2

Relevantne činjenice iz kojih proizlazi spor navedene su u točkama 23. do 66. pobijane presude na sljedeći način: „23 Tužitelj je zaposlen kao dužnosnik na probnom radu s učinkom od 1. rujna 2005. te je, od toga datuma do 31. prosinca 2009., bio raspoređen u jedan od prevoditeljskih odjela Glavne uprave za prevođenje Suda kao pravnik lingvist. Zaposlen je na stalno radno mjesto od 1. lipnja 2006. 24 U prosincu 2005. osoba X zaposlena je kao pravnik lingvist u istom prevoditeljskom odjelu i u istom timu kao tužitelj, u svojstvu člana ugovornog osoblja za pomoćne poslove. Osoba X supruga je osobe W, koja je nakon toga imenovana za savjetnika tajnika Suda. 25 Tužitelj je bio zadužen za reviziju jednog dijela prijevoda koje izrađuje osoba X. U tom svojstvu, tužitelj tvrdi da je brzo utvrdio lošu kvalitetu prijevoda osobe X, kao i njezino nepoštovanje uputa i rokova. 26 Tužitelj tvrdi da su on i pojedini njegovi kolege, uključujući voditelja njegova tima, u više navrata upozorili voditelja odjela, osobu Y, na navodnu nestručnost osobe X. Prema mišljenju tužitelja, voditelj odjela sustavno je zanemarivao kritike u odnosu na rad osobe X, što je, i dalje prema njegovom mišljenju, bila posljedica njegova dugogodišnjeg prijateljskog odnosa s osobom X. Štoviše, tužiteljev se profesionalni položaj u odjelu pogoršao nakon što je voditelja odjela izvijestio o tome da je rad koji obavlja osoba X nedostatne kvalitete. Sud osporava tu verziju činjenica, osobito postojanje ikakvog povlaštenog postupanja u korist osobe X, kao i nepostupanje tužiteljevih nadređenih. 27 U travnju 2006. jedan je događaj potvrdio uvjerenje tužitelja da se s osobom X u odjelu postupalo povlašteno. Naime, nakon što je tužitelj utvrdio da je jedan prijevod koji je izradila osoba X nepotpun i zatražio od nje da ga dovrši, osoba X uputila je tajništvu novi dokument s napomenom ‚dovršeni rad’, iako ga je, prema unutarnjim pravilima službe, trebalo vratiti tužitelju na novu reviziju. Nakon toga tužitelj je o tom događaju izvijestio osobu Y te pritom zatražio da se u pogledu osobe X donesu stroge mjere, što je osoba Y odbila učiniti. 28 Tužitelj se požalio direktoru uprave kojoj pripada njegov odjel na držanje voditelja svojeg odjela, koje je smatrao ‚neprikladnim i neprijateljskim’. 29 Prema navodima Suda, na sastanku održanom 10. prosinca 2006., direktor je tužitelju objasnio razloge zbog kojih je osoba X zaposlena. Tužitelj navodi da je direktor na tom sastanku također priznao da je osoba X imala poteškoće u odnosima s drugim članovima odjela te da u prošlosti u dva navrata nije uspjela proći opći natječaj koji je Europski ured za odabir osoblja (EPSO) raspisao za radna mjesta pravnika lingvista na Sudu. Sud osporava istinitost tužiteljevih navoda u pogledu njegova bivšeg direktora. 30 Tužitelj je 14. svibnja 2007. utvrdio pogreške u prijevodu jedne presude Suda koji je izradila osoba X. O tome je obavijestio voditelja svojeg odjela, osobu Y. 31 Tužitelj se 25. svibnja 2007., u okviru razdoblja ocjenjivanja 2006., susreo s glavnim direktorom Glavne uprave za prevođenje u svojstvu prizivnog ocjenjivača. Prema tvrdnjama tužitelja, izvijestio ga je o poteškoćama s kojima se suočavao zbog povlaštenog postupanja voditelja odjela, osobe Y, u pogledu jednog člana njegova tima, pri čemu međutim nije imenovao osobu X. Tužitelj tvrdi da se glavni direktor odmah zgrozio i predložio da se organizira unutarnja revizija kako bi se utvrdilo je li prijava na radno mjesto pravnika lingvista osobe na koju se tužitelj požalio bila predmet povlaštenog postupanja. Prema tvrdnjama tužitelja, glavni je direktor, nakon što je saznao da se radi o osobi X, supruzi savjetnika tajnika Suda, predložio tužitelju da se premjesti u drugu Glavnu upravu. Sud osporava istinitost navoda koje tužitelj pripisuje glavnom direktoru. 