ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
41

Komisija je u pobijanoj odluci smatrala da je cilj predmetne mjere djelomično otklanjanje štete nastale društvu SAS zbog otkazivanja letova odnosno promjena u rasporedu njegovih letova nakon uvođenja ograničenja putovanja u kontekstu pandemije bolesti COVID-19. Iako je Komisija navela da opseg štete koju je pretrpjelo društvo SAS još nije bio poznat prilikom donošenja te odluke, ona je ipak pojasnila da je bila riječ o „gubitku dodane vrijednosti”, koji se sastoji od razlike između prihoda u razdoblju od ožujka 2019. do veljače 2020. i prihoda od ožujka 2020. do veljače 2021., u što nisu bili uračunani, s jedne strane, izbjegnuti promjenjivi troškovi, koji su izračunani na temelju troškova nastalih između ožujka 2019. i veljače 2020. te, s druge strane, profitna marža koja se odnosi na gubitak prihoda. Iznos štete privremeno je procijenjen uzimajući u obzir smanjenje zračnog prometa između 50 % i 60 % za razdoblje od ožujka 2020. do veljače 2021. u odnosu na razdoblje od ožujka 2019. do veljače 2020., koje odgovara iznosu od 5 do 15 milijardi SEK.
52

Stoga on ističe da je žalbeno vijeće počinilo pogreške u tumačenju i primjeni načela iz članka 6. Uredbe br. 6/2002, s obzirom na to da je stupanj slobode dizajnera u razvoju ranijeg dizajna bio neograničen u pogledu upotrebe oblika koji je sličan utegu (bučici). Naime, prema njegovu mišljenju, nije postojalo ograničenje koje bi proizlazilo iz funkcionalnosti ili standardizacije količine koja je dovela do potrebe za takvim oblikom. U tom pogledu ističe da dizajn koji se odnosi na bocu takvog oblika nije postojao prije ranijeg dizajna. Osim toga, navedeni oblik ne ispunjava samo tehničku funkciju, nego proizvodu daje sportski dojam i izgled, razlikujući ga od drugih boca prisutnih na tržištu s užim središnjim dijelovima.
23

Kao drugo, tužitelj, upućujući na svečane izjave svojeg prvotnog odvjetnika i njegove supruge, opisuje okolnosti koje su dovele do prekoračenja roka za podnošenje obrazloženja žalbe. Tvrdi da je taj rok, koji je istekao 12. lipnja 2019. u ponoć, bio pravilno upisan u kalendare, elektronički i ručno, koje je dotični odvjetnički ured koristio za nadziranje rokova i da je, čak i prije tog datuma, to obrazloženje bilo dovršeno, poslano odvjetnicima koji su ga zastupali u Švicarskoj i da ga je on sam odobrio. Navodi da su jedini članovi odjela za žigovno pravo ureda u pitanju koji su bili prisutni u uredu na taj datum bili prvotni odvjetnik i zaposlenica zadužena za žigovne predmete, s obzirom na to da su drugi odvjetnici iz tog odjela bili na dopustu ili su imali poslovni sastanak izvan ureda. Ujutro je prvotni odvjetnik zatražio od te zaposlenice da pripremi obrazloženje žalbe tako da mu doda priloge i njihov popis te da ga donese odvjetniku na potpis. Neposredno nakon toga sudjelovao je na više telefonskih konferencija, prije relativno kasnog ručka u restoranu u blizini navedenog ureda. Dok je, oko 17 sati, nakon svojeg radnog dana namjeravala napustiti taj ured, navedena zaposlenica uputila se s tim obrazloženjem kod prvotnog odvjetnika, koji joj je tada naveo da će ga potpisati i sam proslijediti EUIPO‑u. Oko 18.30 sati prvotni odvjetnik se iznenada razbolio, što ga je spriječilo da potpiše navedeno obrazloženje i da ga dostavi EUIPO‑u, a zbog težine simptoma koje je imao, bolest ga je čak spriječila i da se sjeti povjeriti te zadaće trećoj osobi. Sljedećeg dana, to jest 13. lipnja 2019., shvatio je da nije poslao obrazloženje žalbe EUIPO‑u.
93

