Odluka Komisije o pokretanju formalnog istražnog postupka u odnosu na mjeru kao državnu potporu sadržava, s jedne strane, ključne elemente na temelju kojih se država članica i poduzetnik o kojem je riječ mogu dovoljno upoznati s relevantnim okvirom ispitivanja kao i s rasuđivanjem na temelju kojeg je Komisija smatrala da predmetne mjere mogu predstavljati potporu koja je nespojiva sa zajedničkim tržištem te da mogu učinkovito podnijeti svoja očitovanja tijekom službenog istražnog postupka i, s druge strane, potpune podatke o postojanju prednosti koju društvo o kojem je riječ ne bi ostvarilo u normalnim tržišnim uvjetima s obzirom na to da u toj odluci Komisija navodi opću tvrdnju da obavijest države članice o kojoj je riječ o preuzimanju obveze s ciljem rješavanja financijskih problema poduzetnika koji je u njezinu 55%-tnom vlasništvu već može obuhvaćati upotrebu državnih sredstava ako je ta obveza neopoziva, čime ta obavijest stvara očekivanje i povjerenje na tržištu, što se odražava u povećanju vrijednosti dionica društva o kojem je riječ i pozitivnoj reakciji agencija za kreditni rejting, i da se potpora, naime, može smatrati dodijeljenom prije samog potpisivanja eventualnog ugovora između tog društva i javne ustanove te države članice koja obavlja industrijsku i komercijalnu trgovinsku djelatnost o odobrenju kreditne linije.

Usto, nije dovoljno to da tržišta mogu jednostavno smatrati da izjave javnih vlasti otkrivaju njihove čvrste obveze kako bi se utvrdilo da te izjave mogu proizvesti štetne gospodarske ili pravne posljedice. Naime, priznavanje postojanja potpore mora se temeljiti na objektivnim utvrđenjima, a ne samo na predodžbi sudionika na tržištu. Stoga takve izjave ne mogu stvoriti nikakvu pravnu obvezu države članice, osobito ne obvezu da financijski podržava poduzetnika o kojem je riječ.

Primjena kriterija razumnog privatnog ulagača uglavnom samo na izjave vlade države članice kako bi se zaključilo da postoji državna potpora nespojiva s unutarnjim tržištem je pogrešna, i to tim više što Komisija ne raspolaže dostatnim elementima da bi mogla zauzeti stajalište o tome mogu li te izjave same po sebi predstavljati državnu potporu. U tom pogledu, čak i ako Komisija u dovoljnoj mjeri dokaže da su te izjave osobito omogućile zadržavanje rejtinga društva o kojem je riječ u investicijskom razredu kao i ponovno stjecanje povjerenja financijskih tržišta, da su tom društvu omogućile lakši i povoljniji pristup novim kreditima potrebnima za refinanciranje njegovih kratkoročnih dugova te da su, u konačnici, pridonijele stabilizaciji njegove krhke financijske situacije koja se u vrijeme tih izjava umalo znatno pogoršala, kako bi utvrdila postojanje državne potpore Komisija mora utvrditi dovoljno izravnu vezu između, s jedne strane, prednosti dodijeljene korisniku i, s druge strane, smanjenja državnog proračuna, odnosno dovoljno konkretnog gospodarskog rizika od opterećenja tog proračuna.

U svrhu utvrđivanja ima li intervencija javnih vlasti u kapital poduzetnika narav državne potpore potrebno je ocijeniti bi li se u sličnim okolnostima moglo navesti jednog privatnog ulagača usporedive veličine da uplati kapital u istom iznosu, osobito s obzirom na dostupne informacije i promjene koje je na dan navedenih uplata bilo moguće predvidjeti. Iako se usporedba ponašanja države s ponašanjem privatnog ulagača mora provesti uzimajući u obzir dostupne informacije i promjene koje je na dan predmetnih financijskih uplata bilo moguće predvidjeti, ne mogu se uzeti u obzir događaji i informacije nakon dodjele potpore, ali se Komisiji ni na koji način ne zabranjuje da uzme u obzir prethodne događaje, koji su dio okvira predmetne potpore, i njihove učinke.

Međutim, iako se dostupne informacije mogu odnositi na događaje i objektivne elemente iz prošlosti, ipak se ne može prihvatiti da ti događaji i prethodni elementi sami po sebi u odlučujućoj mjeri predstavljaju relevantan referentni okvir za primjenu kriterija razumnog privatnog ulagača. Suprotno tomu, s obzirom na to da je potrebna ex ante analiza na temelju dostupnih informacija, uzimanjem u obzir događaja i elemenata iz prošlosti ne isključuje se mogućnost da se uzmu u obzir nedavni događaji i objektivni elementi u dijelu u kojem oni mogu biti odlučujući za tu ex ante analizu zato što prethodne činjenice zbog njih postaju nevažeće ili zato što oni određuju budući razvoj imovinskog stanja korisnika i njegova položaja na tržištu. Tako prethodni događaji, čak i ako predstavljaju objektivne činjenice o kojima je barem djelomično ovisio nastanak nedavnih događaja, ne mogu poništiti značenje navedenih nedavnih događaja ako je očito da su ti događaji, kao što su mjere restrukturiranja, stvarno utjecali na taj razvoj.

(t. 220., 227., 229.)