ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
69

Osim toga, glede njegova argumenta da javnost, sastavljena od ulagača, nije percipirala ranije žigove, kojima su označeni nazivi intervenijentovih fondova, kao seriju žigova jer su ti fondovi s komercijalnog stajališta činili jedan te isti proizvod, tužitelj je na raspravi održanoj 17. siječnja 2014. naveo da je taj argument naveo podredno, u prilog lakšem utvrđivanju postojanja obitelji žigova ako bi oni označavali različite proizvode, ali da to nije bio, prema njegovu mišljenju, nužan uvjet za postojanje obitelji žigova. U tim u svezi, valja napomenuti da, bez obzira na to jesu li s komercijalnog stajališta usluge obuhvaćene ranijim žigova činile jedan proizvod, kao što tužitelj tvrdi, ili različite proizvode, uzimajući u obzir njihove različite financijske i tehničke značajke, kao što tvrde OHIM i intervenijent, to pitanje nije relevantno za ocjenu postojanja obitelji žigova koja pripada intervenijentu jer, kao što je tužitelj priznao na ročištu, postojanje obitelji žigova ne ovisi o činjenici da žigovi imaju značajke na temelju kojih se može smatrati da tvore obitelj ili seriju kojom se označava jedan proizvod ili različiti proizvodi. Iz toga slijedi da je taj argument tužitelja bespredmetan.
3

Od 12. svibnja 1983. u Irskoj se ne plaća trošarina na mineralna ulja koja se koriste u proizvodnji aluminijeva oksida (u daljnjem tekstu: sporno oslobođenje). Sporno oslobođenje je u irsko zakonodavstvo uvedeno sa Statutory instrument No 126, Imposition of Duties (No 265) (Excise Duty on Hydrocarbon Oils) Order, 1983 (Odluka o davanjima (br. 265) (trošarina na ugljikovodična ulja) od 12. svibnja 1983. (u daljnjem tekstu: odluka iz 1983.).
53

U točkama 52. i 53. presude Komisija/Irska i dr., točka 25. supra (EU:C:2013:812) kojima je Opći sud vezan sukladno članku 61. stavku 2. Statuta Suda Europske unije, Sud je presudio da je trebalo uzeti u obzir okolnost da su odluke Vijeća o odobrenju donesene na prijedlog Komisije i da ona nikad nije koristila ovlasti koje ima na temelju članka 8. stavka 5. Direktive 92/81 odnosno članaka 230. i 241. UEZ‑a kako bi ishodila poništenje ili izmjenu tih odluka, s obzirom na načela zaštite legitimnih očekivanja i pravne sigurnosti, kao što je to Komisija učinila u svojoj Odluci glinica I. suzdržavajući se od nalaganja povrata potpora dodijeljenih do 2. veljače 2002., dana objave odluka o pokretanju postupka predviđenog u članku 88. stavku 2. UEZ‑a u Službenom listu. To je bio odlučujući razlog za utvrđenje Suda, u točki 54. presude Komisija/Irska i dr., točka 25. supra (EU:C:2013:812) da razlozi izneseni u točkama 39. do 44. te iste presude nisu mogli biti valjani temelj za zaključke Općeg suda prema kojima Odluka glinica I. dovodi u pitanje valjanost odluka Vijeća o odobrenju i prema tome krši načela pravne sigurnosti i pretpostavku zakonitosti akata institucija, kao ni za zaključak u predmetu T‑62/06 RENV, koji se temelji na istim razlozima, da je Komisija prekršila načelo dobre uprave.
4

