C 161/38

Žalba koju je 25. veljače 2020. podnijela Helenska Republika protiv presude Općeg suda (četvrto vijeće) od 19. prosinca 2019., u predmetu T-14/18, Helenska Republika protiv Europske komisije

(Predmet C-106/20 P)

(2020/C 161/50)

Jezik postupka: grčki

Stranke

Žalitelj: Helenska Republika (zastupnici: E. Tsaousi, E. Leftheriotou i A. Vasilopoulou)

Druga stranka u žalbenom postupku: Europska komisija

Žalbeni zahtjev

Žalitelj od Suda zahtijeva prihvaćanje žalbe, ukidanje pobijane presude Općeg suda Europske unije od 19. prosinca 2019., u predmetu, T-14/18, kojom je odbijena tužba Helenska Republike od 16. siječnja 2018. za poništenje Provedbene odluke Komisije (EU) 2017/2014 od 8. studenoga 2017., prihvaćanje te tužbe i poništenje odluke Komisije u dijelu u kojem se njome iz financiranja Europske unije isključuju izdaci koji su za Helensku Republiku nastali u području plaćanja po površini za proračunsku godinu 2014. i koji odgovaraju 5 % ukupnog iznosa izdataka nastalih s osnove plaćanja vezanih uz pašnjake, u neto iznosu od 12 482 555,68 eura. Nadalje, zahtijeva da se Komisiji naloži snošenje troškova postupka.

Žalbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog osnovanosti žalbe žalitelj ističe tri žalbena razloga.

Prvi žalbeni razlog osobito se temelji na dijelu pobijane presude u kojem se odbija tužbeni zahtjev koji je Helenska Republika već navela predložila na raspravi pred Općim sudom, vezan za ad hoc obavijest, 15. svibnja 2019., o presudi Suda u predmetu C-341/17 P. Prvim dijelom tog žalbenog razloga navodi se da su pobijanom presudom povrijeđena postupovna pravila i pravo na djelotvornu sudsku zaštitu, u dijelu u kojem je spomenuti tužbeni razlog Helenske Republike odbačen kao nedopušten uz nedostatno i kontradiktorno obrazloženje. Drugi dio temelji se na pogrešnom tumačenju i primjeni članka 2. Uredbe 796/2004, kao i na kontradiktornom i nedostatnom obrazloženju pobijane presude, u dijelu u kojem se argument Helenske Republike smatrao bespredmetnim.

Drugi i treći žalbeni razlog temelje se na dijelu u kojem su u pobijanoj presudi odbačeni ostali razlozi za poništenje. Drugim žalbenim razlogom osobito se navodi da je u pobijanoj presudi iskrivljen sadržaj dokaznih sredstava podnesenih u postupku, posebno tablice za integralni izračun, s procjenama podataka o 79 664 poljoprivrednika koji se bave pašnjacima koji su primili potpore, neosnovano isplaćenim iznosima i sankcijama koje je snosila Helenska Republika, što je rezultiralo povredom zakona te kontradiktornim i nedostatnim obrazloženjem.

Trećim žalbenim razlogom žalitelj ističe da je pobijanu presudu potrebno ukinuti zbog pogrešnog tumačenja i primjene odredaba članka 31. stavaka 1. i 2. Uredbe 1290/2005, članka 52. stavaka 2. i 3. Uredbe 1306/2013 i članka 12. stavaka od 1. do 6. Provedbene uredbe br. 907/2014, povrede smjernica iz dokumenata Komisije VI/5330797 i C(2015)3675 final/8-6-2015, povrede obveze obrazlaganja (članak 296. UFEU-a), pogrešne primjene pravila o dokazivanju (raspodjela tereta dokazivanja na način da je na Helensku Republiku stavljen teret probatio diabolica), kao i pogrešnog tumačenja i primjene načela non venire contra factum proprium, ne bis in idem i općeg načela proporcionalnosti. Osim toga, pobijana presuda obrazložena je nedostatno i kontradiktorno.