3

Okolnosti spora Opći je sud izložio u točkama 1. do 27. pobijane presude kako slijedi. „1. Tužitelji Alcogroup i njegovo društvo kći Alcodis, djeluju u proizvodnji, preradi i prodaji etanola koji se koristi, s jedne strane, kao aditiv u proizvodnji fosilnih goriva ili sam kao gorivo, i, s druge strane, kao tradicionalni sastojak u, na primjer, proizvodnji napitaka i farmaceutskih, kemijskih i kozmetičkih proizvoda. Prva istraga i prva pretraga 2. Na temelju pritužbe podnesene u ožujku 2013., Europska komisija provela je u svibnju 2013. pretrage u poslovnim prostorijama društva Platts (U. K.) Ltd i u poslovnim prostorijama određenih poduzetnika koji djeluju u sektoru sirove nafte, rafiniranih naftnih proizvoda i biogoriva. Platts (U. K.) je društvo koje je razvilo i stavilo na raspolaganje javnosti metodu vrednovanja cijena etanola, nazvanu „market‑on‑close”. Te su pretrage provođene u okviru Komisijine istrage koja se odnosila kako na funkcioniranje navedene metode, tako i na eventualne tajne sporazume među poduzetnicima kojima je svrha bila manipulirati navedenom metodom (u daljnjem tekstu: prva istraga). Komisija je predmet registrirala pod poslovnim brojem AT.40054 – Oil and Biofuel Markets (ranije OCTOPUS). 3. U tom kontekstu, Komisija je 29. rujna 2014. donijela odluku kojom je na temelju članka 20. stavka 4. [Uredbe br. 1/2003], društvu Alcogroup, kao i svim društvima koje izravno ili neizravno kontrolira, među kojima je i društvo Alcodis, naložila da se podvrgnu pretrazi. Pretraga je provedena u zajedničkim prostorijama tužitelja od 7. do 10. listopada 2014. Komisija je za provedbu te pretrage zadužila petnaest dužnosnika, kojima su asistirali predstavnici belgijskog tijela za tržišno natjecanje, dok su tužitelji koristili pomoć odvjetnika. 4. Nakon prve pretrage, sastavljeni su brojni dokumenti i poruke elektroničke pošte, koje su tužitelji i njihovi odvjetnici međusobno razmijenili radi organizacije obrane. Prema navodima tužitelja, kako bi se jasno istaknulo da su ti dokumenti i poruke elektroničke pošte bili obuhvaćeni profesionalnom tajnom odvjetnika, svaka je razmjena u načelu nosila oznaku „legally privileged” (zaštićeno tajnom komunikacije između odvjetnika i klijenta) u naslovu, ili su isti umetnuti u spis naslovljen „Legally privileged”. Druga istraga i druga pretraga 5. Usporedno s prvom istragom Komisija je pokrenula istragu AT.40244-Bioetanol (ranije AQUAVIT), koja se odnosila na eventualne sporazume i usklađeno djelovanje kojima je cilj bio koordinirati postupanja poduzetnika koji djeluju u sektoru komercijalizacije bioetanola u Europskom gospodarskom prostoru (EGP), podijeliti tržištâ i klijente te razmijeniti informacije (u daljnjem tekstu: druga istraga). 6. U okviru druge istrage Komisija je donijela [drugu odluku o pretrazi]. 7. Dana 16. ožujka 2015., Komisija je zadužila osam dužnosnika za provedbu druge pretrage u poslovnim prostorijama tužitelja. Među tim dužnosnicima samo je jedan sudjelovao u skupini inspektora kojima je bilo naloženo provođenje prve pretrage. Osim toga, dva agenta belgijskog tijela za tržišno natjecanje koji su asistirali u prvoj pretrazi sudjelovali su i u drugoj. Naposljetku, P. B. i L. B. (u daljnjem tekstu zajedno: odvjetnici tužitelja) nazočili su drugoj pretrazi. 8. Druga se pretraga odvijala tijekom četiri dana, odnosno od utorka 24. do petka 27. ožujka 2015. Prvi dan druge pretrage (24. ožujka 2015.) 9. Odvjetnici tužitelja su od prvog dana druge pretrage podnijeli načelni zahtjev Komisiji, kojim su tražili da se poštuje povjerljivost dokumenata obrane sastavljenih nakon prve pretrage. 10. Stranke se ne slažu o sredstvima koja su zahtijevali tužitelji i koja je Komisija u načelu prihvatila za osiguravanje te povjerljivosti kao i o konkretnom odvijanju prvog dana te pretrage. 11. U svakom slučaju, nije sporno da su Komisijini istražitelji proveli informatičke pretrage s ciljem identifikacije dokumenata potencijalno interesantnih za potrebe druge istrage. Pretražili su poslužitelje, tvrde diskove i elektroničke uređaje određenih osoba koje imaju važnu ulogu kod tužitelja. Istražitelji su, prije individualne provjere dokumenata, na licu mjesta prekopirali identificirane dokumente na Komisijina računala koristeći informatički software za elektroničko istraživanje po imenu „Nuix”, koji omogućuje indeksaciju i pretraživanje po određenim ključnim riječima. Drugi dan druge pretrage (25. ožujka 2015.) 12. Dana 25. ožujka 2015., istražitelji su započeli s individualnom analizom dokumenata prekopiranih na Komisijina računala. 