34

U tim je okolnostima Gerechtshof te Amsterdam odlučio prekinuti postupak i uputiti Sudu sljedeća prethodna pitanja: 1. Je li usluga koja se sastoji od pružanja [osnovnog] paketa dostupnog [putem] kabela, i za čije se pružanje obračunavaju troškovi prijenosa kao i iznos (troška) naknade za radiotelevizijska tijela i tijela za kolektivno ostvarivanje autorskog prava na temelju objave sadržaja djela, obuhvaćena materijalnim područjem primjene NRO‑a? 2. (a) S obzirom na liberalizaciju sektora telekomunikacija, ciljeve NRO‑a, koji se sastoji od strogog postupka usuglašavanja i savjetovanja prije nego što [DRT] postane (isključivo) ovlašten za interveniranje u cijene koje se primjenjuju na krajnjeg kupca putem mjere kao što je nadzor cijena, je li općina i dalje ovlaštena štititi javne interese svojih stanovnika interveniranjem u cijene koje se primjenjuju na krajnjeg kupca putem klauzule [o cijeni]? (b) U slučaju negativnog odgovora, protivi li se NRO‑u da općina primjenjuje klauzulu [o cijeni] koja je dogovorena u okviru prodaje njezinog poduzetnika za teledistribuciju putem kabela? U slučaju negativnog odgovora na drugo pitanje [točke (a) i (b)]: 3. Ima li javna vlast kao što je općina koja se nalazi u situaciji poput one u glavnom postupku (također) obvezu lojalne suradnje u smislu prava Unije ako u trenutku ugovaranja, a zatim i primjene klauzule [o cijeni] ne djeluje u okviru izvršavanja javne dužnosti, nego u okviru ovlasti koja proizlazi iz privatnog prava [vidjeti također šesto pitanje točku (a)]) 4. Ako se NRO primjenjuje i ako općina ima obvezu lojalne suradnje: (a) Protivi li se obveza lojalne suradnje zajedno s ciljevima NRO‑a, koji se sastoji od strogog postupka usuglašavanja i savjetovanja prije nego što [DRT] može intervenirati u cijene koje se primjenjuju na krajnjeg kupca putem mjere kao što je nadzor cijena, tome da općina primjenjuje klauzulu [o cijeni]? (b) U slučaju negativnog odgovora, bi li bi odgovor na [četvrto pitanje točku (a)] bio drukčiji u pogledu razdoblja nakon ‚letter of serious doubt’ u kojem je Komisija izrazila ozbiljne sumnje u usklađenost nadzora cijena koji je predložila OPTA s ciljevima NRO‑a koji su opisani u članku 8. Okvirne direktive i nakon kojeg je OPTA odustala od donošenja te mjere? 5. (a) Je li članak 101. UFEU‑a odredba javnog poretka čiji je učinak da sud tu odredbu mora primijeniti po službenoj dužnosti u smislu članaka 24. i 25. nizozemskog Zakona o građanskom postupku? (b) Ako je odgovor potvrdan, zbog kojih je činjenica koje su nastale tijekom postupka sud obvezan po službenoj dužnosti ispitati mogućnost primjene članka 101. UFEU‑a? Je li sud dužan tako postupiti i ako ga njegovo ispitivanje (eventualno) navede na dopunjavanje činjenica u smislu članka 149. nizozemskog Zakona o građanskom postupku nakon što je strankama dao priliku da se o njima izjasne? 6. Ako se članak 101. UFEU‑a mora primijeniti po službenoj dužnosti i s obzirom na ciljeve NRO‑a, na njegovu primjenu od strane OPTA‑e i Komisije te na činjenicu da su pojmovi kao što su tržišna snaga i određivanje mjerodavnih tržišta, koji su upotrijebljeni u NRO‑u, preuzeti na temelju sličnih pojmova iz europskog prava tržišnog natjecanja, sljedeća pitanja proizlaze iz činjenica nastalih tijekom postupka: (a) Kada je općina prodala svojeg poduzetnika za teledistribuciju putem kabela i kada je utvrdila klauzulu [o cijeni], je li ju trebalo smatrati poduzetnikom u smislu članka 101. UFEU‑a [vidjeti također treće pitanje]? (b) Treba li klauzulu [o cijeni] smatrati teškim ograničenjem iz članka 101. stavka 1. točke (a) UFEU‑a koje je detaljnije opisano u Obavijesti Komisije o sporazumima male vrijednosti koji neznatno ograničavaju tržišno natjecanje prema članku 81. stavku 1. [UEZ‑a] (sporazumi de minimis) (SL 2001, C 368, str. 13., t. 11.