U području zajedničkog djelovanja uredbe i odredbi nacionalnog prava na koje upućuje, izravna primjenjivost uredbe ne predstavlja prepreku tomu da se samim tekstom uredbe institucija Unije ili država članica ovlasti da poduzme provedbene mjere i da su u tom slučaju načini izvršavanja te ovlasti uređeni javnim pravom dotične države. Kada uredba sadržava takvo ovlaštenje, to ne znači da država članica ima neograničenu marginu prosudbe pri donošenju provedbenih pravila kao ni da navedena pravila moraju imati određeni sadržaj. Država članica mora poštovati pretpostavke i ograničenja postavljena pravilima Unije koja su mjerodavna baš u tom slučaju odnosno koja čine konkretnu pravnu osnovu za donošenje predmetnih propisa.

Suprotno tomu, valja napomenuti da pojam mjere u smislu članka 2. točke (d) Uredbe br. 1698/2005, s obzirom na to da predstavlja niz aktivnosti koje pridonose provedbi osi, treba smatrati apstraktnom kategorijom aktivnosti koje države članice u svojem programu razvoja imaju pravo odabrati kako bi ostvarile jednu od četiriju osi navedenih u Uredbi br. 1698/2005. Tako uređenje obradivog zemljišta predstavlja mjeru kada znači opću radnju koja se sastoji od racionalizacije upotrebe poljoprivrednih zemljišta. Isto vrijedi za obnovu sela kada znači opću radnju koja se sastoji od poboljšanja kvalitete života u ruralnoj sredini. Suprotno tomu, uređenje obradivog zemljišta ili obnova sela moraju se smatrati aktivnošću od trenutka kada postanu dijelom radnje koju je moguće identificirati i koja je osobito povezana sa zemljopisnim položajem ili određenom zajednicom pojedinaca.

Definicija pojma aktivnosti iz članka 2. točke (e) Uredbe br. 1698/2005 o potporama ruralnom razvoju Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR), s obzirom na to da upućuje na projekt, ugovor, dogovor ili drugu radnju koju korisnik ili više korisnika provodi radi postizanja ciljeva potpore ruralnom razvoju, iznimno je široka, na temelju čega je moguće osigurati da je odabir koji se nalaže propisima pravilno izvršen, unatoč različitim vrstama predmetnih aktivnosti i neovisno o posebnostima predmetnog nacionalnog postupka. Uređenje obradivog zemljišta i obnova sela moraju se smatrati aktivnostima od trenutka kad postanu dijelom projekta, ugovora, dogovora ili bilo koje druge radnje namijenjene konkretnom ostvarenju, pa stoga moraju biti podvrgnuti kriterijima odabira koji su predviđeni odredbama Uredbe br. 1698/2005.

Iako u tom okviru, s obzirom na suradnju Unije i država članica, nacionalna tijela mogu slobodno odrediti popis kriterija odabira koji nužno ne sadržava sustav ocjenjivanja ili brojčanog razvrstavanja aktivnosti, na temelju njega ipak mora biti moguće odrediti kojim je aktivnostima prvo potrebno dodijeliti potporu EPFRR-a s obzirom na njihove prednosti. U tom je kontekstu kriterije prihvatljivosti aktivnosti potrebno razlikovati od kriterija odabira. Kriteriji prihvatljivosti u najboljem slučaju omogućuju utvrđivanje da aktivnosti zadovoljavaju ključne uvjete za odobravanje financiranja iz EPFRR-a, kao što je to da odgovaraju okvirnim ciljevima zajedničke poljoprivredne politike koje su preuzala nacionalna tijela, ali ne omogućuju identifikaciju aktivnosti koje je potrebno financirati prvo, ovisno o njihovim prednostima.

Iako načelo dobrog financijskog upravljanja ne treba svesti samo na računovodstvenu definiciju, ono ipak podrazumijeva da se proračunska sredstva upotrebljavaju u skladu s načelima ekonomičnosti, učinkovitosti i djelotvornosti, pri čemu se potonje načelo odnosi na najbolji odnos između upotrijebljenih sredstava i postignutih rezultata, kao što to proizlazi iz članka 28.a Uredbe br. 1605/2002 o Financijskoj uredbi koja se primjenjuje na opći proračun Europskih zajednica , kako je izmijenjena, kao i iz članka 30. Uredbe br. 966/2012 o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije. Poštovanje tih načela podrazumijeva da odabrani kriteriji odabira omogućuju da se prije svega financiraju aktivnosti koje najbolje odgovaraju ciljevima ruralnog razvoja koji proizlaze iz četiriju osi navedenih u Uredbi br. 1698/2005.

Iz teksta članka 71. stavka 2. Uredbe br. 1698/2005 o potporama ruralnom razvoju Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR), u vezi s člankom 2. točkom (c) iste uredbe, proizlazi da izdatke nastale u okviru aktivnosti kao što su uređenje obradivog zemljišta i obnova sela treba razmotriti s obzirom na kriterije odabira. Međutim, kao što izričito proizlazi iz članka 73. Uredbe br. 1698/2005, Komisija je dužna, u kontekstu zajedničkog upravljanja koje institucije Unije dijele s državama članicama, osigurati dobro financijsko upravljanje u skladu s člankom 274. UEZ-a čije se odredbe danas nalaze u članku 317. UFEU-a.

Komisija mora, s obzirom na to da je odgovorna za izvršenje proračuna Unije, s jedne strane, provjeriti uvjete u kojima su isplaćena financiranja i provedene kontrole i, s druge strane, financirati izdatke samo ako se tim uvjetima pružaju sva potrebna jamstva u pogledu usklađenosti s pravilima Unije. U tom pogledu, iako podjela uloga između Komisije i nacionalnih tijela dovodi do toga da je potonjim tijelima povjerena izrada relevantnih nacionalnih pravila kojima se uređuje prihvatljivost izdataka, osobito s obzirom na to da se u Uredbi br. 1698/2005 o potporama ruralnom razvoju Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) upućuje na nacionalne provedbene mjere u tom pogledu, činjenica je međutim da je Komisija dužna nadzirati ispunjavaju li nacionalna tijela stvarno svoje obveze u tom području, a da time Komisiji ipak nije dodijeljena nikakva ovlast na temelju koje može propisivati posebna pravila u pogledu nacionalnog zakonodavstva o postupku uređenja obradivog zemljišta i obnove sela.

Naime, obveze koje države članice imaju na temelju članka 71. stavka 2. Uredbe br. 1698/2005 sastoje se od primjene kriterija odabira koji omogućuju provedbu komparativnog odabira predmetnih aktivnosti, što je cilj koji se može postići bez dovođenja u pitanje nacionalnog ili čak regionalnog zakonodavstva kojim se uređuje postupak uređenja obradivog zemljišta i obnove sela. U tim se okolnostima država članica ne može se pozivati na povredu načela supsidijarnosti jer nije dokazala da se Komisija umiješala u njezinu nadležnost koja proizlazi iz primjene načela supsidijarnosti time što je zahtijevala poštovanje odredbi članka 71. stavka 2. Uredbe br. 1698/2005.

(t. 109.-112.)