*
—
—
HR
Zborniksudske p r akse
*
ECLI:EU:C:2016 :602 1PRESUDA SUDA (prvo vijeće)
28. srpnja 2016 . 
Jezik postupka: slovački„Zahtjev za prethodnu odluku – Zaštita potrošača – Direktiva 93 /13/EEZ – Nepoštene odredbe u 
potrošačkim ugovorima – Ugovor o kr editu ko ji sadrži nepoštenu odredbu – Ovrha arbitražnog 
pravorijeka d onesenog primjenom te odredbe – Odgovornost države članice za štetu ko ju je pojedincu 
povredom prava Unije uzrokovao nacionalni sud – Uvjeti za utvrđivanje odgovornosti – 
Postojanje dovoljno o zbiljne povrede prava Unije“
U predmetu C-168/15,
povodom zahtjeva za prethodnu odluku n a temelju članka 267. UFEU-a, koji je uputio Okresný súd 
Prešov (O kružni sud u P rešovu, Slovačka), odlukom o d 12. ožujka 2015 ., ko ju je Su d zaprimio 
14. travnja 2015 ., u p ostupku
Milena Tomášová
protiv
Slovenská republika – M inisterstvo spravodlivosti SR,
Pohotovosť s. r. o.,
uz sudjelovanje:
Združenie na oc h ranu občana spotrebiteľa HOO S,
SUD ( prvo vijeće),
u sastavu: R. Silva de Lapuerta (izvjestitelj), predsjednik vijeća, J.-C. Bonichot, C. G. Fernlund, S. Rodin 
i E. Regan, suci,
nezavisni odvjetnik: N . Wahl,
tajnik: A. Calot Escobar,
uzimajući u o bzir pisani postupak,
uzimajući u o bzir očitovanja ko ja su podnijeli:
za slovačku v ladu, B. Ricziová, u s vojstvu agenta,
za češku v ladu, M. Smolek i J. Vláčil kao i S . Šindelková, u s vojstvu agenata,
—
2 ECLI:EU:C:2016 :602PRESUDAOD28.7.2016 .–PREDMETC-168/15
TOMÁŠOVÁ
za Europsku ko misiju, A. Tokár, D. Roussanov i M . Konstantinidis, u s vojstvu agenata,
saslušavši mišljenje nezavisnog odvjetnika n a raspravi održanoj 14. travnja 2016 .,
donosi sljedeću
Presudu
1 Zahtjev z a prethodnu odluku o dnosi se na uvjete utvrđivanja odgovornosti države č lanice u s vrhu 
podnošenja zahtjeva za naknadu štete uzrokovane pojedincima zbog povreda p rava Unije ko je se 
mogu pripisati nacionalnom sudu.
2 Zahtjev je upućen u o kviru spora između M . Tomášove, s j edne strane, i S lovenská r epublika – 
Ministerstva spravodlivosti SR (Slovačka R epublika – M inistarstvo pravosuđa Slovačke R epublike, u 
daljnjem t ekstu: Slovačka R epublika) i dr uštva Pohotovosť s. r. o., s dr uge strane, u ve zi s o vrhom 
arbitražnog pravorijeka ko jim je M . Tomášovoj naloženo p laćanje no včanog iznosa povezanog sa 
sklapanjem u govora o p otrošačkom kr editu.
Pravni okvir
3 Članak 3. Direktive V ijeća 93 /13/EEZ od 5. travnja 1993 . o n epoštenim u vjetima u p otrošačkim 
ugovorima (SL L 95, str. 29.) (SL, posebno i zdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15 ., svezak 12 ., 
str. 24.) propisuje:
„1.Ugovorna odredba o ko joj se nisu vodili pojedinačni pregovori smatra s e nepoštenom a ko u 
suprotnosti s u vjetom o d obroj vjeri, na štetu potrošača prouzroči znatniju neravnotežu u p ravima i 
obvezama stranaka, proizašlih iz ugovora.
2. Uvijek se smatra da s e o n ekoj odredbi nije pojedinačno p regovaralo ako je on a sastavljena unaprijed 
pa potrošač nije m ogao utjecati na njezin sadržaj, posebno u kon tekstu unaprijed formuliranog 
standard nog ugovora.
