ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3.

Društvu Amitié nalaže se da Komisiji plati: (i.) iznos od 50458,23 eura, uvećan za zatezne kamate po godišnjoj stopi od 4,5% računajući od 6. travnja 2012. do potpune isplate tog iznosa; (ii.) iznos od 261947,36 eura, uvećan za zatezne kamate po godišnjoj stopi od 4,25% računajući od 28. prosinca 2012. do potpune isplate tog iznosa; (iii.) iznos od 358712,35 eura, uvećan za zatezne kamate po godišnjoj stopi od 4,5% računajući od 8. svibnja 2012. do potpune isplate tog iznosa i (iv.) iznos od 5045,82 eura, uvećan za zatezne kamate po godišnjoj stopi od 4,5% računajući od 23. lipnja 2012. do potpune isplate tog iznosa.
Obrazloženje koje je propisano člankom 296. UFEU‑a mora odgovarati naravi akta o kojem je riječ i mora jasno i nedvosmisleno odražavati zaključke institucije koja je donijela akt kako bi se zainteresiranim osobama omogućilo da se upoznaju s razlozima poduzimanja mjere kao i nadležnom sudu izvršavanje njegove nadzorne ovlasti. U obrazloženju nije potrebno podrobno navoditi sve relevantne činjenične i pravne elemente jer se pitanje ispunjava li obrazloženje zahtjeve iz članka 296. UFEU‑a treba ocjenjivati ne samo s obzirom na tekst obrazloženja nego i s obzirom na njegov kontekst te na ukupnost pravnih pravila kojima se uređuje predmetno područje. To vrijedi još i više kad su države članice bile usko uključene u postupak izrade spornog akta i stoga poznaju razloge koji su temelj tog akta. Kad je riječ o uredbi, obrazloženje se može ograničiti na navođenje, s jedne strane, cjelokupne situacije koja je dovela do njezina donošenja i, s druge strane, na opće ciljeve koje ona postavlja. Naime, ako je iz akta opće primjene vidljiv temeljni cilj kojem teže institucije, bilo bi pretjerano zahtijevati posebno obrazloženje za različite tehničke izbore koji su izvršeni.

Načelo pravne sigurnosti zahtijeva da su pravna pravila jasna, precizna i predvidljiva u svojim učincima, posebice kada za pojedince i poduzetnike mogu imati nepovoljne posljedice.

To je slučaj i s odredbama Uredbe br. 302/2012 o izmjeni Provedbene uredbe br. 543/2011 o utvrđivanju detaljnih pravila za primjenu Uredbe br. 1234/2007 za sektore voća i povrća te prerađevina voća i povrća, u kojima su jasno i precizno navedena prava i obveze zainteresiranih pravnih subjekata, omogućujući im da se nedvojbeno upoznaju sa svojim pravima i obvezama, i to od stupanja na snagu Uredbe br. 302/2012. Isto vrijedi i za prijelazne odredbe koje se nalaze u članku 2. stavcima 1. do 3. navedene uredbe, koje uređuju prava proizvođačkih grupa koje proizvode voće i povrće u okviru primjene novih pravila o iznosu potpora. Te prijelazne odredbe također zadovoljavaju zahtjev predvidljivosti jer dotičnim proizvođačima voća i povrća omogućuju da se upoznaju s pravilima o financiranju koja će se na njih ubuduće primjenjivati ovisno o tome koji su stadij dosegnula ulaganja predviđena njihovim planovima priznavanja.

(t. 50.‑52.)
6.

