ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Međutim, iako registracija žiga Europske unije proizlazi iz utvrđenja da su ispunjeni svi uvjeti predviđeni člankom 45. Uredbe br. 207/2009, nadležni odjeli Ureda u području registracije žigova Unije u tom pogledu ne donose formalnu odluku koju bi bilo moguće pobijati. Iz tog razloga žalbeno vijeće koje, na temelju članka 64. stavka 1. Uredbe br. 207/2009, može obavljati nadležnost odjela koji je donio pobijanu odluku ili vratiti predmet tom odjelu da on po njemu dalje postupa nije nadležno odlučivati o zahtjevu kojim se traži da registrira žig Unije. Stoga, tim više, Opći sud ne može odlučivati o zahtjevu za preinaku kojim se traži da on izmijeni odluku žalbenog vijeća u tom smislu.

Ako se registracija žiga zahtijeva za različite proizvode i usluge, žalbeno vijeće Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo mora provjeriti in concreto da se na predmetni žig ne odnosi niti jedan razlog za odbijanje registracije propisan člankom 7. stavkom 1. Uredbe br. 207/2009 o žigu Europske unije u odnosu na svaki od tih proizvoda ili tih usluga i može donijeti različite zaključke ovisno o proizvodima ili uslugama o kojima je riječ. Stoga je žalbeno vijeće, kada odbija registraciju žiga, u svojoj odluci dužno navesti zaključak do kojeg je došlo u odnosu na svaki od proizvoda i usluga iz zahtjeva za registraciju, neovisno o načinu na koji je taj zahtjev oblikovan.

To pravilo ne dovodi u pitanje to da, sukladno članku 43. stavku 1. Uredbe br. 207/2009, podnositelj prijave za registraciju žiga može u svakom trenutku povući svoju prijavu žiga Europske unije ili ograničiti popis proizvoda ili usluga koji su u njoj sadržani.

Ograničenje, u smislu članka 43. stavka 1. Uredbe br. 207/2009 o žigu Europske unije, popisa proizvoda i usluga sadržanih u prijavi žiga Europske unije, obavljeno nakon donošenja pobijane odluke, Opći sud može uzeti u obzir ako se podnositelj prijave strogo ograniči na smanjenje predmeta spora povlačenjem određenih kategorija proizvoda ili usluga s popisa proizvoda i usluga obuhvaćenih žigom za koji je podnesena prijava.

Ako međutim to ograničenje dovede do promjene predmeta spora, tako da dolazi do podnošenja novih elemenata koji nisu bili podvrgnuti ispitivanju žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo radi donošenja pobijane odluke, Opći ga sud načelno ne može uzeti u obzir. To je osobito slučaj kada se ograničenje proizvoda i usluga sastoji od specifikacija koje mogu utjecati na određivanje ciljane publike i posljedično izmijeniti činjenični okvir koji je predstavljen žalbenom vijeću.

(t. 113.)
Presuda Općeg suda (četvrto vijeće) od 28. rujna 2016. –

The Art Company B & S protiv EUIPO‑a – G‑Star Raw (THE ART OF RAW)

(predmet T‑593/15)

„Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Europske unije THE ART OF RAW — Raniji figurativni nacionalni žigovi i žigovi Europske unije art i raniji figurativni žig Europske unije The Art Company — Relativni razlog za odbijanje — Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009“

1. Žig Europske unije — Definicija i stjecanje žiga Europske unije — Relativni razlozi za odbijanje — Prigovor nositelja ranijeg istovjetnog ili sličnog žiga registriranog za istovjetne ili slične proizvode ili usluge — Vjerojatnost dovođenja u zabludu zbog ranijeg žiga — Kriteriji za ocjenu (Uredba Vijeća br. 207/2009, čl. 8. st. 1. točka (b)) (t. 18., 19.)

2. Žig Europske unije — Definicija i stjecanje žiga Europske unije — Relativni razlozi za odbijanje — Prigovor nositelja ranijeg istovjetnog ili sličnog žiga registriranog za istovjetne ili slične proizvode ili usluge — Sličnost predmetnih žigova — Kriteriji za ocjenu (Uredba Vijeća br. 207/2009, čl. 8. st. 1. točka (b)) (t. 20., 21.)