Činjenica da s e o o dređenim aspektima neke o dredbe ili o n ekoj određenoj odredbi pregovaralo ne 
isključuje primjenu ovog članka na ostatak ugovora ako o pća ocjena ugovora ukazuje na to da s e ipak 
radi o u naprijed formuliranom standard nom ugovoru.
Kad g od prodavatelj robe ili pružatelj usluga izjavi da s e o n ekoj standard noj odredbi pojedinačno 
pregovaralo, teret dokaza je na njemu.
3. Prilog sadrži indikativan i n etaksativni popis odredaba ko je se mogu smatrati nepoštenima.”
4 Člankom 6. stavkom 1. te dir ektive p redviđa se:
„Države članice utvrđuju da u u govoru ko ji je prodavatelj robe ili pružatelj usluge sklopio s p otrošačem 
prema nacionalnom p ravu nepoštene odredbe nisu obvezujuće za potrošača, a da u govor u t im 
uvjetima i da lje obvezuje stranke ako je u s tanju nastaviti važiti i bez tih nepoštenih odredaba.”
Glavni postupak i p rethodna pitanja
5 M. Tomášová je umirovljenica čiji se jedini dohodak sastoji od mirovine u i znosu od 347 e ura. Ona je 
2007 . sklopila ugovor o p otrošačkom kr editu s dr uštvom P ohotovosť, kod ko jeg je ugovorila zajam u 
iznosu od 232 e ura.
ECLI:EU:C:2016 :602 3PRESUDAOD28.7.2016 .–PREDMETC-168/15
TOMÁŠOVÁ
6 Taj je ugovor imao oblik unaprijed formuliranog standard nog ugovora s ar bitražnom kl auzulom ko ja je 
predviđala isključivu nadležnost arbitražnog suda ko ji se nalazio na udaljenosti većoj od 400 ki lometara 
od prebivališta M. Tomášove za rješavanje sporova vezanih uz taj ugovor. Usto, u s kladu s n avedenim 
ugovorom, zatezne ka mate bile su 91 ,25 % godišnje. Osim toga, u t om u govoru nije bila naznačena 
efektivna kamatna stopa.
7 Budući da j e kasnila s v raćanjem kr edita i da n ije mogla platiti navedene zatezne kamate, M. Tomášová 
ugovorila je ko d dr uštva Pohotovosť novi zajam u i znosu od 232 ,36 e ura.
8 Odlukama Stálog rozhodcovskog súda (Stalni arbitražni sud) od 9. travnja i 15. svibnja 2008 . godine 
M. Tomášovoj naloženo j e plaćanje dr uštvu Pohotovosť više iznosa na ime n evraćanja predmetnih 
kredita, zateznih ka mata i troškova postupka.
9 Nakon š to su te odluke p ostale pravomoćne i o vršne, društvo Pohotovosť je 13. i 27. listopada 2008 . 
podnijelo zahtjeve z a ovrhu pred Okresnim súdom P rešov (O kružni sud u P rešovu, Slovačka), koji su 
prihvaćeni odlukama od 15. i 16. prosinca 2008 .
10 Prema odluci kojom se upućuje prethodno p itanje, predmetni ovršni postupci još su bili u t ijeku u 
vrijeme p odnošenja ovog zahtjeva za prethodnu odluku.
11 M. Tomášová podnijela je 9. srpnja 2010 . protiv Slovačke R epublike zahtjev za naknadu štete u i znosu 
od 2000 e ura za štetu nastalu, prema njezinu mišljenju, povredom O kresnog súda P rešov (O kružni sud 
u Prešovu) prava Unije, tvrdeći da j e u t im postupcima taj sud prihvatio zahtjeve z a ovrhu utemeljene 
na nepoštenoj arbitražnoj klauzuli, a č ija je svrha bila povrat iznosa na temelju nepoštene odredbe.
12 Presudom o d 22. listopada 2010 . Okresný súd Prešov (O kružni sud u P rešovu) odbio je zahtjev 
M. Tomášove ka o neosnovan, s o brazloženjem da n ije iskoristila sva pravna sredstva ko ja su joj bila na 
raspolaganju, da p redmetni ovršni postupci još nisu bili kon ačno d ovršeni i da , slijedom toga, šteta na 
koju se pozivala još uvijek nije bila nastala, tako da j e navedeni zahtjev bio preuranjeno p odnesen.
