ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
HR Službeni list Europske unije C 182/26

Tužba podnesena 16. ožujka 2018. – Chrysses Demetriades & Co. i Provident Fund of the Employees of Chrysses Demetriades & Co protiv Vijeća i dr.

(Predmet T-198/18)

(2018/C 182/30)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Tužitelji: Chrysses Demetriades & Co. LLC (Limassol, Cipar), Provident Fund of the Employees of Chrysses Demetriades & Co LLC (Limassol) (zastupnik: P. Tridimas, Barrister)

Tuženici: Vijeće Europske unije, Europska komisija, Europska središnja banka, Euroskupina i Europska unija

Tužbeni zahtjev

Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

— naloži tuženicima da tužiteljima plate iznose navedene u Popisu priloženom tužbi, uvećane za kamate koje teku od 26. ožujka 2013. do donošenja presude Općeg suda;

— naloži tuženicima snošenje troškova.

Podredno, tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

— utvrdi postojanje izvanugovorne odgovornosti Europske unije i/ili tuženih institucija;

— utvrdi kojim se postupkom može ustanoviti naknadivi gubitak koji su tužitelji zaista pretrpjeli; i

— naloži tuženicima snošenje troškova.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu četiri tužbena razloga koji su u bitnome istovjetni ili slični onima istaknutima u predmetu T-197/18, JV Voscf i dr. protiv Vijeća i dr.
—

poništi odluku od 26. ožujka 2018. kojom je Europska komisija odbila ponudu konzorcija kojem je tužitelj voditelj za grupu predmeta nabave br. 3 u okviru javne nabave „Framework contract for the implementation of external aid 2018 (SIEA EUROPAID/138778/DH/SER/MULTI” (u daljnjem tekstu: javna nabava) u vezi s okvirnim ugovorom za pružanje usluga trećim zemljama korisnicama vanjske pomoći Unije i grupu predmeta nabave br. 3 dodijelio deseterima drugim ponuditeljima,
1.

Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je ESB povrijedio članak 18. stavak 1. Uredbe o SSM-u i članak 49. stavak 1. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, time što je odredio administrativnu novčanu kaznu na osnovi pravnog okvira koji se temelji na odredbama prava Unije i nacionalnog prava koje nemaju izravni učinak. — Tužitelj tvrdi da se njegove ponovne kupnje trezorskih dionica između 1. siječnja 2014. i 31. prosinca 2015. ne bi trebale smatrati povredom članka 77. točke (a) i članka 78. Uredbe 575/2013 (2), s obzirom na to da zaštitni sloj za očuvanje kapitala nije bio na snazi niti je bio utvrđen do 1. siječnja 2016. — Budući da se ESB-ova odluka temelji na pravilima kojima se uređuje zaštitni sloj za očuvanje kapitala u Direktivi 2013/36 (3), koja nisu bila ni obvezujuća, ni na snazi niti su bila utvrđena do 1. siječnja 2016., tužitelj tvrdi da je ESB odredio administrativnu novčanu kaznu a da ne postoji izravno primjenjivo pravilo prava Unije i nacionalnog prava. — Pobijanom je odlukom stoga povrijeđen članak 18. stavak 1. Uredbe o SSM-u i osobito načelo zakonitosti iz članka 49. stavka 1. Povelje o temeljnim pravima.
3.

U trećem tužbenom razlogu tužitelj ističe činjenicu da talijanski zdravstveni sustav obilježava univerzalnost njege, odnosno to da sve zdravstvene usluge osigurava Nacionalna zdravstvena služba. Također, tužitelj osporava navod Komisije da nije imala dokaz da Italija financira i da stoga pokriva svu njegu svojih državljana, koji uopće ne odgovara stvarnom činjeničnom stanju. Tužitelj je istaknuo činjenicu da univerzalnost nije apstraktni pojam, već da ju treba utvrditi in concreto, mora biti provjerljiva i uočljiva te se ne može uzeti da postoji samo zato što je to navela talijanska vlada.
—

naloži tuženicima da tužiteljima isplate iznose navedene u popisu priloženom tužbi, uz kamate koje teku od 26. ožujka 2013. do donošenja presude Općeg suda kao naknadu štete koja je nastala zbog odluka Euroskupine koje se odnose na sanaciju Cyprus Popular Bank Public Co Ltd (u daljnjem tekstu: Laiki Bank), bail-in Bank of Cyprus Public Company Limited (u daljnjem tekstu: Bank of Cyprus) i prodaju imovine i poslovanja navedenih banaka u Grčkoj, te/ili zbog pružanja hitne likvidnosne pomoći Laiki Bank uz suglasnost Europske središnje banke i naknadnog prijenosa relevantne odgovornosti na Bank of Cyprus po nalogu Europske središnje banke;
HR Službeni list Europske unije C 161/58