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 4., str. 30.)? Ako je odgovor potvrdan, radi li se već samo zbog toga o znatnom ograničenju tržišnog natjecanja u smislu članka 101. stavka 1. UFEU‑a? Ako je odgovor negativan, utječu li na odgovor okolnosti navedene u šestom pitanju točki (d) [...]? (c) Ako klauzula [o cijeni] nije teško ograničenje, ograničava li se njome tržišno natjecanje (već) zato što je: — [NMa] presudio da UPC nije zloupotrijebio svoj vladajući položaj time što je na istom tržištu primijenio (više) cijene za pružanje istih usluga kao što je pružanje osnovnog paketa [dostupnog putem] kabela; — Komisija, u svojem ‚letter of serious doubt’, izrazila ozbiljne sumnje u pogledu usklađenosti intervencija (ex ante putem nadzora cijena) u cijene koje se primjenjuju na krajnjeg kupca za usluge kao što je UPC‑ovo pružanje osnovnog paketa [dostupnog putem kabela] s ciljevima koji su opisani u članku 8. Okvirne direktive? Utječe li na dogovor činjenica da je OPTA u potpunosti odustala od nadzora cijena nakon što je primila ‚letter of serious doubt’? (d) Je li učinak ugovora, koji sadržava klauzulu [o cijeni], bio znatno ograničiti tržišno natjecanje u smislu članka 101. stavka 1. UFEU‑a (osobito) s obzirom na to da: — UPC smatra snažnim poduzetnikom na tržištu u smislu NRO‑a ([Obavijest] de minimis, t. 7.); — su gotovo sve nizozemske općine koje su tijekom 1990-ih prodale svoje poduzetnike za teledistribuciju putem kabela kabelskim distributerima kao što je UPC u svojim ugovorima zadržale ovlasti u području određivanja cijene osnovnog paketa [dostupnog putem kabela] ([Obavijest] de minimis, t. 8.)? (e) Treba li smatrati da ugovor, s klauzulom [o cijeni] koju sadržava, utječe (ili da može utjecati) na međunarodnu trgovinu u smislu članka 101. stavka 1. UFEU‑a, pri čemu je taj učinak točnije opisan u Smjernicama o načelu utjecaja na trgovinu iz članaka 81. i 82. [UEZ‑a] (SL 2004, C 101, str. 81.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 4., str. 33.), s obzirom na to da: — se UPC smatra snažnim poduzetnikom na tržištu u skladu s NRO‑om; — je OPTA provela europski savjetodavni postupak kako bi donijela mjeru nadzora cijena u okviru usluga kao što je pružanje osnovnog paketa [dostupnog putem] kabela koju provode kabelski distributeri koji su snažni na tržištu kao što je UPC, pri čemu se taj postupak, u skladu s NRO‑om, treba pokrenuti kada predviđena mjera može utjecati na trgovinu među državama članicama; — je u to vrijeme vrijednost ugovora iznosila 51 milijun nizozemskih guldena (NLG), odnosno više od 23 milijuna eura; — su gotovo sve nizozemske općine koje su tijekom 1990-ih prodale svoje poduzetnike za teledistribuciju putem kabela kabelskim distributerima kao što je UPC u svojim ugovorima zadržale ovlasti u području određivanja cijene osnovnog paketa [dostupnog putem kabela]? 7. Daje li se člankom 101. stavkom 3. UFEU‑a sudu nadležnost da proglasi zabranu iz članka 101. stavka 1. UFEU‑a neprimjenjivom na klauzulu [o cijeni] s obzirom na NRO i ozbiljne sumnje koje je Komisija izrazila u svojem ‚letter of serious doubt’ o usklađenosti (ex ante) intervencija u cijene primjenjive na krajnjeg kupca s ciljevima prava tržišnog natjecanja? Je li činjenica da je OPTA, nakon što je primila ‚letter of serious doubt’ odustala od nadzora cijena koji je predvidjela utjecala na odgovor? 8. Ostavlja li se sankcijom ništavosti predviđenom člankom 101. stavkom 2. UFEU‑a određeni prostor u pogledu njezinih kronoloških učinaka zbog okolnosti u trenutku sklapanja ugovora (odnosno početak liberalizacije sektora telekomunikacija) i kasnijeg razvoja sektora telekomunikacija, osobito stupnja na snagu NRO‑a i ozbiljnih sumnji koje je tom prilikom izrazila Komisija u pogledu donošenja mjera nadzora cijena?”