Članke 34. i 36. UFEU‑a treba tumačiti na način da im se protivi to da država članica, nastojeći povećanjem cijene konzumacije alkohola ostvariti cilj zaštite zdravlja i života ljudi, donese propis kojim se određuje najniža cijena po jedinici alkohola za maloprodaju alkoholnih pića i odbaci mjeru, poput povećanja trošarina, koja može biti manje ograničavajuća za trgovinu i tržišno natjecanje u Europskoj uniji. Sama okolnost da potonja mjera može donijeti dodatne pogodnosti i udovoljiti širem cilju borbe protiv zloupotrebe alkohola ne može opravdati njezino odbacivanje.

Naime, zbog same činjenice da sprječava da se niža cijena koštanja uvezenih proizvoda odrazi na prodajnu cijenu za potrošača, spomenuti propis može sprečavati pristup nacionalnom tržištu alkoholnih pića zakonito stavljenih na tržište u drugim državama članicama i stoga predstavlja mjeru koja ima istovrstan učinak količinskom ograničenju u smislu članka 34. UFEU‑a Mjera koja ima učinak istovrstan količinskim ograničenjima uvoza može se opravdati, među ostalim, razlozima zaštite zdravlja i života ljudi u smislu članka 36. UFEU‑a samo ako je prikladna za jamčenje ostvarenja cilja koji se nastoji postići i ne prelazi ono što je nužno za njegovo ostvarenje. U tom pogledu, kad je riječ o tome je li predmetni propis prikladan za ostvarenje cilja zaštite zdravlja i života ljudi, nije nerazumno zaključiti da je mjera kojom se određuje najniža cijena prodaje alkoholnih pića i čiji je cilj, osobito, povećanje cijene jeftinih alkoholnih pića, prikladna za, općenito, smanjenje konzumacije alkohola i, posebno, smanjenje opasne ili štetne konzumacije, s obzirom na to da potrošači koji se odaju takvoj vrsti konzumacije većinom kupuju jeftina alkoholna pića.

Kada je riječ o pitanju prekoračuje li spomenuti nacionalni propis ono što je nužno za učinkovitu zaštitu zdravlja i života ljudi, porezna mjera kojom se povećava oporezivanje alkoholnih pića može biti manje ograničavajuća za trgovinu tim proizvodima unutar Unije od mjere kojom se određuje najniža cijena po jedinici alkohola. Naime, potonjom se mjerom znatno ograničava sloboda određivanja maloprodajnih cijena od strane gospodarskih subjekata i ona stoga predstavlja ozbiljnu prepreku pristupu nacionalnom tržištu alkoholnih pića zakonito stavljenih na tržište u drugim državama članicama kao i prepreku slobodnom tržišnom natjecanju. U tom pogledu, činjenica da povećano oporezivanje alkoholnih pića dovodi do općenitog povećanja cijena alkohola pogađajući kako osobe koje alkohol konzumiraju umjereno tako i one koje se odaju njegovoj opasnoj ili štetnoj konzumaciji, s obzirom na dvojaki cilj nacionalnog propisa o kojem je riječ, ne dovodi do zaključka da je to oporezivanje manje učinkovito od donesene mjere. Upravo suprotno, činjenica da mjera povećanog oporezivanja može donijeti dodatne pogodnosti u odnosu na određivanje najniže cijene po jedinici alkohola, doprinoseći ostvarenju općeg cilja borbe protiv zloupotrebe alkohola, ne samo da ne predstavlja razlog za odbacivanje takve mjere nego zapravo predstavlja element koji opravdava donošenje te mjere umjesto one kojom se određuje najniža cijena po jedinici alkohola.

(t. 32., 33., 36., 46.-48.,50., t. 2. izreke)