Zatim, kad je riječ o odlukama suca istrage od 1. ožujka 2017. i 5. listopada 2018. kao i o odluci suca istrage od 8. veljače 2017., pri čemu se prve dvije odnose na pokretanje posebne istrage in absentia, a potonja na odobrenje preventivne mjere istražnog zatvora, valja navesti da su one donesene znatno prije donošenja pobijanih akata. Iz toga slijedi da one nisu dostatne da bi se utvrdilo da je odluka ukrajinskih pravosudnih tijela, na kojoj se Vijeće namjerava temeljiti kako bi zadržalo predmetne mjere ograničavanja u odnosu na tužitelja u razdoblju od ožujka 2020. do ožujka 2021., donesena uz poštovanje njegovih prava obrane i prava na djelotvornu sudsku zaštitu. Uostalom, Opći sud već se imao priliku izjasniti – kako o odluci suca istrage od 1. ožujka 2017. tako i o odluci od 5. listopada 2018. u okviru predmeta u kojem je donesena presuda od 25. lipnja 2020.Klymenko/Vijeće (T‑295/19, EU:T:2020:287, t. 78. do 88. i 91.), koju Vijeće nije osporavalo – te je presudio da se njima ne može dokazati da su u okviru predmetnih postupaka poštovana navedena tužiteljeva prava.
33

Kao prvo, valja utvrditi da je općeniti cilj predmetnog programa potpore, u skladu s tekstom članka 107. stavka 2. točke (b) UFEU‑a, otklanjanje štete u sektoru zračnog prijevoza nastale zbog predmetnog izvanrednog događaja. Prema tome, poseban cilj predmetnog programa potpore nije održavanje strukture zračnog tržišta u Francuskoj kao takve, kao što to tvrdi tužitelj (početak točke 66. tužbe), nego, kao što to pravilno tvrdi Komisija, to da se odobrenjem moratorija smanje troškovi zračnih prijevoznika koji su snažno pogođeni mjerama ograničavanja prometa i ograničenja kretanja koje je donijela Francuska Republika radi suočavanja s pandemijom bolesti COVID-19 (vidjeti u tom pogledu točke 2. i 3. pobijane odluke, pod naslovom „Cilj mjere”) i, konkretno, to da se poreznom polugom odgodi plaćanje dviju predmetnih zrakoplovnih pristojbi koje se duguju za razdoblje od ožujka do prosinca 2020. u korist zračnih prijevoznika s francuskom licencijom, odnosno licencijom koja nije nacionalna, kao što to tužitelj nastoji tvrditi, nego je riječ o operativnoj licenciji Unije koju su izdala francuska tijela primjenom Uredbe br. 1008/2008. Budući da su u trenutku donošenja pobijane odluke te mjere ograničavanja prometa i ograničenja kretanja već dovele do prizemljenja velikog broja zrakoplova te se ta situacija zatim samo pogoršala, što je dovelo do zatvaranja zračnih luka na francuskom državnom području i otkazivanja gotovo svih predviđenih letova tijekom razdoblja najopsežnijeg ograničenja kretanja, mjerom kao što je to predmetni program potpore stvarno se smanjuje šteta koju trpe zračni prijevoznici koji posluju na predmetnom državnom području zbog ograničavanja prometa i ograničenja kretanja koje je odredila Francuska Republika.
U svakom slučaju, iako se određivanjem opsega predmetnog programa potpore tužitelju oduzima pristup zajmovima s državnim jamstvom koje pruža Kraljevina Švedska, on ne dokazuje po čemu ga to isključenje može odvratiti od pružanja usluga iz Švedske i prema njoj, osobito s obzirom na to da iz sadržaja spisa proizlazi da je tužitelj neovisno o predmetnom programu potpore i to samo zbog komercijalnih razloga postepeno smanjivao svoju djelatnost na švedskom tržištu u pogledu opsluživanih odredišta i broja prisutnih zrakoplova (vidjeti točku 51. ove presude). Tužitelj osobito nije utvrdio činjenične ili pravne elemente koji bi doveli do toga da se predmetnim programom potpore proizvode ograničavajući učinci koji bi prekoračivali one koji dovode do zabrane iz članka 107. stavka 1. UFEU‑a, ali koji su, kao što je to utvrđeno u okviru prvog i drugog dijela prvog tužbenog razloga, ipak nužni i proporcionalni za otklanjanje ozbiljnih poremećaja u švedskom gospodarstvu uzrokovanog pandemijom bolesti COVID-19, u skladu sa zahtjevima iz članka 107. stavka 3. točke (b) UFEU‑a.
Presuda Općeg suda (deveto vijeće) od 17. studenoga 2021. – Société des produits Nestlé/EUIPO – Amigüitos pets & life (THE ONLY ONE by alphaspirit wild and perfect)