Primjena spornog oslobođenja na Sardiniji do 31. prosinca 1994. bila je dopuštena Odlukom Vijeća 93/697/EZ od 13. prosinca 1993. kojom se određene države članice ovlašćuje da na određena mineralna ulja koja se upotrebljavaju za posebne namjene primjene ili nastave primjenjivati sniženja ili oslobođenja od trošarina sukladno postupku predviđenom člankom 8. stavkom 4. Direktive 92/81/EEZ (SL L 321, str. 29.). Vijeće Europske unije zatim je to ovlaštenje produžilo do 31. prosinca 1998. Odlukom 96/273/EZ od 22. travnja 1996. kojom se određene države članice ovlašćuje da na određena mineralna ulja koja se upotrebljavaju za posebne namjene primjene ili nastave primjenjivati sniženja ili oslobođenja od trošarina sukladno postupku predviđenom člankom 8. stavkom 4. Direktive 92/81/EEZ (SL L 102, str. 40.). Vijeće je to je ovlaštenje ponovno produžilo do 31. prosinca 1998. Odlukom 97/425/EZ od 30. lipnja 1997. kojom se države članice ovlašćuju da na određena mineralna ulja koja se upotrebljavaju za posebne namjene primjenjuju ili nastave primjenjivati sniženja stopa trošarina ili oslobođenja od postojećih trošarina, sukladno postupku predviđenom u Direktivi 92/81/EEZ (SL L 182, str. 22.). Vijeće je ovlaštenje ponovno produžilo do 31. prosinca 1999. Odlukom 1999/255/EZ od 30. siječnja 1999. kojom se određene države članice, u skladu s Direktivom 92/81/EEZ, ovlašćuje da na određena mineralna ulja primjenjuju ili nastave primjenjivati sniženja stopa trošarina ili oslobođenja od trošarina te kojom je izmijenjena Odluka 97/425 (SL L 99, str. 26.). Vijeće je potom to ovlaštenje produžilo do 31. prosinca 2000. Odlukom 1999/880/EZ od 17. prosinca 1999. kojom se određene države članice ovlašćuje da na određena mineralna ulja koja se upotrebljavaju za posebne namjene primjene ili nastave primjenjivati već postojeća sniženja stopa trošarina ili oslobođenja od trošarina sukladno postupku predviđenom u Direktivi 92/81/EEZ (SL L 331, str. 73.).
229

Međutim, iako se „dostupne informacije“ mogu odnositi na događaje i objektivne elemente iz prošlosti, kao što su izjave od srpnja 2002. nadalje, ipak se ne može prihvatiti da ti događaji i prethodni elementi sami po sebi u odlučujućoj mjeri predstavljaju relevantan referentni okvir za primjenu kriterija razumnog privatnog ulagača. Suprotno tomu, s obzirom na to da je potrebna ex ante analiza na temelju dostupnih informacija, uzimanjem u obzir događaja i elemenata iz prošlosti ne isključuje se mogućnost da se uzmu u obzir nedavni događaji i objektivni elementi u dijelu u kojem oni mogu biti odlučujući za tu ex ante analizu zato što prethodne činjenice zbog njih postaju nevažeće ili zato što oni određuju budući razvoj imovinskog stanja korisnika i njegova položaja na tržištu. Tako prethodni događaji, čak i ako predstavljaju objektivne činjenice o kojima je barem djelomično ovisio nastanak nedavnih događaja, ne mogu poništiti značenje navedenih nedavnih događaja ako je očito da su ti događaji, kao što su mjere restrukturiranja, stvarno utjecali na taj razvoj.
Rješenje predsjednik a Suda od 12. rujna 2022. – Europska komisija/V elik o Vojvodstvo Luk semburg
(Predmet C-214/22) (1)
(2023/C 15/43)
Jezik postupka: francuski
Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta. 
(1) SL C 191, 10. 5. 2022.
Rješenje predsjednik a Suda od 13. rujna 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio 
di Stato – Italija) – Research Consorzio Stabile Scarl, u svoje ime i u svojst vu opunomoćenika 
konzorcija poduzeća u osnivanju (Research-Cisa), C.I.S.A . SpA , u svoje ime i u svojstvu 
opunomoćitelja konzorcija poduzeća u osnivanju (Research-Cisa), Debar Costr uzioni SpA , u svoje 
ime i u svojstv u opunomoćenika konzorcija poduzeća u osnivanju s Consorzio Stabile COM Scarl,  
C.N . Costr uzioni Generali SpA i Edil.Co. Srl, Invitalia – Agenzia Nazionale per l'Attrazione degli 
Investimenti e lo Sviluppo di Impresa/Invital ia – Agenzia Nazionale per l'Attrazione degli 
Investimenti e lo Sviluppo di Impresa, Debar Costr uzioni SpA , u svoje ime i u svojstvu 
opunomoćenika konzorcija poduzeća u osnivanju s Consorzio Stabile COM Scarl, C.N . Costr uzioni 
Generali SpA i Edil.Co. Srl, Research Consorzio Stabile Scarl, u svoje ime i u svojstvu 
opunomoćenika konzorcija poduzeća u osnivanju (Research-Cisa), C.I.S.A . SpA , u svoje ime i u 
svojstvu opunomoćitelja konzorcija poduzeća u osnivanju (Research-Cisa), uz sudjelo vanje: Invita lia – 
Agenzia Nazionale per l’Attrazione degli Investimenti e lo Sviluppo di Impresa
(Predmet C-215/22) (1)
(2023/C 15/44)
Jezik postupka : talijanski
Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta. 
(1) SL C 244, 27. 6. 2022.C 15/34 HR Službeni list Europske unije 16.1.2023.
C 368/5

