ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
HR Službeni list Europske unije C 142/6

Presuda Suda (veliko vijeće) od 18. ožujka 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Employment Tribunal, Newcastle upon Tyne – Ujedinjena Kraljevina) – C. D. protiv S. T.

(Predmet C-167/12) (1)

((Zahtjev za prethodnu odluku - Socijalna politika - Direktiva 92/85/EEZ - Mjere za poticanje poboljšanja sigurnosti i zdravlja na radu trudnih radnica te radnica koje su nedavno rodile ili doje - 47659/Članak 8. - Majka naručiteljica koja je dobila dijete na temelju dogovora o zamjenskom majčinstvu - Neodobravanje rodiljnog dopusta - Direktiva 2006/54/EZ - Ravnopravni položaj radnika i radnica - Članak 14. - Nepovoljnije postupanje prema majci naručiteljici glede odobravanja rodiljnog dopusta))

2014/C 142/06

Jezik postupka: engleski

Sud koji je uputio zahtjev

Employment Tribunal, Newcastle upon Tyne

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: C. D.

Tuženik: S. T.

Predmet

Zahtjev za prethodnu odluku – Employment Tribunal Newcastle upon Tyne – Tumačenje članka 1. stavaka 1. i 2. točke (c), članka 8. stavka 1. i članka 11. stavka 2. točke (b) Direktive Vijeća 92/85/CEE od 19. listopada 1992. o uvođenju mjera za poticanje poboljšanja sigurnosti i zdravlja na radu trudnih radnica te radnica koje su nedavno rodile ili doje (deseta pojedinačna direktiva u smislu članka 16. stavka 1. Direktive 89/391/EEZ) (SL L 348, str.1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 4., str. 73.) – Tumačenje članka 14. i članka 2. stavka 1. točaka (a), (b), i (c) Direktive 2006/54/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 5. srpnja 2006. o provedbi načela jednakih mogućnosti i jednakog postupanja prema muškarcima i ženama u pitanjima zapošljavanja i rada (SL L 204, str. 23.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 1., str. 246.). – Zabrana svakog nepovoljnog postupanja prema ženi vezano za trudnoću ili rodiljni dopust u smislu Direktive 92/85/CEE – Područje primjene – Nebiološka majka koja se poslužila zamjenskim majčinstvom – Pravo na rodiljni dopust

Izreka

1. Direktivu Vijeća 92/85/EEZ od 19. listopada 1992. o uvođenju mjera za poticanje poboljšanja sigurnosti i zdravlja na radu trudnih radnica te radnica koje su nedavno rodile ili doje (deseta pojedinačna direktiva u smislu članka 16. stavka 1. Direktive 89/391/EEZ) treba tumačiti na način da se njezinim člankom 8. državama članicama ne nameće obveza odobravanja rodiljnog dopusta zaposlenoj majci naručiteljici koja je dobila dijete na temelju dogovora o zamjenskom majčinstvu čak i ako je u mogućnosti dojiti dijete nakon poroda ili ga stvarno i doji.

2. Članak 14. Direktive 2006/54/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 5. srpnja 2006. o provedbi načela jednakih mogućnosti i jednakog postupanja prema muškarcima i ženama u pitanjima zapošljavanja i rada u vezi s člankom 2. stavkom 1. točkama (a) i (b) i člankom 2. stavkom 2. točkom (c) te direktive treba tumačiti na način da neodobravanje rodiljnog dopusta od strane poslodavca majci naručiteljici koja je dobila dijete na temelju dogovora o zamjenskom majčinstvu ne predstavlja diskriminaciju na temelju spola.

(1) SL C 194, 30.6.2012.
HR Službeni list Europske unije C 85/7

Presuda Suda (drugo vijeće) od 16. siječnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London — Ujedinjena Kraljevina) — Secretary of State for the Home Department protiv M. G.