Tužba podnesena 1. ožujka 2018. – Arkéa Direct Bank i dr. protiv ESB-a

(Predmet T-149/18)

(2018/C 161/68)

Jezik postupka: francuski

Stranke

Tužitelji: Arkéa Direct Bank (Puteaux, Francuska), Caisse de Bretagne de Crédit Mutuel Agricole (Le Relecq Kerhuon, Francuska), Crédit Mutuel Arkéa (Le Relecq Kerhuon), Crédit foncier et communal d’Alsace et de Lorraine-banque (Strasbourg, Francuska), Fédéral Finance (Le Relecq Kerhuon), Arkéa Home Loans SFH (Brest, Francuska), Arkéa Banking Services (Pariz, Francuska), Arkéa Public Sector SCF (Le Relecq Kerhuon), Arkéa Banque Entreprises et Institutionnels (Le Relecq Kerhuon), Keytrade Bank Luxembourg SA (Luxembourg, Luksemburg) (zastupnici: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi i P. Kupka, odvjetnici)

Tuženik: Europska središnja banka

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

— poništi članak 8. Odluke ESB-a br. ECB/SSM/2017 – 9695000CG7B84NLR5984/207 od 19. prosinca 2017., u dijelu u kojem se njime propisuju mjere koje treba poduzeti u pogledu neopozivih obveza plaćanja u vezi sa sustavima osiguranja depozita ili sanacijskih fondova;

— naloži ESB-u snošenje svih troškova.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga koji su u bitnome istovjetna ili slična onima navedenima u predmetu T-143/18, Société générale/ESB.
1.

Povreda članaka 10. do 14. Uredbe Komisije (EZ) br. 773/2004 od 7. travnja 2004. o postupcima koje Komisija vodi na temelju članaka 81. i 82. Ugovora o EZ-u (tekst značajan za EGP) (2), osobito tužiteljeva prava na postupak kojim se poštuju pravna pravila i prvenstveno njegova prava obrane. — U tom pogledu ističe da sudjelovanje država članica na raspravama nije samo formalnost s obzirom na to da su tijela nadležna za tržišno natjecanje dio odbora s kojima se Komisija mora savjetovati prije donošenja bilo kakve odluke. Navedena tijela nadležna za tržišno natjecanje uvijek moraju sudjelovati na plenarnim saslušanjima, to jest u ključnoj fazi u kojoj u okviru kontradiktorne rasprave poduzetnici usredotočuju svoje obrambene napore protiv Komisijine optužbe.
3.

Treći tužbeni razlog: pogrešna primjena članka 107. stavka 3. točke (c) UFEU-a – nepravilno određivanje granica gospodarske grane i pogrešna presumpcija ozbiljnih poremećaja u gospodarstvu u smislu članka 107. stavka 3. točke (c) UFEU-a Tuženik je kao treće planiranu potporu pogrešno odobrio na temelju članka 107. stavka 3. točke (c) UFEU-a jer je pogrešno zaključio da postoji zasebno tržište nuklearne energije i – također pogrešno – utvrdio da na tom tržištu postoje poremećaji tržišta ili tržišta kapitala.
—

preinači odluku petog žalbenog vijeća na način da se prihvati tužiteljeva žalba i registrira žig „1000 PANORAMICZNYCH” i to s obzirom na to da verbalni znak „1000 PANORAMICZNYCH” ne ispunjava pretpostavke iz članka 7. stavka 1., osobito točki (b) i (c), Uredbe 2017/1001, i stoga ne postoji razlog za odbijanje registracije žiga
2.

Drugim tužbenim razlogom tužitelj zaključuje da su povrijeđene odredbe članka 31. stavaka 2. i 3. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1290/2005 od 21. lipnja 2005. i članka 52. stavaka 2. i 3. Uredbe (EU) br. 1306/2013 od 17. prosinca 2013., u vezi s odredbama članka 12. stavaka 1. do 6. i stavka 8. Provedbene uredbe Komisije (EU) br. 907/2014 od 6. kolovoza 2014., kao i smjernice iz dokumenata Komisije VI/5330797 i C(2015)3675 final/8-6-2015. Usto zaključuje da je došlo do neopravdanog dupliciranja ispravaka iz istoga razloga i do povrede načela proporcionalnosti.
3.

Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 12. UEZ-a, današnjeg članka 18. UFEU-a; članka 22. Povelje Europske unije o temeljnim pravima; članka 6. stavka 3. UEU-a; članka 1. stavaka 2. i 3. Priloga III. Pravilniku o osoblju; članaka 1. i 6. Uredbe br. 1/58; članka 1.d stavaka 1. i 6., članka 27. stavka 2., članka 28. točke (f) Pravilnika o osoblju; s obzirom na to da se navedenim odredbama zabranjuje da se građanima Unije i samim dužnosnicima institucija postavljaju jezična ograničenja koja nisu općenito i objektivno predviđena poslovnicima institucija predviđenim člankom 6. Uredbe br. 1/58, koji do sada još nisu doneseni i kojima se zabranjuje da se takva ograničenja uvedu, a da za to ne postoji poseban i obrazložen interes službe.
HR Službeni list Europske unije C 72/46

Tužba podnesena 8. siječnja 2018. – inforsacom Informationssysteme protiv EUIPO-a (Business and technology working as one)

(Predmet T-7/18)

(2018/C 072/59)

Jezik postupka: njemački

Stranke

Tužitelj: inforsacom Informationssysteme GmbH (Neu-Isenburg, Njemačka) (zastupnici: O. Spieker, A. Schönfleisch i M. Alber, odvjetnici)

Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

Podaci o postupku pred EUIPO-om

Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije „Business and technology working as one” – prijava za registraciju br. 15 272 586

Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 20. listopada 2017. u predmetu R 808/2017-1

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

— poništi pobijanu odluku;

— naloži snošenje troškova EUIPO-u.

Tužbeni razlozi

— povreda članka 7. stavka 1. točke (c) u vezi s člankom 7. stavkom 2. Uredbe br. 2017/1001;
—

poništi provedbenu Uredbu Komisije (EU) 2017/1982 od 31. listopada 2017. o ponovnom uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz određene obuće s gornjim dijelom od kože podrijetlom iz Narodne Republike Kine i Vijetnama koju proizvode trgovačka društva Dongguan Luzhou Shoes Co. Ltd, Dongguan Shingtak Shoes Co. Ltd, Guangzhou Dragon Shoes Co. Ltd, Guangzhou Evervan Footwear Co. Ltd, Guangzhou Guangda Shoes Co. Ltd, Long Son Joint Stock Company i Zhaoqing Li Da Shoes Co., Ltd i o provedbi presude Suda u spojenim predmetima C-659/13 i C-34/14 (SL 2017. L 285, str. 14.); i
HR Službeni list Europske unije C 72/44

Tužba podnesena 9. siječnja 2018. – Holzer y Cia protiv EUIPO-a – Annco (AT ANN TAYLOR)

(Predmet T-4/18)

(2018/C 072/56)

Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

Stranke

Tužitelj: Holzer y Cia, SA de CV (México, Meksiko) (zastupnik: N. Fernández Fernández-Pacheco, odvjetnik)

Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

Druga stranka pred žalbenim vijećem: Annco, Inc. (New York, New York, Sjedinjene Američke Države)

Podaci o postupku pred EUIPO-om

Nositelj spornog žiga: tužitelj

Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije s verbalnim elementima „AT ANN TAYLOR” – Žig Europske unije br. 11 197 647

Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 8. studenoga 2017. u predmetu R 2371/2016-2

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

— usvoji tužbu;

— poništi pobijanu odluku;

— potvrdi valjanost registracije žiga EU br. 11 197 647 „AT ANN TAYLOR” za sve proizvode za koje se navedenom prijavom zahtijevala zaštita;

— naredi intervenijentu da plati troškove postupka.

