ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Presuda Općeg suda od 17. rujna 2019. – Italija i Eurallumina protiv Komisije

(spojeni predmeti T-119/07 i T-207/07) (1)

(„Državne potpore - Direktiva 2003/96/EZ - Trošarine na mineralna ulja - Mineralna ulja koja se upotrebljavaju kao loživo ulje za proizvodnju aluminija - Oslobođenje od trošarina - Selektivnost - Smjernice za regionalne državne potpore - Smjernice Zajednice o državnim potporama u korist zaštite okoliša iz 2001. - Legitimna očekivanja - Pretpostavka zakonitosti akata institucija - Načelo dobre uprave - Obveza obrazlaganja - Proturječnost obrazloženja”)

(2019/C 399/43)

Jezik postupka: talijanski

Stranke

Tužitelj u predmetu T-119/07: Talijanska Republika (zastupnici: G. Palmieri, agent, uz sudjelovanje G. Aiella i P. Garofolija, državni odvjetnici)

Tužitelj u predmetu T-207/17: Eurallumina SpA (Portoscuso, Italija) (zastupnici: u početku L. Martin Alegi, R. Denton i E. Cormack, zatim L. Martin Alegi, R. Denton, A. Stratakis i L. Philippou, solicitors)

Tuženik: Europska komisija (zastupnici: u predmetu T-119/07, V. Di Bucci, N. Khan, G. Conte i K. Walkerová, agenti, i u predmetu T-207/07, u početku V. Di Bucci, N.Khan, G. Conte i K. Walkerová, zatim N. Khan et V. Bottka, agenti)

Predmet

Tužbe na temelju članka 263. UFEU-a kojima se zahtijeva potpuno ili djelomično poništenje Odluke Komisije 2007/375/EZ od 7. veljače 2007. o oslobođenju od trošarina za mineralna ulja koja koriste kao gorivo za proizvodnju aluminijevog oksida u regiji Gardanne, u regiji Shannon i na Sardiniji, koja se navedenim redoslijedom primjenjuje u Francuskoj, Irskoj i [C 78/2001 (ex NN 22/01), C 79/2001 (ex NN 23/01), C 80/2001 (ex NN 26/01)] (SL 2007., L 147, str. 29.), u dijelu u kojem se njome utvrđuje postojanje državne potpore koju je Talijanska Republika dodijelila, počevši od 1. siječnja 2004., na temelju oslobođenja od trošarina na mineralna ulja koja se upotrebljavaju kao loživo ulje za proizvodnju aluminija na Sardiniji (Italija), i u kojem se njome nalaže Talijanskoj Republici da povuče navedenu potporu ili da ukine ili suspendira svoju isplatu.

Izreka

1. Tužbe se odbijaju.

2. Talijanskoj Republici nalaže se snošenje troškova u predmetu T-119/07.

3. Društvu Eurallumina SpA nalaže se snošenje troškova u predmetu T-207/07.

(1) SL C 129, 9. 6. 2007.
Presuda Općeg suda od 17. rujna 2019. – Irska i Aughinish Alumina protiv Komisije

(spojeni predmeti T-129/07 i T-130/07) (1)

(„Državne potpore - Direktiva 2003/96/EZ - Trošarine na mineralna ulja - Mineralna ulja koja se upotrebljavaju kao loživo ulje za proizvodnju aluminija - Oslobođenje od trošarina - Selektivnost mjere - Smjernice Zajednice o državnim potporama u korist zaštite okoliša iz 2001.”)