3. Žig Europske unije — Definicija i stjecanje žiga Europske unije — Relativni razlozi za odbijanje — Prigovor nositelja ranijeg istovjetnog ili sličnog žiga registriranog za istovjetne ili slične proizvode ili usluge — Vjerojatnost dovođenja u zabludu zbog ranijeg žiga — Verbalni žig THE ART OF RAW — Figurativni žigovi art i The Art Company (Uredba Vijeća br. 207/2009, čl. 8. st. 1. točka (b)) (t. 23., 24., 49.‑53., 57., 58.)

4. Žig Europske unije — Definicija i stjecanje žiga Europske unije — Relativni razlozi za odbijanje — Prigovor nositelja ranijeg istovjetnog ili sličnog žiga registriranog za istovjetne ili slične proizvode ili usluge — Vjerojatnost dovođenja u zabludu zbog ranijeg žiga — Slab razlikovni karakter ranijeg žiga — Utjecaj (Uredba Vijeća br. 207/2009, čl. 8. st. 1. točka (b)) (t. 37., 39.)

Predmet

Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO‑a od 9. srpnja 2015. (predmet R 1980/2014‑1) u vezi s postupkom povodom prigovora društava The Art Company B & S i G‑Star Raw.

Izreka

1. Tužba se odbacuje.
Presuda Općeg suda (šesto vijeće) od 6. prosinca 2016. – Groupe Go Sport/EUIPO – Design Go (GO SPORT)

(predmet T‑703/15)

„Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava verbalnog žiga Europske unije GO SPORT – Raniji nacionalni verbalni žigovi GO – Djelomično odbijanje registracije od strane odjela za prigovore – Zakašnjenje u podnošenju podneska kojim se iznose žalbeni razlozi – Nedopuštenost žalbe podnesene žalbenom vijeću – Članak 60. Uredbe (EZ) br. 207/2009 – Pravilo 49. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 2868/95”

1. Žig Europske unije – Postupci pred tijelima Ureda – Prosljeđivanje podnesaka Uredu – Prosljeđivanje telefaksom – Nepotpun ili nečitak podnesak (Uredba Komisije br. 2868/95, čl. 1. pr. 80. st. 2.) (t. 61.‑63.)

2. Žig Europske unije – Postupovne odredbe – Rokovi – Prekluzija – Odstupanja – Obveza brige i dužne pažnje (Uredba Vijeća br. 207/2009, čl. 60.; Uredba Komisije br. 2868/95, čl. 1. pravilo 49. st. 3.) (t. 68.)

Predmet

Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO‑a od 22. rujna 2015. (predmet R 569/2015‑2) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Design Go i Groupe Go Sport.

Izreka

1. Tužba se odbija.
Presuda Općeg suda (sudac pojedinac) od 19. veljače 2016. – Infinite Cycle Works protiv OHIM‑a – Chance Good Ent. (INFINITY)

(predmet T‑30/15)

„Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Zajednice INFINITY — Raniji verbalni žig Zajednice INFINI — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009“

1. Žig Zajednice — Tužbeni postupak — Tužba pred sudom Unije — Nadležnost Općeg suda — Preispitivanje činjenica s obzirom na dokaze koji su mu prvi put podneseni — Isključenje (Uredba Vijeća br. 207/2009, čl. 65.) (t. 16.)

2. Žig Zajednice — Tužbeni postupak — Tužba pred sudom Unije — Nadležnost Općeg suda — Nadzor zakonitosti odluka žalbenog vijeća (Uredba Vijeća br. 207/2009, čl. 65.) (t. 23., 60.)

3. Žig Zajednice — Definicija i stjecanje žiga Zajednice — Relativni razlozi za odbijanje — Prigovor nositelja ranijeg istovjetnog ili sličnog žiga registriranog za istovjetne ili slične proizvode ili usluge — Vjerojatnost dovođenja u zabludu zbog ranijeg žiga — Kriteriji za ocjenu (Uredba Vijeća br. 207/2009, čl. 8. st. 1. t. (b)) (t. 27.‑31., 54.)