(predmet T-616/20)

„Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava figurativnog žiga Europske unije THE ONLY ONE by alphaspirit wild and perfect – Raniji verbalni žig Europske unije ONE – Relativni razlozi za odbijanje – Članak 8. stavak 1. točka (b) i članak 8. stavak 5. Uredbe (EZ)br. 207/2009 (koji su postali članak 8. stavak 1. točka (b) i članak 8. stavak 5. (EU) 2017/1001) – Odluka donesena nakon što je Opći sud poništio prethodnu odluku – Članak 72. stavak 6. Uredbe (EU) 2017/1001 – Pravomoćnost”

1. Tužba za poništenje – Poništavajuća presuda – Učinci – Obveza usvajanja provedbenih mjera – Doseg – Uzimanje u obzir i obrazloženja i izreke presude (čl. 266. UFEU-a; Uredba Europskog parlamenta i Vijeća 2017/1001, čl. 72. st. 6.) (t. 36., 37.)

2. Žig Europske unije – Žalbeni postupak – Tužba pred sudom Unije – Ovlast Općeg suda za preinaku pobijane odluke – Granice (Uredba Europskog parlamenta i Vijeća 2017/1001, čl.72.) (t. 48.)

3. Sudski postupak – Pravomoćnost – Doseg (t. 51.)

Predmet

Tužba podnesena protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 29. srpnja 2020. (predmet R 424/2020-5), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Société des produits Nestlé i Amigüitos pets & life.

Izreka

1. Poništava se odluka petog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 29. srpnja 2020. (predmet R 424/2020-5).

2. EUIPO će snositi vlastite troškove kao i troškove društva Société des produits Nestlé SA u postupku pred Općim sudom.
Presuda Općeg suda (drugo vijeće) od 20. siječnja 2021. – Oatly/EUIPO (IT’S LIKE MILK BUT MADE FOR HUMANS)

(predmet T-253/20)

„Žig Europske unije – Prijava verbalnog žiga Europske unije IT’S LIKE MILK BUT MADE FOR HUMANS – Apsolutni razlog za odbijanje – Razlikovni karakter – Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”

1. Žig Europske unije – Definicija i stjecanje žiga Europske unije – Apsolutni razlozi za odbijanje – Žigovi koji nemaju razlikovni karakter – Pojam – Kriteriji za ocjenu (Uredba Europskog parlamenta i Vijeća 2017/1001, čl. 7. st. 1. t. (b)) (t. 20.-22.)

2. Žig Europske unije – Definicija i stjecanje žiga Europske unije – Apsolutni razlozi za odbijanje – Žigovi koji nemaju razlikovni karakter – Žigovi koji se sastoje od reklamnih slogana – Razlikovni karakter – Primjena posebnih kriterija ocjene – Nedopuštenost (Uredba Europskog parlamenta i Vijeća 2017/1001, čl. 7. st. 1. t. (b)) (t. 23., 24.)

3. Žig Europske unije – Definicija i stjecanje žiga Europske unije – Apsolutni razlozi za odbijanje – Žigovi koji nemaju razlikovni karakter – Žigovi koji se sastoje od reklamnih slogana – Razlikovni karakter – Kriteriji za ocjenu (Uredba Europskog parlamenta i Vijeća 2017/1001, čl. 7. st. 1. t. (b)) (t. 25.-28.)