Žig Zajednice — Odricanje, opoziv i ništavost — Apsolutni razlozi za ništavost — Registracija u suprotnosti s čl. 7. st. 1. točkama (b) do (d) Uredbe br. 207/2009 — Iznimka — Stjecanje razlikovnog karaktera uporabom — Pretpostavke (Uredba Vijeća br. 207/2009., čl. 7. st. 1. točke (b) do (d) i st. 3., čl. 52. stavak 2. i čl. 165. st. 1. i 4.) (t. 79. do 82.)
Presuda Općeg suda (drugo vijeće) od 19. svibnja 2015. –

Diputación Foral de Bizkaia protiv Komisije

(predmet T‑397/12)

„Državne potpore — Građevinarstvo — Potpora španjolskih tijela u korist društva Habidite — Sporazumi sklopljeni radi uspostave tvornica za proizvodnju građevinskih modula i isporuke modularnih kuća proizvedenih u tim tvornicama — Odluka kojom se potpore proglašavaju nezakonitima — Odluka kojom se potpore proglašavaju djelomično spojivima i djelomično nespojivima s unutarnjim tržištem — Izostanak prethodne obavijesti — Pravo na obranu — Obveza obrazlaganja“

1. Potpore koje dodjeljuju države — Pojam — Potpore iz državnih sredstava (čl. 107., st. 1. UFEU‑a i čl. 108. UFEU‑a) (t. 31., 32.)

2. Potpore koje dodjeljuju države — Opći program potpora koji je odobrila Komisija — Pojedinačna potpora koja ulazi u vremensko područje primjene navedenog programa — Određivanje — Datum pravno obvezujućeg akta na temelju kojeg je nadležno nacionalno tijelo obvezno dodijeliti potporu (čl. 107. st. 1. UFEU‑a) (t. 33., 42., 43.)

3. Potpore koje dodjeljuju države — Komisijino ispitivanje — Upravni postupak — Komisijina obveza da zainteresirane osobe te stoga poddržavne entitete koji dodjeljuju potporu opomene da podnesu svoja očitovanja — Granice (čl. 108. st. 2. UFEU‑a) (t. 53.‑57., 63., 64.)

4. Potpore koje dodjeljuju države — Komisijina odluka o pokretanju formalnog istražnog postupka u vezi s državnom mjerom koja je privremeno kvalificirana kao nova potpora — Obveza obrazlaganja — Opseg (čl. 108. st. 2. UFEU‑a; Uredba Vijeća br. 659/1999, čl. 6.) (t. 58.)

5. Potpore koje dodjeljuju države — Komisijino ispitivanje — Odluka o pokretanju formalnog istražnog postupka iz članka 108. stavka 2. UFEU‑a — Promjena Komisijina stajališta na kraju postupka — Nesklad između odluke o pokretanju i konačne odluke — Dopuštenost (čl. 108. st. 2. UFEU‑a; Uredba Vijeća br. 659/1999, čl. 7.) (t. 59., 60., 65.)

6. Akti institucija — Obrazloženje — Obveza — Opseg (čl. 296. UFEU‑a) (t. 68., 69.)

Predmet

Zahtjev za djelomično poništenje Odluke Komisije C (2012) 4194 final od 27. lipnja 2012. o državnoj potpori SA.28356 (C 37/2009) (ex N 226/2009).

Izreka

1. Tužba se odbija.
Žig razlikovni karakter može steći i uporabom kao dio drugog registriranog žiga. U takvim slučajevima uvjet koji mora biti ispunjen za prijenos razlikovnog karaktera registriranog žiga na drugi registrirani žig koji čini njegov dio jest to da relevantna javnost nastavlja predmetne proizvode percipirati kao one koji potječu od određenog poduzetnika. Stoga se nositelj registriranog žiga može, u svrhu dokazivanja posebnog razlikovnog karaktera i ugleda žiga, pozvati na dokaze njegove uporabe u nekom drugom obliku, kao dijela drugog registriranog žiga koji uživa ugled, pod uvjetom da relevantna javnost nastavlja percipirati dotične proizvode kao one koji potječu od istog poduzetnika.