32 Tužitelj tvrdi da je upozorio svoje nadređene na povlašteno postupanje voditelja odjela u korist osobe X u elektroničkom pismu od 23. studenoga 2007., u napomeni upućenoj prilikom razdoblja ocjenjivanja 2007. i, naposljetku, u elektroničkom pismu od 11. studenoga 2008. upućenom, među ostalim, tajniku Suda. 33 U međuvremenu je voditelj odjela, osoba Y, 10. srpnja 2008. odlučio rasporediti tužitelja u drugi tim u okviru tog odjela zbog toga što je tužitelj bio u konfliktnom odnosu s voditeljem svojeg tima. Prema mišljenju tužitelja, postoje sumnje u vezi s istinitošću tog razloga jer je navedeni voditelj tima, s jedne strane, trebao uskoro biti premješten u Vijeće Europske unije i jer, s druge strane, nije znao razloge zbog kojih se njegov odnos s tužiteljem mogao kvalificirati kao konfliktan dok se sam nije savjetovao s voditeljem odjela. Međutim, tužitelj nije podnio žalbu protiv te odluke da ga se premjesti u drugi tim. 34 Početkom rujna 2008. tužitelj je zatražio usluge jednog od savjetnika za uznemiravanje koji su uvedeni [komunikacijom tajnika Suda od 20. studenoga 2006. o poštovanju ljudskog dostojanstva]. 35 U studenome 2008. tužitelju je predloženo da se njegovi radni dokumenti više ne šalju fizički, nego elektronički. 36 Tužitelj je 9. prosinca 2008., smatrajući da je navodno uznemiravanje voditelja njegova odjela prevršilo svaku mjeru, uputio svim članovima svojeg odjela elektroničko pismo, koje, u verziji na francuskom jeziku koju je dostavio tužitelj, glasi: ,Dragi kolege, od sutra ni ja više neću biti s vama, a ta odluka, o kojoj sam dobro razmislila, ipak zahtijeva nekoliko objašnjenja za one koji nisu upućeni u zbivanja kako se nitko ne bi uvrijedio. Naime, kao što je većina vas mogla primijetiti, voditelj odjela počeo se osobito neprijateljski i katkad doista neuljudno ponašati prema meni, i pritom sam vrlo obazriva u tom opisu (njegova držanja), otkad sam ukazala na činjenicu da je njegova nesposobnost da razdvoji društvene i profesionalne odnose vrlo negativno utjecala na rad odjela i radne uvjete revizora, koji su se na svom poslu sukobili sa starom poznanicom voditelja odjela, s kojom su sklapani ugovori o radu kao članom privremenog osoblja tijekom gotovo dvije godine u našem odjelu. Nisam jedina koju je ta situacija uznemirila, ali očito sam se jedina usudila jasno izraziti svoje mišljenje o tome i naglasiti da se time pokazuje nedostatak poštovanja prema drugim osobama koje rade u našem odjelu zato što je povlašteno postupanje prema poznanicima nažalost išlo na štetu ostalih, onih koji su u odjel došli nakon natječaja EPSO‑a ili na temelju vlastitog znanja i sposobnosti, bez prijateljskih, obiteljskih i drugih veza sa Sudom. Nepotrebno je reći da je osveta bila i ostala nemilosrdna te da se odražava na moje radne uvjete. Međutim, smatram da su vrijednosti poput poštenja, uljudnosti i dostojanstva mnogo važnije od, na primjer, pola boda za promaknuće. Nijedan položaj ne daje osobi pravo da prema drugima postupa