Rješenje Suda (deveto vijeće) od 2. svibnja 2022. (zahtjevi za prethodnu odluku koje je uputio Obvodní soud pro Prahu 1 – Češka Republika) – Správa železnic, státní organizace/České dráhy a.s., PKP Cargo International a.s., PDV Railway a.s., KŽC Doprava, s.r.o. (C-221/21), i České dráhy a.s./Univerzita Pardubice i dr. (C-222/21)

(Spojeni predmeti C-221/21 i C-222/21) (1)

(„Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 53. stavak 2. Poslovnika Suda - Željeznički prijevoz - Direktiva 2012/34/EU - Odluke regulatornog tijela - Članak 56. stavak 10. - Sudski nadzor - Nacionalno pravo kojim se predviđa nadležnost građanskih sudova - Pravila korištenja pravog sredstva - Usklađenost s direktivom 2012/34 - Očita nedopuštenost zahtjeva za prethodnu odluku”)

(2022/C 368/06)

Jezik postupka: češki

Sud koji je uputio zahtjeve

Obvodní soud pro Prahu 1

Stranke glavnog postupka

Žalitelji: Správa železnic, státní organizasse (C-221/21), České dráhy a.s. (C-222/21)

Druge stranke u postupku: České dráhy a.s., PKP Cargo International a.s., PDV Railway a.s., KŽC Doprava s.r.o. (C-221/21), Univerzita Pardubice i dr. (C-222/21)

Izreka

Zahtjevi za prethodnu odluku koje je odlukama od 22. rujna 2020. i od 1. listopada 2020. uputio Obvodní soud pro Prahu 1 (Sud gradske četvrti Prag 1, Češka Republika) očito su nedopušteni.

(1) SL C 242, 21. 6. 2021.
1.

Članak 5. Direktive Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim [odredbama] u potrošačkim ugovorima i zahtjev transparentnosti ugovornih odredaba, u okviru hipotekarnog kredita, treba tumačiti na način da im se ne protive nacionalno zakonodavstvo i sudska praksa kojima se prodavatelja robe ili pružatelja usluga oslobađa od obveze da potrošaču, prilikom sklapanja ugovora o hipotekarnom kreditu, pruži informacije o prethodnom kretanju referentnog indeksa, najmanje u dvije prethodne godine, provedbom usporedbe s barem jednim različitim indeksom kao što je to indeks Euribor, pod uvjetom da to nacionalno zakonodavstvo i sudska praksa omogućavaju sudu da se ipak uvjeri da je, s obzirom na javno raspoložive i dostupne informacije te informacije koje se, kada je to primjereno, dobivaju od prodavatelja robe ili pružatelja usluga, prosječan potrošač, koji je uobičajeno obaviješten i postupa s dužnom pažnjom i razboritošću, mogao shvatiti konkretno funkcioniranje načina izračuna referentnog indeksa i samim time na osnovi preciznih i razumljivih kriterija procijeniti potencijalno značajne ekonomske posljedice koje bi takva ugovorna odredba mogla imati na njegove financijske obveze.
C 382/5

Rješenje Suda (šesto vijeće) od 22. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court) – Ujedinjena kraljevina – Izvršenje europskog uhidbenog naloga protiv osobe VA

(Predmet C-206/20) (1)

(„Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 99. Poslovnika Suda - Pravosudna suradnja u kaznenim stvarima - Europski uhidbeni nalog - Okvirna odluka 2002/584/PUP - Članak 8. stavak 1. točka (c) - Europski uhidbeni nalog koji je izdalo državno odvjetništvo države članice radi kaznenog progona na temelju naloga za oduzimanje slobode koji je izdalo isto tijelo - Nepostojanje sudskog nadzora prije predaje tražene osobe - Posljedice - Djelotvorna sudska zaštita - Povelja Europske unije o temeljnim pravima - Članak 47.”)