Kada dođe do povreda iz članka 8. stavka 5. Uredbe br. 207/2009 o žigu Zajednice, one su posljedica određenog stupnja sličnosti između suprotstavljenih znakova, zbog čega relevantna javnost povezuje te znakove, odnosno stvara poveznicu između njih, iako ih ne zamjenjuje jedan za drugi. Postojanje takve poveznice mora se ocjenjivati općenito, uzimajući u obzir sve relevantne čimbenike predmetnog slučaja, osobito stupanj sličnosti između suprotstavljenih znakova, narav proizvoda ili usluga za koje su registrirani, uključujući i stupanj srodnosti ili različitosti tih proizvoda ili usluga, kao i relevantnu javnost, intenzitet ugleda ranijeg žiga i postojanje vjerojatnosti dovođenja javnosti u zabludu.

Pojam nepoštenog iskorištavanja razlikovnog karaktera ili ugleda žiga se također označava izrazom „parazitiranje“. Taj se pojam ne odnosi na štetu koju je pretrpio raniji žig, nego na korist koju treće osobe imaju uporabom sličnog ili istovjetnog žiga bez opravdanog razloga. On osobito obuhvaća slučajeve u kojima je – zahvaljujući prijenosu imidža žiga ili značajki koje on predstavlja na proizvode označene istovjetnim ili sličnim znakom – očito riječ o iskorištavanju područja djelovanja uglednog žiga.

Što kasniji žig neposrednije i snažnije podsjeća na raniji žig, to je veći rizik da će trenutačnim ili budućim korištenjem kasnijeg žiga doći do nepoštenog iskorištavanja razlikovnog karaktera ili ugleda ranijeg žiga ili da će im se naštetiti. Nadalje, što su veći razlikovni karakter i ugled ranijeg žiga, to će se lakše prihvatiti postojanje povrede. Moguće je, posebice u slučaju prigovora koji se temelji na žigu koji ima iznimno velik ugled, da je mogućnost budućeg nehipotetskog rizika za nastanak štete ili nepošteno iskorištavanje od strane žiga za koji je podnesena prijava za registraciju toliko očita da podnositelj prigovora nema potrebu pozvati se ni podnijeti dokaz o nekom drugom činjeničnom elementu u tu svrhu. Usto, nositelj ranijeg žiga ne mora dokazati postojanje stvarne i trenutačne povrede svojeg žiga. Dostaje da on samo iznese elemente na temelju kojih se može prima facie zaključiti da postoji budući nehipotetski rizik od nepoštenog iskorištavanja ili štete.

(t. 51., 52.)
Članak 42. stavci 2. i 3. Uredbe br. 207/2009, kao materijalne odredbe, ne sadržavaju nikakve zahtjeve u pogledu roka određenog stranci koja podnosi prigovor da dostavi dokaz o uporabi ranijeg žiga. Stoga odbacivanje prigovora „ako nema dokaza o tomu“ proizlazi iz materijalne ocjene dostavljenog dokaza, a ne iz nepoštovanja postupovnog roka. Stoga članak 42. stavci 2. i 3. Uredbe br. 207/2009 ne mogu utjecati na diskrecijsku ovlast dodijeljenu OHIM‑u na temelju članka 76. stavka 2. iste uredbe da odluči hoće li uzeti u obzir ili ne dokaze koji su nepravodobno podneseni u postupku pred njim.

Pravilo 22. stavak 2. Uredbe br. 2868/95 o provedbi Uredbe br. 40/94 o žigu Zajednice određuje da, ako podnositelj prigovora mora dostaviti dokaz o uporabi žiga ili pokazati da postoje opravdani razlozi za njegovu neuporabu, OHIM ga poziva da dostavi traženi dokaz u roku koji mu odredi. Ako podnositelj prigovora ne dostavi dokaz prije isteka roka, OHIM odbacuje prigovor.