(2019/C 399/44)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Tužitelj u predmetu T-129/07: Irska (zastupnici: u početku D. O’Hagan i E. Alkin, zatim E Alkin, E. Creedon i A. Joyce, te naposljetku E. Alkin, A. Joyce, M. Browne i G. Hodge, agenti, uz asistenciju P. McGarrya, SC)

Tužitelj u predmetu T-130/07: Aughinish Alumina Ltd (Askeaton, Irska) (zastupnici: u početku J. Handoll i C. Waterson, zatim C Waterson i C. Little, solicitors)

Tuženik: Europska komisija (zastupnici: u početku V. Di Bucci, N. Khan, G. Conte i K. Walkerová, zatim N. Khan i V. Bottka, agenti)

Predmet

Tužbe na temelju članka 263. UFEU-a kojima se zahtijeva potpuno ili djelomično poništenje Odluke Komisije 2007/375/EZ od 7. veljače 2007. o oslobođenju od trošarina za mineralna ulja koja koriste kao gorivo za proizvodnju aluminijevog oksida u regiji Gardanne, u regiji Shannon i na Sardiniji, koja se navedenim redoslijedom primjenjuje u Francuskoj, Irskoj i [C 78/2001 (ex NN 22/01), C 79/2001 (ex NN 23/01), C 80/2001 (ex NN 26/01)] (SL 2007., L 147, str. 29.), u dijelu u kojem se njome utvrđuje postojanje državne potpore koju je Irska dodijelila, počevši od 1. siječnja 2004., na temelju oslobođenja od trošarina na mineralna ulja koja se upotrebljavaju kao loživo ulje za proizvodnju aluminija u regiji Shannon (Irska), i u kojem se njome nalaže Irskoj da povuče navedenu potporu ili da ukine ili suspendira svoju isplatu.

Izreka

1. Tužbe se odbijaju.

2. Irskoj se nalaže snošenje troškova u predmetu T-129/07.

3. Društvu Aughinish Alumina Ltd nalaže se snošenje troškova u predmetu T-130/07.

(1) SL C 140, 23. 6. 2017.
HR Službeni list Europske unije C 200/17

Presuda Općeg suda od 22. travnja 2016. – Irska i Aughinish Alumina protiv Komisije

(Spojeni predmeti T-50/06 RENV II i T-69/06 RENV II) (1)

([„Državne potpore - Direktiva 92/81/EEZ - Trošarine na mineralna ulja - Mineralna ulja koja se koriste kao gorivo za proizvodnju aluminijevog oksida - Oslobođenje od trošarine - Postojeće ili nove potpore - Članak 1. točka (b) podtočke i., iii. i iv. Uredbe (EZ) br. 659/1999 - Pravna sigurnost - Legitimna očekivanja - Razumni rok - Načelo dobre uprave - Zlouporaba ovlasti - Obveza obrazlaganja - Pojam državne potpore - Prednost - Utjecaj na trgovinu između država članica - Narušavanje tržišnog natjecanja”])

(2016/C 200/24)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Tužitelji: Irska (zastupnici: E. Creedon, A. Joyce i E. McPhillips, agenti, uz asistenciju P. McGarryja, SC); Aughinish Alumina Ltd (Askeaton, Irska) (zastupnici: C. Waterson, C. Little i J. Handoll, solicitors)

Tuženik: Europska komisija (zastupnici: V. Di Bucci, N. Khan, G. Conte, D. Grespan i K. Walkerová, agenti)

Predmet

Zahtjev za poništenje Odluke Komisije 2006/323/EZ od 7. prosinca 2005. o oslobođenju od trošarina za mineralna ulja koja se koriste kao gorivo pri proizvodnji aluminijevog oksida u regijama Gardanne i Shannon te na Sardiniji, koje se primjenjuje u Francuskoj, Irskoj i Italiji (SL 2006., L 119, str. 12.), u dijelu u kojem se ta odluka odnosi na oslobođenje od trošarina na mineralna ulja koja se koriste kao gorivo za proizvodnju aluminijevog oksida u regiji Shannon (Irska).

Izreka

1. Tužbe se odbijaju.

2. Irskoj se nalaže snošenje vlastitih troškova i tri četvrtine troškova Europske komisije u predmetima T-50/06, T-50/06 RENV I i T-50/06 RENV II kao i tri dvadesetine Komisijinih troškova u predmetima C-89/08 P i C-272/12 P.