(Predmet C-400/12) (1)

(Zahtjev za prethodnu odluku - Direktiva 2004/38/EZ - Članak 28. stavak 3. točka (a) - Zaštita od protjerivanja - Način izračuna razdoblja od deset godina - Uzimanje u obzir razdobljâ izdržavanja kazne zatvora)

2014/C 85/11

Jezik postupka: engleski

Sud koji je uputio zahtjev

Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Secretary of State for the Home Department

Tuženik: M. G.

Predmet

Zahtjev za prethodnu odluku — Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London — Tumačenje članka 28. stavka 3. točke (a) Direktive 2004/38/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o pravu građana Unije i članova njihovih obitelji na slobodno kretanje i boravište na području države članice, kojom se izmjenjuje Uredba (EEZ) br. 1612/68 i stavljaju izvan snage direktive 64/221/EEZ, 68/360/EEZ, 72/194/EEZ, 73/148/EEZ, 75/34/EEZ, 75/35/EEZ, 90/364/EEZ, 90/365/EEZ i 93/96/EEZ (SL L 158, str. 77.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 2., str. 42.) — Odluka o protjerivanju na temelju nužnih razloga javne sigurnosti protiv građanina Unije koji je boravio u državi članici domaćinu prethodnih deset godina i bio je osuđen na izdržavanje kazne zatvora — Pojam boravka tijekom razdoblja od deset godina na području države članice domaćina — Mogućnost uzimanja u obzir razdoblja izdržavanja kazne zatvora — Izračun potrebnog trajanja boravka ili od početka boravka ili unatrag od odluke o protjerivanju — U potonjem slučaju, učinak prethodnog izdržavanja kazne zatvora

Izreka

1. Članak 28. stavak 3. točku (a) Direktive 2004/38/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o pravu građana Unije i članova njihovih obitelji na slobodno kretanje i boravište na području države članice, kojom se izmjenjuje Uredba (EEZ) br. 1612/68 i stavljaju izvan snage direktive 64/221/EEZ, 68/360/EEZ, 72/194/EEZ, 73/148/EEZ, 75/34/EEZ, 75/35/EEZ, 90/364/EEZ, 90/365/EEZ i 93/96/EEZ, treba tumačiti na način da razdoblje boravka od deset godina propisano tom odredbom mora, u načelu, biti neprekinuto i računato unatrag od datuma odluke o protjerivanju dotične osobe.

2. Članak 28. stavak 3. točku (a) Direktive 2004/38 treba tumačiti na način da je razdoblje izdržavanja kazne zatvora dotične osobe u načelu takve naravi da prekida kontinuitet boravka u smislu ove odredbe i da utječe na dodjeljivanje pojačane zaštite njome predviđeno, uključujući slučaj kada je ta osoba boravila u državi članici domaćinu tijekom deset godina koje prethode njezinom izdržavanju kazne zatvora. Međutim, ta se okolnost može uzeti u obzir prilikom ukupnog ocjenjivanja potrebnog za utvrđivanje jesu li prethodno uspostavljene integracijske veze s državom članicom domaćinom prekinute ili ne.

(1) SL C 331, 27.10.2012.
HR Službeni list Europske unije C 85/6

Presuda Suda (drugo vijeće) od 16. siječnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London — Ujedinjena Kraljevina) — Nnamdi Onuekwere protiv Secretary of State for the Home Department

(Predmet C-378/12) (1)

(Prethodni postupak - Direktiva 2004/38/EZ - Članak 16. stavci 2. i 3. - Pravo na stalno boravište državljana trećih država koji su članovi obitelji građanina Unije - Uzimanje u obzir razdoblja izdržavanja kazne zatvora tih državljana)