U tom pogledu, iz teksta pravila 22. stavka 2. Uredbe br. 2868/95 doista proizlazi da, u slučaju kada dokaz o uporabi predmetnog žiga ne bude podnesen u roku koji OHIM odredi, on mora načelno po službenoj dužnosti utvrditi izostanak stvarne uporabe ranijeg žiga, dok, s druge strane, takav zaključak nije neminovan kada je dokaz o uporabi podnesen u tom roku. U takvom slučaju, osim ako se ne čini da su ti dokazi nebitni za utvrđivanje stvarne uporabe žiga, postupak se nastavlja svojim tijekom. U skladu s tim, OHIM je ovlašten, kao što je to predviđeno u članku 42. stavku 1. Uredbe br. 207/2009, pozvati stranke onoliko puta koliko je to potrebno da iznesu svoje primjedbe na njegove odluke ili na podneske drugih stranaka. U tom kontekstu, ako se kasnije utvrdi izostanak stvarne uporabe ranijeg žiga, to nije posljedica primjene pravila 22. stavka 2. Uredbe br. 2868/95, odredbe koja je u biti postupovne naravi, nego isključivo materijalne odredbe iz članka 42. Uredbe br. 207/2009.

Iz svega prethodno navedenog proizlazi da podnošenje dokaza o uporabi žiga koji dopunjuju same dokaze podnesene u roku koji je odredio OHIM u skladu s pravilom 22. stavkom 2. Uredbe br. 2868/95 ostaje moguće nakon isteka spomenutog roka i da u takvom slučaju OHIM‑u nije ni na koji način zabranjeno uzeti u obzir dodatne dokaze podnesene nakon proteka roka kada se koristi pravom prosudbe koje mu je dodijeljeno člankom 76. stavkom 2. Uredbe br. 207/2009. Stoga valja zaključiti da pravilo 22. stavak 2. Uredbe br. 2868/95 ne predstavlja prepreku žalbenom vijeću da se koristi diskrecijskom ovlašću koja mu je dodijeljena člankom 76. stavkom 2. Uredbe br. 207/2009 s ciljem mogućeg uzimanja u obzir dodatnih dokaza koji su prvi put podneseni u postupku pred njim.

(t. 76.‑78., 82.‑86.)
Iako mjere zamrzavanja sredstava, financijske imovine i drugih gospodarskih izvora osoba za koje je utvrđeno da podupiru sirijski režim, a koje su određene u okviru zajedničke vanjske i sigurnosne politike, imaju zaštitnu prirodu i nije im svrha oduzeti predmetnim osobama njihovu imovinu, te mjere nedvojbeno dovode do ograničenja korištenja prava vlasništva.

Međutim, kao prvo, te su mjere propisane zakonom, s obzirom na to da su propisane u aktima koji imaju ponajprije opći opseg i imaju jasan pravni temelj u pravu Unije, kao i s obzirom na to da su navedene dovoljno preciznim riječima što se tiče kako njihova dosega tako i razloga koji opravdavaju njihovu primjenu na tužitelja. Kao drugo, kada je riječ primjerenosti predmetnih mjera s obzirom na cilj od općeg interesa koji je od temeljnog značenja za međunarodnu zajednicu, poput zaštite civilnog stanovništva i održavanja međunarodnog mira i sigurnosti, one se same po sebi ne mogu smatrati neprimjerenima. Kao treće, kada je riječ o njihovoj nužnosti, alternativne i manje obvezujuće mjere, kao što je sustav prethodne dozvole i naknadnog obrazlaganja o korištenju uplaćenih sredstava, ne omogućuju tako učinkovito postizanje cilja, odnosno provođenje pritiska na podržavatelje sirijskog režima, osobito u odnosu na mogućnost zaobilaženja ograničenja koja su određena.

Uz to, članak 19. stavci 3. do 7. Odluke 2011/782, članak 25. stavci 3. do 11. Odluke 2012/739, članak 28. stavci 3. do 11. Odluke 2013/255 i članci 16. do 18. Uredbe br. 36/2012 o mjerama ograničavanja protiv Sirije propisuju mogućnost da se, s jedne strane, dopusti uporaba zamrznutih sredstava za zadovoljenje osnovnih potreba ili ispunjenje određenih obveza i, s druge strane, dodijele posebna odobrenja koja omogućuju odmrzavanje sredstava, druge financijske imovine i drugih gospodarskih izvora. Naposljetku, zadržavanje tužiteljeva imena na popisima koji su priloženi pobijanim aktima predmet je periodičnog preispitivanja kako bi se osiguralo da se izbrišu osobe i subjekti koji više ne udovoljavaju kriterijima za pojavljivanje na predmetnom popisu.