4. Žig Europske unije – Definicija i stjecanje žiga Europske unije – Apsolutni razlozi za odbijanje – Žigovi koji nemaju razlikovni karakter – Verbalni žigovi IT’S LIKE MILK BUT MADE FOR HUMANS (Uredba Europskog parlamenta i Vijeća 2017/1001, čl. 7. st. 1. t. (b)) (t. 33.-35., 44.-49.)

Predmet

Tužba protiv petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 7. veljače 2020. (predmet R 2446/2019-5), u vezi s registracijom verbalnog znaka IT’S LIKE MILK BUT MADE FOR HUMANS kao žiga Europske unije.

Izreka

1. Poništava se odluka petog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 7. veljače 2020. (predmet R 2446/2019 5), u vezi s registracijom verbalnog znaka IT’S LIKE MILK BUT MADE FOR HUMANS kao žiga Europske unije.
40

Taj zaključak ne može biti doveden u pitanje tužiteljevim argumentom da bi tekst engleske verzije članka 9. stavka 12. Uredbe 2015/1222, kojim se predviđa da je ACER ovlašten odlučivati o prijedlozima operatora prijenosnih sustava „[w]here the competent regulatory authorities have not been able to reach an agreement” (ako regulatorna tijela ne postignu dogovor), mogao poduprijeti tvrdnju da je ACER‑ova nadležnost ograničena samo na aspekte dotičnog regulatornog problema o kojima nacionalna regulatorna tijela nisu uspjela postići dogovor.
72

Uvodno valja istaknuti da je Opći sud u točki 176. presude od 10. travnja 2019., Jindal Saw i Jindal Saw Italia/Komisija (T‑301/16, EU:T:2019:234) presudio: „Izračun sniženja cijene predmetnog uvoza provodi se, u skladu s člankom 3. stavcima 2. i 3. Osnovne uredbe, kako bi se utvrdila šteta koju je pretrpjela Unijina industrija zbog tog uvoza i koristi se, šire, radi procjene te štete i utvrđivanja marže štete, to jest razine uklanjanja navedene štete. Obveza provedbe objektivnog ispitivanja utjecaja dampinškog uvoza, utvrđena u navedenom članku 3. stavku 2., nalaže provedbu primjerene usporedbe između cijene dotičnog proizvoda i cijene istovrsnog proizvoda navedene industrije prilikom prodaje obavljene na području Unije. Kako bi se zajamčila primjerenost te usporedbe, cijene se moraju usporediti na istoj razini trgovine. Naime, usporedba provedena između cijena pribavljenih na različitim razinama trgovine, to jest bez uključivanja svih troškova povezanih s razinom trgovine koju treba uzeti u obzir, nužno će dovesti do umjetnih rezultata na temelju kojih se ne može ispravno ocijeniti šteta za Unijinu industriju. Takva primjerena usporedba jest uvjet za zakonitost izračuna štete za tu industriju”.
49

Kao treće, kada je riječ o pitanju je li Komisija, kao što to tvrdi tužitelj, počinila bitnu povredu postupka, valja podsjetiti na to da Komisijina obveza da u fazi odluke o pokretanju postupka zainteresiranim osobama omogući podnošenje svojih očitovanja predstavlja bitni postupovni zahtjev (vidjeti točku 28.), čija povreda dovodi ex lege do poništenja akta koji sadržava povredu (vidjeti presudu od 10. ožujka 2022., Komisija/Freistaat Bayern i dr., C‑167/19 P i C‑171/19 P, EU:C:2022:176, t. 94. i navedenu sudsku praksu).
34

