Žalba koju je 4. prosinca 2020. podnio Jedinstveni sanacijski odbor protiv presude Općeg suda (osmo prošireno vijeće) od 23. rujna 2020. u predmetu T-414/17, Hypo Vorarlberg Bank AG/Jedinstveni sanacijski odbor

(Predmet C-663/20 P)

(2021/C 44/39)

Jezik postupka: njemački

Stranke

Žalitelj: Jedinstveni sanacijski odbor (SRB) (zastupnici: H. Ehlers, P. A. Messina i J. Kerlin, punomoćnici, H.-G. Kamann, F. Louis i P. Gey, odvjetnici)

Druga stranka u postupku: Hypo Vorarlberg Bank AG

Zahtjevi

Žalitelj od Suda zahtijeva da:

1. ukine presudu Općeg suda od 23. rujna 2020., Hypo Vorarlberg Bank/Jedinstveni sanacijski odbor (T-414/17, EU:T:2020:437);

2. odbije tužbu za poništenje;

3. naloži drugoj stranci u žalbenom postupku snošenje troškova postupka.

Žalbeni razlozi i glavni argumenti

Prvi žalbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 85. stavka 3. Poslovnika Općeg suda, iskrivljavanju dokaza i povredi SRB-ova prava na pošteno suđenje

Kao prvo, SRB tvrdi da je Opći sud pogrešno tumačio i primijenio članak 85. stavak 3. svojeg Poslovnika time što je presudio da SRB nije pravilno potvrdio vjerodostojnost svoje odluke od 11. travnja 2017. o izračunu ex ante doprinosâ za 2017. godinu Jedinstvenom fondu za sanaciju (SRB/ES/SRF/2017/05) (sporna odluka), s obzirom na to da su dokazi koje je u tu svrhu SRB podnio na raspravi, nedopušteni. U tom kontekstu, SRB, kao prvo, ističe da je bilo opravdano na raspravi podnijeti dokaze o pravilnoj potvrdi vjerodostojnosti SRB-ove odluke, s obzirom na to da pitanje nepostojanja vjerodostojnosti prethodno nije bilo predmet pisanog postupka niti se razmatralo u mjeri upravljanja postupkom ili mjeri izvođenja dokazâ Općeg suda. Kao drugo, SRB ističe da je Opći sud iskrivio dokaze koji su mu podneseni time što je zanemario dokaze i utvrdio da su dokazi, čak i pod pretpostavkom njihove dopuštenosti, nepotkrijepljeni. Nadalje, SRB smatra da je Opći sud, time što je utvrdio da podneseni dokazi, u svakom slučaju, nisu ukazivali na to da su dostavni obrazac koji je potpisala predsjednica SRB-a i prilog spornoj odluci nerazdruživo povezani, zanemario referentni broj na dostavnom obrascu, koji dovodi u nerazdruživu vezu dostavni obrazac i elektroničku datoteku, koja pak sadržava pobijanu odluku i njezin prilog. Kao treće, SRB navodi da je Opći sud povrijedio njegovo pravo na pošteno suđenje time što nije prije rasprave razmotrio pitanje nepostojanja vjerodostojnosti, što je odbio SRB-ove dodatne dokazne prijedloge i što ni u jednom trenutku nije obavijestio SRB da te dokaze smatra nedostatnima.

Drugi žalbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 296. UFEU-a

Kao drugo, SRB tvrdi da je Opći sud preširoko tumačio zahtjeve na temelju članka 296. UFEU-a i članka 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, time što je utvrdio da pobijana odluka nije pravilno obrazložena, s obzirom na to da društvo Hypo Vorarlberg Bank nije moglo u potpunosti provjeriti točnost izračuna. Opći sud nije uspio pomiriti te zahtjeve s obvezom čuvanja tajne, kako ona proizlazi iz članka 339. UFEU-a, a koji Opći sud nije spomenuo u pobijanoj presudi, kao i iz drugih načela prava Unije. Delegirana uredba (EU) 2015/63 (1), na kojoj se temelji izračun doprinosâ i čiju valjanost društvo Hypo Vorarlberg Bank ne osporava, dovodi do razmjerne ravnoteže između načela transparentnosti, obveze čuvanja poslovne tajne i drugih ciljeva koji se ostvaruju tom uredbom, osobito ciljeva postizanja određene razine doprinosa za financiranje Jedinstvenog fonda za sanaciju i prikupljanja doprinosa od svih relevantnih institucija na pravedan i razmjeran način. SRB se pri obrazlaganju sporne odluke pridržavao tog pravnog okvira i time ispunio svoju obvezu pružanja odgovarajućeg obrazloženja sporne odluke.

(1) Delegirana uredba Komisije (EU) 2015/63 оd 21. listopada 2014. o dopuni Direktive 2014/59/EU Europskog parlamenta i Vijeća u vezi s ex ante doprinosima aranžmanima financiranja sanacije (SL 2015., L 11, str. 44. i ispravak SL 2017., L 156, str. 38.).