Elkaïm i Mazuel/Komisija, T‑173/99 R, EU:T:1999:168, t. 25.; od 15. svibnja 2000., Martín de Pablos/Komisija, T‑101/00 R, EU:T:2000:126, t. 22.; od 19. prosinca 2002., Esch‑Leonhardt i dr./ESB, T‑320/02 R, EU:T:2002:327, t. 27. i od 19. srpnja 2004., Eppe/Parlament, T‑439/03 RII, EU:T:2004:242, t. 32.

Službenički sud: rješenje od 2. listopada 2013., Colart idr./Parlament, F‑87/13 R, EU:F:2013:147, t. 27.