Kao što to proizlazi iz spisa, na tužiteljičinu pravnu situaciju u ovom slučaju utječu, a da se pritom ne primjenjuje nikakav međuakt, pobijane odluke jer one same po sebi mijenjaju prava kojima ona raspolaže kako bi u svojstvu dioničara sudjelovala u upravljanju bankom u skladu s primjenjivim pravilima: – tako navedene odluke utječu na tužiteljičino pravo da kao dioničar izabire upravna i nadzorna tijela banke, s obzirom na to da, u nedostatku tih odluka, dioničari koji samostalno ili s drugima imaju određeni udio u kapitalu mogu podnijeti popis kandidata za izbor članova upravnog i nadzornog odbora te svi dioničari mogu među kandidatima izabrati članove tih dvaju tijela, u skladu sa statutima banke (članak 18. i 26.). – nadalje, odluka o stavljanju pod privremenu upravu utječe na pravo dioničara, poput tužiteljice, da sazivaju opću skupštinu dioničara i utvrđuju dnevni red, s obzirom na to da, u skladu s člankom 10. stavkom 4. statuta banke, dioničari mogu sazvati opću skupštinu i odrediti stavke dnevnog reda, da je u predmetnom slučaju to pravo suspendirano pobijanim odlukama i da, u skladu s člankom 70. stavkom 2. Zakonodavnog dekreta br. 385 – Testo unico delle leggi in materia bancaria e creditizia (Zakonodavni dekret br. 385 – Pročišćeni tekst zakona o bankama i kreditima), od 1. rujna 1993. (redovni dodatak GURI‑ju br. 230, od 30. rujna 1993.) (u daljnjem tekstu: pročišćeni tekst zakona o bankama) samo privremeni upravitelji mogu sazivati opću skupštinu i utvrđivati dnevni red, uz odobrenje ESB‑a u skladu s člankom 72. stavkom 6. Pročišćenog teksta zakona o bankama; – naposljetku, predmetne odluke mijenjaju uvjete pod kojima dioničari, poput tužiteljice, mogu tražiti uspostavljanje odgovornosti upravnih i nadzornih tijela, s obzirom na to da je ta odgovornost, koja je u načelu uređena člankom 2392. talijanskog Građanskog zakonika, ograničena u okolnostima privremene uprave, u skladu s člankom 72. stavkom 9. pročišćenog teksta zakona o bankama, u slučaju prijevare ili grubog nemara, da, nadalje, ta odredba predviđa da se građanskopravne tužbe protiv privremenih upravitelja podnose u skladu s odobrenjem ESB‑a i da stavak 5. tog članka privremenim upraviteljima dodjeljuje pravo podnošenja tužbe za utvrđivanje odgovornosti članova raspuštenih tijela banke ili izvršnog direktora, lišavajući tako skupštinu dioničara ili dioničare koji zajedno drže određeni udio u temeljnom kapitalu prava na podnošenje takve tužbe u skladu s člancima 2393. i 2393.bis talijanskog Građanskog zakonika.
162

U ovom slučaju i kao prvo, kao što je to utvrđeno u točkama 41. do 51. ove presude, sporne mjere čine prednost za one koji su ih primili, čak i ako su isplaćene nakon nastanka iznimnih okolnosti koje obilježava prirodna nepogoda i, kao što je to osobito utvrđeno u točkama 136. i 151. ove presude, povrat potpore nije u suprotnosti s općim pravnim načelima.
251

Komisija je nakon tog odvagivanja došla do zaključka da se, s obzirom na to da je počinjena povreda, samo donošenjem pobijane odluke može uvjeriti u to da počinitelji povrede neće ostati nekažnjeni i da će ih se stvarno odvratiti od sličnog ponašanja u budućnosti (uvodne izjave 563. do 569. pobijane odluke).
134

Upravo se u toj situaciji nalazio, među ostalim, Ansfer, s obzirom na to da je, kao što je to utvrđeno, Komisija mogla smatrati da to udruženje više nije imalo opravdan interes da se očituje prilikom nastavka postupka (vidjeti točke 112. do 122. ove presude).
286

Komisija je nakon tog odvagivanja došla do zaključka da se, s obzirom na to da je počinjena povreda, samo donošenjem pobijane odluke može uvjeriti u to da počinitelji povrede neće ostati nekažnjeni i da će ih se stvarno odvratiti od sličnog ponašanja u budućnosti (uvodne izjave 563. do 569. pobijane odluke).
128

