Kad je riječ o odluci tijela za imenovanje o razvrstavanju dužnosnika koji je u razredu AD 12 u vrstu radnog mjesta ustanovljenog Uredbom br. 1023/2013 o izmjeni Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije i Uvjeta zaposlenja ostalih službenika Europske unije – a kad je ta odluka provedena, s učinkom od 1. siječnja 2014., upisivanjem navoda o razvrstavanju dužnosnika u vrstu radnog mjesta u njegov osobni dosje u informatičkom sustavu upravljanja osobljem pod nazivom „SysPer 2“ – to razvrstavanje u vrstu radnog mjesta zaista je akt koji negativno utječe, s obzirom na to da, u mjeri u kojoj je dotična osoba na dan 31. prosinca 2013. bila dužnosnik u razredu AD 12, tijelo za imenovanje, u skladu s člankom 30. stavkom 2. točkama (c) ili (e) Priloga XIII. Pravilniku o osoblju, moglo ju je potencijalno razvrstati samo u jednu od dviju vrsta radnih mjesta na koje se odnosi taj razred, odnosno na mjesto „načelnika odjela ili jednakovrijedno mjesto“ ili na mjesto „administratora“, pri čemu, u skladu s člankom 30. stavkom 2. točkom (d) tog priloga, na vrsti radnog mjesta „savjetnik ili jednakovrijedno radno mjesto“ mogu biti zaposleni samo dužnosnici koji su u razredima AD 13 i AD 14. Stoga, ako je to tijelo odlučilo razvrstati dotičnu osobu na preostalu vrstu radnog mjesta „administrator“, ono je time implicitno odlučilo da se dotična osoba na dan 31. prosinca 2013. ne nalazi na mjestu „načelnika odjela ili jednakovrijednom mjestu“.

S tim u vezi, dužnosnik o kojem je riječ ne može valjano opravdati nepravodobnost svoje žalbe tvrdeći da u trenutku priopćenja popisa dužnosnika AD 12 koji mogu biti promaknuti nije propisno saznao za postojanje odluke o razvrstavanju ili pozivajući se na ispričivu zabludu. Naime, osim činjenice da se nove odredbe Pravilnika o osoblju, s obzirom na to da su donesene putem uredbi na temelju članka 336. UFEU‑a, obvezno objavljuju u Službenom listu Europske unije i da one od tog dana predstavljaju pozitivno pravo u području koje svaki uobičajeno pažljiv dužnosnik treba poznavati, opće provedbene odredbe i odluke o vrstama radnih mjesta koje je donijela uprava trebale su uobičajeno pažljivom dužnosniku koji je u razredu AD 12, to više što on obavlja najvažnije pravne poslove u pravnoj službi, skrenuti pažnju na činjenicu da, osim ako se ne ustanovi da je obavljao „posebne odgovornosti“, stupanje na snagu reforme Pravilnika o osoblju i razvrstavanje u vrste radnih mjesta podrazumijeva da će on po svoj prilici biti razvrstan u vrstu radnog mjesta „administrator“, što će imati za posljedicu nemogućnost daljnjeg promaknuća u viši razred.

U tim okolnostima, s obzirom na to da priopćenje popisa dužnosnika AD 12 koji mogu biti promaknuti isključuje predmetnog dužnosnika, ono samo izvršava odluku o razvrstavanju i nije moglo, u slučaju u kojem dotična osoba tvrdi da se nije raspitala o svojem razvrstavanju iako je taj podatak bio dostupan i do njega se moglo lako doći, u njegovu korist stvoriti novi rok za podnošenje žalbe protiv odluke o kojoj je riječ.

(t. 49., 51., 52., 55. i 60.)

Sud: presuda od 12. srpnja 1989., Binder, 161/88, EU:C:1989:312, t. 19.

Prvostupanjski sud: presuda od 19. svibnja 1999., Connolly/Komisija, T‑34/96 i T‑163/96, EU:T:1999:102, t. 168.

Službenički sud: rješenja od 14. siječnja 2014., Lebedef/Komisija, F‑60/13, EU:F:2014:6, t. 44., 48. i 51. i od 20. ožujka 2014., Michel/Komisija, F‑44/13, EU:F:2014:40, t. 53.