Irelevantno je u tom smislu da je taj postupak jačanja već bio proveden ranije u okviru postupka analize tržišta provedene sukladno članku 16. Okvirne direktive i uslijed koje se već mogu nametnuti obveze predmetnom operatoru s obzirom na to da, predviđajući u stavku 2. tog članka 16., DRT može biti dužan izjasniti se o „uvođenju, održavanju, izmjeni ili povlačenju obveza“ predviđenih osobito člankom 8. Direktive o pristupu i stavljenih na teret poduzeća, Okvirna direktiva predviđa izričito da ista obveza može biti predmet više postupaka jačanja koji vode, ovisno o slučaju, do uvođenja, održavanja, izmjene ili ukidanja te obveze.

Članak 7. stavak 3. Direktive 2002/21/EZ o zajedničkom regulatornom okviru za elektroničke komunikacijske mreže i usluge (Okvirna direktiva) treba tumačiti na način da, kada jedno državno regulatorno tijelo (DRT) naloži operatoru koji je utvrđen kao operator sa značajnom tržišnom snagom da pruži usluge završavanja poziva u pokretnoj mreži te je cijene tih usluga podvrgnuo odobrenju nakon postupka predviđenog tom odredbom, taj DRT dužan je ponovno provesti taj postupak prije svakog davanja odobrenja tih cijena tom operatoru, ako bi to odobrenje moglo imati utjecaja na trgovinu između država članica u smislu te odredbe.

Naime, iz sadržaja članka 13. stavka 1. Direktive 2002/19 o pristupu i međusobnom povezivanju elektroničkih komunikacijskih mreža i pripadajuće opreme (Direktiva o pristupu), proizlazi da je davanje odobrenja cijene završavanja poziva u pokretnoj mreži obuhvaćeno obvezama vezanima uz nadzor cijena iz navedene odredbe koje DRT‑ovi na temelju članka 8. stavka 2. te direktive mogu osnovano nametnuti operatoru sa značajnom snagom na tržištu mobilne telefonije, i da ako su one razmatrane i ako one mogu imati utjecaja na trgovinu između država članica, mogu biti nametnute sukladno stavku 4. tog članka 8. tek nakon postupka predviđenog u članku 7. Okvirne direktive. To tumačenje, koje nije protivno načelima supsidijarnosti i proporcionalnosti s obzirom da nema kao posljedicu dati Europskoj komisiji ovlast da autoritativno odredi cijene usluga elektroničke komunikacije, potkrijepljeno je kako kontekstom u koji je ta odredba umetnuta, tako i postavljenim ciljevima, s jedne strane, Direktivom o pristupu i s druge strane Okvirnom direktivom. Naime, svi bi ciljevi usklađivanja, koordinacije, suradnje i transparentnosti Okvirne direktive i Direktive o pristupu, bili ugroženi ako bi davanje takvog odobrenja bilo izuzeto iz primjene postupka jačanja, predviđenog u članku 7. stavku 3. Okvirne direktive.

Osim toga, ni sadržaj predmetnih odredbi niti općeniti sustav Direktive o pristupu ili Okvirne direktive, a ni njihovi ciljevi, ne dopuštaju smatrati da je zakonodavac Unije htio praviti razliku između obveza vezanih uz nadzor cijena iz članka 13. stavka 1. Direktive o pristupu, između takozvanih „osnovnih“, „temeljnih“ ili „regulatornih“ mjera koje trebaju biti podvrgnute postupku predviđenom u članku 7. stavku 3. Okvirne direktive i takozvanih „provedbenih“ mjera, koje bi mogle izbjeći primjenu navedenog postupka.

Kada se radi o tome ima li davanje odobrenja cijena završavanja poziva u pokretnoj mreži utjecaja na trgovinu između država članica u smislu članka 7. stavka 3. točke (b) Okvirne direktive, mjera koju predvidi DRT ima takav utjecaj u smislu te odredbe ako može imati izravni ili neizravni, stvarni ili potencijalni, utjecaj koji nije beznačajan na tu trgovinu.

(t. 44., 45., 47., 48., 50., 51., 54., 55., 58. i izreka)