C 164/34

Žalba koju je 1. ožujka 2019. podnijelo društvo Ryanair DAC, ranije Ryanair Ltd, Airport Marketing Services Ltd protiv presude Općeg suda (šesto prošireno vijeće) od 13. prosinca 2018. u predmetu T-53/16: Ryanair and Airport Marketing Services protiv Komisije

(predmet C-204/19 P)

(2019/C 164/37)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Žalitelji: Ryanair DAC, ranije Ryanair Ltd, Airport Marketing Services Ltd (zastupnik: E. Vahida, avocat, I.-G. Metaxas-Maranghidis, Δικηγόρος, G. Berrisch, Rechtsanwalt, B. Byrne, Solicitor)

Druge stranke u postupku: Europska komisija, Vijeće Europske unije

Zahtjevi

Žalitelji od Suda zahtijevaju da:

— ukine presudu Općeg suda od 13. prosinca 2018. u predmetu T-53/16; i

— poništi članke 1., 4., 5. i 6. Odluke Komisije (EU) 2016/633 (1) od 23. srpnja 2014. o državnoj potpori SA.33961 (2012/C) (ex 2012/NN) ili podredno, vrati predmet Općem sudu na ponovno odlučivanje; a u svakom slučaju

— Komisiji naloži snošenje troškova žaliteljâ ove žalbe i postupka u predmetu T-53/16 pred Općim sudom.

Žalbeni razlozi i glavni argumenti

Žalitelji ističu da pobijanu presudu treba ukinuti na temelju sljedećih razloga.

Kao prvo, Opći sud pogrešno je primijenio članak 41. Povelje EU o temeljnim pravima i prava na obranu žaliteljâ u postupku pred Komisijom. Opći sud: pogriješio je praveći razliku između posebnih prava iz članka 41. stavka 2. Povelje i općeg prava na dobru upravu predviđenog člankom 41. stavkom 1. Povelje; pogriješio je utvrdivši da se prava iz članka 41. stavka 2. Povelje ne primjenjuju na istrage u vezi s državnim potporama; pogriješio je utvrdivši da postoji sukob između članka 41. stavaka 1. i 2. Povelje i članaka 107. i 108. UFEU-a; i pogriješio je utvrdivši da bi se žalitelji mogli samo smatrati izvorom informacija u istrazi.

Kao drugo, Opći sud povrijedio je članak 107. stavak 1. UFEU-a jer je pogrešno protumačio pojam prednost. Opći sud: pogriješio je zaključivši da nema hijerarhije u metodologijama za primjenu testa subjekta u tržišnom gospodarstvu između usporedne analize i drugih metoda; pogriješio je utvrdivši da je Komisija bila ovlaštena odstupiti od usporedne analize i odbiti usporedne dokaze koje su žalitelji podnijeli; pogriješio je zaključivši da nije nužno da se Komisija, prilikom primjene testa inkrementalne profitabilnosti, uvjeri da očekivani inkrementalni troškovi i očekivani nezrakoplovni prihodi odražavaju kako bi subjekt u tržišnom gospodarstvu upravljao zračnom lukom; i pogriješio je utvrdivši da je smanjena profitabilnost, a ne nepostojanje profitabilnosti, dovoljna za utvrđivanje postojanja potpore.

Kao treće, Opći sud je pogriješio u svojoj ocjeni pripisivosti državi zato što: je smatrao da je upravitelj zračne luke — „SMAN” — „državno tijelo”; nije primijenio pokazatelje iz predmeta Stardust Marine; i nije u dovoljnoj mjeri obrazložio razloge za to. Opći Sud je također pogriješio jer je pogrešno potvrdio da su odluke privatnog društva VTAN pripisive državi.

(1) Odluka Komisije (EU) 2016/633 od 23. srpnja 2014. o državnoj potpori SA.33961 (2012/C) (ex 2012/NN) koju je provela Francuska u korist Trgovačke i industrijske komore Nîmes — Uzès — Le Vigan, društava Veolia Transport Aéroport de Nîmes, Ryanair Limited i Airport Marketing Services Limited (priopćeno pod brojem dokumenta C(2014) 5078) (SL 2016., L 113, str. 32.)