28

U tim je okolnostima Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León (Vrhovni sud Kastilje i Leona) odlučio prekinuti postupak i uputiti Sudu sljedeća prethodna pitanja: „1. Treba li smatrati da je pravilo nacionalnog prava poput onoga iz članka 6. stavka 4. [Dekreta 1646/1972], u kojem je određeno da se dodatak u visini od 20 % od osnovice u korist korisnika mirovine zbog trajne i potpune profesionalne nesposobnosti za rad starijih od 55 godina ‚neće primjenjivati tijekom razdoblja u kojem je radnik zaposlen’, pravilo o nepreklapanju u smislu članaka 12. [i] 46.a [do] 46.c Uredbe [br. 1408/71] i članaka 5. [i] 53. [do] 55. Uredbe [br. 883/2004], uzimajući u obzir da je Tribunal Supremo (Vrhovni sud) smatrao da se nespojivost određena tim pravilom ne primjenjuje samo na zaposlenje, nego također i na primanje starosne mirovine? 2. U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje, treba li članak 46.a stavak 3. točku (a) Uredbe [br. 1408/71] i članak 53. stavak 3. točku (a) Uredbe [br. 883/2004] tumačiti na način da se pravilo o nepreklapanju može primijeniti na sporno davanje i mirovinu iz druge države članice Europske unije ili Švicarske samo kad postoji odredba španjolskog prava sa zakonskom snagom koja izričito određuje nesukladnost davanja za slučaj starosti, invalidnosti i nadživljenja iz španjolskog sustava socijalne sigurnosti s davanjima ili prihodima koje je korisnik stekao u inozemstvu? Ili se, u skladu s člankom 12. Uredbe [br. 1408/71] i člankom 5. Uredbe [br. 883/2004], pravilo o nepreklapanju može primijeniti na mirovine iz druge države članice Europske unije ili Švicarske ako ne postoji izričita zakonska odredba, ali je u nacionalnoj sudskoj praksi usvojeno tumačenje da sporno davanje nije spojivo sa starosnom mirovinom španjolskog prava? 3. Ako je odgovor na drugo pitanje takav da se na predmetni slučaj primjenjuje predmetno španjolsko pravilo o nepreklapanju (kako je široko tumačeno u sudskoj praksi), unatoč nepostojanju zakona koji izričito obuhvaća davanja ili primitke stečene u inozemstvu, treba li smatrati da je predmetno davanje jednake prirode kao i starosna mirovina iz švicarskog sustava socijalne sigurnosti ili je različito od nje? Odnosi li se definicija različitih grana socijalnog osiguranja iz članka 4. stavka 1. Uredbe br. [1408/71] i članka 3. stavka 1. Uredbe [br. 883/2004] na Zajednicu ili treba slijediti definiciju nacionalnog zakonodavstva za svako konkretno davanje? Ako se definicija odnosi na Zajednicu, treba li predmetno davanje smatrati davanjem za slučaj invalidnosti ili davanjem za slučaj nezaposlenosti, uzimajući u obzir to da ono dopunjuje mirovinu zbog trajne i potpune profesionalne nesposobnosti za rad jer osobe starije od 55 godina imaju poteškoća u nalaženju drugog zaposlenja te se taj dodatak prestaje isplaćivati ako je njegov korisnik u radnom odnosu? 4. Ako se smatra da oba davanja imaju istu prirodu i s obzirom na to da razdoblja doprinosa u drugoj državi nisu uzeta u obzir za određivanje španjolske mirovine zbog nesposobnosti ni njezina dodatka, treba li razumjeti da se na predmetno davanje primjenjuju pravila o nepreklapanju s obzirom na to da treba smatrati da je njezin iznos neovisan o trajanju razdoblja osiguranja ili boravišta u smislu članka 46.b stavka 2. točke (a) Uredbe [br. 1408/71] i članka 54. stavka 2. točke (a) Uredbe [br. 883/2004]? Može li se primijeniti pravilo o nepreklapanju iako navedeno davanje nije navedeno ni u dijelu D Priloga IV. Uredbi [br. 1408/71] ni u Prilogu IX. Uredbi [br. 883/2004]? 5. U slučaju potvrdnog odgovora na četvrto pitanje, je li primjenjivo pravilo sadržano u članku 46.a stavku 3. točki (d) Uredbe [br. 1408/71] i članku 53. stavku 3. točki (d) Uredbe [br. 883/2004], u skladu s kojim se davanje španjolskog socijalnog osiguranja može smanjiti samo ‚u okviru iznosa isplaćenih davanja prema zakonodavstvu’ druge države, u ovom slučaju Švicarske? 6. Ako se smatra da oba davanja imaju različitu prirodu i s obzirom na to da nije utvrđeno da Švicarska primjenjuje ikakvo pravilo o nepreklapanju, može li se na temelju članka 46.c Uredbe [br. 1408/71] i članka 55. Uredbe [br. 883/2004] sniženje u potpunosti primijeniti na predmetno davanje ili se mora podijeliti razmjerno? Treba li u oba slučaja primijeniti okvir koji proizlazi iz članka 46.a stavka 3. točke (d) Uredbe [br. 1408/71] i članka 53. stavka 3. točke (d) Uredbe [br. 883/2004], u skladu s kojim se davanje španjolskog socijalnog osiguranja može smanjiti samo ‚u okviru iznosa isplaćenih davanja prema zakonodavstvu’ druge države, u ovom slučaju Švicarske?”