2.

Činjenično stanje opisano je u točkama 4. do 19. pobijane presude kako slijedi: „4 EMA je 30. listopada 1996. tužitelja zaposlila u statusu pomoćnog osoblja s učinkom od 16. studenoga 1996. za razdoblje od godine dana radi obavljanja poslova koordinatora u području informatičkih tehnologija u istoimenom sektoru (u daljnjem tekstu: IT sektor) koji je dio odjela ‚Tehnička koordinacija’. 5 Nakon što je odabran na natječaju za privremeno osoblje, tužitelj je s EMA‑om sklopio ugovor kojim mu je povjereno, s učinkom od 1. veljače 1997. u statusu člana privremenog osoblja u razredu A5 sukladno članku 2. točki (a) Uvjeta zaposlenja, obavljanje poslova glavnog administratora u razdoblju od pet godina, uz mogućnost produženja. On je nastavio obavljati svoje poslove u IT sektoru. 6 Tužitelj je 15. studenoga 1998. imenovan zamjenikom voditelja IT sektora. Osim toga, tijekom razdoblja 2001./2003. on je bio u prilici i obavljati poslove voditelja IT sektora kao vršitelj dužnosti. 7 Nakon isteka ugovora 1. veljače 2002. tužitelju je produžen ugovor u svojstvu člana privremenog osoblja na novo razdoblje od pet godina. 8 Dodatkom ugovora od 6. kolovoza 2002. tužitelj je promaknut u razred A4. 9 Nakon što je odabran na vanjskom natječaju za radno mjesto voditelja IT sektora, tužitelj je 15. travnja 2003. s EMA‑om sklopio ugovor u statusu člana privremenog osoblja u razredu A4, sukladno članku 2. točki (a) Uvjeta zaposlenja. Taj je ugovor u trajanju od 5 godina s mogućnošću produženja stupio na snagu 1. svibnja 2003. 10 Nakon reforme Pravilnika, 1. svibnja 2004. tužiteljev razred preimenovan je u A12. 11 Dodatkom koji su Tijelo nadležno za sklapanje ugovora i tužitelj potpisali 14. odnosno 15. kolovoza 2007., tužiteljev ugovor produžen je za pet godina s učinkom od 1. svibnja 2008. 12 Memorandumom od 5. lipnja 2009. tužitelj je obaviješten da je u okviru unutarnjeg preustroja Agencije imenovan voditeljem sektora za informatičku tehnologiju i komunikaciju u istoimenom odjelu (u daljnjem tekstu: ICT). 13 Voditelj sektora ,Ljudski resursi' u odjelu ,Upravni poslovi' 15. rujna 2011. obavijestio je tužitelja da je uvršten na popis prikladnih kandidata na natječaju za radno mjesto voditelja ICT odjela, važećem do 31. prosinca 2012. 14 Službe EMA‑inog sektora ,Ljudski resursi' poslale su voditelju tužiteljeva odjela 30. srpnja 2012., dakle devet mjeseci prije isteka tužiteljeva ugovora, obrazac koji se ticao eventualnog produljenja njegova ugovora. Voditelj tužiteljeva odjela 17. kolovoza 2012. izdao je mišljenje prema kojem ,za produženje ugovora [tužitelja] nije potrebna nikakva radnja'. 15 Glavni direktor u svojstvu Tijela nadležnog za sklapanje ugovora potvrdio je nakon tog mišljenja u dopisu od 30. kolovoza 2012. upućenog tužitelju da će njegov ugovor prestati 30. travnja 2013. (u daljnjem tekstu: Odluka od 30. kolovoza 2012.) i da ,[će] u interesu Agencije [biti stavljen] u neaktivan položaj počevši od 1. rujna 2012. sve do isteka njegova ugovora'. 16 U dopisu od 31. kolovoza 2012. tužitelj je osporio dopust određen po službenoj dužnosti s trenutačnim učinkom, tvrdeći da bi ga se prema mjerodavnom propisu nakon šesnaest godina radnog odnosa u EMA‑i trebalo tretirati kao ,trajno zaposlenog'. Tijelo nadležno za sklapanje ugovora tužitelju je istoga dana odgovorilo da je njegov ugovor, sklopljen 15. travnja 2003. s učinkom od 1. svibnja 2003. na vrijeme od pet godina, bio produljen 1. svibnja 2008. na razdoblje od još pet godina. U dopisu od 3. rujna 2012. tužitelj je obaviješten o administrativnim detaljima njegova odlaska iz EMA‑e. 17 Tužitelj je 12. rujna 2012. EMA‑i uputio žalbu na temelju članka 90. stavka 2. Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije (u daljnjem tekstu: Pravilnik) protiv odluke od 30. kolovoza 2012., pozivajući se pritom na pet ugovora ili produženja ugovora kao člana privremenog osoblja, neprekidno od 1997., shodno kojima tvrdi da je već bio u statusu radnog odnosa na neodređeno vrijeme. U prilog takvoj prekvalifikaciji tužitelj se pozvao na svoj besprijekoran i izuzetan rad u službi Agencije. Tužitelj je 15. listopada 2012. dostavio razrađenu žalbu koja je sadržavala, prvo, zahtjev da se njegov posljednji ugovor po sili zakona prekvalificira u ugovor na neodređeno vrijeme sukladno odredbi članka 8. Uvjeta zaposlenja, počevši od dana kada je njegov drugi petogodišnji ugovor kao člana privremenog osoblja zamijenjen novim ugovorom sklopljenim 15. travnja 2003., drugo, zahtjev za prekvalifikaciju prvog ugovora kao člana pomoćnog osoblja koji je stupio na snagu 16. studenoga 1996. u ugovor za člana privremenog osoblja, tako da bi do drugog produženja njegova ugovora zapravo došlo ,9. svibnja 2001.', i treće, zahtjev za isplatu 10.000 eura na ime naknade štete koju je pretrpio zbog određivanja dopusta po službenoj dužnosti, a za koje tvrdi da je nezakonit. 18 Tijelo nadležno za sklapanje ugovora odbilo je 19. prosinca 2012. žalbu od 12. rujna 2012. s dopunama koje su poštom dostavljene 15. listopada 2012., obrazlažući odluku time da je ugovor na određeno vrijeme koji je stupio na snagu 1. svibnja 2003. bio produljivan samo jedanput te da se, s obzirom na to da nije bilo drugog produženja, sukladno članku 8. Uvjeta zaposlenja ne može smatrati ugovorom na neodređeno vrijeme. 19 Tužitelj je 24. prosinca 2012. podnio novu žalbu na temelju članka 90. stavka 2. Pravilnika, ovaj puta protiv odluke od 19. prosinca 2012., u mjeri u kojoj se njome odbijaju zahtjevi za prekvalifikaciju njegova prvog ugovora kao člana pomoćnog osoblja u ugovor za privremeno osoblje i njegova važećeg ugovora kao člana privremenog osoblja zaposlenog na određeno vrijeme u ugovor za člana privremenog osoblja zaposlenog na neodređeno vrijeme, te je pozvao Agenciju da konkretno ispita mogućnosti produženja tog posljednjeg ugovora. U dopisu od 26. veljače 2013. Tijelo nadležno za sklapanje ugovora odbilo je tu novu žalbu s pripadajućim zahtjevom za produženje ugovora (u daljnjem tekstu: odluka od 26. veljače 2013.).“