HR Službeni list Europske unije C 294/76

Tužba podnesena 16. lipnja 2015. – Ocean Capital Administration i dr. protiv Vijeća

(Predmet T-332/15)

(2015/C 294/91)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Tužitelji: Ocean Capital Administration GmbH (Hamburg, Njemačka), First Ocean Administration GmbH (Hamburg), First Ocean GmbH & Co. KG (Hamburg), Second Ocean Administration GmbH (Hamburg), Second Ocean GmbH & Co. KG (Hamburg), Third Ocean Administration GmbH (Hamburg), Third Ocean GmbH & Co. KG (Hamburg), Fourth Ocean Administration GmbH (Hamburg), Fourth Ocean GmbH & Co. KG (Hamburg), Fifth Ocean Administration GmbH (Hamburg), Fifth Ocean GmbH & Co. KG (Hamburg), Sixth Ocean Administration GmbH (Hamburg), Sixth Ocean GmbH & Co. KG (Hamburg), Seventh Ocean Administration GmbH (Hamburg), Seventh Ocean GmbH & Co. KG (Hamburg), Eighth Ocean Administration GmbH (Hamburg), Eighth Ocean GmbH & Co. KG (Hamburg), Ninth Ocean Administration GmbH (Hamburg), Ninth Ocean GmbH & Co. KG (Hamburg), Tenth Ocean Administration GmbH (Hamburg), Tenth Ocean GmbH & Co. KG (Hamburg), Eleventh Ocean Administration GmbH (Hamburg), Eleventh Ocean GmbH & Co. KG (Hamburg), Twelfth Ocean Administration GmbH (Hamburg), Twelfth Ocean GmbH & Co. KG (Hamburg), Thirteenth Ocean Administration GmbH (Hamburg), Fourteenth Ocean Administration GmbH (Hamburg), Fifteenth Ocean Administration GmbH (Hamburg), Sixteenth Ocean Administration GmbH (Hamburg), IRISL Maritime Training Institute (Teheran, Iran), Kheibar Co. (Teheran), Kish Shipping Line Manning Co. (Kiš, Iran) (zastupnici: P. Moser, E. Metcalfe i M. Taher, odvjetnici)

Tuženik: Vijeće Europske unije

Tužbeni zahtjev

Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

— Odluku Vijeća 2013/497/ZVSP od 10. listopada 2013. o izmjeni Odluke 2010/413/ZVSP i Uredbu Vijeća (EU) br. 971/2013 od 10. listopada 2013. o izmjeni Uredbe (EU) br. 267/2012 o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL L 272, str. 1.) proglasi neprimjenjivima na temelju prigovora nezakonitosti;

— poništi Odluku Vijeća (ZVSP) 2015/556 od 7. travnja 2015. o izmjeni Odluke Vijeća 2010/413/ZVSP (SL L 92, str. 101.) i Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2015/549 od 7. travnja 2015. o provedbi Uredbe (EU) br. 267/2012 o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL L 92, str. 12.), u mjeri u kojoj se one odnose na tužitelje;

— naloži Vijeću snošenje troškova tužiteljâ.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu dva tužbena razloga.

1. Prvi tužbeni razlog, koji se sastoji od prigovora nezakonitosti na temelju članka 277. UFEU-a, kojim tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da proglasi da se ne primjenjuju Odluka Vijeća 2013/497/ZVSP od 10. listopada 2013. o izmjeni Odluke 2010/413/ZVSP i Uredba Vijeća (EU) br. 971/2013 od 10. listopada 2013. o izmjeni Uredbe (EU) br. 267/2012 o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL L 272, str. 1.). Tužitelji ističu da mjerila donesena u navedenoj odluci i uredbi, kao prvo, nemaju primjerenu pravnu osnovu, kao drugo, nemaju primjerenu činjeničnu osnovu, u mjeri u kojoj je Opći sud u svojoj presudi u predmetu T-489/10, IRISL/Vijeće, ECLI:EU:T:2013:453, zaključio da Islamic Republic of Iran Shipping Lines (u daljnjem tekstu: IRISL) nije prekršio mjere ograničavanja koje je odredilo Vijeće sigurnosti, kao treće, krše prava tužiteljâ na djelotvornu sudsku zaštitu i načelâ ne bis in idem i res judicata, kao četvrto, predstavljaju neopravdanu i neproporcionalnu diskriminaciju protiv subjekata koja su navodno u vlasništvu ili pod nadzorom IRISL-a, kao peto, krše pravo tužiteljâ na obranu, kao šesto, neopravdano i neproporcionalno krše temeljna prava tužiteljâ, uključujući njihovo pravo na vlasništvo i pravo na slobodu poduzetništva i poštovanje njihova ugleda i, kao sedmo, predstavljaju zlouporabu ovlasti od strane Vijeća jer je ono na tužitelje jednostavno ponovno primijenilo iste mjere ograničavanja čime je postupilo u suprotnosti s obvezujućom presudom Općeg suda.