2014/C 85/10

Jezik postupka: engleski

Sud koji je uputio zahtjev

Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Nnamdi Onuekwere

Tuženik: Secretary of State for the Home Department

Predmet

Zahtjev za prethodnu odluku — Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London — Tumačenje članka 16. direktive 2004/38/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o pravu građana Unije i članova njihovih obitelji na slobodno kretanje i boravište na području države članice, kojom se izmjenjuje Uredba (EEZ) br. 1612/68 i stavljaju izvan snage direktive 64/221/EEZ, 68/360/EEZ, 72/194/EEZ, 73/148/EEZ, 75/34/EEZ, 75/35/EEZ, 90/364/EEZ, 90/365/EEZ i 93/96/EEZ (SL L 158, str. 77. i ispravci SL L 229, str. 35. i SL 2005, L 197, str. 34.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 2., str. 42.) — Pravo na stalno boravište — Pojam zakonitog boravka tijekom razdoblja od pet godina na području države članice domaćina — Mogućnost uzimanja u obzir razdoblja izdržavanja kazne zatvora

Izreka

1. Članak 16. stavak 2. Direktive 2004/38/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o pravu građana Unije i članova njihovih obitelji na slobodno kretanje i boravište na području države članice, kojom se izmjenjuje Uredba (EEZ) br. 1612/68 i stavljaju izvan snage direktive 64/221/EEZ, 68/360/EEZ, 72/194/EEZ, 73/148/EEZ, 75/34/EEZ, 75/35/EEZ, 90/364/EEZ, 90/365/EEZ i 93/96/EEZ, treba tumačiti na način da se razdoblja izdržavanja kazne zatvora u državi članici domaćinu državljanina treće države člana obitelji građanina Unije koji je za to vrijeme stekao pravo na stalno boravište u toj državi članici ne mogu uzeti u obzir u svrhu stjecanja prava na stalno boravište tog državljanina u smislu citirane odredbe.

2. Članak 16. stavke 2. i 3. Direktive 2004/38 treba tumačiti na način da se neprekinutost boravišta prekida razdobljima izdržavanja kazne zatvora u državi članici domaćinu državljanina treće države člana obitelji građanina Unije koji je tijekom tih razdoblja stekao pravo na stalno boravište u državi članici domaćinu.

(1) SL C 295, 29.9.2012.
HR Službeni list Europske unije C 85/9

Presuda Suda (šesto vijeće) od 23. siječnja 2014. — Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) protiv riha WeserGold Getränke GmbH & Co. KG (prije Wesergold Getränkeindustrie GmbH & Co. KG), Lidl Stiftung & Co. KG

(Predmet C-558/12 P) (1)

(Žalba - Žig Zajednice - Verbalni žig WESTERN GOLD - Prigovor nositelja verbalnih žigova: nacionalnih, međunarodnog i žiga Zajednice WeserGold, Wesergold i WESERGOLD)

2014/C 85/15

Jezik postupka: njemački

Stranke

Žalitelj: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) (zastupnik: A. Pohlmann, agent)

Druge stranke u postupku: riha WeserGold Getränke GmbH & Co. KG (prije Wesergold Getränkeindustrie GmbH & Co. KG) (zastupnik: T. Melchert, Rechtsanwalt), Lidl Stiftung & Co. KG (zastupnici: M. Wolter i A. K. Marx, Rechtsanwälte)

Predmet

Žalba protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) od 21. rujna 2012., Wesergold Getränkeindustrie/OHIM — Lidl Stiftung (T-278/10), kojom je Opći sud poništio odluku prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 24. ožujka 2010. (predmet R 770/2009-1), koja se odnosila na postupak povodom prigovora između Wesergold Getränkeindustrie GmbH & Co. KG i Lidl Stiftung & Co. KG — Prijava za registraciju verbalnog znaka „WESTERN GOLD” kao žiga Zajednice — Vjerojatnost dovođenja u zabludu u vezi s verbalnim žigovima: nacionalnim, međunarodnim i žigom Zajednice „WeserGold”, „Wesergold” i „WESERGOLD” — Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice (SL L 78, str. 1) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 226.)

Izreka

1. Ukida se presuda Općeg suda Europske unije od 21. rujna 2012., Wesergold Getränkeindustrie/OHIM — Lidl Stiftung (WESTERN GOLD) (T-278/10).