4. Žig Zajednice — Definicija i stjecanje žiga Zajednice — Relativni razlozi za odbijanje — Prigovor nositelja ranijeg istovjetnog ili sličnog žiga registriranog za istovjetne ili slične proizvode ili usluge — Vjerojatnost dovođenja u zabludu zbog ranijeg žiga — Verbalni žigovi INFINITY i INFINI (Uredba Vijeća br. 207/2009, čl. 8. st. 1. t. (b)) (t. 33., 34., 55., 56.)

5. Žig Zajednice — Definicija i stjecanje žiga Zajednice — Relativni razlozi za odbijanje — Prigovor nositelja ranijeg istovjetnog ili sličnog žiga registriranog za istovjetne ili slične proizvode ili usluge — Sličnost između predmetnih proizvoda ili usluga — Kriteriji za ocjenu (Uredba Vijeća br. 207/2009, čl. 8. st. 1. t. (b)) (t. 38.)

6. Žig Zajednice — Definicija i stjecanje žiga Zajednice — Relativni razlozi za odbijanje — Prigovor nositelja ranijeg istovjetnog ili sličnog žiga registriranog za istovjetne ili slične proizvode ili usluge — Sličnost predmetnih žigova — Kriteriji za ocjenu (Uredba Vijeća br. 207/2009, čl. 8. st. 1. t. (b)) (t. 46., 47.)

7. Žig Zajednice — Definicija i stjecanje žiga Zajednice — Relativni razlozi za odbijanje — Prigovor nositelja ranijeg istovjetnog ili sličnog žiga registriranog za istovjetne ili slične proizvode ili usluge — Vjerojatnost dovođenja u zabludu zbog ranijeg žiga — Slab razlikovni karakter ranijeg žiga — Utjecaj (Uredba Vijeća br. 207/2009, čl. 8. st. 1. t. (b)) (t. 58.)

Predmet

Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM‑a od 30. listopada 2014. (predmet R 2308/2013‑2) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Chance Good Ent. Co., Ltd i Infinite Cycle Works Ltd.

Izreka

1. Tužba se odbija.
INFORMACIJE O NEOBJAVLJENIM ODLUKAMA 
Zbornik sudske pr akse 
Presuda Općeg suda (treće vijeće) od 1. ožujka 2 0 1 6 . – 1 & 1 Internet protiv OHIM-a – Unoe Bank 
(1e1) 
(predmet T-6 1 / 1 5 ) 
„Žig Zajednice – Postupak povodom prigovora – Prijava verbalnog žiga Zajednice 1e1 –  
Raniji nacionalni verbalni žig UNO E i raniji nacionalni figurativni žig unoe – Relativni razlog za  
odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe  
(EZ) br. 207/2009 “  
1. Žig Zajednice – Definicija i stjecanje žiga Zajednice – Relativni razlozi za odbijanje – 
Prigovor nositelja ranijeg istovjetnog ili sličnog žiga registriranog za istovjetne ili slične proizvode 
ili usluge – Vjerojatnost dovođenja u zabludu zbog ranijeg žiga – Kriteriji za ocjenu (Uredba Vijeća 
br. 207/2009 , čl. 8. st. 1. t. (b)) (t. 19,. 20., 66.) 
2. Žig Zajednice – Definicija i stjecanje žiga Zajednice – Relativni razlozi za odbijanje – 
Prigovor nositelja ranijeg istovjetnog ili sličnog žiga registriranog za istovjetne ili slične proizvode 
ili usluge – Vjerojatnost dovođenja u zabludu zbog ranijeg žiga – Verbalni žig 1e1 – Verbalni žig 
UNO E i figurativni žig unoe (Uredba Vijeća br. 207/2009 , čl. 8. st. 1. t. (b)) (t. 21., 27., 41., 42., 
46.-48., 52., 63.-65., 71.) 
3. Žig Zajednice – Definicija i stjecanje žiga Zajednice – Relativni razlozi za odbijanje – 
Prigovor nositelja ranijeg istovjetnog ili sličnog žiga registriranog za istovjetne ili slične proizvode 
ili usluge – Vjerojatnost dovođenja u zabludu zbog ranijeg žiga – Ocjena vjerojatnosti dovođenja u 
zabludu – Određivanje relevantne javnosti – Stupanj pozornosti javnosti (Uredba Vijeća 
br. 207/2009 , čl. 8. st. 1. t. (b)) (t. 22.) 
4. Žig Zajednice – Definicija i stjecanje žiga Zajednice – Relativni razlozi za odbijanje – 
Prigovor nositelja ranijeg istovjetnog ili sličnog žiga registriranog za istovjetne ili slične proizvode 
ili usluge – Sličnost između predmetnih proizvoda ili usluga – Kriteriji za ocjenu (Uredba Vijeća 
br. 207/2009 , čl. 8. st. 1. t. (b)) (t. 28., 36., 43.) 
5. Žig Zajednice – Definicija i stjecanje žiga Zajednice – Relativni razlozi za odbijanje – 
Prigovor nositelja ranijeg istovjetnog ili sličnog žiga registriranog za istovjetne ili slične proizvode 
ili usluge – Sličnost predmetnih žigova – Kriteriji za ocjenu – Složeni žig (Uredba Vijeća 
br. 207/2009 , čl. 8. st. 1. t. (b)) (t. 53., 54., 61.) 
HR 
ECLI:EU:T:2016 :115 1 
INFORMACIJE O NEOBJAVLJENIM ODLUKAMA 
Predmet 
Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća OHIM-a od 4. prosinca 2014 . (predmet R 101/2014 -5) koja 
se odnosi na postupak povodom prigovora između Unoe Bank, SA i 1&1 Internet AG. 
Iz reka 
1. Poništava se odluka petog žalbenog vijeća OHIM-a od 4. prosinca 2014 . (predmet R 
101/2014 -5) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Unoe Bank, SA i 1&1 
Internet AG. 
2. OHIM-u se nalaže snošenje vlastitih troškova kao i troškova 1&1 Internet AG. 
3. Unoe Bank, SA se nalaže snošenje vlastitih troškova. 
ECLI:EU:T:2016 :115 2
443