13 M. Tomášová podnijela je žalbu protiv te presude.
14 Odlukom od 31. siječnja 2012 . Krajský súd v P rešove (Regionalni sud u P rešovu, Slovačka) ukinuo je 
navedenu presudu i p redmet uputio pred Okresný súd Prešov (O kružni sud u P rešovu).
15 U tim je okolnostima Okresný súd Prešov (O kružni sud u P rešovu) odlučio prekinuti postupak i u putiti 
Sudu sljedeća prethodna pitanja:
„1.Predstavlja li tešku p ovredu prava Europske u nije kada s e, suprotno s udskoj praksi Suda E uropske 
unije, u p ostupku i zvršenja ko ji se vodi n a temelju p ravorijeka ar bitražnog suda z ahtijeva 
poduzimanje rad nje ko ja proizlazi iz nezakonite odredbe?
2. Može li odgovornost dr žave č lanice za povredu prava [Unije] nastati prije nego što stranka 
postupka iscrpi sva pravna sredstva ko jima raspolaže u p ostupku o vrhe odluke u s kladu s p ravnim 
poretkom dr žave č lanice; može li u t om slučaju, imajući u v idu predmetne okolnosti, navedena 
odgovornost dr žave č lanice nastati i p rije završetka p ostupka o vrhe odluke t e prije iscrpljenja 
mogućnosti tužiteljice da z atraži isplatu zbog stjecanja bez osnove?
3. U slučaju potvrdnog odgovora, predstavlja li rad nja tijela ka o što je on a ko ju je tužiteljica opisala, 
imajući u v idu okolnosti slučaja, posebno p otpuno p asivno dr žanje tužiteljice i č injenicu da n isu 
iscrpljena sva pravna sredstava ko ja su dopuštena pravom dr žave članice, dovoljno o čitu i o zbiljnu 
povredu prava [Unije]?
4 ECLI:EU:C:2016 :602PRESUDAOD28.7.2016 .–PREDMETC-168/15
TOMÁŠOVÁ
4. Ako je u p redmetnom slučaju moguće utvrditi dovoljno o zbiljnu povredu prava [Unije], odgovara l i 
iznos ko ji je tužiteljica zatražila iznosu štete za ko ju je dr žava članica odgovorna; je li moguće 
odrediti štetu u v isini plaćenog iznosa ko ji predstavlja stjecanje bez osnove?
5. Ima li postupak radi n eosnovanog obogaćenja, kao pravno s redstvo, prednost u o dnosu na postupak 
radi n aknade štete?”
O prethodnim p itanjima
Prvo, drugo i treće pitanje
16 Svojim prvim, drugim i t rećim pitanjem, koja treba ispitati zajedno, sud ko ji je uputio zahtjev u b iti pita 
predstavlja li i u ko jim u vjetima povreda p rava Unije – ko ja proizlazi iz sudske o dluke d onesene u 
okviru ovršnog postupka u temeljenog na arbitražnom pravorijeku ko jim se prihvaća zahtjev za naplatu 
iznosa na temelju odredbe ko ju valja smatrati nepoštenom – „dovoljno o zbiljnu” povredu ko ja 
podrazumijeva izvanugovornu odgovornost odnosne države članice.
17 U tom kon tekstu, dotični sud se pita ima li u tom pogledu utjecaja okolnost da t aj ovršni postupak nije 
okončan, da j e osoba protiv ko je se vodi taj postupak pokazala apsolutnu pasivnost i da n ije iskoristila 
sva pravna sredstva ko ja joj odnosni pravni poredak stavlja na raspolaganje, poput tužbe za isplatu zbog 
stjecanja bez osnove.