2. Predmet se vraća na ponovno suđenje Općem sudu Europske unije.

3. O troškovima će se odlučiti naknadno.

(1) SL C 32, 2.2.2013.
3.

Ako navedenom Okvirnom sporazumu nije protivno da države članice uvode povoljnije postupanje od onoga koje on predviđa za radnike zaposlene na određeno vrijeme, članak 4. točku 1. tog okvirnog sporazuma treba tumačiti na način da on ne nalaže da se na jednak način odnosi prema naknadi štete koja se dosuđuje u slučaju nezakonitog utvrđivanja određenog trajanja ugovora o radu i one predviđene za slučaj nezakonitog otkaza ugovora o radu na neodređeno vrijeme.
HR Službeni list Europske unije C 52/17

Presuda Suda (peto vijeće) od 12. prosinca2013. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Administrativo e Fiscal do Porto — Portugal) — Portgás — Sociedade de Produção e Distribuição de Gás, SA protiv Ministério da Agricultura, do Mar, do Ambiente e do Ordenamento do Território

(Predmet C-425/12) (1)

(Postupak sklapanja ugovora o javnoj nabavi u sektoru vodnoga gospodarstva, energetskom, prometnom i telekomunikacijskom sektoru - Direktiva 93/38/EEZ - Neprenošenje u nacionalno pravo - Mogućnost za državu da se poziva na tu direktivu protiv subjekta koji ima koncesiju za obavljanje javne službe u slučaju kada taj akt nije prenesen u nacionalno pravo)

2014/C 52/28

Jezik postupka: protugalski

Sud koji je uputio zahtjev

Tribunal Administrativo e Fiscal do Porto

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Portgás — Sociedade de Produção e Distribuição de Gás, SA

Tuženik: Ministério da Agricultura, do Mar, do Ambiente e do Ordenamento do Território

Predmet

Zahtjev za prethodnu odluku — Tribunal Administrativo e Fiscal do Porto — Portugal — Tumačenje članka 2. stavka 1. točke (b), članka 4. stavka 1. i članka 14. stavka 1. točke (c) Direktive Vijeća 93/38/EEZ od 14. lipnja 1993. o usklađivanju postupaka nabave subjekata koji djeluju u sektoru vodnoga gospodarstva, energetskom, prometnom i telekomunikacijskom sektoru (SL L 199, str. 84.), kako je izmijenjena Direktivom 98/4/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 1998. (SL L 101, str. 1.) — Izravan učinak — Mogućnost za državu da se poziva na tu direktivu protiv subjekta koji ima koncesiju za obavljanje javne službe u slučaju kada taj akt nije prenesen u nacionalno pravo

Izreka

Članak 4. stavak 1., članak 14. stavak 1. točku (c) podtočku (i) i članak 15. Direktive Vijeća 93/38/EEZ od 14. lipnja 1993. o usklađivanju postupaka nabave subjekata koji djeluju u sektoru vodnoga gospodarstva, energetskom, prometnom i telekomunikacijskom sektoru, kako je izmijenjena Direktivom 98/4/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 1998., treba tumačiti u smislu da se na njih ne može pozivati protiv privatnog poduzetnika samo zbog toga što on ima svojstvo isključivog koncesionara za obavljanje službe od javnog interesa koji po osobnom kriteriju ulazi u područje primjene te direktive, dok navedena direktiva još uvijek nije prenesena u unutarnji pravni poredak države članice u pitanju.

Takav poduzetnik, kojemu je na temelju akta javne vlasti povjereno obavljanje službe od javnog interesa pod njezinim nadzorom te u tu svrhu raspolaže iznimnim ovlastima koje nadilaze pravila mjerodavna za odnose među pojedincima, dužan je poštovati odredbe Direktive 93/38, kako je izmijenjena Direktivom 98/4, pa se protiv njega tijela države članice mogu pozivati na te odredbe.

