1.

Protivi li se pravu Unije i, konkretno, člancima 15., 20., 30. i 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, člancima 2. i 4. Okvirnog sporazuma o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP i koji se provodi Direktivom Vijeća 1999/70/EZ od 28. lipnja 1999. (1), temeljnom načelu neovisnosti i nesmjenjivosti sudaca država članica Unije, kako se tumači sudskom praksom Suda u presudi UX/Governo della Repubblica italiana (EU:C:2020:572), nacionalna odredba kao što je to članak 29. Zakonodavne uredbe br. 116 od 13. srpnja 2017. […], kojim se bez objektivnih razloga tužiteljica, koja je mirovna sutkinja, diskriminira u odnosu na uvjete rada usporedivih profesionalnih pravosudnih dužnosnika, i to kad je riječ o sljedećoj činjeničnoj situaciji: — tužiteljica koja je neprekidno od 2002. mirovna sutkinja još nije navršila 70 godina života, koje će tek navršiti u 2022., i 15. kolovoza 2017. nije ostvarila više od 16 godina stvarnog staža kao počasna pravosudna dužnosnica; — stoga, iako joj nacionalno pravno pravilo (članak 29. stavak 1. Zakonodavne uredbe br. 116/2017) omogućuje da i dalje obavlja sudačku dužnost do navršenih 70 godina života, tužiteljica ne može sudjelovati u prvom postupku ocjenjivanja radi potvrde uvrštenja na zatvoreni popis počasnih pravosudnih dužnosnika, koji će Consiglio superiore della magistratura (Vrhovno sudbeno vijeće, Italija) raspisati najkasnije do kraja 2022., kao što se to predviđa člankom 29. stavkom 3. Zakonodavne uredbe br. 116/2017; — budući da ne može podnijeti zahtjev za sudjelovanje u postupku ocjenjivanja radi potvrde uvrštenja na zatvoreni popis čija se provedba predviđa u 2022., navedeno ima kao dodatnu posljedicu to da se tužiteljica, kojoj je na temelju prethodno važećih propisa već prestala sudačka dužnost 31. prosinca 2021. jer je navršila 68 godina života, više nije mogla vratiti u službu od 1. siječnja 2022. jer se novim propisima, iako se određuje da osobe koje su 15. kolovoza 2017. bile u službi ostaju i dalje do navršenih 70 godina života, predviđa i da služba prestaje osobama koje ne mogu podnijeti zahtjev za potvrdu njihova imenovanja na dužnost (članak 29. stavak 9. Zakonodavne uredbe br. 116/2017); — na temelju prethodno navedenih nacionalnih propisa tužiteljica će od talijanske vlade primiti samo naknadu štete u iznosu od 1 500 do 2 500 eura godišnje za svaku godinu službe ovisno o broju rasprava provedenih tijekom godine, a najviše 50 000 eura, pri čemu se također treba odreći svih prava na plaću, normativnih prava i prava na doprinose koje zahtijeva u postupku koji se vodi pred Tribunaleom amministrativo regionale per l’Emilia Romagna (Okružni upravni sud za Emiliju Romagnu, Italija) i koja se jamče pravom Unije za sudačku službu koja se obavlja u svojstvu radnika, ali koju kao takvu ne priznaje talijanska vlada, uključujući prava da radni odnos bude pokriven doprinosima i s time povezana socijalna davanja; — na temelju presude Suda UX te protivno nacionalnim propisima i mišljenju Vrhovnog sudbenog vijeća od 16. i 17. veljače 2022., Tribunale amministrativo regionale per l’Emilia Romagna (Okružni upravni sud za Emiliju Romagnu) je privremenom mjerom od 9. veljače 2022. odredio vraćanje [tužiteljice] na sudačku dužnost mirovne sutkinje do navršenih 70 godina života; — prilikom izvršavanja privremene mjere Tribunalea amministrativo regionale per l’Emilia Romagna (Okružni upravni sud za Emiliju Romagnu) predsjednik Tribunalea di Rimini (Sud u Riminiju, Italija) je rješenjem od 1. ožujka 2022. odredio trenutno vraćanje tužiteljice u službu; — s osnova naknade štete zbog toga što je talijanska vlada počinila očitu i trajnu povredu prava Unije u pogledu pravnog položaja i prava počasnih pravosudnih dužnosnika, od suda koji je uputio zahtjev traži se iznos koji odgovara plaći koju je tužiteljica trebala primiti od 10. do 28. veljače 2022., koja je jednaka iznosu plaće usporedivog profesionalnog pravosudnog dužnosnika, čiji je pravni temelj rješenje o privremenoj mjeri vraćanja u službu koju je donio Tribunale amministrativo regionale per l’Emilia Romagna (Okružni upravni sud za Emiliju Romagnu), ali koje se protivi nacionalnim propisima koji, iako priznaju da postoji povreda prava Unije, isključuju, s jedne strane, svaku mogućnost da se vrati u službu do navršene 70 godine života počasni pravosudni dužnosnik odnosno tužitelj kojem je protiv njegove volje dužnost prestala 31. prosinca 2021. na temelju sudskog rješenja Consiglia di Stato (Državno vijeće, Italija) donesenog u okviru postupaka za izdavanje privremenih mjera protivno presudi Suda UX i, s druge strane, ograničavaju naknadu štete koju je tužiteljica pretrpjela na paušalan iznos koji je pravnim pravilom unaprijed određen u iznosu koji je uvelike manji od stvarno pretrpljene štete zbog povrede prava koja jamči Unija?