U tom pogledu, izračun sniženja cijena uvoza provodi se u svrhu utvrđivanja postojanja štete koju je pretrpjela industrija Unije kao rezultat tog uvoza i koristi se, šire, u svrhu procjene te štete i utvrđivanja marže štete, tj. stupnja otklanjanja navedene štete. Objektivno ispitivanje utjecaja uvoza zahtijeva primjerenu usporedbu cijene proizvoda koji se razmatra i cijene sličnog proizvoda te industrije kada se prodaje na području Unije. Kako bi se zajamčila primjerenost te usporedbe, cijene se moraju usporediti na istoj razini trgovine. Naime, usporedba provedena između cijena pribavljenih na različitim razinama trgovine, to jest bez uključivanja svih troškova povezanih s razinom trgovine koju treba uzeti u obzir, nužno će dovesti do zavaravajućih rezultata na temelju kojih se ne može ispravno ocijeniti šteta za industriju Unije. Takva primjerena usporedba jest uvjet zakonitosti izračuna štete za tu industriju (vidjeti u tom smislu i po analogiji presude od 10. travnja 2019., Jindal Saw i Jindal Saw Italia/Komisija, T‑300/16, EU:T:2019:235, t. 239. i navedenu sudsku praksu).
8

Tužiteljica zadužena za istragu iz točke 7. ove presude podnijela je 28. lipnja 2018. optužnicu protiv osobe A. Optužnica je dopunjena 24. svibnja 2019. te je sadržavala tri točke optužbe. Prva točka optužbe odnosila se na to da je 2010. primljena ponuda mita od predsjednika nadzornog odbora latvijske banke, koja nije tužitelj, i samo mito, a osoba A je kao protučinidbu davala savjete kako bi se toj banci omogućilo da izbjegne nadzor FKTK‑a te nije sudjelovala na sastancima FKTK‑a na kojima se raspravljalo o pitanjima u pogledu nadzora nad navedenom bankom. Druga točka optužbe odnosila se, s jedne strane, na to da je nakon 23. kolovoza 2012. primljena ponuda mita od potpredsjednika upravnog odbora iste banke, kao protučinidba za savjete koje je osoba A dala kako bi se ukinula ograničenja djelatnosti koja je naložio FKTK i spriječila druga ograničenja, te, s druge strane, na to da je osoba A primila uplatu polovice tog mita. Treća točka optužbe odnosila se na pranje novca namijenjeno prikrivanju podrijetla, prijenosâ i vlasništva sredstava isplaćenih osobi A koja odgovaraju mitu obuhvaćenom drugom točkom optužbe.
228

Kao prvo, tužitelj tvrdi da pobijana odluka nije jasna i stvara neopravdanu nesigurnost. U odluci o preuzimanju izravnog bonitetnog nadzora trebalo bi se navesti kako će se promijeniti bonitetni zahtjevi i koliko će dugo ESB biti glavno tijelo nadležno za bonitetni nadzor. Međutim, pobijana odluka ne sadržava naznake o tim pitanjima jer se u njoj ne utvrđuje nijedan konkretan problem koji bi se njome trebao riješiti. U njoj se nejasno upućuje na to da tužitelja treba sankcionirati jer FKTK smatra da tužitelj nije pokazao voljnost za suradnju nakon pokretanja arbitražnog postupka. Doslovno tumačenje pobijane odluke upućuje na to da će ESB‑ov izravan nadzor prestati kad se on uvjeri da je tužitelj pokazao voljnost za suradnju. Nije jasno što se konkretno zahtijeva u tu svrhu jer se u pobijanoj odluci ne navodi nijedan primjer manjka tužiteljeve nesuradnje s FKTK‑om. To može značiti da bi trebalo prekinuti arbitražni postupak kako bi se tužitelja oslobodilo ESB‑ova izravnog nadzora i da bi se tužitelj trebao suzdržati od korištenja bilo kojeg drugog pravnog sredstva, što bi predstavljalo nezakonit cilj.
149

