2

Opći sud izložio je u pobijanoj presudi okolnosti spora kako slijedi: „1 Tužitelj, [Deutsche Lufthansa], zračni je prijevoznik sa sjedištem u Njemačkoj čija je glavna djelatnost prijevoz putnika. Njegova je prva bazna zračna luka u Frankfurtu na Majni (Njemačka). 2 Zračna luka Frankfurt Hahn nalazi se u Njemačkoj, na području Landa Rheinland‑Pfalz (savezna zemlja Porajnje‑Falačka, u daljnjem tekstu: savezna zemlja), otprilike 120 km zapadno od grada Frankfurta na Majni i 115 km od Zračne luke Frankfurt na Majni. Do 1992. na mjestu na kojem se nalazi Zračna luka Frankfurt Hahn bila je vojna baza. Ta je baza naknadno pretvorena u civilnu zračnu luku. Savezna Republika Njemačka je 1. travnja 1995. prenijela vlasništvo nad infrastrukturom Holdingu Unternehmen Hahn GmbH & Co. KG (u daljnjem tekstu: Holding Hahn), javno‑privatnom partnerstvu u kojemu je sudjelovala savezna zemlja. 3 Društvo Flughafen Frankfurt/Main GmbH (u daljnjem tekstu: Fraport), koje upravlja i rukovodi Međunarodnom zračnom lukom Frankfurt na Majni, 1. siječnja 1998. steklo je 64,90 % dionica društva Flughafen Hahn GmbH & Co. KG Lautzenhausen (u daljnjem tekstu: Flughafen Hahn), društva koje upravlja Zračnom lukom Frankfurt Hahn. 4 Zračna luka Frankfurt Hahn je 1999. privukla svojeg prvog niskotarifnog prijevoznika, Ryanair Ltd (sada Ryanair DAC, u daljnjem tekstu: Ryanair). Prvi sporazum o Flughafenu Hahn s društvom Ryanair stupio je na snagu 1. travnja 1999. (u daljnjem tekstu: ugovor s društvom Ryanair iz 1999.). U razdoblju od pet godina predmet ugovora s društvom Ryanair iz 1999. bile su pristojbe zračnih luka koje je društvo Ryanair trebalo platiti. 5 Fraport je u kolovozu 1999. stekao 73,37 % udjela u Holdingu Hahn i 74,90 % udjela u njegovu komplementaru, Holdingu Unternehmen Hahn Verwaltungs GmbH. 6 Savezna zemlja i Fraport sklopili su 31. kolovoza 1999. sporazum kojim se Fraport obvezao sklopiti ugovor o prijenosu dobiti i gubitka. Taj je sporazum odobren na isti datum, potvrđen je javnobilježničkim aktom 24. studenoga 2000. i stupio je na snagu 1. siječnja 2001. U skladu s tim sporazumom Fraport je imao pravo na svu dobit koju je ostvario upravitelj Zračne luke Frankfurt Hahn i zauzvrat je morao pokriti sve njegove gubitke […]. 7 Nakon toga su Holding Hahn i Flughafen Hahn spojeni u društvo Flughafen Hahn GmbH, koje je postalo društvo Flughafen Frankfurt‑Hahn GmbH (u daljnjem tekstu: FFHG […]), od kojeg je 26,93 % kapitala u vlasništvu savezne zemlje, a 73,07 % u vlasništvu Fraporta. 8 Do 11. lipnja 2001. godine 100 % dionica u društvu Fraport držali su javni dioničari. Tog je dana društvo Fraport izašlo na burzu te je 29,71 % njegovih dionica prodano privatnim trgovačkim društvima, a preostalih 70,29 % ostalo je u rukama javnih dioničara. 9 Savezna zemlja je 16. listopada 2001. odobrila cjenik pristojbi zračne luke u Zračnoj luci Frankfurt Hahn, koji je stupio na snagu retroaktivno od 1. listopada 2001. […]. 10 Fraport i dioničari FFHG‑a odlučili su, 14. prosinca 2001. i 9. siječnja 2002., povećati kapital FFHG‑a za financiranje dijela hitnih programa za poboljšanje infrastrukture zračne luke […]. [To] povećanje kapitala […] u iznosu od 27 milijuna eura koje su upisali Fraport i savezna zemlja i kojem su oni 9. siječnja 2002. doprinijeli s 19,7 milijuna odnosno 7,3 milijuna eura. 11 FFHG i Ryanair su 14. veljače 2002. sklopili drugi sporazum […]. Zamijenio je ugovor s društvom Ryanair iz 1999. 12 Savezna zemlja, Land Hessen (savezna zemlja Hessen, Njemačka), Fraport i FFHG sklopili su 27. studenoga 2002. ugovor o daljnjem razvoju Zračne luke Frankfurt Hahn. U tom je ugovoru bilo predviđeno drugo povećanje kapitala društva FFHG, prilikom kojega će Land Hessen postati treći član društva FFHG. 13 Sporazum dioničara o sudjelovanju društva Fraport, savezne zemlje i Landa Hessen u kapitalu FFHG‑a (u daljnjem tekstu: sporazum između dioničara) pripremljen je 22. ožujka 2004. Fraport, savezna zemlja i Land Hessen potpisali su taj sporazum 30. ožujka 2005. 