(t. 172., 175.‑181.)
Presuda Općeg suda (osmo vijeće) od 6. prosinca 2013. – Premiere Polish protiv OHIM‑a – Donau Kanol (ECOFORCE)

(predmet T‑361/12)

„Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Zajednice ECOFORCE — Raniji figurativni žig Zajednice ECO FORTE — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009“

1. Žig Zajednice — Tužbeni postupak — Postupak pred sucem Unije — Nadležnost Općeg suda — Nalog upućen Uredu — Isključenje (Uredba Vijeća br. 207/2009, čl. 65. st. 6.) (t. 17.)

2. Žig Zajednice — Definicija i stjecanje žiga Zajednice — Relativni razlozi za odbijanje — Prigovor nositelja ranijeg istovjetnog ili sličnog žiga registriranog za istovjetne ili slične proizvode ili usluge — Vjerojatnost dovođenja u zabludu zbog ranijeg žiga — Kriteriji procjene (Uredba Vijeća br. 207/2009, čl. 8. st. 1. t. (b)) (t. 19., 20., 50.)

3. Žig Zajednice — Definicija i stjecanje žiga Zajednice — Relativni razlozi za odbijanje — Prigovor nositelja ranijeg istovjetnog ili sličnog žiga registriranog za istovjetne ili slične proizvode ili usluge — Vjerojatnost dovođenja u zabludu zbog ranijeg žiga — Verbalni žig ECOFORCE i figurativni žig ECO FORTE (Uredba Vijeća br. 207/2009, čl. 8. st. 1. t. (b)) (t. 21., 30., 36., 41., 47., 51.)

4. Žig Zajednice — Definicija i stjecanje žiga Zajednice — Relativni razlozi za odbijanje — Prigovor nositelja ranijeg istovjetnog ili sličnog žiga registriranog za istovjetne ili slične proizvode ili usluge — Sličnost predmetnih žigova — Kriteriji procjene — Složeni žig (Uredba Vijeća br. 207/2009, čl. 8. st. 1. t. (b)) (t. 24., 25., 32.)

Predmet

Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM‑a od 8. lipnja 2012. (predmet R 851/2011‑4) u vezi s postupkom povodom prigovora između društava Donau Kanol GmbH & Co. KG i Premiere Polish Co. Ltd.

Izreka

1. Tužba se odbija.
U tom pogledu treba istaknuti da, u slučaju kada Vijeće ne može obaviti individualnu dostavu pa istu zamijeni objavljivanjem obavijesti, postojanje te obavijesti zainteresirane osobe mogu saznati jedino čitajući Službeni list Europske unije. Cilj roka od četrnaest dana iz članka 102. stavka 1. Poslovnika jest zajamčiti zainteresiranim osobama dovoljno vremena da podnesu tužbu protiv objavljenih akata te osigurati poštovanje prava na učinkovitu pravnu zaštitu, koje je u međuvremenu utvrđeno u članku 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima. S obzirom na to da Poslovnik u članku 102. stavku 1. predviđa dodatni rok od četrnaest dana za podnošenje tužbe protiv akata objavljenih u Službenom listu, ta se odredba per analogiam treba primijeniti i u slučaju kada je rok za podnošenje tužbe počeo teći zbog obavijesti o navedenim aktima, koja je sâma također objavljena u Službenom listu Europske unije. Zapravo, isti razlozi koji opravdavaju dodjelu dodatnog roka od četrnaest dana u pogledu objavljenih akata vrijede i u pogledu objavljenih obavijesti, za razliku od slučajeva individualnog dostavljanja.