(1) SL C 389, 15.12.2012.
HR Službeni list Europske unije C 52/16

Presuda Suda (treće vijeće) od 12. prosinca 2013. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Supreme Court of the United Kingdom — Ujedinjena Kraljevina) — Test Claimants in the Franked Investment Income Group Litigation protiv Commissioners of Inland Revenue, Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

(Predmet C-362/12) (1)

(Sudska zaštita - Načelo djelotvornosti - Načela pravne sigurnosti i zaštite legitimnih očekivanja - Povrat stečenog bez osnove - Pravna sredstva - Nacionalno zakonodavstvo - Skraćivanje roka zastare za podnošenje pravnih sredstava bez prethodnog upozorenja i s retroaktivnim učinkom)

2014/C 52/26

Jezik postupka: engleski

Sud koji je uputio zahtjev

Supreme Court of the United Kingdom

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Test Claimants in the Franked Investment Income Group Litigation

Tuženik: Commissioners of Inland Revenue Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

Predmet

Zahtjev za prethodnu odluku — Supreme Court of the United Kingdom — Tumačenje članka 49. i članka 63. UFEU-a — Nacionalni porezi koji su protivni pravu Zajednice — Povrat stečenog bez osnove — Istodobno postojanje, u nacionalnom pravu, dvaju alternativnih pravnih sredstava koja su dostupna poreznim obveznicima u svrhu traženja povrata dugovanih iznosa, pri čemu je za jedno pravno sredstvo propisan dulji rok za postavljanje zahtjeva u odnosu na drugo — Nacionalno zakonodavstvo kojim se skraćuje, s retroaktivnim učinkom i bez prethodnog upozorenja, najdulji rok — Kompatibilnost s načelima djelotvornosti, pravne sigurnosti i zaštite legitimnih očekivanja.

Izreka

1. Načela djelotvornosti, pravne sigurnosti i zaštite legitimnih očekivanja protive se tomu da, u situaciji kada porezni obveznici mogu, u skladu s pravom države članice, birati između dvaju pravnih sredstava u području povrata poreza naplaćenog protivno pravu Unije, pri čemu je za jedno od tih pravnih sredstava predviđen dulji rok zastare, nacionalno zakonodavstvo skrati taj rok zastare bez prethodnog upozorenja i s retroaktivnim učinkom.

2. Na odgovor na prvo pitanje ne utječe okolnost da je, u trenutku kada je porezni obveznik podnio svoju tužbu, mogućnost korištenja pravnim sredstvom s najduljim rokom zastare priznata tek nedavno od strane nižeg suda te ju je najviša sudska instanca tek naknadno konačno potvrdila.

(1) SL C 311, 13.10.2012.
HR Službeni list Europske unije C 45/9

Presuda Suda (veliko vijeće) od 10. prosinca 2013. — Europska komisija protiv Irske, Francuske Republike, Talijanske Republike, Eurallumina SpA, Aughinish Alumina Ltd

(Predmet C-272/12 P) (1)

(Žalba - Državne potpore - Oslobođenje od trošarina na mineralna ulja - Sudačke ovlasti - Tužbeni razlog koji je sud Unije istaknuo po službenoj dužnosti - Odnos između usklađivanja poreza i nadzora državnih potpora - Nadležnosti Vijeća odnosno Komisije - Načelo pravne sigurnosti - Pretpostavka zakonitosti akata Unije)

2014/C 45/16

Jezik postupka: francuski

Stranke

Žalitelj: Europska komisija (zastupnici: V. Di Bucci, G. Conte, D. Grespan i N. Khan kao i K. Walkerová, agenti)

Druge stranke u postupku: Irska (zastupnici: E. Creedon, agent, uz asistenciju P. McGarrya, SC), Francuska Republika (zastupnici: G. de Bergues i, prvotno, J. Gstalter, zatim N. Rouam, agenti), Talijanska Republika (zastupnici: G. Palmieri, agent, uz asistenciju G. Aiella, avvocata dello Stato), Eurallumina SpA (zastupnici: R. Denton i A. Stratakis kao i L. Martin Alegi i L. Philippou, solicitors), Aughinish Alumina Ltd (zastupnici: C. Waterson kao i C. Little i J. Handoll, solicitors)

