C 16/21

Žalba koju je 18. studenoga 2014. podnio Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse e.V. protiv rješenja Općeg suda (šesto vijeće) od 3. rujna 2014. u predmetu T-113/11, Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse protiv Europske komisije

(Predmet C-519/14 P)

(2015/C 016/31)

Jezik postupka: njemački

Stranke

Žalitelj: Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse e.V. (zastupnici: M. Loschelder, V. Schoene, odvjetnici)

Druge stranke u postupku: Europska komisija, Kraljevina Nizozemska, Nederlandse Zuivelorganisatie

Žalbeni zahtjev

Žalitelj od Suda zahtijeva da:

— poništi pobijanu odluku i Uredbu Komisije (EU) br. 1122/2010 od 2. prosinca 2010. o upisu naziva u registar zaštićenih oznaka izvornosti i zaštićenih oznaka zemljopisnog podrijetla (Gouda Holland (ZOZP)) (1);

— podredno, vrati predmet Općem sudu na ponovno odlučivanje;

— naloži Komisiji naknadu nužnih troškova žalitelja u tužbenom i žalbenom postupku.

Žalbeni razlozi i glavni argumenti

Prvi žalbeni razlog: Opći sud smatra da tužitelj nema pravni interes jer pobijana uredba sadrži pojašnjenje da je „Gouda” generički naziv. Međutim, formulacija o kojoj je riječ u Uredbi o upisu je samo tautološka. Stoga bi poništenje Uredbe o upisu, protivno mišljenju Općeg suda, članovima dalo prednost koja bi zasnovala pravni interes. Smatraju da je tužba iz tog razloga dopuštena. Iz istoga razloga je i osnovana. Naime, pojašnjenje su odobrili nizozemski podnositelji zahtjeva. Smatraju da je Komisija zbog toga postupila pogrešno jer ipak nije dala pojašnjenje.

Drugi žalbeni razlog: Tužitelj je isticao da su njegovi članovi u prošlosti u Nizozemsku isporučivali mlijeko koje je tamo moglo biti prerađeno u Goudu ili Edam i vjerojatno i jest prerađeno u Goudu ili Edam. Opći sud iz toga nije izveo zaključak o postojanju pravnog interesa. Naime, smatrao je da je taj argument činjenično netočan. Opći sud je time iskrivio činjenice jer je taj argument točan. Osim toga, Opći sud smatra da tužitelj svoj prigovor i tužbu nije podnio za „proizvođače mlijeka”. Žalitelj smatra da je i to iskrivljavanje činjenica jer je prigovor podnesen za tužiteljeve članove u dijelu u kojem oni prerađuju to mlijeko (mlijeko koje je prodano u Nizozemsku je prerađeno mlijeko) i prodaju mlijeko ili sir.

Treći žalbeni razlog: Opći sud smatra da odbijanje prigovora ne zasniva vlastiti pravni interes tužitelja. Naime, prema njegovom mišljenju, prigovor pravno nije bio prigovor tužitelja nego prigovor Savezne Republike Njemačke. Žalitelj tvrdi da to ne odgovara pravnoj situaciji prema osnovnoj uredbi 510/2006 (2) te da protivno mišljenju Općeg suda, on za osnovnu uredbu još uvijek nije odlučio o tom pitanju. Između osnovne uredbe 510/2006 i njezine prethodnice, Uredbe (EEZ) 2081/92 (3), postoje razlike koje Opći sud nije uzeo u obzir i koje dovode do toga da prema osnovnoj uredbi podnositelji prigovora poput tužitelja u svakom slučaju ostvaruju vlastita prava na prigovor.

Četvrti žalbeni razlog: Opći sud je odbacio argument tužitelja da plava ZOZP oznaka EU-a nizozemskim proizvođačima daje konkurentsku prednost u odnosu na članove tužitelja. Žalitelj smatra da je to netočno. Konkurentska prednost postoji i zasniva pravni interes članova tužitelja za poništenje Uredbe o upisu.

(1) SL L 317, str. 22. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 23., str. 100.).

(2) Uredba Vijeća (EZ) br. 510/2006 od 20. ožujka 2006. o zaštiti oznaka zemljopisnog podrijetla i oznaka izvornosti poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda (SL L 93, str. 12.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 4., str. 184.).

(3) Uredba Vijeća (EEZ) br. 2081/92 od 14. srpnja 1992. o zaštiti oznaka zemljopisnog podrijetla i oznaka izvornosti za poljoprivredne i prehrambene proizvode (SL L 208, str. 1.).