18 Prema ustaljenoj sudskoj praksi Suda, načelo odgovornosti države za štetu ko ju pojedincima uzrokuje 
povredom p rava Unije ko ja joj se može pripisati, inherentno je sustavu ugovora n a ko jima se temelji 
Unija (vidjeti, u t om s mislu, presudu od 19. studenoga 1991 ., Francovich i dr ., C-6/90 i C -9/90, 
EU:C:1991 :428, t. 35.; presudu Brasserie du pê cheur i F actortame, C-46/93 i C -48/93, EU:C:1996 :79, 
t. 31., kao i p resudu od 14. ožujka 2013 ., Leth, C -420/11, EU:C:2013 :166, t. 40.).
19 To načelo vrijedi za svaki slučaj povrede prava Unije od strane dr žave č lanice, neovisno o t ome o 
kojem j e tijelu dr žave članice čije je djelovanje ili propust uzrok povrede riječ (vidjeti, me đu ostalim, 
presudu od 5. ožujka 1996 ., C-46/93 i C -48/93, EU:C:1996 :79, t. 32.; od 30. rujna 2003 ., Köbler, 
C-224/01, EU:C:2003 :513, t. 31.; od 13. lipnja 2006 ., Traghetti del M editerraneo, C-173/03, 
EU:C:2006 :391, t. 30., kao i o d 25. studenoga 2010 ., Fuß, C-429/09, EU:C:2010 :717, t. 46.).
20 To načelo primjenjivo je pod određenim uvjetima također kada p ovreda p rava Unije proizlazi iz odluke 
nacionalnog suda ko ji odlučuje u z adnjem s tupnju. Naime, s o bzirom na temeljnu ulogu sudbene vlasti 
koja se sastoji u t ome da z aštiti prava ko ja pojedinci imaju na osnovi pravila prava Unije i č injenicu da 
je sud ko ji odlučuje u z adnjem s tupnju po definiciji zadnja instancija pred ko jom ti pojedinci mogu 
ostvariti prava ko ja im d odjeljuje pravo Unije, Sud je zaključio da b i zaštita prava ko ja ono p riznaje 
bila oslabljena – a p una djelotvornost pravila Unije ko jima se dodjeljuju takva prava dovedena u 
pitanje – a ko p ojedinci ne bi, pod određenim uvjetima, mogli dobiti naknadu štete ko ja im je nastala 
povredom prava Unije ko ja se može pripisati odluci nacionalnog suda ko ji odlučuje u z adnjem s tupnju 
(vidjeti u t om smislu presude od 30. rujna 2003 ., Köbler, C-224/01, EU:C:2003 :513, t. 32. do 36 . i 59 .; 
od 13. lipnja 2006 ., Traghetti del Mediterraneo, C-173/03, EU:C:2006 :391, t. 31., kao i o d 9. rujna 
2015 ., Ferreira da S ilva e B rito i dr ., C-160/14, EU:C:2015 :565, t. 47.).
21 Na sudu ko ji je uputio zahtjev je da p rovjeri je li o t ome ri ječ u ve zi s o dlukama od 15. i 16. prosinca 
2008 . iz glavnog postupka.
22 S obzirom na to, valja podsjetiti da j e, u ve zi s u tvrđivanjem u vjeta za postojanje odgovornosti države 
članice za štetu prouzročenu pojedincima povredom p rava Unije, Su d u v iše navrata utvrdio da 
oštećenici imaju pravo na naknadu pretrpljene štete kada s e ispune tri uvjeta, odnosno da j e svrha
ECLI:EU:C:2016 :602 5PRESUDAOD28.7.2016 .–PREDMETC-168/15
TOMÁŠOVÁ
 povrijeđenog pravnog pravila Unije priznavanje prava pojedincima da j e povreda tog pravila dovoljno 
ozbiljna i da p ostoji izravna uzročna veza između te povrede i š tete ko ju su pojedinci pretrpjeli (vidjeti 
osobito p resude od 5. ožujka 1996 ., Brasserie du pê cheur i F actortame, C-46/93 i C -48/93, 
EU:C:1996 :79, t. 51.; od 30. rujna 2003 ., Köbler, C-224/01, EU:C:2003 :513, t. 51., kao i p resudu od 
14. ožujka 2013 ., Leth, C -420/11, EU:C:2013 :166, t. 41.).