(2021/C 382/06)

Jezik postupka: engleski

Sud koji je uputio zahtjev

High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court)

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: VA

Uz sudjelovanje: Prosecutor of the regional prosecutor’s office in Ruse, Bulgaria

Izreka

Članak 8. stavak 1. točku (c) Okvirne odluke Vijeća 2002/584/PUP od 13. lipnja 2002. o Europskom uhidbenom nalogu i postupcima predaje između država članica, kako je izmijenjena Okvirnom odlukom 2009/299/PUP Vijeća od 26. veljače 2009., u vezi s člankom 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i sudskom praksom Suda treba tumačiti na način da zahtjevi djelotvorne sudske zaštite, na koju ima pravo osoba protiv koje je izdan europski uhidbeni nalog radi kaznenog progona, nisu ispunjeni kada je i europski uhidbeni nalog i sudsku odluku na koju se on nadovezuje izdao državni odvjetnik koji se može okvalificirati kao „pravosudno tijelo koje izdaje uhidbeni nalog” u smislu članka 6. stavka 1. te okvirne odluke, kako je izmijenjena Okvirnom odlukom 2009/299, a da u odnosu na navedeni europski uhidbeni nalog ili navedenu sudsku odluku nije predviđena mogućnost sudskog nadzora u državi članici izdavanja prije nego što država članica izvršenja preda traženu osobu.

(1) SL C 262, 10. 8. 2020.
C 471/13

Rješenje Suda (desetog vijeće) od 3. rujna 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Ujedinjena Kraljevina) – Amoena Ltd/The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

(Predmet C-706/20) (1)

(„Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 99. Poslovnika Suda - Zajednička carinska tarifa - Tarifno razvrstavanje - Kombinirana nomenklatura - Tarifni brojevi 6212 i 9021 - Grudnjaci namijenjeni nošenju nakon mastektomije - Provedbena uredba (EU) 2017/1167 - Pojam „pribor” - Tumačenje presude od 19. prosinca 2019., Amoena, (C-677/18, EU:C:2019:1142)”)

(2021/C 471/17)

Jezik postupka: engleski

Sud koji je uputio zahtjev

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Amoena Ltd

Tuženik: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

Izreka

1. Točku 53. presude od 19. prosinca 2019., Amoena (C-677/18, EU:C:2019:1142), u verziji na engleskom jeziku, treba tumačiti na način da: — u prvoj rečenici te točke, pojmovi „them” i „their” odnose se na proteze za dojke, a pojam „they” odnosi se na grudnjake namijenjene nošenju nakon mastektomije i, — u drugoj rečenici navedene točke, izraz „their”, te prva dva navođenja pojma „they” odnose se na grudnjake namijenjene nošenju nakon mastektomije, dok se posljednje navođenje tog pojma „they” odnosi na proteze za dojke.

2. U drugoj rečenici točke 53. presude od 19. prosinca 2019., Amoena (C-677/18, EU:C:2019:1142), Sud je, kako bi utvrdio mogu li se grudnjaci namijenjeni nošenju nakon mastektomije smatrati „priborom” proteza za dojke, u smislu poglavlja 90. Kombinirane nomenklature, iz priloga I. Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2658/87 od 23. srpnja 1987. o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi, kako je izmijenjena Provedbenom uredbom Komisije (EU) 2016/1821 od 6. listopada 2016. samo primijenio kriterij utvrđen u točki 51. te presude, prema kojem se „priborom” u smislu navedenog poglavlja trebaju smatrati zamjenjivi dijelovi koji omogućavaju aparatu izvođenje neke posebne operacije u vezi s njegovom glavnom funkcijom.

(1) SL C 110, 29. 3. 2021.
Rješenje predsjednika Suda od 11. veljače 2021. – Islamic Republic of Iran Shipping Lines, Hafize Darya Shipping Lines (HDSL), Safiran Payam Darya Shipping Lines (SAPID), Khazar Sea Shipping Lines Co., Rahbaran Omid Darya Ship Management Co., Irinvestship Ltd, IRISL Europe GmbH/Vijeće Europske unije

(Predmet C-506/19 P) (1)

(2021/C 182/64)

Jezik postupka: engleski

Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

(1) SL C 319, 23. 9. 2019.
1.

