19

U tim okolnostima Areios Pagos (Vrhovni sud) odlučio je prekinuti postupak i Sudu uputiti sljedeća prethodna pitanja: „1. Predstavlja li neizravnu diskriminaciju na temelju dobi u smislu članka 2. stavka 1., članka 2. stavka 2. točke (b) i članka 3. stavka 1. točke (c) Direktive 2000/78, činjenica da je država članica donijela propis koji se primjenjuje na upravna tijela, jedinice lokalne samouprave i pravne osobe uređene javnim pravom te općenito na sve subjekte (pravne osobe uređene privatnim pravom) iz javnog sektora u širem smislu kada nastupaju u svojstvu poslodavaca, kao u slučaju propisa iz članka 34. stavka 1. točke (c), članka 34. stavka 3. prvog podstavka i članka 34. stavka 4. Zakona br. 4024/2011, u skladu s kojim se na osoblje koje je zasnovalo privatnopravni radni odnos s tim subjektima primjenjuje sustav stavljanja radnika na čekanje u razdoblju od najdulje 24 mjeseca uz jedinstveni materijalni kriterij koji se temelji na blizini trenutka odlaska u punu mirovinu, odnosno kada radnik ispunjava uvjete za mirovinu, a to je da ima 35 godina uplaćenih doprinosa u razdoblju od 1. siječnja 2012. do 31. prosinca 2013., uzimajući pritom u obzir činjenicu da se na temelju tada važećih propisa u području socijalnog osiguranja tražilo, uz iznimku nekih slučajeva koji u ovom predmetu nisu relevantni, da je osiguranik prikupio (minimalno) 10500 dana (35 godina) osiguranja u [Idryma Koinonikon Asfaliseonu (IKA) (Zavod za socijalno osiguranje)] ili drugom zavodu za osnovno osiguranje radnika i da je navršio dob od (minimalno) 58 godina, pri čemu se naravno ne isključuje mogućnost da je, ovisno o pojedinačnom slučaju, spomenuto razdoblje osiguranja (35 godina) ostvareno u nekoj drugoj dobi? 2. U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje, može li se uvođenje pravila o stavljanju radnika na čekanje objektivno i razumno opravdati, u smislu članka 2. stavka 2. točke (b) podtočke (i) i članka 6. stavka 1. točke (a) Direktive 2000/78, potrebom trenutačnog postizanja organizacijskih, operativnih i proračunskih rezultata i posebno potrebom hitnog smanjenja državne potrošnje s ciljem postizanja do kraja 2011. preciznih kvantitativnih ciljeva predviđenih u srednjoročnom proračunskom strateškom okviru, zatim navedenih u obrazloženju Zakona [4024/2011], radi osiguravanja ispunjavanja obveza koje je Helenska Republika preuzela prema svojim vjerovnicima kako bi, s jedne strane, odgovorila na tešku i dugotrajnu gospodarsku i financijsku krizu koja je pogodila zemlju i, s druge strane, uspješno stabilizirala javne financije i ograničila nekontrolirani rast javnog sektora? 3. U slučaju potvrdnog odgovora na drugo pitanje: (a) Je li uvođenje mjere kao što je ona iz članka 34. stavka 1. točke (c) Zakona 4024/2011, kojom se predviđa drastično smanjivanje plaća osoblja raspoređenog na čekanje od 60 % osnovne plaće primljene u trenutku tog raspoređivanja, pri čemu ne postoji obveza da to osoblje mora raditi u odnosnoj ustanovi, te ima za posljedicu (faktični) gubitak mogućnosti eventualnog napredovanja u plaći ili razredu u razdoblju od njegova stavljanja na čekanje do odlaska u punu mirovinu, prikladno i nužno sredstvo za postizanje spomenutog cilja u smislu članka 2. stavka 2. točke (b) podtočke (i) i članka 6. stavka 1. točke (a) Direktive 2000/78, imajući u vidu sljedeće kumulativne okolnosti: i. to osoblje zadržava mogućnost pronalaženja drugog posla (u privatnom sektoru) ili ima sve mogućnosti obavljati slobodnu profesiju ili samostalnu djelatnost tijekom trajanja čekanja bez gubitka prava na primanje spomenutog postotnog dijela osnovne plaće, osim ako plaća ili prihodi od novog posla ili nove djelatnosti ne premašuju iznos plaće koju je to osoblje primalo prije njegova raspoređivanja na čekanje, u kojem slučaju se