Tužbeni razlog
HR Službeni list Europske unije C 72/43

Tužba podnesena 9. siječnja 2018. – Holzer y Cia protiv EUIPO-a – Annco (ANN TAYLOR)

(Predmet T-3/18)

(2018/C 072/55)

Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

Stranke

Tužitelj: Holzer y Cia, SA de CV (México, Meksiko) (zastupnik: N. Fernández Fernández-Pacheco, odvjetnik)

Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

Druga stranka pred žalbenim vijećem: Annco, Inc. (New York, New York, Sjedinjene Američke Države)

Podaci o postupku pred EUIPO-om

Nositelj spornog žiga: tužitelj

Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije „ANN TAYLOR” – Žig Europske unije br. 9 865 651

Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 2. studenoga 2017. u predmetu R 2370/2016-2

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

— usvoji tužbu;

— poništi pobijanu odluku;

— potvrdi valjanost registracije žiga EU br. 9 865 651 „ANN TAYLOR” za sve proizvode za koje se navedenom prijavom zahtijevala zaštita;

— naloži intervenijentu snošenje troškova postupka.

Tužbeni razlog
1.

Prvi tužbeni razlog temelji se na nezakonitosti obavijesti o otvorenom natječaju. Tužitelj tvrdi da je članak 6.4. Priloga III., koji isključuje to da zahtjevi za ponovno razmatranje podneseni zbog dovođenja u pitanje ocjene koju je provelo povjerenstvo za odabir dovedu do pozitivnog rezultata, nezakonit, s obzirom na to da je protivan pravu na djelotvoran pravni lijek iz članka 47. Povelje o temeljnim pravima. Budući da se pobijana odluka temelji na navedenoj odredbi, ona je također nezakonita.
1.

Prvi tužbeni razlog, podijeljen na tri dijela, temelji se na povredi članka 170. UFEU-a zbog toga što Komisija nije dokazala postojanje prednosti u korist Amazon EU S.à.r.l (u daljnjem tekstu: LuxOpCO). — Prvi dio temelji se na činjenici da primjena preliminarne odluke, kao i njeno obnavljanje 2011. nisu doveli do dodjeljivanja bilo kakve prednosti s obzirom na to da su davanja od kojih je trećina isplaćena za licenciju na nematerijalnu imovinu bila viša od iznosa koji je LuxOpCo platio društvu Amazon Europe Holding Technologies SCS (u daljnjem tekstu: LuxSCS) na temelju sporazuma o licenciji. Tužitelj smatra da se Komisijinom odlukom od 4. listopada 2017. koja se odnosi na državnu potporu SA.38944 koju je Luksemburg proveo u korist Amazona (u daljnjem tekstu: pobijana odluka) pogrešno tvrdi da davanje koje je LuxOpCo stvarno platio odstupa od cijene po tržišnim uvjetima. — Drugi dio temelji se na očitim pogreškama koje se tiču činjenica i prava zbog kojih je u pobijanoj odluci provedena pogrešna analiza vezana uz navodnu neodgovarajuću primjenu transakcijske metode neto marže u okviru preliminarne odluke, kako u pogledu odabira analiziranog subjekta tako i u primjeni parametara navedene metode. — Treći dio temelji se na argumentu prema kojemu je izračun transferne cijene kako ga je u pobijanoj odluci provela Komisija naprotiv taj koji dovodi do rezultata koji očito odstupa od načela nepristrane transakcije.
—

Naposljetku, tuženik je povrijedio članak 108. stavak 2. UFEU-a u vezi s člankom 4. stavkom 4. Uredbe (EU) 2015/1589 jer nije otvorio službeni istražni postupak. Tuženik je navodni status MSP-a korisnika potpore tek nedostatno i nepotpuno ocijenio tijekom ispitivanja koje je trajalo više od tri i pol godine. K tomu, tuženik je na sastanku izričito naveo poteškoće u odnosu na ocjenu je li potpora odobrena na temelju programa potpora ili je to ad hoc potpora. Da je tuženik dostatno ocijenio i pravilno utvrdio status MSP-a korisnika potpore on je to pitanje mogao ostaviti otvorenim. To se međutim nije dogodilo. Štoviše, tek je u osporavanoj odluci tuženik priznao da ne postoji spojivost u skladu s Uredbom (EZ) 800/2008 (3), nakon što je više godina tvrdio suprotno.
—

poništi odluku dostavljenu dopisom od 16. listopada 2017. kojom je Izvršni odbor Europske središnje banke odbio zahtjev tužiteljâ za pristup dokumentu Europske središnje banke „Responses to questions concerning the interpretation of Art. 14.4 of the Statute of the ESCB and of the ECB” od 23. travnja 2015 i
—

poništi odluku Europske komisije od 27. srpnja 2017., C (2017) 5049 final (State Aid SA.45220 (2016/FC) – Slovenia – Alleged aid in favor of Komunala Izola d.o.o.), dostavljenu društvima Marinvest i Porting 16. kolovoza 2017.;
1.

