Na temelju članka 52. stavka 2. Uredbe br. 207/2009 o žigu Europske unije, žig koji je sam po sebi opisan i nerazlikovan, a koji je registriran povredom članka 7. Uredbe br. 207/2009 ipak se ne može proglasiti ništavim ako je nakon registracije uporabom stekao razlikovni karakter za proizvode i usluge za koje je registriran. Naime, kao što je to u bitnome istaknuto u presudi od 28. rujna 2016., European Food/EUIPO – Société des produits Nestlé (FITNESS), T-476/15, postupak za proglašavanje žiga ništavim zbog apsolutnih razloga predviđen člankom 52. Uredbe br. 207/2009 upućuje izravno na apsolutne razloge za odbijanje registracije iz članka 7. iste uredbe, kao i na iznimku od stjecanja razlikovnog karaktera uporabom koja ih ublažava, s obzirom na to da se jedina eventualna sadržajna razlika između dvaju postupaka odnosi na trenutak u kojem treba ocjenjivati stjecanje takvog razlikovnog karaktera. U tom pogledu, u presudi od 15. prosinca 2016., Mondelez UK Holdings & Services/EUIPO – Société des produits Nestlé (Oblik ploče čokolade), T-112/13, Opći je sud potvrdio da je, u okviru postupka za proglašavanje žiga ništavim zbog apsolutnih razloga za odbijanje, nositelj spornog žiga mogao ili dokazati da je taj žig stekao razlikovni karakter uporabom prije njegove registracije ili dokazati da je taj karakter stekao između registracije i datuma podnošenja zahtjeva za proglašenje ništavosti.

Što se tiče područja na kojem se mora dokazati razlikovni karakter stečen uporabom, da bi se primijenile iznimke navedene u članku 7. stavku 3. i u članku 52. stavku 2. Uredbe br. 207/2009 o žigu Europske unije, treba podsjetiti da, u skladu s člankom 1. stavkom 2. te uredbe (koji je postao članak 1. stavak 2. Uredbe 2017/1001), žig Europske unije ima jedinstven karakter, što znači da ima jednake učinke u cijeloj Uniji. Iz jedinstvenog karaktera žiga Europske unije proizlazi da znak, kako bi se mogao registrirati, mora imati razlikovni karakter u cijeloj Uniji. Zato je, u skladu s člankom 7. stavkom 2. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 2. Uredbe 2017/1001), potrebno odbiti registraciju ako žig nema razlikovni karakter u jednom dijelu Unije. Posljedično, nužno je dokazati stjecanje razlikovnog karaktera uporabom na cijelom području na kojem žig ab initio nije imao takav karakter s obzirom na to da je to područje mogla, po potrebi, činiti samo jedna država članica. Međutim, presuđeno je da bi bilo pretjerano zahtijevati da se dokaz o stjecanju razlikovnog karaktera uporabom pribavi za svaku predmetnu državu članicu pojedinačno. U tom pogledu, proširivanje primjene stjecanja razlikovnog karaktera uporabom u određenim državama članicama na druge države članice ne može se isključiti, pod uvjetom da objektivni i vjerodostojni elementi omogućuju donošenje zaključka da su ta tržišta usporediva što se tiče percepcije koju relevantna javnost ima o spornom žigu.

U tom pogledu stjecanje razlikovnog karaktera uporabom mora se dokazati „uporabom žiga kao žiga”, to jest uporabom žiga u svrhu toga da zainteresirana javnost prepozna da proizvodi ili usluge na koje se žig odnosi potječu od poduzetnika koji ih rabi.

Valja podsjetiti i na to da iz sudske prakse proizlazi da razlikovni karakter žiga, uključujući i onaj stečen uporabom, također treba ocjenjivati u odnosu na proizvode ili usluge za koje je podnesena ili odobrena prijava za registraciju, uzimajući u obzir pretpostavljenu percepciju prosječnog potrošača predmetnih kategorija proizvoda ili usluga koji je uobičajeno obaviješten i razumno pažljiv i oprezan.

Za prepoznavanje stjecanja razlikovnog karaktera žiga uporabom nužno je da barem znatan dio relevantne javnosti zbog tog žiga prepoznaje da predmetni proizvodi ili usluge potječu od određenog poduzetnika. Međutim, kad je riječ o okolnostima u kojima se uvjet u vezi sa stjecanjem razlikovnog karaktera uporabom može smatrati ispunjenim, one se ne mogu utvrditi samo na osnovi općih i apstraktnih podataka. U tom pogledu valja uzeti u obzir čimbenike kao što su tržišni udio tog žiga, intenzitet, zemljopisni doseg i trajanje uporabe žiga, značaj poduzetnikovih ulaganja u njegovu promidžbu, udio zainteresirane javnosti koja zbog žiga proizvod identificira kao proizvod koji potječe od određenog poduzetnika, kao i izjave trgovačkih i industrijskih komora ili drugih strukovnih udruga.

Stjecanje razlikovnog karaktera žiga uporabom ne znači nužno da je taj žig bio predmet nezavisne uporabe, nego da je on proizišao iz svoje uporabe kao dijela drugog registriranog žiga ili svoje uporabe zajedno s drugim registriranim žigom s obzirom na to da u obama slučajevima ostvarena uporaba navodi zainteresiranu javnost na to da proizvode ili usluge označene samo žigom koji se ispituje raspoznaje kao da potječu od određenog poduzetnika koji ih rabi kao dio drugog žiga ili zajedno s drugim žigom.

(t. 39.)