spomenuti dio osnovne plaće umanjuje za primljeni višak – članak 34. stavak 1. točka (f) Zakona 4024/2011, ii. javni subjekt u svojstvu poslodavca ili, u slučaju njegova ukidanja, [Državni zavod za zapošljavanje], preuzima obvezu uplaćivanja dotičnom zavodu za socijalno osiguranje do odlaska u mirovinu socijalnih doprinosa za poslodavca i zaposlenika koji se odnose na osnovnu mirovinu, dopunsko zdravstveno osiguranje i dopunska socijalna davanja, obračunatih na temelju primanja radnika isplaćivanih prije njegova raspoređivanja na čekanje – članak 34. stavak 1. točka (d) Zakona 4024/2011, iii. predviđena su izuzeća od pravila o stavljanju radnika na čekanje za ranjive društvene skupine kojima je potrebna zaštita (kad se na drugog bračnog druga primjenjuju pravila o stavljanju radnika na čekanje, kad bračni drug ili dijete koje živi u istom kućanstvu sa zaposlenikom ili koje taj zaposlenik uzdržava imaju stopu invaliditeta od najmanje 67 %, kada je zaposlenik glava brojne obitelji, u slučaju djece samohranih roditelja koja žive u istom kućanstvu sa zaposlenikom i koje on uzdržava) – članak 34. stavak 1. točka (b) Zakona 4024/2011, iv. predmetno osoblje ima mogućnost prioritetnog premještaja na druga slobodna radna mjesta u ustanovama javnog sektora na temelju objektivnih kriterija zasnovanih na zaslugama putem uvrštavanja na ljestvice [Visokog vijeća za odabir osoblja] – članak 34. stavak 1. točka (a) Zakona 4024/2011 – međutim, ta je mogućnost u praksi ograničena zbog drastičnog smanjenja zapošljavanja osoblja u različitim javnim ustanovama zbog nužnosti smanjenja potrošnje, v. otplata kredita za kupnju nekretnine koje su zaposlenici raspoređeni na čekanje dobili od Fonda za depozite i zaloge te sklapanje sporazuma između države i Udruženja grčkih banaka s ciljem olakšavanja otplate kredita koje je dotično osoblje ugovorilo kod drugih banaka, razmjerno ukupnim prihodima kućanstva i njihovim imovinskim prilikama – članak 34. stavci 10. i 11. Zakona 4024/2011, vi. novi zakon (članak 1. stavak 15. Zakona 4038/2012 – FEK A’ 14) predviđa donošenje akta o priznavanju mirovine i izdavanje naloga za isplatu, pri čemu se daje apsolutna prednost osoblju iz točaka ii. i iii., u svakom slučaju u roku od najviše četiri mjeseca od otkaza i podnošenja odgovarajuće dokumentacije u svrhu priznavanja mirovine te vii. spomenuti gubitak napredovanja u plaći i razredu u razdoblju od kad je osoblje koje je zaposleno na temelju privatnopravnog radnog odnosa stavljeno na čekanje do odlaska u punu mirovinu u većini se slučajeva, uključujući i predmetni slučaj, neće dogoditi s obzirom na to da je radnik, zbog godina staža provedenih u javnoj ustanovi, iscrpio mogućnosti napredovanja u plaći i/ili razredu predviđene mjerodavnim propisima? (b) Je li uvođenje mjere kao što je ona iz članka 34. stavka 1. točke (e) Zakona 4024/2011, koja podrazumijeva potpuni (ili djelomični) gubitak naknade iz članka 8. drugog stavka Zakona 3198/1955 u slučaju otkaza ili odlaska zaposlenika zbog stjecanja uvjeta za punu mirovinu, naknade koja iznosi 40 % otpremnine predviđene za zaposlenike s dopunskim osiguranjem (i koja u slučaju ustanova od javnog značaja ili ustanova koje subvencionira država, kao što je tuženik kao pravna osoba uređena privatnim pravom, ne može prelaziti iznos od 15000 eura), zbog prijeboja te naknade s umanjenom plaćom primanom tijekom razdoblja čekanja, prikladno i nužno sredstvo za postizanje spomenutog cilja u smislu članka 2. stavka 2. točke (b) podtočke (i) i članka 6. stavka 1. točke (a) Direktive 2000/78, imajući u vidu činjenicu da bi u bilo kojem drugom slučaju to osoblje ostvarilo tu umanjenu naknadu u skladu sa spomenutim važećim radnim zakonodavstvom, kako u slučaju dobrovoljnog odlaska tako i u slučaju otkaza ustanove poslodavca?”