3. Društvu Aughinish Alumina Ltd nalaže se snošenje vlastitih troškova i tri četvrtine Komisijinih troškova u predmetima T-69/06, T-69/06 RENV I i T-69/06 RENV II, tri dvadesetine Komisijinih troškova u predmetima C-89/08 P i C-272/12 P kao i svih troškova u predmetu T-69/06 R.

4. Komisiji se nalaže snošenje jedne četvrtine vlastitih troškova u spojenim predmetima T–50/06 i T–69/06, spojenim predmetima T–50/06 RENV I i T–69/06 RENV I T–50/06 RENV II i spojenim predmetima T–69/06 RENV II kao i petine vlastitih troškova u predmetima C–89/08 P i C-272/12 P.

(1) SL C 86, 8. 4. 2016.
—

Komisijine očite pogreške u ocjeni dovele su do odluke koja je u velikom mjeri u suprotnosti sa sveobuhvatnim ciljevima EDF-a: (i) zanemaruje inicijative koje države članice poduzimaju u okviru stalne strukturirane suradnje; (ii) dovodi do neoptimalne raspodjele resursa koja ne odražava stručnost aktera europske obrane; te (iii) će vjerojatno dovesti do udvostručavanja nadležnosti unutar Unije.
C 463/58

Tužba podnesena 15. listopada 2022. – C. & S./EUIPO – Scuderia AlphaTauri (CS jeans your best fashion partner)

(Predmet T-645/22)

(2022/C 463/85)

Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

Stranke

Tužitelj: C. & S. Srl (Umbertide, Italija) (zastupnik: E. Montelione, odvjetnik)

Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

Druga stranka pred žalbenim vijećem: Scuderia AlphaTauri SpA (Faenza, Italija)

Podaci o postupku pred EUIPO-om

Nositelj spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije CS jeans your best fashion partner – žig Europske unije br. 9 387 986

Postupak pred EUIPO-om: postupak za brisanje

Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 4. kolovoza 2022. u predmetu R 182/2022-1

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

— poništi pobijanu odluku;

— naloži EUIPO-u snošenje troškova.

Tužbeni razlog
1.

Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je Parlament povrijedio rok od pet godina iz članka 98. stavka 2. Uredbe (EU, Euratom) 2018/1046 (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 18. srpnja 2018. unutar kojeg se obavijest o terećenju mora poslati u skladu s postupkom utvrđenim u članku 68. Provedbenih mjera za Statut zastupnika Europskog parlamenta, s obzirom na to da je, od 17. lipnja 2016., Parlament mogao istaknuti svoje potraživanje u odnosu na tužitelja i imao je u svojem posjedu sve popratne računovodstvene dokumente koji se odnose na to potraživanje, ali tužitelju nije poslao obavijest o terećenju sve do 27. srpnja 2022.
1.

Prvi tužbeni razlog, u kojem se tvrdi da je ESB pogrešno protumačio i primijenio članak 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima time što je pogrešno pretpostavio da je pravo svake osobe na pristup svojem spisu u skladu s člankom 41. stavkom 2. točkom (b) Povelje ograničeno na mogućnost ispitivanja spisa kako bi mogla koristiti pravo na saslušanje u odnosu na konkretnu odluku koja podliježe ispitivanju u smislu članka 263. UFEU-a, o čije donošenje dotična institucija trenutno razmatra. Tužitelj tvrdi da se pravom na temelju članka 41. stavka 2. točke (b) Povelje utvrđuje šire načelo, a to je da uprava treba biti transparentna za one osobe u odnosu na koje donosi odluke i da to proizlazi iz činjenice da članak 41. stavak 2. točka (b), za razliku od članka 41. stavka 2. točke (a) i članka 41. stavka 2. točke (c), ne sadrži ikakvo upućivanje na odluku.
—