Članak 6. stavak 1. Direktive Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima treba tumačiti na način da mu se ne protivi to da odredba ugovora sklopljenog između prodavatelja robe ili pružatelja usluge i potrošača, čija bi se nepoštenost mogla utvrditi u sudskom postupku, može biti predmet ugovora o obnovi sklopljenog između tog prodavatelja robe ili pružatelja usluge i tog potrošača, kojim se potrošač odriče učinaka do kojih bi dovelo proglašenje nepoštenosti te odredbe, pod uvjetom da to odricanje proizlazi iz potrošačeva slobodnog i informiranog pristanka, što je na nacionalnom sudu da provjeri. Nasuprot tomu, ugovorna odredba kojom se taj potrošač odriče sudskih tužbi u budućim sporovima, koje se temelje na pravima koje ima na temelju Direktive 93/13, ne obvezuje navedenog potrošača.
Rješenje predsjednika drugog vijeća Suda od 4. ožujka 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesgerichtshof – Njemačka) – Postupak koji je pokrenuo All in One Star Ltd

(Predmet C-469/19) (1)

(2021/C 228/36)

Jezik postupka: njemački

Predsjednik drugog vijeća odredio je brisanje predmeta.

(1) SL C 328, 30. 9. 2019.
C 313/6

Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 31. siječnja 2020. – Association européenne du charbon et du lignite (Euracoal) protiv Deutscher Braunkohlen-Industrie – Verein eV, Lausitz Energie Kraftwerke AG, Mitteldeutsche Braunkohlengesellschaft mbH eins energie in sachsen GmbH & Co. KG, Europska komisija

(Predmet C-172/19 P) (1)

(Žalba - Članak 181. Poslovnika Suda - Okoliš - Direktiva 2010/75/EU - Zaključci o najboljim raspoloživim tehnikama (NRT-i) - Provedbena odluka (EU) 2017/1442 - Veliki uređaji za loženje - Tužba za poništenje - Nedopuštenost - Nepostojanje izravnog utjecaja - Sudjelovanje u postupku koji je doveo do donošenja akta - Postupovna jamstva prilikom donošenja akta - Izmjena obrazloženja - Nepostojanje žalbenih razloga koji se temelje na povredi žaliteljevih postupovnih prava žalitelja - Nepostojanje osobnog utjecaja - Očito neosnovana žalba)

(2020/C 313/07)

Jezik postupka: njemački

Stranke

Žalitelj: Association européenne du charbon et du lignite (Euracoal) (zastupnici: W. Spieth i N. Hellermann, Rechtsanwälte)

Druge stranke u postupku: Deutscher Braunkohlen-Industrie – Verein eV, Lausitz Energie Kraftwerke AG, Mitteldeutsche Braunkohlengesellschaft mbH, eins energie in sachsen GmbH & Co. KG (zastupnici: W. Spieth i N. Hellermann, Rechtsanwälte), Europska komisija (zastupnici: R. Tricot i A. C. Becker, agenti)

Izreka

1. Žalba se odbija kao očito neosnovana.

2. Association européenne du charbon et du lignite (Euracoal) dužna je snositi troškove.

(1) SL C 164, 13. 5. 2019.
Rješenje Suda (šesto vijeće) od 19. prosinca 2019. (zahtjevi za prethodnu odluku koje je uputio Landesverwaltungsgericht Steiermark - Austrija) – EX EX (C 140/19 i C 141/19), OK (C 492/19), PL (C 493/19), QM (C 494/19) protiv Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld

(spojeni predmeti C-140/19, C-141/19 i C-492/19 do C-494/19) (1)

(Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 53. stavak 2. i članak 99. Poslovnika Suda - Slobodno pružanje usluga - Upućivanje radnika - Članak 56. UFEU-a - Direktiva 2014/67/EU - Članci 9. i 20. - Prijava radnika - Čuvanje isprava o plaći - Sankcije - Proporcionalnost - Novčane kazne s unaprijed određenim najnižim iznosom - Kumuliranje - Nepostojanje najvišeg iznosa - Sudski troškovi - Očita nedopuštenost)

(2020/C 68/26)

Jezik postupka: njemački

Sud koji je uputio zahtjev

Landesverwaltungsgericht Steiermark

Stranke glavnog postupka

Tužitelji: EX EX (C 140/19 et C 141/19), OK (C 492/19), PL (C 493/19), QM (C 494/19)

Tuženik: Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld

uz sudjelovanje: Finanzpolizei

Izreka

Članak 20. Direktive 2014/67/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. o provedbi Direktive 96/71/EZ o upućivanju radnika u okviru pružanja usluga i izmjeni Uredbe (EU) br. 1024/2012 o administrativnoj suradnji putem Informacijskog sustava unutarnjeg tržišta („Uredba IMI”) treba tumačiti na način da mu se protivi nacionalni propis koji u slučaju nepoštovanja obveza u području radnog prava koje se odnose na prijavu radnika i čuvanje isprava o plaći, propisuje izricanje visokih novčanih kazni:

— koje ne mogu biti niže od unaprijed određenog iznosa;

— koje se određuju kumulativno za svakog dotičnog radnika i bez ograničenja najvišeg iznosa, i

— kojima se dodaje doprinos za troškove postupka u visini od 20 % od njihova iznosa u slučaju odbijanja žalbe podnesene protiv odluke kojima su kazne izrečene.