Međutim, u predmetnom slučaju tužitelj nije podnio nikakav dokaz na temelju kojeg bi se moglo utvrditi da su okolnosti predmeta u kojima je donesena odluka Poljske telekomunikacije usporedive s onima u predmetnom slučaju. Komisija je u svojim pismenima pojasnila da je u potonjem predmetu uzela u obzir prosječan prihod za razdoblje od 2005. do 2009. uz obrazloženje da se relevantni prihod predmetnog razdoblja eksponencijalno povećao, odnosno da je zabilježeno povećanje od 2800 % u razdoblju od 2006. do 2007., povećanje od 370 % u razdoblju od 2007. do 2008. i povećanje od 160 % u razdoblju od 2008. do 2009. Međutim, iz tih brojki, čiju točnost tužitelj ne dovodi u pitanje, proizlazi da je, s jedne strane, stopa rasta prihoda bila je znatno viša u predmetu u kojem je donesena odluka Poljske telekomunikacije od tužiteljeva prihoda u ovom slučaju i, s druge strane, da se taj prihod razvijao nestabilnije od prihoda o kojem je riječ u predmetnom slučaju.
142

S jedne strane, taj se argument temelji na pogrešnom tumačenju pobijane odluke jer je Komisija nakon analize „razdoblje po razdoblje” (godina po godina) već zaključila da konkurent koji je jednako učinkovit kao Slovak Telekom nije mogao, između 12. kolovoza 2005. i 31. prosinca 2010., na isplativ način reproducirati maloprodajni portfelj društva Slovak Telekom koji uključuje širokopojasne usluge (uvodna izjava 1012. pobijane odluke). Iz uvodne izjave 998. pobijane odluke među ostalim proizlazi da je, prema Komisijinu mišljenju, postojala pozitivna marža između kolovoza i prosinca 2005. koja nije sprječavala to da se to razdoblje uključi u razdoblje povrede u obliku istiskivanja marži, s obzirom na to da operateri razmatraju svoju sposobnost ostvarivanja prinosa na dulje razdoblje. Drugim riječima, Komisija je utvrdila trajanje prakse koja dovodi do istiskivanja marži na temelju pristupa „razdoblje po razdoblje” (godina po godina), a pristup koji se odnosi na nekoliko razdoblja (višegodišnji) upotrijebljen je samo dodatno.
–