23 Odgovornost države članice za štetu uzrokovanu odlukom suda ko ji odlučuje u z adnjem s tupnju, a ko ji 
povrijedi pravno p ravilo Unije, uređena je istim u vjetima (vidjeti presudu od 30. rujna 2003 ., Köbler, 
C-224/01, EU:C:2003 :513, t. 52.).
24 Kada j e riječ o dr ugome o d dvaju uvjeta iz točke 22. ove p resude, do takve o dgovornosti može doći 
samo u i znimnim slučajevima u ko jima je nacionalni sud ko ji je odlučivao u z adnjem s tupnju očito 
povrijedio primjenjivo pravo (vidjeti presude od 30. rujna 2003 ., Köbler, C-224/01, EU:C:2003 :513, 
t. 53., i od 13. lipnja 2006 ., Traghetti del Mediterraneo, C-173/03, EU:C:2006 :391, t. 32. i 42 .).
25 Za utvrđivanje postoji li dovoljno o zbiljna povreda p rava Unije, treba uzeti u o bzir sve okolnosti slučaja 
o ko jem o dlučuje nacionalni sud. Prema sudskoj praksi Su da, me đu elementima ko ji se u t u svrhu 
mogu uzeti u o bzir u o vom p rimjeru nalaze se osobito potrebna razina jasnoće i p reciznosti glede 
povrijeđenog pravila, doseg m argine prosudbe ko ju nacionalna tijela imaju na temelju povrijeđenog 
pravila, okolnost da s u povreda i n astala šteta uzrokovane s n amjerom ili bez nje, namjerna ili 
opravdiva narav navodne povrede, mogućnost da s u stajališta institucije Unije pridonijela propustu, 
donošenju ili zadržavanju nacionalnih mjera ili prakse suprotnih pravu Unije, kao i n eizvršenje obveze 
suda u p itanju upućivanja zahtjeva za prethodnu odluku n a temelju članka 267. trećeg stavka UFEU-a 
(vidjeti u tom smislu presude od 5. ožujka 1996 ., Brasserie du pê cheur i Factortame, C-46/93 i C -48/93, 
EU:C:1996 :79, t. 56.; od 30. rujna 2003 ., Köbler, C-224/01, EU:C:2003 :513, t. 54. i 55 ., kao i o d 
12. prosinca 2006 ., Test Claimants in the FII Group Litigation, C-446/04, EU:C:2006 :774, t. 213.).
26 U svakom slučaju, povreda p rava Unije dovoljno je ozbiljna ako je do nje došlo očitim nepoštovanjem 
sudske p rakse Su da u t om p odručju (vidjeti presude od 30. rujna 2003 ., Köbler, C-224/01, 
EU:C:2003 :513, t. 56.; od 12. prosinca 2006 ., Test Claimants in th e FII G roup Litigation, C-446/04, 
EU:C:2006 :774, t. 214., i od 25. studenoga 2010 , Fuß, C-429/09, EU:C:2010 :717, t. 52.).
27 Kada j e riječ o gl avnom postupku, ako s e utvrdi da j e odlukama od 15. i 16. prosinca 2008 . Okresný 
súd Prešov (O kružni sud u P rešovu) odlučivao u z adnjem s tupnju, trebalo bi štoviše zaključiti da j e 
tim o dlukama on p očinio dovoljno o zbiljnu povredu prava Unije, jer je očito povrijedio odredbe 
Direktive 93 /13 ili sudsku p raksu Su da ko ja se na njih odnosi.
28 U tom p ogledu, treba napomenuti da p rema sudskoj praksi Su da s ustav zaštite potrošača ko ji je 
uspostavljen Direktivom V ijeća br. 93/13 p odrazumijeva priznavanje mogućnosti za nacionalni sud da 
po službenoj dužnosti ispita nepošteni kara kter odredbe (vidjeti u t om smislu presude od 27. lipnja 
2000 ., Océano G rupo Editorial i S alvat Editores, C-240/98 d o C-244/98, EU:C:2000 :346, t. 26., 28 . i 
29.; od 21. studenoga 2002 ., Cofidis, C-473/00, EU:C:2002 :705, t. 32. i 33 ., kao i o d 26. listopada 2006 ., 
Mostaza Claro, C-168/05, EU:C:2006 :675, t. 27. i 28 .).
