28

U tim uvjetima Verwaltungsgericht Berlin odlučio je prekinuti postupak i Sudu postaviti sljedeća prethodna pitanja u predmetima C‑501/12, C‑503/12 i C‑505/12, ali koja u cijelosti odgovaraju onima postavljenima u predmetima C‑502/12, C‑504/12, C‑506/12, C‑540/12 i C‑541/12: „1. Treba li primarno i/ili sekundarno pravo Unije, posebno, u predmetnom slučaju, Direktivu [2000/78], tumačiti na način da, u svrhu potpune primjene zabrane neopravdanih diskriminacija na temelju dobi, ona obuhvaća također nacionalna pravila koja se odnose na plaću dužnosnika [...]? 2. U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje: treba li takvo tumačenje primarnog i/ili sekundarnog prava Unije dovesti do zaključka da nacionalna odredba na temelju koje iznos osnovne plaće dužnosnika, prilikom njegovog stupanja u službu, ovisi u odlučujućoj mjeri o njegovoj dobi i povećava se dalje u biti zbog godina rada provedenih u javnoj službi predstavlja izravnu ili neizravnu diskriminaciju na temelju dobi? 3. U slučaju potvrdnog odgovora na drugo pitanje: je li u suprotnosti s tim tumačenjem primarnog i/ili sekundarnog prava Unije obrazloženje takve nacionalne odredbe zakonodavnim ciljem koji se sastoji u nagrađivanju profesionalnog iskustva? 4. U slučaju potvrdnog odgovora na treće pitanje: dopušta li to tumačenje primarnog i/ili sekundarnog prava Unije, u iščekivanju primjene nediskriminatornog sustava plaća dužnosnika, drugu pravnu posljedicu osim one koja se sastoji u retroaktivnoj dodjeli diskriminiranim osobama plaća koje odgovaraju najvišem stupnju u njihovom razredu? Proizlazi li pravna posljedica koja se veže na povredu načela zabrane diskriminacije, pritom, izravno iz samog primarnog i/ili sekundarnog prava Unije, posebno, u predmetnom slučaju, Direktive [2000/78], ili se zahtjev diskriminirane osobe temelji samo na primjeni načela odgovornosti država članica u slučaju pogrešnog prenošenja odredbi prava Unije priznatoga u pravu Unije? 5. Je li takvom tumačenju primarnog i/ili sekundarnog prava Unije suprotna nacionalna mjera koja zahtjev za (naknadno) plaćanje ili zahtjev za naknadu štete čini ovisnim o tome jesu li ih dužnosnici postavili u relativno kratkom roku? 6. U slučaju potvrdnog odgovora na prva tri pitanja: podrazumijeva li to tumačenje primarnog i/ili sekundarnog prava Unije to da zakon koji uspostavlja prijelazno razdoblje koji definira načine novog razvrstavanja u novom sustavu [već imenovanih] dužnosnika, prema kojem se stupanj u novom sustavu u koji će se navedeni razvrstati utvrđuje isključivo na temelju iznosa osnovne plaće koju je primao primjenom starog (diskriminatornog) sustava plaća, na referentni datum utvrđen za prelazak na novi sustav, i naknadno se napredovanje na više stupnjeve stoga utvrđuje isključivo na temelju iskustva stečenog nakon stupanja na snagu tog zakona, nezavisno o cjelokupnom trajanju iskustva navedenog dužnosnika, nastavlja – do trenutka kada taj dužnosnik dosegne viši stupanj – postojeću diskriminaciju na temelju dobi? 7. U slučaju potvrdnog odgovora na šesto pitanje: je li tumačenju primarnog i/ili sekundarnog prava Unije suprotno opravdavanje tog nastavljanja nejednakosti plaća zakonskim ciljem koji se sastoji ne (samo) u zaštiti prava stečenih na referentni datum za prelazak na novi sustav već (također) u očekivanju [već imenovanih] dužnosnika u dijelu koji se odnosi na mogućnosti rasta dohotka, u njihovom razredu, koje im je jamčio stari sustav? Može li se nastavljanje diskriminacije [već imenovanog] dužnosnika opravdati argumentom da bi drugo zamislivo rješenje (koje bi se sastojalo u novom individualnom razvrstavanju [već imenovanih] dužnosnika na temelju njihovog iskustva) bilo teško provedivo u administrativnom smislu? 8. U slučaju da Sud odbije obrazloženja iz sedmog pitanja: dopušta li to tumačenje primarnog i/ili sekundarnog prava Unije, u iščekivanju primjene nediskriminatornog sustava plaća, drugu pravnu posljedicu osim one koja bi se sastojala u retroaktivnoj i kontinuiranoj dodijeli [već imenovanim] dužnosnicima plaća koje odgovaraju višem stupnju njihovog razreda? Proizlazi li pravna posljedica koja se veže na povredu načela zabrane diskriminacije, pritom, izravno iz samog primarnog i/ili sekundarnog prava Unije, u predmetnom slučaju posebno Direktive [2000/78], ili se zahtjev diskriminirane osobe temelji na načelu odgovornosti država članica u slučaju pogrešnog prenošenja odredbi prava Unije, priznatom u pravu Unije?“