1991, Brooker e.a., „The Effect of Glyphosate on Pregnancy of the Rabbit (Incorporates Preliminary Investigations)”, Huntingdon Research Centre, date: 1991‑10-14, Reference TOX95552393,
176

U tom pogledu arbitražni sud odbija tužiteljevu argumentaciju kojom nastoji dovesti u pitanje tu ocjenu s obzirom na to da tarifa koju je on predložio nije u skladu s odlukama br. 692/2011 i 798/2011 RAE‑a jer podrazumijeva da se ukupni troškovi raspodjeljuju jednako među svim potrošačima, tako da se svakom od njih zaračunava ista cijena za svaki sat dana. Ta „horizontalno distribuirana tarifa” dovodi do znatno viših cijena za kućanstva i za druge potrošače koji nemaju tipični profil potrošnje, odnosno za one s vršnim opterećenjem (točke 156. do 163. i 169. arbitražne presude). Isto vrijedi i za tužiteljev argument prema kojem troškovi elektrana baznog opterećenja na lignit ne odražavaju troškove opskrbe s obzirom na to da se spor koji se pred njim vodi ne odnosi na tužiteljeve troškove, nego na primjenu tarife koja pokriva te troškove i uzimajući u obzir intervenijentov profil potrošnje, u skladu s Odlukom br. 692/2011 i uzimajući u obzir odluke br. 798/2011 i br. 8/2010 RAE‑a. Prema mišljenju tog suda, ako bi se cijena koju je predložio intervenijent primjenjivala odvojeno na sve potrošače ili na sve kategorije potrošača, to bi dovelo do povrata 100 % tužiteljevih troškova tijekom svake godine, što je u skladu s temeljnim načelima određivanja cijena kao i uvjetima arbitražnog sporazuma (točka 165. navedene presude). Osim toga, osporava da određivanje cijena koje predlaže intervenijent rezultira unakrsnim subvencioniranjem između različitih kategorija potrošača ili da može narušiti tržišno natjecanje i odbija druge tužiteljeve argumente kojima se nastoji dovesti u pitanje ta ocjena (točke 166. do 183. te presude).
51

Kao peto, u skladu s onim što se zahtijeva u točki 123. presude od 26. ožujka 2020., Larko/Komisija (C‑244/18 P, EU:C:2020:238), Opći sud ističe da iz spisa upravnog postupka, odnosno iz očitovanja grčkih tijela na odluku o pokretanju postupka, kako su sažeta u uvodnim izjavama 32. do 34. pobijane odluke, proizlazi da su ta tijela od sredine 2008. znala za vrlo lošu financijsku situaciju društva Larko, koja je dovela u pitanje usklađenost premije jamstva od 1 % s tržišnom cijenom u trenutku dodjele jamstva, 22. prosinca 2008. Naime, kao što to ističe Komisija, u točkama 2.27. do 2.32. tih očitovanja grčkih tijela osobito je navedeno sljedeće: „[O]d druge polovice [2008.] dolazi do naglog pogoršanja financijskih rezultata društva L[arko]. To pogoršanje posljedica je ponajviše naglog pada cijene nikla počevši od sredine 2008. […] Taj je razvoj situacije doveo po velikog smanjenja prometa društva L[arko] i izrazito negativnih financijskih rezultata u 2008. Negativna financijska situacija društva L[arko] pogoršala se i zbog nevaljanosti ugovora za zaštitu od rizika, što je dovelo do dodatnog računovodstvenog gubitka […] Negativna slika financijskih rezultata društva L[arko] postala je vidljiva u srpnju 2008. te se od tada nastavila s obzirom na pad cijene nikla na svjetskom tržištu. Naime, iako je društvo ostvarivalo dobit i imalo dobre gospodarske rezultate do sredine 2008., ono je nakon toga zabilježilo naglo pogoršanje, zbog kojeg je društvo L[arko] na kraju godine iskazalo izrazito negativnu sliku (razmjernu snažnom padu cijene nikla na svjetskom tržištu).”
133

