Predmet C‑65/13

Europski parlament

protiv

Europske komisije

„Tužba za poništenje — Uredba (EU) br. 492/2011 — Provedbena odluka 2012/733/EU — EURES — Provedbene ovlasti Europske komisije — Opseg — Članak 291. stavak 2. UFEU‑a“

Sažetak – Presuda Suda (drugo vijeće) od 15. listopada 2014.

Institucije Europske unije — Izvršavanje nadležnosti — Provedbena ovlast dodijeljena Komisiji radi donošenja provedbenih akata — Granice — Ocjena s obzirom na opće ciljeve predmetnog zakonodavnog akta kao i nužnosti ili korisnosti odredaba donesenog provedbenog akta — Donošenje Odluke 2012/733 — Prekoračenje granica provedbene ovlasti dodijeljene Komisiji — Nepostojanje

((čl. 291. st. 2. UFEU‑a; Uredba br. 492/2011 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 11. st. 1. podstavak 2., čl. 12., 13., 21., 29. i 38.; Odluka Komisije 2012/733)

Kada je Komisiji dodijeljena provedbena ovlast na temelju članka 291. stavka 2. UFEU‑a, ona je pozvana pobliže odrediti sadržaj zakonodavnog akta kako bi osigurala njegovu provedbu u jedinstvenim uvjetima u svim državama članicama. Tomu je tako ako odredbe provedbenog akta koji ona donosi, s jedne strane, poštuju glavne opće ciljeve koje slijedi zakonodavni akt i, s druge strane, potrebne su ili korisne za provedbu tog akta a da ga ne izmjenjuju ili dopunjuju.

Ti uvjeti ispunjeni su što se tiče Provedbene odluke 2012/733 o provedbi Uredbe br. 492/2011 u vezi s popunjavanjem slobodnih radnih mjesta i prijava za posao te ponovne uspostave EURES‑a, koja se temelji na provedbenoj ovlasti dodijeljenoj Komisiji člankom 38. Uredbe br. 492/2011 o slobodi kretanja radnika u Uniji. Naime, s jedne strane, Odluka 2012/733 poštuje glavni opći cilj Poglavlja II. Uredbe br. 492/2011, a koji je omogućiti radnicima prihvaćanje konkretnih ponuda zaposlenja u drugim regijama Unije osiguravajući općenito jasniju sliku tržišta rada time što, kao što proizlazi iz uvodne izjave 4. i članka 2. spomenute odluke, za cilj ima, poput Uredbe br. 492/2011, olakšati prekogranično geografsko kretanje radnika, promičući, u okviru zajedničkog djelovanja, to jest EURES‑a, transparentnost i razmjenu informacija na europskom tržištu rada.

S druge strane, budući da članak 38. Uredbe br. 492/2011 treba tumačiti s obzirom na članak 291. UFEU‑a, pozivanje na potrebne mjere u spomenutom članku 38. odnosi se na potrebu osiguranja provedbe te uredbe u jedinstvenim uvjetima u svim državama članicama, ali bez utjecaja na doseg provedbene ovlasti kojom Komisija raspolaže na temelju okvira uspostavljenoga Poglavljem II. iste uredbe. U tom pogledu, uzimajući u obzir činjenicu da EURES nije ustanovljen Uredbom br. 492/2011, ta uredba i osobito njezin članak 11. stavak 1. drugi podstavak Komisiji daje ovlast da razradi pravila funkcioniranja zajedničkoga djelovanja između Komisije i država članica u pitanjima popunjavanja slobodnih radnih mjesta i prijava za posao u Uniji te zapošljavanja koje je rezultat te suradnje. Osnivanje Upravnog odbora EURES‑a i dodjeljivanje istom savjetodavne uloge Odlukom 2012/733 ne dopunjuje niti izmjenjuje okvir uspostavljen Uredbom br. 492/2011 s obzirom na to da je to usmjereno samo prema osiguravanju učinkovitog funkcioniranja zajedničkoga djelovanja predviđenoga tom uredbom, a da se ne preklapa sa zadaćama Savjetodavnog i Tehničkog odbora koji su uspostavljeni člankom 21. odnosno 29. te uredbe. Isto tako, ne može se priznati da je, samom činjenicom da je predvidjela buduće donošenje Statuta EURES‑a, Komisija prekoračila svoju provedbenu ovlast. Naime, članak 10. spomenute odluke ne dopunjuje niti izmjenjuje okvir uspostavljen navedenom uredbom s obzirom na to da su ta odredba i u njoj navedeno djelovanje usmjereni samo na olakšavanje razmjene informacija unutar EURES‑a, kako je predviđeno člancima 12. i 13. te uredbe, i promicanje njegova učinkovitog funkcioniranja.

(t. 40., 43., 46., 50., 52., 60., 87., 92.)