kao glavno, poništi tuženikovu odluku: — o dodjeli grupe 7 ugovora o javnoj nabavi naslovljenog „PE/ITEC-ITS19-External Provision of IT Services” trima prvim ponuditeljima koji su pobliže određeni u nastavku: — rang 1: OneCode, zajednica gospodarskih subjekata na čelu koje je belgijska podružnica društva NTT Data Spain S.L.U., i suugovaratelji, ARHS Developments S.A., SWORD Technologies S.A. i SOGETI Luxembourg S.A.; sjedište zajednice gospodarskih subjekata: B-1000 Bruxelles (Belgija), rue de Spa 8; — rang 2: Consortium APC, zajednica gospodarskih subjekata na čelu koje je društvo Atos Luxembourg PSF, i suugovaratelji, PWC EU Services i Computer Resources International Luxembourg; sjedište zajednice gospodarskih subjekata: L-3364 Leudelange (Luksemburg), rue du Château d’Eau 12; — rang 3: FACI2T Consortium?, zajednica gospodarskih subjekata na čelu koje je CTG IT Solutions S.A., i suugovaratelji, Fujitsu Technology Solutions N.V./S.A., Netcompany Intrasoft S.A., i AXIANSEU – DIGITAL SOLUTIONS S.A., sjedište zajednice gospodarskih subjekata: L-8070 Bertrange (Luksemburg), rue des Mérovingiens 7; — o nedodjeli navedenog ugovora konzorciju InfraExpert, čiji su tužitelji, gore pobliže određeni, dio, a koji je osnovan za potrebe podnošenja ponude u okviru spornog postupka dodjele te potpisivanje i izvršenje okvirnog ugovora i posebnih sporazuma koji se mogu potpisati nakon dodjele ugovora – odluka o odbijanju dodjele dostavljena tužiteljima preporučenom poštom od 3. listopada 2022., referentni broj GEDA (2022) 27063;
3.

Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi obveze obrazlaganja akata europskih institucija. — Tužitelj u tom pogledu ističe da se ispitivanjem obrazloženja akata svim zainteresiranim stranama može omogućiti da upoznaju i razumiju načine na koje institucije osiguravaju provedbu Ugovora jer obveza obrazlaganja ima kako nadzornu, tako i participativnu zadaću, s obzirom na to da se time što se sve ocjene donesene nakon donošenja akata institucija učine razumljivima doprinosi ublažavanju demokratskog deficita koji se često spočitava Uniji. — Povrijeđena su načela kojima se uređuje obveza obrazlaganja jer je Komisija formulirala samo opće i stereotipne navode o razlozima zbog kojih bi otkrivanje ponovljenog pisma opomene od 15. srpnja 2022. naštetilo navedenom „ozračju povjerenja”, odgovorivši samo obrascem u koji su unesene malobrojne i šture naznake koje bi tužiteljici i Općem sudu omogućile stvarni nadzor zakonitosti razloga za odbijanje koje nije dostatno obrazloženo, osobito kada je riječ o razlozima koji bi spriječili barem djelomično otkrivanje akta, koji je već djelomično objavljen počinjenjem skupine povreda od 15. srpnja 2022., bilo na način da se ne dopušta razumijevanje sadržaja i razloga dodatnih prigovora upućenih protiv Italije. — U pobijanoj odluci o odbijanju pristupa ne navode se jasno razlozi na kojima se to odbijanje temelji, njihova pravna osnova, činjenične pretpostavke i način na koji su različiti relevantni interesi uzeti u obzir, jer odbijanje utječe na ostvarivanje prava predviđenih člancima 17. i 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, posljedica čega je da, s obzirom na to da doneseni akt tužiteljici nameće ograničenje prava priznatog Ugovorima, koje se sastoji u smanjivanju tih prava, obrazloženje mora u prvom redu biti strogo, precizno i točno, kako bi doneseni izbori bili jasno razumljivi.
1.

Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešci koja se tiče činjenica i prava jer je Komisija zaključila da je portugalska vlada trebala primijeniti sustav zahtjeva za geoprostornu potporu prije fiskalne godine 2015. — povreda članka 17. Provedbene uredbe Komisije (EU) br. 809/2014 (1) i članka 72. stavka 3. Uredbe (EU) br. 1306/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (2), s obzirom na to da je Komisija temeljila svoj zaključak na pogrešnoj pretpostavci i da je počinila pogrešku koja se tiče činjenica i prava kada je zaključila da portugalska tijela nisu pravilno ocijenila iznose plaćene za fiskalne godine 2016. do 2019. što je dovelo do stvaranja rizika za Fond.
C 389/18

Tužba podnesena 29. kolovoza 2022. – Aldi/EUIPO – Heredero de Navarra (LYTTOS)

(Predmet T-517/22)

(2022/C 389/20)

Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

Stranke

Tužitelj: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Njemačka) (zastupnici: N. Lützenrath, C. Fürsen, M. Minkner i A. Starcke, odvjetnici)

Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

Druga stranka pred žalbenim vijećem: Heredero de Navarra, SL (Mendavia, Španjolska)

Podaci o postupku pred EUIPO-om

Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj

Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije LYTTOS – prijava za registraciju br. 18 126 191

Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 18. svibnja 2022. u predmetu R 1462/2021-2

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

— poništi pobijanu odluku;

— naloži EUIPO-u snošenje troškova.

Tužbeni razlozi

— povreda članka 47. stavka 2. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;
3.

Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tome da, čak i ako bi se smatralo da revizija ulazi u područje primjene ugovora i da je teret dokazivanja načelno na tužitelju, do odbijanja troškova upućivanja tijekom naknadne provjere zbog sustavnih pogrešaka koje nisu prikladne za takvu provjeru s obzirom na to da se odnose na paušalno financiranje, došlo je uz povredu načela dobre vjere, ne samo prilikom primjene Financijske uredbe 2018/1046 (1), koja je bila na snazi u vrijeme revizije (članak 181. stavak 2.), nego i prilikom općenitog ispunjavanja ugovora: pozivajući se na nezakonitu diskrecijsku ovlast, tijelo nadležno za reviziju utvrdilo je nedostatnost obavljene revizije za paušalno financiranje i umjesto da je ocijeni na temelju korisnikovih ovjerenih i povijesnih podataka, dalo prednost vrsti dokaza koja se odnosi na činjenice koje dovode do aktivnosti obuhvaćenih paušalnim financiranjem. Takva inverzija u redoslijedu dokazivanja lišila je tužitelja prava na tumačenje njegovih ugovornih obveza u njegovu korist u pravnom kontekstu nejasnoće uvjeta, koji su uzrokovani tada primjenjivom Financijskom uredbom (966/2012) (2), kao i kontradiktornim ponašanjem tuženika prilikom nadzora provedbe GA-a.
—

plaćanje svih iznosa dugovanih Europskoj uniji od 9. kolovoza 2017. na temelju članaka 3.01., 3.02. i 4.01. Port of Tartous Loan Agreementa, br. 22057 (u daljnjem tekstu: ugovor o zajmu), na temelju prava subrogacije, a koji se sastoje od: — 18 440 034,97 eura, iznosa koji se duguje Europskoj uniji na dan 30. lipnja 2022., a koji uključuje glavnicu u iznosu od 13 942 526,00 eura, kamate u iznosu od 2 589 128,20 eura te ugovorne zatezne kamate (obračunane od datuma dospijeća do 30. lipnja 2022.) u iznosu od 1 908 380,77 eura; — dodatnih ugovornih zateznih kamata, obračunanih po godišnjoj stopi jednakoj (za svako uzastopno razdoblje od jednog mjeseca) (i.) stopi jednakoj stopi EURIBOR uvećanoj za 2 % (200 baznih bodova) ili (ii.) fiksnoj stopi koju treba platiti na temelju članka 3.01. uvećanoj za 0,25 % (25 baznih bodova), ovisno o tome koja je viša, do izvršenja plaćanja;
—

plaćanje svih iznosa koje duguje tužitelju od 25. kolovoza 2017. na temelju članaka 3.01., 3.02. i 4.01. Euphrates Drainage and Irrigation Loan Agreementa, br. 80211 (u daljnjem tekstu: ugovor o zajmu), a koji se sastoje od: — 1 959 745,31eura, iznosa koji se duguje tužitelju na dan 30. lipnja 2022., a koji uključuje glavnicu u iznosu od 1 680 510,04 eura, kamate u iznosu od 116 961,48 eura te ugovorne zatezne kamate (izračunane od datuma dospijeća do 30. lipnja 2022.) u iznosu od 162 273,79 eura; — dodatne ugovorne zatezne kamate, izračunane po godišnjoj stopi od 3,5 % (350 baznih bodova), do izvršenja plaćanja;
Tužba podnesena 2. kolovoza 2022. – Group of processors and producers of sheepmilk and goatmilk/EUIPO – Kolios (HALLOUMAKI)