U tom je pogledu točno da se iznimka predviđena u članku 5. stavku 3. točki (a) Uredbe br. 833/2014 primjenjuje, u verziji koja proizlazi iz Uredbe br. 960/2014 (vidjeti točku 19. gore), samo na zajmove ili kredite s posebnim i dokumentiranim ciljem osiguravanja financiranja uvoza ili izvoza robe i nefinancijskih usluga, koji nisu obuhvaćeni zabranom, između Unije i ostalih trećih zemalja poput Republike Turske. Valja, međutim, istaknuti da je ta odredba bila na snazi u izvornoj verziji samo od 8. rujna do 6. prosinca 2014., dana stupanja na snagu Uredbe br. 1290/2014. Naime, potonjom je uredbom Vijeće odlučilo da je potrebno izmijeniti tekst te odredbe kako bi se proširilo područje primjene i obuhvatilo i zajmove ili kredite s posebnim i dokumentiranim ciljem osiguravanja financiranja uvoza ili izvoza robe i nefinancijskih usluga, koji nisu obuhvaćeni zabranom, između Unije i bilo koje treće države Međutim, pod pretpostavkom da je ta odredba u svojoj verziji koja proizlazi iz Uredbe br. 960/2014 mogla biti diskriminatorna ili neproporcionalna, tužitelj nije objasnio po čemu bi njezina primjena tijekom manje od tri mjeseca mogla dovesti do poništenja relevantnih odredaba pobijanih akata, s obzirom na to da su te odredbe u skladu s njihovim ciljevima i proporcionalne (vidjeti točke 121. do 130. ove presude). Stoga takav prigovor u svakom slučaju treba odbiti kao bespredmetan.
89

Kao drugo, tužitelj smatra da u pobijanim aktima nije moguće utvrditi na kojem je temelju Vijeće smatralo da je on obuhvaćen kriterijima za uvrštavanje i na koje se činjenice oslonilo u tu svrhu, s obzirom na to da je njegovo ime navedeno u prilozima pobijanim aktima bez ikakva objašnjenja. Osim toga, argument prema kojem same odredbe pružaju zahtijevano obrazloženje koje omogućuje uvrštavanje tužitelja na popise iz priloga pobijanim aktima dovodi do kružne argumentacije Vijeća.
Konačno, čak i ako tužiteljevu argumentaciju treba shvatiti kao da u pogledu postojanja interesa Unije također obuhvaća Komisijinu povredu dosega presuda u predmetu T‑168/01 i u predmetima C‑501/06 P, C‑513/06 P, C‑515/06 P i C‑519/06 P, s obzirom na to da one djelomično održavaju na snazi Odluku iz 2001, treba podsjetiti na pogrešku počinjenu u pobijanoj odluci, utvrđenu u točkama 62. do 64. ove presude. Treba ocijeniti je li ta pogreška u okolnostima predmeta mogla imati odlučujući utjecaj na Komisijinu ocjenu dostatnog interesa Unije za nastavak ispitivanja pritužbe (vidjeti u tom smislu presude od 14. svibnja 2002., Graphischer Maschinenbau/Komisija, T‑126/99, EU:T:2002:116, t. 48. i 49. i od 12. rujna 2007., UFEX i dr./Komisija, T‑60/05, EU:T:2007:269, t. 77. i 78.). U ovom slučaju iz uvodne izjave 23. pobijane odluke proizlazi da se, kako bi zaključila da postoji nedostatak interesa Unije, Komisija oslanja na tri kriterija, koji se odnose na prestanak predmetnog ponašanja u listopadu 1998., na izostanak stvaranja dugoročnih učinaka kao i na činjenicu da su nacionalni sudovi i tijela mogli sami riješiti nastale probleme. Komisija je u tom pogledu bila ovlaštena ograničiti broj kriterija na koje će se pozvati na tri predmetna (vidjeti u tom smislu presude od 17. svibnja 2001., IECC/Komisija, C‑449/98 P, EU:C:2001:275, t. 45. do 47. i od 24. studenoga 2011., EFIM/Komisija, T‑296/09, neobjavljenu, EU:T:2011:693, t. 105.). Slijedi da treba ocijeniti utjecaj koji je Komisijina pogrešna ocjena mogla imati na doseg presuda u predmetu T‑168/01 i u predmetima C‑501/06 P, C‑513/06 P, C‑515/06 P i C‑519/06 P i, prema tome, na doseg Odluke iz 2001. s obzirom na tri kriterija primijenjena u odluci. Međutim, ni na jedan od tih kriterija u njegovoj provedbi ne može odlučujuće utjecati djelomično održavanje na snazi Odluke iz 2001. Naime, postojanje Odluke iz 2001., što je pravna okolnost, nema utjecaja na ustrajnost predmetnog ponašanja ili na njegove učinke, što je činjenična okolnost. Isto vrijedi i kad je riječ o intervenciji nacionalnih tijela i sudova, što ostaje mogućnost, kao što je to navedeno u točki 86. ove presude, čak i nakon što je Komisija sama donijela odluku o predmetnom ponašanju (presuda od 14. veljače 2012., Toshiba Corporation i dr., C‑17/10, EU:C:2012:72, t. 68. do 92.). Štoviše, iz uvodnih izjava 39. do 41. pobijane odluke također proizlazi da je Komisija ispitala taj kriterij samo u pogledu moguće primjene nacionalnih tijela i sudova u ovom slučaju članka 101. stavka 3. UFEU‑a, za koji je nesporno da ga Odluka iz 2001., nakon djelomičnog poništenja, ne primjenjuje.
126