Prvi tužbeni razlog: povreda Uredbe o stavljanju na tržište sredstava za zaštitu bilja (1107/2009) (2), Uredbe o produljenju (1141/2010) (3), Uredbe o razvrstavanju, označivanju i pakiranju tvari i smjesa (1272/ 2008) (4) i Direktive o pokusima na životinjama (2010/63) (5): — tužitelji tvrde da je prilikom donošenja osporene uredbe povrijeđena Uredba o produljenju (1141/2010) i Smjernice o produljenju (SANC0/10387/2010 rev. 8), s obzirom na to da je EFSA ponovno procijenila profil opasnosti FPS-a, bez obzira na to što se stanje znanstvenih spoznaja i primjenjiv pravni okvir nisu izmijenili; — tužitelji tvrde da je prilikom donošenja osporene uredbe povrijeđena Uredba o razvrstavanju, označivanju i pakiranju tvari i smjesa (1272/2008) i Komisijine smjernice o podzemnim vodama i metabolitima (SANC0/221/2000 rev.10), s obzirom na to da se EFSA oslonila na vlastiti prijedlog klasifikacije opasnosti FPS-a kako bi pretpostavila da su tri metabolita u podzemnim vodama toksična; — tužitelji tvrde da su prilikom donošenja osporene uredbe povrijeđena pravila Unije o pokusima na životinjama sadržana u Uredbi o stavljanju na tržište sredstava za zaštitu bilja (1107/2009) i Direktivi o pokusima na životinjama (2010/63), s obzirom na to da je EFSA utvrdila da nedostaju podaci za dodatne studije genotoksičnosti, a da pritom nije pravilno razmotrila sve relevantne dokaze, i bez obzira na to što potreba da se provedu bilo kakvi dodatni pokusi nije dokazana.
HR Službeni list Europske unije C 437/33

Tužba podnesena 27. rujna 2017. – Anabi Blanga protiv EUIPO-a – Polo/Lauren (HPC POLO)

(Predmet T-657/17)

(2017/C 437/40)

Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

Stranke

Tužitelj: Gidon Anabi Blanga (Ciudad de México, Meksiko) (zastupnik: M. Sanmartín Sanmartín, odvjetnik)

Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

Druga stranka pred žalbenim vijećem: The Polo/Lauren Company LP (New York, New York, Sjedinjene Američke Države)

Podaci o postupku pred EUIPO-om

Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj

Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije „HPC POLO”– prijava za registraciju br. 13 531 462

Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 14. lipnja 2017. u predmetu R 2368/2016-1

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

— poništi pobijanu odluku;

— naloži EUIPO-u snošenje vlastitih troškova i naknadu tužiteljevih troškova.

Tužbeni razlog
1.

Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na očitoj pogrešci u ocjeni činjenica jer Vijeće nije podnijelo nikakav dokaz činjenice da je tužitelj sirijski konglomerat koji je međunarodno priznat. Prema mišljenju potonjega, ta tvrdnja, koja je u potpunosti pogrešna, otkriva mnoge materijalne netočnosti u pristupu Vijeća. Tužitelj usto želi dokazati da nije veliko društvo već da odgovara definiciji malog ili srednjeg poduzeća u skladu s europskim zakonodavstvom i nema nikakav međunarodni ugled. On također smatra da Vijeće nije uzelo u obzir ni presudu od 6. travnja 2017., Alkarim for Trade and Industry/Vijeće (T-35/15, neobjavljena, EU:T:2017:262), ni presudu od 11. svibnja 2017., Abdulkarim/Vijeće (T-304/15, neobjavljena, EU:T:2017:327), u kojima je Opći sud poništio sankcije izrečene tužitelju i Waelu Abdulkarimu, zbog očitih pogrešaka u ocjeni koje je počinilo Vijeće.
—

u svakom slučaju, odluči da se dodjela ugovora o uslugama radi konačne procjene i radi vrednovanja na koje se odnose članak 20. stavak 16. do članka 19. Uredbe 806/2014 mora izvršiti u postupku nadmetanja, u kojem ne može sudjelovati stručnjak koji je privremeno vrednovao Banco [Banco de Santander], a u kojem se onima koji su tim prvim aktom oštećeni priznaju prava na saslušanje u postupku ex post vrednovanja, pri čemu imaju pravo na pristup svim dokumentima u upravnom postupku i pravo na najveću naknadu koja bi mogla proizići iz ex post [vrednovanja], koju bi trebao platiti kupac Banco [Banco de Santander] ili, podredno, SRB;
HR Službeni list Europske unije C 424/53

