6

Prilog XII. Aktu o pristupanju iz 2003. naslovljen je „Popis iz članka 24. Akta o pristupanju: Poljska”. Stavci 1., 2., 5. i 9. poglavlja 2. tog priloga, koji se odnosi na slobodno kretanje osoba, glase kako slijedi: „1. Članak [45.] i članak [56.] prvi stavak [UFEU‑a] u potpunosti se primjenjuju samo podložno prijelaznim odredbama koje su predviđene stavcima 2. do 14. u pogledu slobodnog kretanja radnika i slobodnog pružanja usluga koja uključuju privremeno kretanje radnika kako je određeno u članku 1. Direktive 96/71/EZ [Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 1996. o upućivanju radnika u okviru pružanja usluga (SL 1997., L 18, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 5., str. 127.)] između Poljske, s jedne strane, i Belgije, Češke Republike, Danske, Njemačke, Estonije, Grčke, Španjolske, Francuske, Irske, Italije, Latvije, Litve, Luksemburga, Mađarske, Nizozemske, Austrije, Portugala, Slovenije, Slovačke, Finske, Švedske i Ujedinjene Kraljevine, s druge strane. 2. Odstupajući od članaka 1. do 6. Uredbe [Vijeća] (EEZ) br. 1612/68 [od 15. listopada 1968. o slobodi kretanja radnika unutar Zajednice (SL 1968., L 257, str. 2.)] i do kraja razdoblja od dvije godine od dana pristupanja, sadašnje države članice primjenjuju nacionalne mjere ili mjere koje proizlaze iz dvostranih sporazuma kojima se uređuje pristup poljskih državljana njihovu tržištu rada. Sadašnje države članice mogu nastaviti primjenjivati te mjere do kraja razdoblja od pet godina od dana pristupanja. Poljski državljani koji na dan pristupanja zakonito rade u sadašnjoj državi članici i kojima je odobren pristup tržištu rada te države članice u neprekidnom razdoblju od 12 mjeseci ili dulje imat će pravo na pristup tržištu rada te države članice, ali ne i tržištima rada ostalih država članica koje primjenjuju nacionalne mjere. Poljski državljani kojima je nakon pristupanja odobren pristup tržištu rada sadašnje države članice u neprekidnom razdoblju od 12 mjeseci ili dulje također uživaju ista prava. Poljski državljani iz gore navedenog drugog i trećeg podstavka prestaju imati prava iz tih podstavaka ako dobrovoljno napuste tržište rada dotične sadašnje države članice. Poljski državljani koji na dan pristupanja ili tijekom razdoblja primjene nacionalnih mjera zakonito rade u sadašnjoj državi članici na dan pristupanja i kojima je odobren pristup tržištu rada te države članice u razdoblju kraćem od 12 mjeseci ne uživaju ta prava. […] 5. Država članica koja je zadržala nacionalne mjere ili mjere koje proizlaze iz dvostranih sporazuma na kraju razdoblja od pet godina navedenog u stavku 2. može, u slučaju ozbiljnih poremećaja na vlastitom tržištu rada ili prijetnje od takvih poremećaja, nakon što obavijesti Komisiju, nastaviti primjenjivati te mjere do kraja razdoblja od sedam godina od dana pristupanja. U nedostatku takve obavijesti primjenjuju se članci 1. do 6. Uredbe [br. 1612/68]. 9. U mjeri u kojoj se određene odredbe Direktive [Vijeća] 68/360/EEZ [od 15. listopada 1968. o ukidanju ograničenja kretanja i boravka unutar Zajednice za radnike država članica i njihove obitelji (SL 1968., L 257, str. 13.)] ne mogu primjenjivati odvojeno od odredaba Uredbe [br. 1612/68] čija se primjena odgađa na temelju stavaka 2. do 5. te stavaka 7. i 8., Poljska i sadašnje države članice mogu odstupati od tih odredaba u mjeri u kojoj je to potrebno za primjenu stavaka 2. do 5. te stavaka 7. i 8.”