Kao treće, tužitelj tvrdi da se Komisija nije mogla osloniti na opću pretpostavku neotkrivanja dokumenata koji su povezani s postupkom EU Pilot. Nakon što je upitan o posljedicama koje presuda od 11. svibnja 2017., Švedska/Komisija (C‑562/14 P, EU:C:2017:356), ima za ovaj tužbeni razlog, tužitelj je primio na znanje činjenicu da je Sud potvrdio da se pretpostavka neotkrivanja može istaknuti glede dokumenata povezanih s postupkom EU Pilot. On je, međutim, podsjetio da se njegov zahtjev za pristup ne odnosi na dokumente povezane s postupkom EU Pilot, već na dokumente povezane sa zasebnim upravnim postupkom, to jest postupkom pokrenutim na temelju članka 29. Okvirne direktive za koji ne postoji pretpostavka povjerljivosti. Tužitelj je također naglasio da bi dokumenti na koje se ta dva postupka odnose mogli biti djelomično istovjetni, ali da on ne smatra da su se svi dokumenti iz postupka pokrenutog na temelju članka 29. Okvirne direktive nalazili i u spisu postupka EU Pilot 5160/11. No, radi se o conditio sine qua non za mogućnost da se ti dokumenti obuhvate pretpostavkom povjerljivosti koja je priznata za dokumente povezane s postupkom EU Pilot.
9

U okviru pisanoga dijela postupka, dokumentom od 15. rujna 2014., Vijeće je podnijelo odgovor na tužbu kojem je priložilo, među ostalim, rješenje ministra unutarnjih poslova, rješenje od 14. srpnja 2006., određivanje kao FTO‑a, određivanje kao SDGT‑a, određeni broj godišnjih izvješća Office of the US Coordinator for counterterrorism of the US Department of State (Ured koordinatora za borbu protiv terorizma Ministarstva vanjskih poslova Sjedinjenih Američkih Država, Sjedinjene Američke Države) kao i određen broj novinskih članaka. Dopisom od 31. ožujka 2015. Vijeće je zatim podnijelo odgovor na repliku kojem je, osobito, priložilo izvatke iz presuda od 23. travnja 2013. cour d’appel de Paris (Žalbeni sud u Parizu, Francuska) i od 21. svibnja 2014. Cour de cassation (Kasacijski sud, Francuska).
230

Tempus u biti tvrdi da će povoljniji uvjeti sudjelovanja dovesti do toga da operatori upravljanja potražnjom daju prednost sudjelovanju na prijelaznim dražbama. Prema mišljenju Tempusa, to dovodi do de facto isključivanja operatora upravljanja potražnjom s prvih dražbi T‑4. To također dovodi do blokiranja tržišta zbog dugoročnih ugovora o kapacitetu koji su proizvođačima dodijeljeni tijekom tih dražbi.