Obveze koje su u području tržišnog natjecanja stranke preuzele kako bi uklonile ozbiljne sumnje koje su nastale koncentracijom i kako bi ju učinile spojivom s unutarnjim tržištem općenito sadržavaju klauzulu o reviziji u kojoj su predviđeni uvjeti u kojima Komisija može, na zahtjev spojenog subjekta, odrediti produženje rokova ili ukinuti, izmijeniti ili zamijeniti navedene obveze. Kako to proizlazi iz točke 74. Obavijesti Komisije o dopuštenim korektivnim mjerama u skladu s Uredbom br. 139/2004 i Uredbom br. 802/2004 , ukidanje ili izmjena obveza od posebnog je interesa u slučaju obveza praćenja poslovanja, koje su se mogle ugovoriti pred više godina i u odnosu na koje se određene okolnosti nisu mogle predvidjeti u trenutku donošenja odluke o koncentraciji na temelju koje su postale obvezujuće. Naime, cilj obveza je riješiti probleme tržišnog natjecanja istaknute u odluci kojom se odobrava koncentracija, tako da se njihov sadržaj može izmijeniti ili njihova potreba može prestati, ovisno o razvoju situacije na tržištu.

Posebno u odnosu na zahtjev za izuzeće obveza koje su postale obvezujuće na temelju odluke kojom se koncentracija proglašava spojivom s unutarnjim tržištem, valja navesti da iako ispitivanje koncentracije zahtijeva predviđanja budućih razvoja događaja, koja su sve teža i neizvjesnija što se povećava vremenski razmak, ispitivanje zahtjeva za izuzeće obveza ne dovodi do iste poteškoće analize usmjerene na budućnost. Također, niti jednom odredbom nije predviđen rok u kojem se mora provesti postupak ispitivanja niti su određene faze takvog postupka, kao što nije, još općenitije, propisan ni uređen navedeni postupak. Ipak, ocjena zahtjeva za izuzeće obveza, kao i druge odluke u području koncentracije, pretpostavlja ekonomske procjene koje su ponekad složene, posebno kako bi se provjerilo je li se situacija na tržištu, u širem smislu riječi, znatno i trajno promijenila, tako da obveze nisu više potrebne za popravljanje problema tržišnog natjecanja utvrđenih u odluci o koncentraciji na temelju koje su obveze postale obvezujuće.

Materijalnim pravilima iz Uredbe br. 139/2004 o kontroli koncentracija između poduzetnika Komisiji je dodijeljena određena diskrecijska ovlast, posebno u pogledu ocjena gospodarske naravi. To se ne odnosi samo na ocjenu spojivosti koncentracije već i na ocjenu nužnosti preuzimanja obveza u svrhu otklanjanja ozbiljnih sumnji nastalih takvom koncentracijom.

Odluka koja se odnosi na zahtjev za izuzeće obveza ne pretpostavlja povlačenje odluke kojom se odobrava koncentracija, na temelju koje su te obveze postale obvezujuće i ne sadržava takvo povlačenje. Njezin je smisao da se provjeri jesu li ispunjeni uvjeti predviđeni u klauzuli o reviziji koja je dio obveza ili, ako je to slučaj, postoje li još problemi tržišnog natjecanja koji su utvrđeni u odluci kojom se odobrava koncentracija pod uvjetom ispunjavanja obveza.

Klauzulama o reviziji sadržanima u preuzetim obvezama stranaka koncentracije izraženo je načelo proporcionalnosti jer u iznimnim okolnostima omogućuje da se ukinu, izmijene ili zamijene te obveze ako se pokaže da više nisu potrebne ili proporcionalne, s time da okolnost da su na snazi više godina sama po sebi ne dokazuje da su uklonjene ozbiljne sumnje na koje se odnose te da obveze više nisu opravdane. Štoviše, Komisija nije dužna redovno provoditi po službenoj dužnosti ispitivanje dugoročnih obveza, već je na strankama koje su vezane navedenim obvezama da podnesu zahtjev za njihovo ukidanje ili izmjenu i da dokažu da su ispunjeni uvjeti koji se za to traže.

Točno je da u području tržišnog natjecanja spojeni poduzetnik koji traži izuzeće od obveza mora dostaviti dokaze na temelju kojih se može utvrditi da su uvjeti koji se za to traže ispunjeni te se Komisija ne može smatrati obveznom da provede novo istraživanje tržišta za svaki zahtjev za izuzeće. Međutim, Komisija ima ovlasti istraživanja i za to djelotvorna sredstva i, u slučaju kada smatra da dokazi koje su dostavile stranke nisu dovoljno uvjerljivi ili relevantni ili da ih treba upotpuniti drugim podacima, mora zatražiti preciznije informacije ili provesti istragu u tom pogledu. Komisija se u vezi s time ne može ograničiti na to da zahtijeva nepobitne dokaze a da pritom ne pojasni što bi oni trebali sadržavati, već mora dokazati da su elementi koje su dostavile stranke pogrešni, poduzeti mjere izvođenja dokaza ili, ako je potrebno, provesti istragu kako bi upotpunila ili opovrgnula njihovu osnovanost.

(t. 120. i 123.)