33

Točke 38. do 46. prve presude koja se preispituje glase: „38. Kao prvo, valja podsjetiti na to da je, prema ustaljenoj sudskoj praksi Suda, razlog koji se temelji na nepravilnosti sastava suda razlog koji se odnosi na javni poredak, koji žalbeni sud mora ispitati po službenoj dužnosti, čak i u slučaju da ta nepravilnost nije istaknuta u prvom stupnju (vidjeti u tom smislu presudu od 1. srpnja 2008., Chronopost i La Poste/UFEX i dr., C‑341/06 P i C‑342/06 P, EU:C:2008:375, t. 44. do 50. i navedenu sudsku praksu). 39. Kao drugo, valja također podsjetiti na to da, u skladu s ustaljenom sudskom praksom Suda, sud Unije u načelu ne može svoju odluku temeljiti na razlogu pravne naravi koji je istaknut po službenoj dužnosti, čak ni onomu koji se odnosi na javni poredak, ako prethodno nije pozvao stranke da se o tom razlogu očituju (vidjeti presudu od 17. prosinca 2009., preispitivanje presude M/EMEA, C‑197/09 RX‑II, Zb., EU:C:2009:804, t. 57. i navedenu sudsku praksu). 40. Kao treće, valja istaknuti da je u presudi od 23. siječnja 2018., FV/Vijeće (T‑639/16 P, EU:T:2018:22), u okviru ispitivanja tužbenog razloga koji se temelji na nepravilnosti sastava suda, a koji je tužitelj istaknuo s obrazloženjem da je u postupku imenovanja jednog od sudaca koji su sudjelovali u tom sastavu bilo nepravilnosti, Opći sud presudio sljedeće. 41. Kao prvo, Opći sud utvrdio je da je Službenički sud (drugo vijeće), kada je donio presudu od 28. lipnja 2016., FV/Vijeće (F‑40/15, EU:F:2016:137), sudio u sastavu K. Bradley, J. Sant’Anna i A. Kornezov. Opći je sud također utvrdio da je Vijeće, u skladu s izrekom i uvodnom izjavom 5. [Odluke 2016/454], sucima Službeničkog suda imenovalo, kao prvo, S. Van Raepenbuscha, kao drugo, J. Sant’Annu i, kao treće, A. Kornezova. Stoga je Opći sud istaknuo da sudac K. Bradley Odlukom 2016/454 nije bio imenovan sucem Službeničkog suda i stoga nije mogao biti sudac na kojeg se odnosi razlog naveden u točki 40. ove presude, nego su, naprotiv, suci J. Sant’Anna i A. Kornezov tom odlukom imenovani sucima Službeničkog suda. 42. Kao drugo, Opći sud ispitao je tužbeni razlog koji se temelji na nepravilnosti u postupku imenovanja jer je Vijeće imenovalo suca na [treće mjesto] koristeći se popisom kandidata sastavljenim slijedom javnog natječaja za podnošenje prijava [od 3. prosinca 2013.] s ciljem popunjavanja slobodnih mjesta sudaca S. Van Raepenbuscha i H. Kreppela na Službeničkom sudu, iako taj popis nije bio sastavljen s ciljem imenovanja suca na [treće mjesto]. S tim u vezi, u točki 51. presude od 23. siječnja 2018., FV/Vijeće (T‑639/16 P, EU:T:2018:22) Opći sud je presudio da je Vijeće primjenom popisa utvrđenog slijedom javnog natječaja za podnošenje prijava od 3. prosinca 2013. s ciljem popunjavanja trećeg mjesta […] povrijedilo pravni okvir propisan javnim natječajem za podnošenje prijava od 3. prosinca 2013. Stoga je, nakon što je podsjetio na to da je, u skladu s izrekom i uvodnom izjavom 5. Odluke 2016/454, Vijeće za suce Službeničkog suda imenovalo, kao prvo, S. Van Raepenbuscha, kao drugo, J. Sant’Annu i, kao treće, A. Kornezova, Opći sud presudio da je ta institucija imala pravo koristiti se tim popisom u pogledu prvih dvaju imenovanja, ali ne i u pogledu trećeg. 43. Kao treće, Opći je sud u točki 78. presude od 23. siječnja 2018., FV/Vijeće (T‑639/16 P, EU:T:2018:22) zaključio da se, s obzirom na važnost poštovanja pravila koja uređuju imenovanje suca za povjerenje pojedinaca i javnosti u neovisnost i nepristranost sudova, za predmetnog suca ne može smatrati da je zakonom ustanovljen sud u smislu članka 47. drugog stavka prve rečenice [Povelje] te je, slijedom toga, u cijelosti ukinuo presudu od 28. lipnja 2016., FV/Vijeće (F‑40/15, EU:F:2016:137). 44. U ovom slučaju dovoljno je utvrditi da je rješenje [od 24. lipnja 2016., Simpson/Vijeće (F‑142/11 RENV, EU:F:2016:136)] donio Službenički sud (drugo vijeće) sastavljen od sudaca K. Bradleyja, J. Sant’Anne i A. Kornezova, odnosno u istom sastavu suda poput onoga koji je donio presudu od 28. lipnja 2016., FV/Vijeće (F‑40/15, EU:F:2016:137), a koji se u presudi od 23. siječnja 2018., FV/Vijeće (T‑639/16 P, EU:T:2018:22) smatrao nezakonitim. 45. Stoga valja po službenoj dužnosti istaknuti razlog koji se temelji na nepravilnosti sastava suda, a koji se, prema ustaljenoj sudskoj praksi Suda, navedenoj u točki 38. ove presude, odnosi na javni poredak, koji žalbeni sud mora ispitati po službenoj dužnosti, čak i u slučaju da ta nepravilnost nije istaknuta u prvom stupnju (vidjeti u tom smislu presudu od 1. srpnja 2008., Chronopost i La Poste/UFEX i dr., C‑341/06 P i C‑342/06 P, EU:C:2008:375, t. 44. do 50. i navedenu sudsku praksu), i, nakon što su stranke saslušane, primijeniti na ovaj predmet načela koja je Opći sud naveo u presudi od 23. siječnja 2018., FV/Vijeće (T‑639/16 P, EU:T:2018:22). 46. Slijedom toga, valja u cijelosti ukinuti pobijano rješenje zbog povrede načela zakonom ustanovljenog suda, utvrđenog u članku 47. drugom stavku prvoj rečenici [Povelje], bez potrebe ispitivanja tužbenih razloga koje je istaknuo tužitelj.”