neprimjereno ili drsko, napose zbog isključivo osobnih razloga, o kojima svatko od vas tko je upoznat sa situacijom u našem odjelu od prosinca 2005. do lipnja 2007. može sam prosuditi. Za one koji su me uvjeravali da se ništa ne može poduzeti protiv osoba koje su povezane s drugima poznanstvom i da se ovdje ništa neće promijeniti, dobra je vijest da se već mnogo toga promijenilo i da će se uskoro promijeniti još i više. Najbolji dokaz toga jest da su sada u našem odjelu zaposleni oni koji su uspješno prošli natječaj EPSO‑a ili oni za koje se ni najmanje ne sumnja da su zaposleni na temelju svojih pravih vrijednosti, a ne, na primjer, s obzirom na to koga poznaju i koliko dugo. Onima kojima ništa ne može pokvariti apetit, želim dobar tek! [...] P. S. Zahvaljujem onima od vas koji su glasali za mene na izborima za [odbor osoblja] (gotovo 350 glasova, što je odličan rezultat) te na pismima i drugim izrazima podrške koje sam primila. Ipak je to konstruktivno iskustvo kada tako velika skupina ljudi također smatra da bi se mnoge stvari trebale promijeniti ne samo u našem odjelu, nego i u ustanovi. Vjerojatnost da se to dogodi sada je puno veća nego prije.‘ 37 U elektroničkom pismu koje je istoga dana uputio novom direktoru zaduženom za njegov odjel te proslijedio glavnom direktoru Glavne uprave za prevođenje tužitelj je zatražio razgovor u pogledu uznemiravanja kojeg je navodno bio žrtva. 38 Tužitelj je 10. prosinca 2008. poslao drugo elektroničko pismo [...] voditelju svojeg odjela, osobi Y, kao i svim članovima odjela, koje, u prijevodu na francuski koji je dostavio tužitelj, glasi kako slijedi: ‚Poštovani, Vaši nadređeni već su dugo dobro upoznati sa situacijom te je [glavni direktor] smatrao da se u pogledu ugovora koji su sklopljeni s jednom vašom poznanicom treba provesti unutarnja revizija Suda. Trenutačno se čekaju pojašnjenja zašto revizija nije pravodobno provedena i tko je odgovoran za taj nemar. Prijetnjama meni činjenice se neće promijeniti, a [novi direktor zadužen za odjel] već je ranije odlučio posvetiti sve vrijeme koje je potrebno za razgovor o vašem nedoličnom ponašanju prilikom obnašanja vaših dužnosti, zbog toga što je bivši direktor [...] dugo ignorirao taj problem, te se čini da će se odsad to promijeniti.’ 1. Odluka o preraspoređivanju od 18. prosinca 2008. 39 Prva posljedica slanja dvaju elektroničkih pisama od 9. odnosno 10. prosinca 2008. svim članovima odjela u koji je bio raspoređen tužitelj bila je ta da je tajnik Suda, u svojstvu tijela za imenovanje (u daljnjem tekstu: tijelo za imenovanje), 18. prosinca 2008. donio odluku kojom je premjestio radno mjesto tužitelja, koji je na temelju članka 7. stavka 1. Pravilnika [o osoblju za dužnosnike Europske unije] zajedno sa svojim radnim mjestom premješten u upravu za knjižnicu, s učinkom od 1. siječnja 2009. […]. U memorandumu o priopćenju odluke glavni direktor osoblja i financija Suda navodi da je ta odluka ‚obrazložena potrebom da se osigura dobro funkcioniranje [vašeg] odjela [...], koje je ugroženo nakon što ste 9. i 10. prosinca 2008. svim suradnicima odjela poslali elektronička pisma koja su sadržavala teške optužbe protiv vaših nadređenih’. 40 Tužitelj je 2. travnja 2009. podnio žalbu na temelju članka 90. stavka 2. Pravilnika [o osoblju za dužnosnike Europske unije] kojom je tražio poništenje odluke od 18. prosinca 2008., kao i naknadu za neimovinsku štetu, procijenjenu na 30.000 eura. [...] 