Predmet

Žalba podnesena protiv presude Općeg suda (prošireno četvrto vijeće) od 21. ožujka 2012., Irska i dr./Komisija (Spojeni predmeti T-50/06 RENV, T-56/06 RENV, T-60/06 RENV, T-62/06 RENV i T-69/06 RENV), kojom je Opći sud poništio odluku Komisije 2006/323/EZ od 7.12.2005 koja se tiče oslobođenja od trošarina na mineralna ulja koja se upotrebljavaju kao loživo ulje za proizvodnju aluminija u pokrajini Gardanne, u pokrajini Shannon i na Sardiniji, a koje su provele Francuska, Irska i Italija (SL 2006, L 119, str. 12) — Pravne povrede — Nenadležnost Općeg suda — Nepravilnosti postupka koje oštećuju interese Komisije — Sudačke ovlasti — Povreda članaka 87., 88. UEZ-a i čl. 61. drugog stavka Statuta Suda — Pojam državnih potpora — Nepripisivost spornih oslobođenja državama članicama ili Vijeću — Odnos između usklađivanja poreza i državnih potpora — Načelo pravne sigurnosti — Pretpostavka zakonitosti — Načelo dobre uprave.

Izreka

1. Ukida se presuda Općeg suda Europske unije od 21. ožujka 2012., Irska i dr./Komisija (T-50/06 RENV, T-56/06 RENV, T-60/06 RENV, T-62/06 RENV i T-69/06 RENV).

2. Spojeni predmeti T-50/06 RENV, T-56/06 RENV, T-60/06 RENV, T-62/06 RENV i T-69/06 RENV vraćaju se na ponovno suđenje Općem sudu Europske unije.

3. O troškovima će se odlučiti naknadno.

(1) SL C 235, 4.8.2012.
HR Službeni list Europske unije C 45/14

Presuda Suda (treće vijeće) od 12. prosinca 2013. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio High Court of Justice (Chancery Division) — Ujedinjena Kraljevina) — Eli Lilly and Company Ltd protiv Human Genome Sciences Inc

(Predmet C-493/12) (1)

(Lijekovi za humanu primjenu - Svjedodžba o dodatnoj zaštiti - Uredba (EZ) br. 469/2009 - Članak 3. - Uvjeti za dobivanje te svjedodžbe - Pojam „proizvod zaštićen temeljnim patentom koji je na snazi” - Kriteriji - Tekst zahtjevâ temeljnog patenta - Određenost i specifičnost - Funkcionalna definicija aktivnog sastojka - Strukturna definicija aktivnog sastojka - Europska patentna konvencija)

2014/C 45/24

Jezik postupka: engleski

Sud koji je uputio zahtjev

High Court of Justice (Chancery Division)

Stranke u glavnom postupku

Tužitelj: Eli Lilly and Company Ltd

Tuženik: Human Genome Sciences Inc

Predmet

Tumačenje članka 3. Uredbe (EZ) br. 469/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 6. svibnja 2009. o svjedodžbi o dodatnoj zaštiti za lijekove (SL L 152, str. 1.) (SL posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 64., str. 166.) — Uvjeti za dobivanje svjedodžbe — Pojam „proizvod zaštićen temeljnim patentom koji je na snazi”- Kriteriji ocjene — Primjena kriterija na proizvode koji se ne sastoje u kombinaciji lijekova i medicinskih uređaja ?