14 Za provedbu sporazuma dioničara ugovoreno je povećanje kapitala FFHG‑a za 19,5 milijuna eura za nastavak programa ulaganja iz točke 10. ove presude. Od 2004. do 2009. Fraport, savezna zemlja i Land Hessen unijeli su, redom, 10,21 milijun eura, 540000 eura i 8,75 milijuna eura u FFHG u više obroka. Osim toga, savezna zemlja i Land Hessen obvezali su se unijeti, svaki, dodatnih 11,25 milijuna eura, kao rezervu kapitala, u skladu s rasporedom plaćanja do 2009. 15 Nakon povećanja kapitala opisanog u točki 14. ove presude […], koji je ukupno iznosio 42 milijuna eura, Fraport je postao vlasnik 65 %, a Land Hessen i savezna zemlja svaki po 17,5 % dionica društva FFHG. 16 Sporazumom dioničara predviđeno je i da će Fraport, savezna zemlja i Land Hessen pokriti svaki novi dug FFHG‑a razmjerno svojim udjelima u kapitalu tog društva i da se ugovor o prijenosu dobiti i gubitka [iz 2001. godine, naveden u točki 6. ove presude] treba produljiti do 2014. U svrhu ispunjavanja tih obveza Fraport i FFHG sklopili su novi sporazum o prijenosu dobiti i gubitka 5. travnja 2004. (u daljnjem tekstu: ugovor o prijenosu dobiti i gubitka iz 2004. godine). Sporazum o prijenosu dobiti i gubitka iz 2004. stupio je na snagu 2. lipnja 2004. nakon što ga je odobrila glavna skupština dioničara društva Fraport tročetvrtinskom većinom koju zahtijeva sporazum dioničara. Na temelju sporazuma o prijenosu dobiti i gubitka iz 2004. Fraport se obvezao pokriti sve gubitke FFHG‑a od 2004. do 2009. 17 Od 1997. do 2004. savezna zemlja je upravitelju [Zračne luke] Frankfurt Hahn uplatila izravna bespovratna sredstva […]. [Potonja], plaćena do 2000.[,] bila su usmjerena na financiranje ulaganja u infrastrukturu zračne luke, dok su ona plaćena od 2001. bila namijenjena financiranju troškova zaposlenika za sigurnosne kontrole. Savezna zemlja naplaćuje pristojbe za sigurnost u zračnim lukama za sve odlazne putnike iz Zračne luke Frankfurt Hahn zračnim prijevoznicima korisnicima navedene zračne luke i prenosi cijeli prihod od te pristojbe, kao i sredstva iz svojeg općeg proračuna, upravitelju Zračne luke Frankfurt Hahn kao naknadu za provođenje sigurnosnih kontrola. 18 Ugovor [sklopljen između FFHG‑a i Ryanaira 14. veljače 2002., naveden u točki 11. ove presude] izmijenjen je 4. studenoga 2005. 19 Između 2003. i 2006. Komisija Europskih zajednica zaprimila je niz pritužbi koje se odnose na navodne državne potpore koje su Fraport, savezna zemlja i Land Hessen dodijelili Ryanairu i FFHG‑u. Jedan od podnositelja pritužbe poslao je 22. rujna 2003. i 1. lipnja 2006. dodatne informacije Komisiji. 20 Savezna zemlja je 26. travnja 2006. donijela novi cjenik pristojbi za Frankfurt Hahn. Na snagu je stupio 1. lipnja 2006. 21 Komisija je dopisima od 25. rujna 2006. i 9. veljače 2007. zatražila informacije od Savezne Republike Njemačke, koja je na taj zahtjev odgovorila dopisima od 20. prosinca 2006. i 29. lipnja 2007. 22 Dopisom od 17. lipnja 2008. Komisija je obavijestila Saveznu Republiku Njemačku o svojoj odluci da pokrene službeni istražni postupak predviđen člankom 88. stavkom 2. [UEZ‑a] […], za državne potpore u pogledu financiranja [FFHG‑a] i njegovih odnosa s Ryanairom […]. Odluka kojom je pozvala zainteresirane strane da podnesu svoja očitovanja objavljena je u Službenom listu Europske unije od 17. siječnja 2009. (SL 2009., C 12, str. 6.). 23 Fraport je saveznoj zemlji 31. prosinca 2008. prodao sve svoje dionice u društvu FFHG. Nakon te prodaje, s jedne strane, savezna zemlja držala je većinski udjel od 82,5 % u društvu FFHG, a preostalih 17,5 % ostalo je u rukama Landa Hessena, i, s druge strane, raskinut je ugovor o prijenosu dobiti i gubitka iz 2004. godine. 24 U okviru službenog istražnog postupka Komisija je primila očitovanja, među ostalim, tužitelja i Ryanaira, koja su dostavljena Saveznoj Republici Njemačkoj. 