Usto, pobijana odluka donesena je u kontekstu poznatom tužitelju. Tužitelj je bio u redovnom kontaktu s FKTK‑om, koji je već nekoliko godina pomno pratio kreditne rizike kojima je tužitelj bio izložen te je 2016. i 2017., kao što se to navodi u točkama 9. i 12. ove presude, u odnosu na njega donio odluke o bonitetnom nadzoru osobito u pogledu tih rizika. Tužitelj je bio u izravnom kontaktu s ESB‑om, s obzirom na to da mu je uputio dopise 5. srpnja i 12. rujna 2018. kako bi od njega tražio da se uključi u njegov bonitetni nadzor i da mu je predsjednica ESB‑ova Nadzornog odbora odgovorila dopisom od 8. listopada 2018. u kojem se složila s FKTK‑ovim mišljenjem, prema kojem njegova situacija zahtijeva poseban bonitetni nadzor. Tužitelj je poznavao sve aspekte arbitražnog postupka koji je sam pokrenuo. Naposljetku, obaviješten je o postupku ESB‑ova preuzimanja izravnog bonitetnog nadzora, s obzirom na to da mu je nacrt odluke koji se na to odnosi dostavljen u ESB‑ovom dopisu od 11. veljače 2019.
2

Tijekom nekoliko računovodstvenih razdoblja, najmanje do onog 2016., dobit koja proizlazi iz kamata na određene zajmove koje su ostvarili CFC‑ovi, a koja je pripisana ITV‑u, bila je predmet zahtjeva za izuzeće na temelju poglavlja br. 9 dijela 9. A Taxation (International and Other Provisions) Acta 2010 (Zakon iz 2010. o oporezivanju (međunarodne odredbe i druge odredbe), u daljnjem tekstu: TIOPA).
6

Odlukom C(2016) 3931 final od 30. lipnja 2016. Europska komisija smatrala je da javno financiranje mreža za pristup internetu nove generacije u bijelim područjima predstavlja državnu potporu, označenu kao „SA.41647 (2016/N) – Italija – Strategija širokopojasnog pristupa”, i da je ta državna potpora bila spojiva s unutarnjim tržištem, u skladu s člankom 107. stavkom 3. točkom (c) UFEU‑a, s obzirom na to da je bila namijenjena olakšavanju razvoja određenih gospodarskih djelatnosti ili određenih gospodarskih područja i ne utječe na trgovinske uvjete u mjeri u kojoj bi to bilo suprotno zajedničkom interesu.
95

Tužitelji osporavaju te argumente. Drže da glavno pitanje koje se postavlja glasi je li Parlament bio obvezan proglašenjem od 13. lipnja 2019. ili obavijestima od 17. i 20. lipnja 2019. U tom pogledu tužitelji ističu da iz članka 12. Izbornog akta proizlazi da je pojam „službeno proglašeni rezultati” autonoman koncept prava Unije. U ovom slučaju ti se rezultati podudaraju s onima koji su proglašeni u skladu s člankom 224. stavkom 1. španjolskog Izbornog zakona kao što je to Sud presudio u točki 89. presude od 19. prosinca 2019., Junqueras Vies (C‑502/19, EU:C:2019:1115), to jest rezultatima u proglašenju od 13. lipnja 2019. Osim toga, tužitelji tvrde, u biti, da Kraljevina Španjolska nije bila nadležna za utvrđivanje uvjeta za obnašanje mandata europskog zastupnika, poput uvjeta u vidu polaganja prisege o poštovanju španjolskog Ustava koji je predviđen u članku 224. stavku 2. španjolskog Izbornog zakona. To tumačenje potvrđeno je presudom od 19. prosinca 2019., Junqueras Vies (C‑502/19, EU:C:2019:1115), u kojoj je Sud presudio da se „nužne formalnosti” moraju ispuniti pred Parlamentom kako bi se moglo zasjedati u svojstvu člana te institucije. Naposljetku, tužitelji tvrde da je Parlament znao da mu španjolska tijela nisu dostavila potpune rezultate izbora od 26. svibnja 2019., s obzirom na to da su mu oni sami poslali presliku tih rezultata. Stoga, nedostavljanje potpunih rezultata navedenih izbora od strane španjolskih tijela nije oslobodilo Parlament njegove obveze da primi na znanje te rezultate.