29 Sud je nedvojbeno, u t očki 38. svoje presude od 26. listopada 2006 ., Mostaza Claro (C-168/05, 
EU:C:2006 :675) priznao da b i, u n ačelu, narav i v ažnost javnog interesa na ko jem s e temelji zaštita 
koju D irektiva 93 /13 p ruža potrošačima, mogli opravdati to da n acionalni sud bude obvezan po 
službenoj dužnosti ocijeniti je li ta odredba nepoštena i time i spraviti neravnotežu između potrošača i 
prodavatelja robe ili pružatelja usluga. Međutim, u t oj presudi Su d nije došao ni do ka kvog zaključka 
na temelju te okolnosti, jer mu je u t om predmetu bilo postavljeno p itanje može li se potrošač po prvi 
puta pozivati na nevaljanost arbitražne klauzule pred nacionalnim sudom ko ji odlučuje u p ostupku 
povodom tužbe za poništaj arbitražnog pravorijeka.
—
—
6 ECLI:EU:C:2016 :602PRESUDAOD28.7.2016 .–PREDMETC-168/15
TOMÁŠOVÁ
30 Sud je tek u s vojoj presudi od 4. lipnja 2009 ., Pannon G SM (C-243/08, EU:C:2009 :350, t. 32.), jasno 
presudio da s e uloga ko ju pravo Unije da je nacionalnom sudu ne ograničava samo na m ogućnost 
odlučivanja o eve ntualno n epoštenoj ugovornoj odredbi ko ja ulazi u p odručje primjene navedene 
direktive, već također sadržava obvezu da on t o pitanje ispita po službenoj dužnosti kada ra spolaže 
potrebnim pravnim i č injeničnim elementima.
31 Stoga se sud nakon t e presude učestalo pozivao na tu obvezu nacionalnog suda (vidjeti osobito presude 
od 14. lipnja 2012 ., Banco Es pañol de Crédito, C-618/10, EU:C:2012 :349, t. 42. i 43 .; od 21. veljače 
2013 ., Banif Plus Bank, C -472/11, EU:C:2013 :88, t. 22., kao i o d 1. listopada 2015 ., ERSTE Bank 
Hungary, C-32/14, EU:C:2015 :637, t. 41.).
32 Sud je osobito presudio da n acionalni sud ko ji odlučuje o p rijedlogu za ovrhu arbitražnog pravorijeka, 
kada ra spolaže potrebnim p ravnim i č injeničnim e lementima, mora p o službenoj dužnosti provesti 
kontrolu nepoštenog kara ktera u govornih odredbi na ko jima se temelji potraživanje iz te odluke s 
obzirom n a odredbe Direktive 93 /13 kada , u o kviru sličnog postupka izvršenja m ora p o službenoj 
dužnosti ocijeniti nesukladnost između arbitražne klauzule i n acionalnih pravila prisilnopravne naravi 
(vidjeti u t om s mislu p resudu o d 6. listopada 2009 ., Asturcom T elecomunicaciones, C-40/08, 
EU:C:2009 :615, t. 53.; rješenje od 16. studenoga 2010 ., Pohotovosť, C-76/10, EU:C:2010 :685, t. 51., 53. i 
54., kao i p resudu od 27. veljače 2014 ., Pohotovosť, C-470/12, EU:C:2014 :101, t. 42.).
33 Stoga se ne može zaključiti da j e nacionalni sud ko ji nije po službenoj dužnosti ocjenjivao nepoštenost 
ugovorne odredbe ko ja ulazi u p odručje primjene Direktive 93 /13 kada j e za tu prosudbu ra spolagao 
potrebnim pravnim i č injeničnim elementima prije donošenja presude od 4. lipnja 2009 ., Pannon G SM 
(C-243/08, EU:C:2009 :350), očito povrijedio sudsku p raksu Su da u t om p odručju niti je na taj način 
počinio dovoljno o zbiljnu povredu prava Unije.
34 U ovom slučaju treba utvrditi da s u odluke o d 15. i 16. prosinca 2008 . u gl avnom postupku d onesene 
prije te presude.