Tužba podnesena 12. listopada 2017. – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi protiv EUIPO-a – Papouis Dairies (Papouis Halloumi)

(Predmet T-702/17)

(2017/C 424/76)

Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

Stranke

Tužitelj: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (Nicosia, Cipar) (zastupnici: V. Marsland, Solicitor i S. Malynicz, QC)

Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

Druga stranka pred žalbenim vijećem: Papouis Dairies LTD (Nicosia, Cipar)

Podaci o postupku pred EUIPO-om

Podnositelj prijave: druga stranka pred žalbenim vijećem

Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije u boji koji sadrži verbalne elemente „Papouis Halloumi” – prijava za registraciju br. 11 176 344

Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 3. kolovoza 2017. u predmetu R 2782/2014-4

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

— poništi pobijanu odluku;

— naloži EUIPO-u i drugoj stranci u postupku snošenje vlastitih troškova i troškova tužitelja.

Tužbeni razlog
—

u skladu s člankom 340. stavkom 2. UFEU-a i člankom 41. stavkom 3. Povelje Europske unije o temeljnim pravima naloži Jedinstvenom sanacijskom odboru da im naknadi pretrpljenu štetu, u sljedećim iznosima: i. dioničarima: neto imovinsku vrijednost po dionici Banco Popular, koja će se precizno odrediti u dodatku našem stručnom izvješću koje je dostavljeno u Prilogu A.5, nakon što zaprimimo privremena i konačna vrednovanja „neovisnih stručnjaka”, kako se to zahtijeva u članku 20. Uredbe (EU) br. 806/2014 (zaključak iz Stručnog izvješća, Prilog A.5.1, stranica 106.); ii. imateljima financijskih instrumenata prve kategorije: iznos koji odgovara nominalnoj vrijednosti obveznica, aktualiziranoj na dan sanacije, uvećan za pripadajuće zatezne kamate za razdoblje od tog dana do isplate (Stručno izvješće, Prilog A.5.2, stranica 105.); iii. imateljima financijskih instrumenata druge kategorije: iznos koji odgovara nominalnoj vrijednosti obveznica aktualiziranoj na dan sanacije, uvećan za zatezne kamate za razdoblje od tog dana do isplate (Stručno izvješće, Prilog A.5.3, stranica 12.);
—

plaćanje svih iznosa koje mu duguje u skladu s člancima 3.01., 3.02., 4.01., 9.01. i 9.02. Water Supply Sweida Region Loan Agreementa, a koji se sastoje od: — 726 942,81 eura, iznos koji mu duguje na dan 25. kolovoza 2017., odnosno cjelokupnu glavnicu, kamatu i ugovornu zateznu kamatu (obračunatu od datuma dospijeća do 25. kolovoza 2017.), — dodatne ugovorne zatezne kamate koja se određuje po godišnjoj stopi od 3,5 % (350 baznih bodova) do isplate, — svih primjenjivih poreza, pristojbi, naknada i profesionalnih troškova obračunanih od datuma dospijeća do isplate, uključujući troškove ovog postupka.
—

plaćanje svih iznosa koje u skladu s člancima 3.01., 3.02., 4.01., 8.01. i 8.02. Al Thawra Loan Agreementa duguje EU-u na temelju njezina prava na subrogaciju, a koji se sastoje od: — 404 792,06 eura, 954 331,07 britanskih funti (GBP), 29 130 433,00 japanskih jena (JPY) i 1 498 184,58 američkih dolara (USD), iznos koji se duguje EU-u na dan 9. kolovoza 2017., odnosno cjelokupnu glavnicu, kamatu i ugovornu zateznu kamatu (obračunatu od datuma dospijeća do 9. kolovoza 2017.), — dodatne ugovorne zatezne kamate koja se određuje po godišnjoj stopi u skladu s člankom 3.02. do isplate, — svih primjenjivih poreza, pristojbi, naknada i profesionalnih troškova obračunanih od datuma dospijeća do isplate, uključujući troškove ovog postupka.