9

Prilog 23. Provedbenoj uredbi, naslovljen „Napomene za tumačenje carinske vrijednosti”, sadržava, među ostalim, napomene za tumačenje koje se odnose na članak 29. stavke 2. i 3. i članak 31. stavak 1. Carinskog zakonika zajednice te članak 143. stavak 1. točku (e) te uredbe: Članak 29. stavak 2. 1. Stavak 2. točke (a) i (b) predviđaju različite načine za utvrđivanje prihvatljivosti transakcijske vrijednosti. 2. Stavak 2. točka (a) predviđa da se, u slučajevima kada su kupac i prodavatelj povezani, ispitaju okolnosti u kojima se obavlja prodaja te da se transakcijska vrijednost prihvati kao carinska vrijednost pod uvjetom da taj odnos ne utječe na cijenu. Namjera nije da okolnosti treba ispitivati u svim slučajevima kada su kupac i prodavatelj povezani. Takvo ispitivanje potrebno je samo kada postoje sumnje vezano za prihvatljivost cijene. Ukoliko carinska tijela nemaju nikakvih sumnji u vezi s prihvatljivosti cijene, ona se treba prihvatiti bez traženja dodatnih podataka od deklaranta. Na primjer, carinska tijela su mogla prethodno ispitati odnos ili su već mogla imati detaljnu informaciju o kupcu i prodavatelju te su već mogla utvrditi iz tog ispitivanja ili informacije da odnos nije utjecao na cijenu. 3. Ukoliko carinska tijela nisu u mogućnosti prihvatiti transakcijsku vrijednost bez daljnje provjere, trebaju deklarantu pružiti priliku da dostavi takve daljnje detaljne obavijesti koje bi omogućile provjeru okolnosti u kojima se odvija prodaja, u ovom smislu, carinska tijela moraju biti spremna ispitati bitne okolnosti te transakcije, uključujući i način na koji kupac i prodavatelj organiziraju svoje trgovačke odnose i način na koji se došlo do predmetne cijene, kako bi se utvrdilo je li taj odnos utjecao na cijenu. Ako se može pokazati da su kupac i prodavatelj, premda povezani prema odredbama članka 143. ove Uredbe, kupovali jedan od drugog odnosno prodavali jedan drugome kao da nisu bili povezani, to ukazuje da na cijenu nije utjecala povezanost. Kao primjer toga, ukoliko je cijena bila utvrđena na način koji je u skladu s uobičajenom praksom određivanja cijena u predmetnoj industrijskoj grani, odnosno u skladu s načinom na koji prodavatelj utvrđuje prodajnu cijenu za kupce koji nisu povezani s njim, to pokazuje da na cijenu nije utjecao taj odnos. Još jedan primjer: kada se pokaže da je cijena adekvatna za osiguravanje pokrića svih troškova i ostvarenje dobiti koja odgovara ukupnoj dobiti tvrtke koja je ostvarena prodajom robe iste kakvoće ili vrste u odgovarajućem vremenskom razdoblju (npr. godišnje), to bi pokazalo da nije bilo utjecaja na cijenu. 4. Stavak 2. točka (b) deklarantu pruža mogućnost da pokaže da je transakcijska vrijednost približna ,test’ vrijednosti koju su carinska tijela ranije prihvatila te da je stoga i prihvatljiva prema odredbama članka 29. Ukoliko se prihvati test predviđen stavkom 2. točkom (b), nije potrebno razmatrati pitanje utjecaja predviđeno stavkom 2. točkom (a). Ukoliko carinska tijela već imaju dovoljno podataka, bez daljnjih detaljnih pregleda, te ukoliko je jedan od testova koji su predviđeni stavkom 2. točkom (b) prihvaćen, nema razloga da se od deklaranta zahtijeva da dokaže da bi pregled mogao zadovoljiti. Članak 29. stavak 2. točka (b) Niz čimbenika se mora uzeti u obzir prilikom utvrđivanja je li jedna vrijednost približna drugoj. Ti čimbenici uključuju i prirodu uvezene robe, prirodu same industrije, godišnje doba kada se roba uvozi te je li razlika u vrijednosti značajna u komercijalnom smislu. Kako se ovi čimbenici mogu razlikovati od slučaja do slučaja, bilo bi nemoguće primijeniti jedinstveno mjerilo u svakom od tih slučajeva kao npr. nepromjenjivi postotak. Na primjer, mala razlika u vrijednosti u slučaju jedne vrste robe može biti neprihvatljiva, a velika razlika u vrijednosti u slučaju druge vrste robe može biti prihvatljiva prilikom utvrđivanja je li transakcijska vrijednost približna ,test’ vrijednostima koje su navedene u članku 29. stavku 2. točki (b). […] […] Članak 31. stavak 1. 1. Carinske vrijednosti utvrđene prema odredbama članka 31. stavka 1. trebaju se u najvećoj mogućoj mjeri zasnivati na prethodno utvrđenim carinskim vrijednostima. 2. Metode utvrđivanja carinske vrijednosti, koje bi trebalo primijeniti iz članka 31. stavka 1., su one koje su propisane u člancima 29. i 30. stavku 2., ali i određena fleksibilnost u primjeni ovih metoda je u skladu s principima i odredbama članka 31. stavka 1. 3. Neki primjeri određene fleksibilnosti su sljedeći: […] (b) slična roba — zahtjev da se slična roba treba izvesti u isto ili približno isto vrijeme kao i roba čija se vrijednost utvrđuje može se fleksibilno tumačiti; slična uvezena roba proizvedena u zemlji koja nije ujedno i zemlja izvoznica robe čija se vrijednost utvrđuje mogla bi biti osnova za utvrđivanje carinske vrijednosti; mogu se koristiti i carinske vrijednosti slične uvezene robe koje su već utvrđene prema odredbama članka 30. stavka 2. točaka (c) i (d); […] […] […] Članak 143. stavak 1. točka (e) Smatra se da neka osoba kontrolira neku drugu osobu kada je ta osoba pravno ili operativno u poziciji da provodi ograničenja […] nad tom osobom ili [je usmjerava].