20

U tim je uvjetima Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione Siciliana (Vijeće za upravna pitanja za Regiju Siciliju) odlučilo prekinuti postupak i postaviti Sudu sljedeća prethodna pitanja: „1. Jesu li načela koja je Sud Europske unije prepoznao u presudi Fastweb [(C 100/12, EU:C:2013:448)], kada je riječ o specifičnom slučaju koji je predmet zahtjeva za prethodnu odluku, u kojem su samo dva poduzetnika sudjelovala u postupku dodjele javne nabave, zbog sličnosti u osnovi konkretnog slučaja primjenjiva i na slučaj koji je predmet nadzora tog Consiglia, a u kojem je javni naručitelj isključio sve poduzetnike koji sudjeluju u postupku javne nabave, iako ih je u početku bilo više od dva, a da pritom poduzetnici koji nisu uključeni u taj postupak nisu osporavali to isključenje, tako da je spor o kojem ovaj sud vodi postupak zapravo ograničen samo na dva poduzetnika? 2. Ograničavajući se samo na pitanja o kojima se može odlučiti primjenom prava Europske unije, je li članak 99. stavak 3. Zakonika o upravnom postupku – u dijelu u kojem ta odredba određuje da su pravna načela usvojena na općoj sjednici obvezujuća za sva vijeća i odjele Consiglia di Stato [(Državno vijeće)], čak i kad je očito da je na toj sjednici potvrđeno ili je moglo biti potvrđeno načelo koje je u suprotnosti ili je nespojivo s pravom Europske unije – u suprotnosti s tumačenjem tog prava i osobito s člankom 267. UFEU‑a? Te posebno — treba li vijeće ili odjel Consiglia di Stato [(Državno vijeće)] koji postupa u predmetu, kada dvoji o tome je li pravno načelo o kojem se već očitovala opća sjednica u suprotnosti ili nespojivo s pravom Europske unije, donošenjem obrazloženog rješenja spor uputiti na opću sjednicu, čak i prije eventualnog upućivanja zahtjeva za prethodnu odluku Sudu Europske unije radi utvrđivanja je li sporno načelo u skladu i spojivo s pravom Europske unije, ili pak vijeće ili odjel Consiglia di Stato [(Državno vijeće)] može odnosno mora, kao sud države članice koji odlučuje u posljednjem stupnju, samostalno kao redovni sud po pravu Europske unije postaviti Sudu prethodno pitanje o ispravnom tumačenju tog prava? — U slučaju da je odgovor na pitanje postavljeno u prethodnoj podtočki takav da se svakom vijeću ili odjelu Consiglia di Stato [(Državno vijeće)] priznaje mogućnost ili obveza da Sudu Europske unije izravno postavi prethodno pitanje ili u svim slučajevima u kojima je Sud Europske unije na neki način zauzeo stajalište, posebno ako je to učinio nakon opće sjednice Consiglia di Stato [(Državno vijeće)], potvrđujući da postoji odstupanje ili djelomična neusklađenost između načela nacionalnog prava o kojem se očitovala opća sjednica i ispravnog tumačenja prava Europske unije, može li odnosno mora li svako vijeće ili odjel Consiglia di Stato [(Državno vijeće)], kao suda posljednjeg stupnja po pravu Europske unije, neposredno primijeniti ispravno tumačenje prava Unije koje je dao Sud Europske unije ili je naprotiv i u tim slučajevima dužan donošenjem obrazloženog rješenja uputiti spor na opću sjednicu, s posljedicom da se općoj sjednici povjerava isključivo pravo procjene kao i ovlast sudskog nadzora primjene prava Europske unije, kako je to pravno obvezujuće utvrdio Sud Europske unije? — Konačno, ne bi li tumačenje sustava upravnog postupka Talijanske Republike na način da se isključivo općoj sjednici povjerava na ocjenu donošenje eventualne odluke o upućivanju zahtjeva za prethodnu odluku Sudu Europske unije, ili čak samo rješavanje spora, kad ono izravno slijedi iz primjene načela prava Europske unije o kojima se Sud već očitovao, bilo u suprotnosti ne samo s načelom suđenja u razumnom vremenskom roku i brzog rješavanja po tužbama u postupcima javne nabave nego i sa zahtjevom potpune i brižljive provedbe prava Europske unije svakog od sudova država članica, na način koji je obvezno u skladu s ispravnim tumačenjem koje je uspostavio Sud Europske unije, pa tako i u cilju osiguravanja najšire moguće primjene načela korisnog učinka i nadređenosti prava Europske unije nacionalnom (ne samo materijalnom već i postupovnom) pravu pojedine države članice (u konkretnom slučaju članku 99. stavku 3. Zakonika o upravnom postupku Talijanske Republike)?”