13. Na kraju tog dana, Komisijini su istražitelji na USB ključ snimili popis od 59 serija dokumenata „za izuzeti”. 14. Pokazalo se da među 59 serija dokumenata pet poruka elektroničke pošte u svojem predmetu ili naslovu ima napomenu „legally privileged”. 15. Čitajući popis dokumenata „za izuzeti” na USB ključu odvjetnici tužitelja su se protivili zapljeni tih poruka elektroničke pošte i njihovih priloga, što je Komisija prihvatila. Ti dokumenti stoga nisu uloženi u Komisijin spis. Treći dan druge pretrage (26. ožujka 2015.) 16. Trećega dana pretrage Komisija je tužiteljima priopćila da kada samo jedan dokument nosi napomenu „za izuzeti”, program „Nuix” automatski uzima sve povezane dokumente, kvalificirane kao „cijela genealogija”, a ne samo pojedini element označen za izuzimanje. To objašnjava zašto se na popisu dokumenata „za izuzeti” našlo pet poruka elektroničke pošte koje su „potencijalno zaštićene” tajnom komunikacije između odvjetnika i njegova klijenta, opisanih u točki 14. ove presude, što je stvorilo dojam da su svi dokumenti označeni za izuzimanje. 17. Osim toga, istražitelji su isključili podatke kopirane na Komisijina računala te su podvrgnuli pretragama po ključnim riječima dokumente koji sadržavaju naznaku „legally privileged”. Njih su izravno uložili u odvojeni informatički spis radi njihova individualnog pregleda od strane istražitelja u nazočnosti odvjetnika tužitelja. Na taj je način odvojeno 22000 dokumenata koji su sadržavali naznaku „legally privileged”. Tijekom te individualne provjere, odvjetnici tužitelja zaklonili su pregledničku traku programa Nuix. 18. Iz zapisnika pretrage koji se odnosi na dokumente za koje se tražila povjerljivost proizlazi da je jedan dokument zapečaćen 26. ožujka 2015. Riječ je o ugovoru između L., društva koje je osnovao odvjetnik L. B., i Alcogroupa. Komisija je željela provjeriti je li L. B. imao status neovisnog odvjetnika u smislu sudske prakse sudova Europske unije, a tužitelji su naveli da je i sam taj ugovor bio zaštićen tajnom komunikacije između odvjetnika i klijenta. Četvrti i posljednji dan druge pretrage (27. ožujka 2015.) 19. Metoda opisana u točki 17. ove presude, koju je Komisija smatrala previše složenom, napuštena je krajem jutra četvrtog dana pretrage. 20. Naposljetku, Komisija je ovlaštena brzo pregledati dokumente koji sadržavaju napomenu „legally privileged”, nakon što su isključeni dokumenti nastali nakon 7. listopada 2014., datuma početka prve pretrage. U okviru te izmjene, Komisija je prihvatila da ne ispituje, čak niti sumarno, određen broj dokumenata, nakon objašnjenja koja su pružili odvjetnici tužitelja. 21. Unatoč činjenici da su s popisa dokumenata koje je trebalo ispitati uklonjeni dokumenti s naznakom „legally privileged”, tužitelji su na popisu dokumenata „za izuzeti” koju su sastavili istražitelji 27. ožujka 2015., opazili dokument koji su smatrali zaštićen tajnom komunikacije odvjetnika i klijenta. 22. Nakon tužiteljeva protivljenja zapljeni tog dokumenta, istražitelji su prihvatili ukloniti ga s popisa dokumenata „za izuzeti”. Događaji nakon druge pretrage 23. Komisija je dopisom od 16. travnja 2015. u svoju zapečaćenu omotnicu vratila ugovor zaključen između društva L., koje je osnovao odvjetnik L. B., i društva Alcogroup, navodeći da taj dokument nije relevantan za istragu. 24. Tužitelji su dopisom od 21. travnja 2015. upućenim Komisiji naveli da pregledavanje tijekom druge pretrage velikog broja dokumenata sastavljenih radi obrane u okviru prve pretrage predstavlja povredu prava na pošteno suđenje i temeljnog prava na nepovredivost doma, kao i načela dobre uprave i zaštite legitimnih očekivanja. Te su povrede učinile nevaljanim i prvu i drugu istragu, tako da je Komisija trebala potvrditi „trenutni prekid svih istražnih radnji ili drugog od strane Komisijinih službi u odnosu na njih […] u okviru postupaka AT.40244 (AQUAVIT) i AT.40054 (OCTOPUS)”. 25. Komisija je svojim dopisom od 8. svibnja 2015. odbila zahtjev za prekid svih istražnih radnji u odnosu na tužitelje u dvama predmetnim postupcima […]. Komisija je svojim dopisom od 8. svibnja 2015. osporila bilo kakvu povredu prava tužitelja u svakom od dva postupka, navodeći posebice da označavanje dokumenata nužno ne predstavlja upoznavanje s njima, te da su navodi tužitelja prema kojima je skupina istražitelja namjerno odabrala i analizirala dokumente obuhvaćene profesionalnom tajnom potpuno neosnovani. Prema Komisijinim navodima, stoga nema nikakvog razloga za prekid dvaju istraga u tijeku. 26. […] 27. Druga istraga, koja je dovela do druge pretrage, okončana je 7. travnja 2017.”