(Predmet T-481/22)

(2022/C 368/47)

Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

Stranke

Tužitelj: Group of processors and producers of sheepmilk and goatmilk (Nikozija, Cipar) (zastupnici: S. Malynicz, Barrister-at-Law i C. Milbradt, odvjetnik)

Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

Druga stranka pred žalbenim vijećem: Kolios AE Elliniki Viomichania Galaktos (Kilkis, Grčka)

Podaci o postupku pred EUIPO-om

Podnositelj prijave spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

Predmetni sporni žig: prijava figurativnog žiga Europske unije HALLOUMAKI – prijava za registraciju br. 18 126 405

Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 12. svibnja 2022. u predmetu R 1941/2021-5

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

— poništi pobijanu odluku;

— naloži EUIPO-u (i intervenijentu, ako sudjeluje u postupku) snošenje vlastitih troškova, kao i tužiteljevih troškova zbog tužbe za poništenje pred Općim sudom i pred žalbenim vijećem.

Tužbeni razlog
—

utvrdi i proglasi izvanugovornu odgovornost Europske središnje banke (ESB) koju zastupa predsjednica Christine Lagarde: (a) zbog toga što je prouzročila pad vrijednosti vrijednosnih papira u vlasništvu Vincenza D’Agostina, pod nazivom SI FTSE.COPERP, što je dovelo do gubitka u ukupnoj vrijednosti uloženog kapitala u iznosu od 450 596,28 eura, time što je 12. ožujka 2020. Christine Lagarde, u svojstvu predsjednice ESB-a, izrekavši poznatu rečenicu „Nismo ovdje kako bismo smanjivali prinose, to nije funkcija ESB-a”, prouzročila značajno smanjenje vrijednosti obveznica na svim svjetskim burzama i 16,92 % na Milanskoj burzi, utvrđeno u postotku nezabilježenom u povijesti navedene institucije i drugih svjetskih burzi, priopćivši na konferenciji za novinare cijelom svijetu da ESB više neće podržavati vrijednost obveznica izdanih u zemljama u poteškoćama te tako priopćila potpunu promjenu pravca monetarne politike koju je ESB usvojio kada mu je predsjednik bio Mario Draghi, kojemu je mandat istekao u studenome 2019.; (b) zbog toga što je navedenim postupanjem i uslijed tog strmoglavog pada indeksa Milanske burze prouzročila smanjenje vrijednosti tužiteljeve imovine; (c) zbog toga što je uslijed znatnog i relevantnog smanjenja vrijednosti svoje imovine, tužitelj morao reagirati na navedeno smanjenje imovine te kao jamac društva Dafin Srl za kreditnu liniju koju je tom društvu odobrila Banca Fideuram SpA vratiti iskorišteni dio te kreditne linije osiguravanjem potrebnih sredstava kratkoročnom prodajom drugih obveznica u svojem vlasništvu, čime mu je nastao gubitak u iznosu od 2 534 422,16 eura u 2020. i daljnjih 336 517,30 eura u razdoblju od 1. siječnja do 15. travnja 2021., dakle, ukupan gubitak u iznosu od 2 870 939,30 eura; (d) zbog toga što je prouzročila imovinsku štetu u vidu izmakle dobiti u iznosu od 1 013 074 eura; (e) te stoga prouzročila imovinsku štetu u ukupnom iznosu od 4 334 609,28 eura;
—