Ako su financijska sredstva subjekta za kojeg je poznato da podržava sirijski režim zamrznuta, postoji velik rizik da on izvrši pritisak na subjekte kojima raspolaže, koje nadzire ili koji mu pripadaju, da bi zaobišao učinak mjera koje se na njega odnose. Shodno tome, zamrzavanje sredstava tih subjekata nužno je i prikladno da bi se osigurala učinkovitost usvojenih mjera i jamčilo da se te mjere ne zaobilaze. Povrh toga, kada kapital jedne pravne osobe drži druga osoba, koja je – izvan svake sumnje – pod dosegom mjera ograničavanja, do visine koja potonjoj omogućuje kontrolu nad glavnom skupštinom navedene pravne osobe, na tu se pravnu osobu također moraju primjenjivati te mjere ograničavanja, zbog same povezanosti po osnovi vlasništva kapitala, pod uvjetom da akti kojima su predmetne mjere ograničavanja usvojene predviđaju njihovu primjenu protiv pravnih osoba koje drže ili kontroliraju osobe na koje se takve mjere već primjenjuju.

Doista, uvrštavanjem i zadržavanjem osobe na popisima osoba na koje se primjenjuju mjere ograničavanja iz razloga identiteta njezinog većinskog dioničara, Vijeće nema u vidu samostalno ponašanje te osobe koje bi bilo protivno odredbama akata kojima se predviđaju takve mjere, već je imalo u vidu sastav njegovih dioničara i posljedično njegovu usku vezu s društvom majkom.

(t. 101., 102., 104., 108., 123., 144., 169.)
33

Kao drugo, Komisija je ispitala može li se mjera smatrati spojivom s unutarnjim tržištem i zaključila da potpore u korist određenih korisnika mogu biti odobrene u obliku iznosa ograničene potpore koja je spojiva s unutarnjim tržištem, u dijelu u kojem one ispunjavaju sve pretpostavke njemačkog programa potpora koji je bio odobren u smislu privremenog okvira Zajednice za državne potpore kojima se podupire pristup financiranju u trenutačnoj financijskoj i gospodarskoj krizi (SL 2009., C 83, str. 1.). Nasuprot tomu, Komisija je isključila spojivost sanacijske klauzule s unutarnjim tržištem na temelju Smjernica za sanaciju i restrukturiranje poduzeća u teškoćama, Smjernica o državnim potporama s regionalnim ciljem za razdoblje 2007. – 2013. (SL 2006., C 54, str. 13.) i Smjernica o državnim potpora za zaštitu okoliša (SL 2008., C 82, str. 1.), kao i u pogledu članka 107. stavka 3. UFEU‑a.
29

Kao drugo, Komisija je ispitala može li se mjera smatrati spojivom s unutarnjim tržištem i zaključila da potpore u korist određenih korisnika mogu biti odobrene u obliku iznosa ograničene potpore koja je spojiva s unutarnjim tržištem, u dijelu u kojem one ispunjavaju sve pretpostavke njemačkog programa potpora koji je bio odobren u smislu privremenog okvira Zajednice za državne potpore kojima se podupire pristup financiranju u trenutačnoj financijskoj i gospodarskoj krizi (SL 2009., C 83, str. 1.). Nasuprot tomu, Komisija je isključila spojivost sanacijske klauzule s unutarnjim tržištem na temelju Smjernica za sanaciju i restrukturiranje poduzeća u teškoćama, Smjernica o državnim potporama s regionalnim ciljem za razdoblje 2007. – 2013. (SL 2006., C 54, str. 13.) i Smjernica o državnim potpora za zaštitu okoliša (SL 2008., C 82, str. 1.), kao i u pogledu članka 107. stavka 3. UFEU‑a.
228