(1) SL C 187, 3. 6. 2019.

SL C 328, 30. 9. 2019.
C 383/35

Rješenje Suda (deveto vijeće) od 5. rujna 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio High Court of Justice (Chancery Division) – Ujedinjena Kraljevina) – Eli Lilly and Company protiv Genentech Inc.

(predmet C-239/19) (1)

(Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 53. stavak 2. Poslovnika Suda - Svjedodžba o dodatnoj zaštiti za lijekove - Uredba (EZ) br. 469/2009 - Članak 3. točka (b) - Uvjeti za dobivanje - Odobrenje za stavljanje u promet - Odobrenje izdano trećoj osobi - Očita nedopuštenost)

(2019/C 383/39)

Jezik postupka: engleski

Sud koji je uputio zahtjev

High Court of Justice (Chancery Division)

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Eli Lilly and Company

Tuženik: Genentech Inc.

Izreka

Zahtjev za prethodnu odluku koji je odlukom od 4. ožujka 2019. uputio High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division (Patents Court) (Visoki sud, Engleska i Wales, Odjel Chancery, Patentni sud, Ujedinjena Kraljevina) očito je nedopušten.

(1) SL C 172, 20. 5. 2019.
C 320/16

Rješenje predsjednika Suda od 14. veljače 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Stato – Italija) – Via Lattea Scrl i dr. protiv Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

(Predmet C-337/18) (1)

(2020/C 320/24)

Jezik postupka: talijenski

Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

(1) SL C 285, 13. 8. 2018.
C 44/38

Rješenje predsjednika Suda od 14. listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Ujedinjena kraljevina) – Healthspan Limited/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

(Predmet C-703/18) (1)

(2021/C 44/44)

Jezik postupka: engleski

Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

(1) SL C 25, 21. 1. 2019.
C 45/11

Rješenje Suda (osmo vijeće) od 24. listopada 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal d'instance d'Aulnay-Sous-Bois - Francuska) – LC, MD protiv easyJet Airline Co. Ltd

(predmet C-756/18) (1)

(Zahtjev za prethodnu odluku - Poslovnik Suda - Članak 99. - Zračni prijevoz - Uredba (EZ) br. 261/2004 - Duže kašnjenje leta - Pravo putnika na naknadu štete - Dokaz o prijavi putnika za let - Rezervacija potvrđena od strane zračnog prijevoznika)

(2020/C 45/07)

Jezik postupka: francuski

Sud koji je uputio zahtjev

Tribunal d'instance d'Aulnay-Sous-Bois

Stranke glavnog postupka

Tužitelji: LC, MD

Tuženik: easyJet Airline Co. Ltd

Izreka

Uredbu (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91, a osobito njezin članak 3. stavak 2. točku (a), treba tumačiti na način da se putnicima kojima let kasni tri sata ili više pri dolasku i koji imaju potvrđenu rezervaciju za navedeni let ne može odbiti naknada štete na temelju navedene uredbe samo zbog toga što prilikom zahtjeva za naknadu štete nisu dokazali svoju prijavu za navedeni let, osobito putem ukrcajne propusnice, osim ako se dokaže da ti putnici nisu prevezeni na predmetnom zakašnjelom letu, što je na nacionalnom sudu da provjeri.

(1) SL C 54, 11. 2. 2019.
2.

Članak 15. Uredbe br. 2201/2003 treba tumačiti na način da, ako je ispunjen jedan ili više od pet alternativnih kriterija koje taksativno navodi za ocjenu postojanja posebne povezanosti djeteta s drugom državom članicom osim one u kojoj ima uobičajeno boravište, sud koji je nadležan na temelju članka 8. te uredbe ima mogućnost prijenosa nadležnosti u predmetu na sud koji smatra primjerenijim za rješavanje predmeta u kojem je on pokrenuo postupak, ali nije obvezan to učiniti. Ako je nadležni sud došao do zaključka da je povezanost djeteta s državom članicom u kojoj ima uobičajeno boravište jača od one s drugom državom članicom, taj je zaključak dovoljan za isključenje primjene članka 15. te uredbe.