na temelju članaka 268. i 340. UFEU-a naloži Europskoj uniji (koju zastupa Europska komisija) da plati: — financijsku naknadu koja odgovara zateznim kamatama na iznos od 10 080 000 eura po kamatnoj stopi ESB-a za operacije refinanciranja na datum 1. ožujka 2017. (odnosno 0,0 postotnih bodova), uvećanoj za 3,5 postotna boda po godini za razdoblje od 21. lipnja 2017. do 14. srpnja 2022. što dovodi do iznosa od 1 758 488,24 eura ili, ako to nije moguće, po kamatnoj stopi ili u iznosu koji Opći sud smatra primjerenim, i — složene kamate na iznos zateznih kamata iz prethodne alineje za razdoblje između 15. srpnja 2022. (ili, ako to nije moguće, od datuma koji Opći sud smatra primjerenim) i datuma stvarnog plaćanja Europske komisije iznosa zatraženog iz prethodne alineje po kamatnoj stopi ESB za operacije refinanciranja, uvećanoj za kamatnu stopu od 3,5 postotna boda po godini ili, ako to nije moguće, po kamatnoj stopi ili u iznosu koji Opći sud smatra primjerenim;
6.

Šesti tužbeni razlog: neuzimanje u obzir MREL-a (Minimum Requirements for own funds and Eligible Liabilities) u okviru stupa rizika „Izloženost riziku” povređuje Delegiranu uredbu (EU) 2015/63 Tuženik je trebao, u skladu s člankom 6. stavkom 1. točkom (a) i stavkom 2. točkom (a) Delegirane uredbe (EU) 2015/63, uzeti u obzir tužiteljev natprosječno visok MREL udio od 47,17 %, koji je uvelike premašio utvrđeni najmanji udio od 8 % koji je utvrdio Jedinstveni sanacijski odbor.
C 326/19

Tužba podnesena 1. lipnja 2022. – Danske Fragtmænd/Komisija

(Predmet T-334/22)

(2022/C 326/26)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Tužitelj: Danske Fragtmænd A/S (Åbyhøj, Danska) (zastupnik: L. Sandberg-Mørch, odvjetnik)

Tuženik: Europska komisija

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

— utvrdi da je tužba dopuštena i osnovana;

— poništi Odluku Komisije (EU) 2022/459 od 10. rujna 2021. (1); i

— naloži Komisiji snošenje vlastitih i tužiteljevih troškova.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

1. Prvi tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da je Komisija pogriješila time što je smatrala da se dodjela otprilike 5,67 milijardi švedskih kruna društvu Post Danmark, predviđena Sporazumom iz listopada 2017., sastoji od nekoliko zasebnih mjera, odnosno od (i) mjere kojom je Danska dodijelila društvu Post Danmark 1,683 milijardi švedskih kruna za troškove otpremnina; (ii) mjere kojom je Danska dodijelila društvu PostNord AB 267 milijuna švedskih kruna (radi prijenosa tog iznosa društvu Post Danmark); i (iv) mjere kojom je društvo PostNord Group dokapitaliziralo društvo Post Danmark uplatom iznosa od 2,339 milijardi danskih kruna (3,3 milijardi švedskih kruna).

2. Drugi tužbeni razlog koji se temelji na tvrdnji da je, čak i ako se dokapitalizacija koju je provelo društvo PostNord Group u društvu Post Danmark uplatom iznosa od 2,339 milijardi danskih kruna (3,3 milijardi švedskih kruna) može smatrati zasebnom mjerom (što ovdje nije slučaj), Komisija pogriješila time što je utvrdila da se tom dokapitalizacijom ne dodjeljuje prednost društvu Post Danmark.

(1) Odluka Komisije (EU) 2022/459 оd 10. rujna 2021. o državnim potporama SA.49668 (2019/C) (ex 2017/FC) i SA.53403 (2019/C) (ex 2017/FC) koje su provele Danska i Švedska u korist društva PostNord AB i društva Post Danmark A/S (priopćeno pod brojem dokumenta C(2021) 6568) (SL 2022., L 93, str. 146.)