25 Savezna Republika Njemačka poslala je Komisiji 1. srpnja 2009. svoja očitovanja i dodatne informacije. 26 Komisija je 13. srpnja 2011. odlučila pokrenuti drugi službeni istražni postupak u pogledu mjera financiranja društva FFHG donesenih između 2009. i 2011. Odluka kojom je pozvala zainteresirane strane da podnesu svoja očitovanja objavljena je u Službenom listu Europske unije od 21. srpnja 2012. (SL 2012., C 216, str. 1.). Supostojala su dakle dva postupka. […] 29 Savezna Republika Njemačka obvezala se u FFHG unijeti kapital u svrhu refinanciranja njegovih zajmova za financiranje infrastrukturnih mjera javnih tijela između 1997. i 2012., koje nisu bile obuhvaćene sporazumima o prijenosu dobiti i gubitka, povećanjima kapitala ili drugim bespovratnim sredstvima. 30 Dopisom od 25. veljače 2014. Komisija je obavijestila Saveznu Republiku Njemačku o tome da je 20. veljače 2014. donijela Smjernice o državnim potporama zračnim lukama i zračnim prijevoznicima (SL 2014., C 99, str. 3. […]). 31 Dopisima od 23. ožujka i 4. travnja 2014. Komisija je zatražila dodatna objašnjenja od Savezne Republike Njemačke. Dopisima od 17. i 24. travnja i 9. svibnja 2014. Savezna Republika Njemačka postupila je u skladu s tim zahtjevom. 32 U Službenom listu Europske unije15. travnja 2014. objavljena je obavijest kojom se pozivaju države članice i zainteresirane strane da dostave očitovanja o primjeni Smjernica iz 2014. [o državnim potporama zračnim lukama i zračnim prijevoznicima] na ovaj slučaj. Tužitelj je podnio očitovanja koja je Komisiji dostavila Savezna Republika Njemačka dopisom od 26. kolovoza 2014. Dopisom od 3. rujna 2014. Savezna Republika Njemačka obavijestila je Komisiju da nema nikakvih primjedbi. 33 Komisija je 1. listopada 2014. donijela spornu odluku. Sporna odluka 34 U [spornoj] odluci Komisija je ispitala, s jedne strane, postojanje državne potpore, u smislu članka 107. stavka 1. UFEU‑a, u pogledu, kao prvo, mjera u korist Zračne luke Frankfurt‑Hahn (vidjeti uvodne izjave 292. do 420. [sporne] odluke), kao drugo, mjera u korist Ryanaira (vidjeti uvodne izjave 421. do 456., 464. do 484. i 580. [sporne] odluke) i, kao treće, mjera u korist zračnih prijevoznika korisnika Zračne luke Frankfurt‑Hahn, odnosno cjenika [iz 2001., navedenog u točki 9. ove presude,] i cjenika [iz 2006., navedenog u točki 20. ove presude] (vidjeti uvodne izjave 457. do 463., 485. do 494. i 581. [sporne] odluke). S druge strane, smatrajući da su određene mjere u korist Zračne luke Frankfurt Hahn državna potpora, Komisija je ispitala njihovu spojivost s unutarnjim tržištem (vidjeti uvodne izjave 497. do 579. [sporne] odluke). […] 54 Izreka [sporne] odluke glasi kako slijedi: „Članak 1. 1. Državna potpora koju je Njemačka nezakonito dodijelila, kršeći tako članak 108. stavak 3. [UFEU‑a], u korist društva [FFHG] između 2001. i 2012. povećanjima kapitala iz 2001. u iznosu od 27 milijuna [eura], povećanjima kapitala iz 2004. u iznosu od 22 milijuna [eura] i izravnim bespovratnim sredstvima [savezne zemlje] […] spojiva je s unutarnjim tržištem. 2. Povećanje kapitala [FFHG‑a provedeno tijekom] […] 2004. koje je proveo Fraport […] te Ugovor o prijenosu dobiti i gubitka iz 2004. ne čine državnu potporu u smislu članka 107. stavka 1. [UFEU‑a]. Članak 2. 1. Ugovor između društava Ryanair i [FFHG], koji je stupio na snagu 1. travnja 1999., ne čini potporu u smislu članka 107. stavka 1. [UFEU‑a]. 2. Ugovor između društava Ryanair i [FFHG] od 14. veljače 2002. ne čini potporu u smislu članka 107. stavka 1. [UFEU‑a]. 3. ‚Ugovor između društava Ryanair i [FFHG] – isporuka zrakoplova 6 do 18 u razdoblju od 2005. do 2012.’ od 4. studenoga 2005. ne čini potporu u smislu članka 107. stavka 1. [UFEU‑a]. Članak 3. Cjenici naknada zračne luke, koji su stupili na snagu 1. listopada 2001. i 1. lipnja 2006., ne čine potporu u smislu članka 107. stavka 1. [UFEU‑a]. Članak 4. Ova je Odluka upućena Saveznoj Republici Njemačkoj.”