42 Odlukom od 30. lipnja 2009., priopćenom 13. srpnja 2009., odbor za žalbe odbio je žalbu od 2. travnja 2009. 2. Odluka o stegovnoj mjeri od 10. srpnja 2009. 43 Druga posljedica slanja elektroničkih pisama od 9. i 10. prosinca 2008. bila je ta da je Glavna uprava za prevođenje 19. prosinca 2008. prenijela tajniku Suda, u svojstvu tijela za imenovanje, zabilješku kojom je tražila pokretanje stegovnog postupka protiv tužitelja (u daljnjem tekstu: zabilješka u spisu) [...]. 44 Memorandumom od 12. siječnja 2009. tajnik Suda obavijestio je tužitelja o zabilješci u spisu kojoj je priložio prijevod dvaju elektroničkih pisama od 9. i 10. prosinca 2008. na francuski te ga je na temelju članka 3. Priloga IX. Pravilniku [o osoblju za dužnosnike Europske unije] pozvao na saslušanje. Saslušanje se održalo 28. siječnja 2009., u prisutnosti direktora uprave za ljudske resurse i upravljanje osobljem Glavne uprave za osoblje i financije Suda, koji je bio zadužen za sastavljanje zapisnika. Na tom je saslušanju tužitelj tražio da uz prva očitovanja podnese dodatna pisana očitovanja, koja bi iznio nakon sastavljanja zapisnika, što mu je dopušteno. 45 Tužitelj je 3. veljače 2009. primio prijedlog zapisnika sa saslušanja od 28. siječnja 2009. te je 9. veljače 2009. tijelu za imenovanje priopćio svoja prva očitovanja o tom prijedlogu. 46 Tužitelj je 27. veljače 2009. uputio dodatna očitovanja u kojima je tvrdio da je postupak koji je bio pokrenut protiv njega nepravilan. 47 Tužitelj je 12. ožujka 2009. primio na potpis konačnu verziju zapisnika sa saslušanja. Dokument je poslao natrag nepotpisan tvrdeći da ne odražava sva očitovanja koja je iznio. 48 Memorandumom od 1. travnja 2009. tajnik Suda obavijestio je tužitelja da je, s obzirom na to da je prosljeđivanje elektroničkih pisama od 9. i 10. prosinca 2008. bilo pogrešno, odlučio pokrenuti stegovni postupak predviđen člankom 11. Priloga IX. Pravilniku [o osoblju za dužnosnike Europske unije], ‚kako bi odredio sankciju u obliku pisanog upozorenja ili ukora bez savjetovanja sa stegovnim povjerenstvom’. Osim toga, pojasnio je da će se, prije nego što zauzme stajalište o kvalifikaciji ponašanja tužitelja i o mogućoj sankciji koja mu se treba izreći, organizirati drugo saslušanje na temelju navedenog članka 11. 49 Tajnik Suda drugi je put saslušao tužitelja 8. svibnja 2009. […] [...] 54 Tajnik Suda, u svojstvu tijela za imenovanje, odlučio je 10. srpnja 2009. tužitelju izreći sankciju u obliku pisanog upozorenja, zbog toga što je ‚protivno članku 12. Pravilnika [o osoblju za dužnosnike Europske unije], naštetio ugledu svoje funkcije time što je svim članovima [svojeg odjela] proslijedio elektronička pisma od 9. i 10. prosinca 2008.’ (u daljnjem tekstu: sankcija od 10. srpnja 2009.). [...] 59 Dopisom od 10. studenoga 2009. tužitelj je podnio žalbu protiv sankcije od 10. srpnja 2009. na temelju članka 90. stavka 2. Pravilnika [o osoblju za dužnosnike Europske unije] [...] [...] 61 Dopisom od 22. siječnja 2010. [...], tužitelj je pozvan na saslušanje pred odborom za žalbe zakazano za 9. veljače 2010. [...] 65 Dopisom od 19. veljače 2010. upućenom [odboru za žalbe] tužitelj je [naveo] da, prema njegovu mišljenju, odbor za žalbe nije nadležan za odlučivanje o njegovoj žalbi. 66 Odlukom od 10. ožujka 2010., priopćenom 15. ožujka 2010., odbor za žalbe odbio je žalbu podnesenu protiv sankcije od 10. srpnja 2009.”