1.

Treba li članak 67. stavak 2. UFEU-a i članke 22. i 23. Uredbe (EU) 2016/399 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. ožujka 2016. o Zakoniku Unije o pravilima kojima se uređuje kretanje osoba preko granica (Zakonik o schengenskim granicama) (1) tumačiti na način da im je protivan nacionalni propis kojim se policijskim tijelima odnosne države članice dodjeljuje ovlast provjere, u području do 30 km od kopnene granice te države članice s drugim državama strankama Konvencije o provedbi Schengenskog sporazuma od 14. lipnja 1985. između vlada država Gospodarske unije Beneluksa, Savezne Republike Njemačke i Francuske Republike o postupnom ukidanju kontrola na zajedničkim granicama potpisane u Schengenu (Luksemburg) 19. lipnja 1990., identiteta bilo koje osobe, neovisno o njezinu ponašanju i specifičnim okolnostima, s ciljem sprečavanja ili zaustavljanja nezakonitog ulaska na državno područje te države članice ili nezakonitog boravka na tom državnom području ili sprečavanja određenih kaznenih djela usmjerenih protiv sigurnosti granice i koji je dopunjen ministarskom odlukom koja glasi kako slijedi: „(a) Prekogranični kriminalitet odvija se dinamično (u pogledu vremena, mjesta i korištenja različitih prijevoznih sredstava) te su stoga potrebne fleksibilnije policijske ovlasti za njegovo suzbijanje. Izvršavanjem prethodno navedene ovlasti želi se postići sprečavanje ili zaustavljanje prekograničnog kriminaliteta; (b) Kontrolne mjere treba provoditi u skladu s jasno određenim okvirom navedenih kriterija iz članka 21. točke (a) Zakonika o schengenskim granicama. Treba ih oblikovati tako da se jasno razlikuju od sustavnih kontrola osoba na vanjskim granicama i tako da nemaju učinak istovjetan graničnim kontrolama. Provedba tih kontrolnih mjera mora biti obuhvaćena okvirom kojim se osigurava da one u pogledu intenziteta i učestalosti nisu istovjetne graničnim kontrolama. (c) Taj je okvir oblikovan na sljedeći način: kontrolne mjere ne treba provoditi trajno, nego u nepravilnim i nepredvidivim vremenskim razmacima, na različitim mjestima i nasumično, uzimajući u obzir učestalost putovanja. Kontrolne mjere ne provode se samo prilikom prelaska granice. Provode se na temelju poznatih činjenica koje se neprestano ažuriraju i/ili iskustva (granične) policije koje savezni policijski uredi razvijaju na temelju vlastitih podataka o stanju ili podataka drugih tijela. Stoga su opće ili konkretne policijske informacije i/ili iskustva o prekograničnom kriminalitetu, npr. o prijevoznim sredstvima i prometnicama koji se najčešće koriste, određenim ponašanjima, i analiza dostupnih informacija o prekograničnom kriminalitetu koje potječu iz vlastitih izvora ili od drugih tijela, polazište provođenja policijskih mjera te njihova intenziteta i učestalosti. Oblikovanje kontrolnih mjera predmet je redovitog službenog i stručnog nadzora. Osnovne odredbe nalaze se u članku 3. stavku 1. četvrtoj rečenici Gemeinsame Geschäftsordnunga der Bundesministerien (Zajednički poslovnik saveznih ministarstava, u daljnjem tekstu: GGO) i u načelima kojima se uređuje provedba stručnog nadzora saveznih ministarstava nad područjem djelovanja. One su za područje djelovanja savezne policije određene u „Ergänzende Bestimmungen zur Ausübung der Dienst- und Fachaufsicht des BMI über die Bundespolizei” (Dopunske odredbe o provedbi službenog i stručnog nadzora Saveznog ministarstva za unutarnje poslove nad saveznom policijom). Bundespolizeipräsidium (Ravnateljstvo savezne policije, Njemačka) i njemu podređena tijela i službe utvrdili su provedbu službenog i stručnog nadzora u svojim planovima raspodjele poslova i provode je u skladu s vlastitom koncepcijom. (d) Kako bi se izbjegle višestruke kontrole, kontrolne mjere trebaju biti što usklađenije s mjerama ostalih tijela ili ih treba provoditi u okviru zajedničkih oblika operacija/oblika suradnje.”?