35 Stoga nije potrebno o cijeniti ima li okolnost da p redmetni ovršni postupak nije okončan, da j e osoba 
protiv ko je se on v odi pokazala apsolutnu pasivnost i da n ije iskoristila sva pravna sredstva ko ja joj 
odnosni pravni poredak stavlja na ra spolaganje, poput tužbe za isplatu zbog stjecanja bez osnove, 
utjecaja na utvrđivanje odgovornosti uključene dr žave č lanice za štete uzrokovane pojedincima 
odlukama nacionalnog suda z bog povrede prava Europske u nije, poput on ih iz glavnog postupka, od 
15. i 16. prosinca 2008 .
36 U tim okolnostima na prvo, drugo i t reće pitanje valja odgovoriti na sljedeći način:
Postojanje odgovornosti države članice za štete uzrokovane pojedincima odlukom nacionalnog suda 
zbog povrede prava Europske u nije može se utvrditi samo ako je riječ o o dluci suda t e dr žave 
članice ko ji odlučuje u z adnjem s tupnju, što je na nacionalnom sud da p rovjeri gl ede spora u 
glavnom postupku. U t om slučaju, odluka n acionalnog suda ko ji odlučuje u z adnjem s tupnju može 
predstavljati dovoljno o zbiljnu povredu prava Unije ko ja dovodi d o nastanka takve o dgovornosti 
samo ako je taj sud tom odlukom očito povrijedio primjenjivo pravo ili ako je do te povrede došlo 
unatoč utvrđenoj sudskoj praksi Suda u t om području.
Stoga se ne može zaključiti da j e nacionalni sud, koji prije donošenja presude od 4. lipnja 2009 ., 
Pannon G SM (C-243/08, EU:C:2009 :350), nije u o kviru postupka izvršenja arbitražnog pravorijeka 
prihvaćajući zahtjev za naplatu iznosa na temelju odredbe ko ju valja smatrati nepoštenom u s mislu 
Direktive 93 /13, po službenoj dužnosti ocjenjivao nepoštenost ugovorne odredbe ko ja ulazi u 
područje p rimjene D irektive 93 /13, kada j e ra spolagao p otrebnim p ravnim i č injeničnim 
elementima za tu prosudbu, očito povrijedio sudsku p raksu Su da u t om p odručju, i n a taj način 
počinio dovoljno o zbiljnu povredu prava Unije.
ECLI:EU:C:2016 :602 7PRESUDAOD28.7.2016 .–PREDMETC-168/15
TOMÁŠOVÁ
Četvrto i p eto pitanje
37 Svojim četvrtim i pe tim p itanjem s ud ko ji je uputio zahtjev u b iti pita odgovara l i šteta uzrokovana 
mogućom p ovredom p rava Unije o ko joj je riječ u gl avnom p ostupku i znosu naknade štete ko ju 
zahtijeva M. Tomášová i je li moguće odrediti štetu u v isini plaćenog iznosa ko ji predstavlja stjecanje 
bez osnove s ubjekta u č iju je ko rist presuđeno u ar bitražnom p ravorijeku t e ima li postupak zbog 
stjecanja bez osnove, kao pravno s redstvo, prednost u o dnosu na postupak radi n aknade štete.
38 U tom pogledu valja podsjetiti da s u, kada s u ispunjene pretpostavke za odgovornost države, nacionalni 
sudovi dužni utvrditi da j e država dužna nadoknaditi štetu u s kladu s n acionalnim pravom, pri čemu 
pretpostavke za naknadu štete propisane nacionalnim p ravom n e smiju biti manje povoljne od on ih 
koje se odnose na slične zahtjeve u n acionalnom p ravu (načelo ekvivalentnosti) i n e smiju biti takve 
da u p raksi onemogućavaju ili pretjerano o težavaju ostvarivanje naknade štete (načelo djelotvornosti) 
(vidjeti presude od 19. studenoga 1991 ., Francovich i dr ., C-6/90 e t C-9/90, EU:C:1991 :428, t. 42.; od 
30. rujna 2003 ., Köbler, C-224/01, EU:C:2003 :513, t. 58.; od 24. ožujka 2009 ., Danske S lagterier, 
C-445/06, EU:C:2009 :178, t. 31.; od 25. studenoga 2010 ., Fuß, C-429/09, EU:C:2010 :717, t. 62., kao i o d 
9. rujna 2015 ., Ferreira da S ilva e B rito i dr ., C-160/14, EU:C:2015 :565, t. 50.).