Kao što je to EUIPO potvrdio u odgovoru na pisano pitanje Općeg suda, povećanje bodova u slučajevima triju uspješnih ponuditelja bilo je posljedica primjene pravila trojice te je bilo proporcionalno onom primijenjenom na prvotužiteljevu ponudu, koja je predstavljala referentnu vrijednost s najvećim brojem bodova. Nasuprot tomu, ako bi nakon objave ove presude nova procjena prvotužiteljeve tehničke ponude, koja nije zahvaćena utvrđenim nezakonitostima, navela javnog naručitelja na to da mu dodijeli veći broj bodova na temelju kvalitativnih kriterija br. 1 do 3, iz toga bi primjenom pravila trojice slijedilo odgovarajuće povećanje broja bodova u korist navedene ponude, čija bi ocjena predstavljala referentnu vrijednost, što bi nužno imalo za posljedicu proporcionalno smanjenje bruto bodova dodijeljenih uspješnim ponuditeljima, a to bi moglo utjecati na njihovo konačno rangiranje u postupku prema kaskadnom sustavu. Usto, taj bi rezultat nužno utjecao na ponderiranje na temelju tako izračunatih bruto vrijednosti svih ponuda za određivanje one koja ima narav ekonomski najpovoljnije u skladu s tablicom iz gornje točke 14.
1.

Poništavaju se članak 1. stavci 3. do 5. i članci 2. do 12. Odluke Komisije 2012/26/EU od 29. lipnja 2011. o državnoj potpori C 35/08 (ex NN 11/2008) koju je Francuska odobrila javnoj ustanovi „Institut français du pétrole”.
113

Što se tiče drugog prigovora, također ga treba odbiti. Naime, iako je nesporno da sud Unije nije nadležan za odlučivanje o djelu ubojice, koje je obuhvaćeno marokanskim kaznenim pravom, i dalje je nadležan za odlučivanje o odgovornosti institucije ako je ona, sama ili s trećom osobom, prouzročila dužnosniku štetu. U samom Pravilniku nudi se tumačenje na temelju kojeg se može odbiti argument Komisije. Naime, da je Alessandro Missir Mamachi ubijen zbog svojih poslova, Komisija bi bila solidarno odgovorna s ubojicom, u smislu članka 24. Pravilnika. Točno je da se činjenicom da Alessandro Missir Mamachi nije ubijen zbog svojih poslova onemogućuje primjena navedenog članka, no njegov tekst dokazuje da narav odgovornosti treće osobe nema nikakva učinka na obvezu in solidum institucije koja je supočinitelj štete. Naime, članak 24. Pravilnika dokazuje da se sud Unije može pozvati da odluči u sporu koji se odnosi na pitanje odgovornosti in solidum institucije zbog djela treće osobe, s obzirom na to da narav odgovornosti treće osobe nema nikakvog utjecaja na nadležnost suda Unije u odlučivanju o odgovornosti in solidum institucije.
213

Osobito nije relevantna sudska praksa navedena u točkama 210. do 212. ove presude jer u ovom slučaju nije riječ o tome da se poduzetnici za koje je moguće ne utvrditi kvalifikaciju državne potpore odrede ovisno o sektorima, nego o tome da se poduzetnici za koje je moguće ne utvrditi tu kvalifikaciju odrede ovisno o gospodarskim transakcijama na koje se primjenjuje predmetna pogodnost. Da se Komisiji naložila obveza ispitivanja različitih gospodarskih transakcija na koje se predmetna pogodnost može valjano primijeniti, a da se pritom ne može utvrditi postojanje potpore, to bi je navelo na to da izmijeni sadržaj ili uvjete za primjenu ispitane mjere, a ne na to da odredi samo njezin zemljopisni ili sektorski doseg. Međutim, takva bi obveza navela Komisiju da prekorači svoje ovlasti koje su joj povjerene odredbama UFEU‑a i odredbama Uredbe Vijeća (EZ) br. 659/1999 od 22. ožujka 1999. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka [108. UFEU‑a] (SL 1999., L 83, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 4., str. 16.).
20

Slijedom njihovih zahtjeva u tom smislu, Saveznoj Republici Njemačkoj, American Chemistry Council Inc. (ACC), CropLife America Inc., CropLife International AISBL (CLI), European Chemical Industry Council (Cefic), European Crop Care Association (ECCA), Association européenne pour la protection des cultures (ECPA) i National Association of Manufacturers of the United States of America (NAM) odobrena je intervencija u potporu Komisijinim zahtjevima.