Izreka

Članak 3. točka (a) Uredbe (EZ) br. 469/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 6. svibnja 2009. o svjedodžbi o dodatnoj zaštiti za lijekove treba tumačiti u smislu da, kako bi se moglo smatrati da je neki aktivni sastojak „zaštićen temeljnim patentom na snazi” u smislu te odredbe, nije potrebno da taj aktivni sastojak u zahtjevima tog patenta bude naveden pomoću strukturne formule. Ako je aktivni sastojak pokriven funkcionalnom formulom u zahtjevima patenta priznatog od strane Europskog patentnog ureda, članku 3. točki (a) Uredbe br. 469/2009 se u načelu ne protivi dodjela SDZ-a za taj aktivni sastojak, pod uvjetom da se ipak na temelju tih patentnih zahtjeva, protumačenih osobito u svjetlu opisa izuma, kao što to propisuju članak 60. EPK-a i pripadajući Protokol o tumačenju, može zaključiti da se ti patenti zahtjevi implicitno, ali nužno i specifično, odnose na aktivni sastojak u pitanju, što je na sudu koji je uputio zahtjev da utvrdi.

(1) SL C 9, 12.1.2013.
3.

Uredbu br. 810/2009 treba tumačiti u smislu da joj se ne protivi odredba zakonodavstva države članice, poput one u glavnom postupku, koja propisuje da su nadležna tijela, kada su uvjeti za izdavanje koji su predviđeni tom odredbom ispunjeni, ovlaštena izdati jedinstvenu vizu podnositelju zahtjeva, a da pritom nije propisano to da su ona to i obvezna učiniti, dok god se takva odredba može tumačiti na način koji je u skladu s člankom 23. stavkom 4., člankom 32. stavkom 1. i člankom 35. stavkom 6. navedene uredbe.
HR Službeni list Europske unije C 52/20

Presuda Suda (peto vijeće) od 19. prosinca 2013. (zahtjev za prethodnu odluku koju je uputio Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber), Ujedinjena Kraljevina) — The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs protiv The Bridgeport and West Dorset Golf Club Limited

(Predmet C-495/12) (1)

(Oporezivanje - PDV - Direktiva 2006/112/EZ - Izuzeća - Članak 132. stavak 1. točka (m) - Pružanje usluga usko povezanih sa sportom - Pristup igralištu za golf - Posjetitelji koji nisu članovi golfskoga kluba koji plaćaju naknadu za pristup terenu za igranje golfa („green fee”) - Neodobravanje izuzeća - Članak 133. stavak 1. točka (d) - Članak 134. točka (b) - Dodatni prihodi)

2014/C 52/34

Jezik postupka: engleski

Sud koji je uputio zahtjev

Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

Tuženik: The Bridgeport and West Dorset Golf Club Limited

Predmet

Zahtjev za prethodnu odluku — Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber), Ujedinjena Kraljevina — Tumačenje članka 132. stavka 1. točke (m), članka 133. točke (d) i članka 134. točke (b) Direktive 2006/112/EZ Vijeća od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL L 347, str. 1) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 47., str. 140.) — Izuzeća — Pružanje usluga usko povezanih sa sportom ili fizičkim odgojem — Prodaja od strane neprofitne organizacije prava na korištenje igralištem za golf na određeno vrijeme radi bavljenja golfom

Izreka

1. Članak 134. točku (b) Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost treba tumačiti u smislu da on ne isključuje iz prava na izuzeće predviđeno člankom 132. stavkom 1. točkom (m) te direktive isporuku usluga koje se sastoje od toga da neprofitna organizacija koja upravlja igralištem za golf i nudi program učlanjenja daje pravo korištenja tim igralištem za golf posjetiteljima koji nisu članovi navedene organizacije.

2. Članak 133. stavak 1. točku (d) Direktive 2006/112 treba tumačiti u smislu da on državama članicama ne dopušta da, pod okolnostima kao u glavnom postupku, ne odobre pravo na izuzeće predviđeno člankom 132. stavkom 1. točkom (m) te direktive isporuci usluga koje se sastoje od toga da neprofitna organizacija daje pravo korištenja igralištem za golf, kojim upravlja i nudi program učlanjenja, u slučaju kad se usluga isporučuje posjetiteljima koji nisu članovi te organizacije.

(1) SL C 32, 2.2.2013