39 Iz toga proizlazi da s u pravila u s vezi s o cjenom štete uzrokovane povredom p rava Unije utvrđena 
nacionalnim p ravom s vake dr žave č lanice, pri čemu nacionalni propisi o p opravljanju štete ko ji 
utvrđuju ta pravila moraju poštovati načela ekvivalentnosti i djelotvornosti.
40 Isto vrijedi i kada j e riječ o ve zi između zahtjeva za naknadu te štete i o stalih potencijalno d ostupnih 
pravnih sredstava, potencijalno p ropisanih pravnim sustavima predmetne države č lanice, poput tužbe 
zbog stjecanja bez osnove.
41 U tim u vjetima na četvrto i pe to pitanje treba odgovoriti na način da s u pravila u ve zi s n aknadom 
štete uzrokovane povredom p rava Unije, poput on ih o o cjeni te štete ili vezi između zahtjeva za 
naknadu te štete i o stalih potencijalno d ostupnih pravnih sredstava, utvrđena nacionalnim p ravom 
svake dr žave članice, pod uvjetom da s e poštuju načela ekvivalentnosti i djelotvornosti.
T roškovi
42 Budući da o vaj postupak ima značaj prethodnog pitanja za stranke gl avnog postupka p red sudom ko ji 
je uputio zahtjev, na tom je sudu da o dluči o t roškovima postupka. Troškovi podnošenja očitovanja 
Sudu, koji nisu troškovi spomenutih stranaka, ne nadoknađuju se.
Slijedom navedenoga, Sud (prvo vijeće) odlučuje:
1. Postojanje odgovornosti države članice za štete u z rokovane pojedincima odlukom n acionalnog 
suda zbog pov rede p rava Europske u nije m ože se utv rditi samo ako je riječ o o dluci suda te 
države članice koji odlučuje u z adnjem stupnju, što je na nacionalnom sudu da provjeri glede 
spora u g lavnom p ostupku. U t om slučaju, odluka nacionalnog suda koji odlučuje u z adnjem 
stupnju m ože predstavljati dovoljno ozbiljnu pov redu prava Un ije koja dovodi do nastanka 
takve odgovornosti samo ako je taj sud tom o dlukom o čito pov rijedio primjenjivo pravo ili je 
do te p ov rede d ošlo unatoč utv rđenoj sudskoj p raksi Suda u t om p odručju.
Stoga s e ne m ože zaključiti da je nacionalni sud, koji prije donošenja presude o d 4. lipnja 
2 0 0 9 ., P annon G SM ( C-2 4 3 / 0 8 , E U:C:2 0 0 9 :3 5 0), n ije u o kviru p ostupka i z v ršenja 
arbitražnog pravorijeka prih vaćajući zahtjev za naplatu iznosa na temelju odredbe koju valja 
smatrati nepoštenom u s mislu Direktive 9 3 / 1 3 , po službenoj d užnosti ocjenjivao nepoštenost
8 ECLI:EU:C:2016 :602PRESUDAOD28.7.2016 .–PREDMETC-168/15
TOMÁŠOVÁ
 ugovorne odredbe koja ulazi u p odručje primjene D irektive 9 3 / 1 3 , kada je raspolagao 
potrebnim p ravnim i č injeničnim e lementima za tu p rosudbu, očito p ov rijedio sudsku 
praksu Suda u t om p odručju, i n a taj način počinio dovoljno ozbiljnu pov redu prava Un ije.
2. Pravila u v ezi s n aknadom štete u z rokovane pov redom p rava Un ije, poput onih o p rocjeni te 
štete i li vezi između zahtjeva za naknadu te š tete i o stalih potencijalno dostupnih pravnih 
sredstava, utv rđena su nacionalnim p ravom svake d ržave članice, pod uvjetom d a se poštuju 
načela ek vivalentnosti i d jelotvornosti.
Potpisi