C 191/16

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. veljače 2022. uputio Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) – Gruppo Mauro Saviola Srl/ Ministero della Transizione Ecologica, Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto

(Predmet C-94/22)

(2022/C 191/21)

Jezik postupka: talijanski

Sud koji je uputio zahtjev

Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Gruppo Mauro Saviola Srl

Tuženici: Ministero della Transizione Ecologica, Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto

Prethodna pitanja

1. Može li se odluka koju je donio Nacionalni odbor za provedbu Direktive 2003/87/EZ (1) i potporu upravljanju projektnim aktivnostima na temelju Protokola iz Kyota, s obzirom na postupak donošenja i, konkretno, mehanizam dijaloga s Europskom komisijom koji se predviđa Delegiranom uredbom (EU) 2019/331 (2) u pogledu uključivanja postrojenja na popis za dodjelu emisijskih jedinica CO2, pobijati samostalnom tužbom pred Općim sudom Europske unije u skladu s člankom 263. četvrtim stavkom UFEU-a ako sporni akt proizvodi obvezujuće pravne učinke i izravno se odnosi na gospodarskog subjekta koji je tužitelj?

2. U slučaju niječnog odgovora, može li privatni gospodarski subjekt koji je izravno oštećen isključenjem iz dodjele emisijskih jedinica CO2 na temelju istrage koju su zajedno proveli Europska komisija i Nacionalni odbor za provedbu Direktive 2003/87/EZ i potporu upravljanju projektnim aktivnostima na temelju Protokola iz Kyota Općem sudu Europske unije u skladu s člankom 263. četvrtim stavkom UFEU-a podnijeti tužbu protiv odluke koju je donijela Europska komisija i kojom se odbija to da se postrojenje uključi na popis u skladu s člankom 14. stavkom 4. Delegirane uredbe (EU) 2019/331?

3. Obuhvaća li pojam „generator električne energije” u smislu članka 3. točke (u) Direktive 2003/87/EZ, kako proizlazi iz presude Suda (peto vijeće) od 20. lipnja 2019. u predmetu C-682/17, ExxonMobil Production Deutschland GmbH protiv Savezne Republike Njemačke, čiji je predmet bio zahtjev za prethodnu odluku koji je u skladu s člankom 267. UFEU-a odlukom od 28. studenoga 2017. Sudu uputio Verwaltungsgericht Berlin (Upravni sud u Berlinu, Njemačka), i slučajeve u kojima postrojenje proizvodi energiju koja je u potpunosti namijenjena za vlastitu potrošnju ako se energija povremeno prenosi u javnu mrežu samo kad se isključe postrojenja namijenjena za primanje energije kako bi se osiguralo funkcioniranje postrojenja?

4. Je li takvo tumačenje definicije pojma „generator električne energije” u skladu s općim načelima prava Unije kao što su načelo poštovanja uvjeta tržišnog natjecanja među gospodarskim subjektima u slučaju odobravanja poticaja i načelo proporcionalnosti mjere u slučaju kada se tim tumačenjem ne potiče vlastita potrošnja električne energije priznavanjem besplatnih emisijskih jedinica CO2 za postrojenja koja upotrebljavaju tu energiju?

(1) Direktiva 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. listopada 2003. o uspostavi sustava trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova unutar Zajednice i o izmjeni Direktive Vijeća 96/61/EZ (SL 2003., L 275, str. 32.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 9., str. 28.)

(2) Delegirana uredba Komisije (EU) 2019/331 od 19. prosinca 2018. o utvrđivanju prijelaznih pravila na razini Unije za usklađenu besplatnu dodjelu emisijskih jedinica na temelju članka 10.a Direktive 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (SL 2019., L 59, str. 8.)