5

Uvodne izjave 15., 17., 24. do 27., 29. i 71. Odluke 2009/402 glase: „(15) Osam poljoprivrednih gospodarskih odbora (Rhône‑Méditerranée, Grand Sud‑Ouest, Korzika, Val de Loire, Nord, Nord‑Est, Bretanja i Normandija) je tijekom mnogo godina primalo javna sredstva, koja je posebno osiguravao [Državni međustrukovni ured za voće, povrće i hortikulturu (Oniflhor)], a koja su se upotrebljavala za financiranje programa potpora ‚planovi za nepredvidive situacije’ koji su podrazumijevali mjere na tržištima unutar i izvan Zajednice čiji je cilj bio olakšavanje prodaje poljoprivrednih proizvoda iz Francuske, osobito u razdoblju krize. […] (17) Francuska su tijela u dopisu od 26. prosinca 2002. u vezi s točnom naravi mjera pojasnila da im je cilj bio spriječiti, ili u slučaju krize, ublažiti učinke trenutačnih viškova ponude u odnosu na potražnju djelujući na tri razine: vanjska tržišta, unutarnje tržište i prerada. […] (24) Francuska je u dopisu od 26. prosinca 2002. objasnila da su financiranje mjera u rasponu od 30 % do 50 % osiguravali predmetni sektori, dok su preostali dio financirale javne vlasti. (25) [Udruženje poljoprivrednih gospodarskih odbora vezanih uz sektor proizvodnje voća i povrća (u daljnjem tekstu: Fedecom)] detaljno je objasnilo mehanizam financiranja ‚planova za nepredvidive situacije’ kao i ulogu koju imaju odbori. Francuska nije osporavala ta objašnjenja. (26) Prema mišljenju [Fedecoma], mjere koje treba primijeniti određivao je isključivo [Oniflhor], a gospodarski odbori su ih bili dužni primjenjivati. Oniflhor je, u svakoj nepredvidivoj situaciji i za svaku biljnu vrstu, donio odluku o mjerama koje treba poduzeti, a njihovu provedbu povjerio je predmetnom nacionalnom odjelu. Oniflhor je odlučivao i o iznosima koji će biti dodijeljeni dotičnom planu kao i o iznosu doprinosa koje trebaju platiti gospodarski odbori. (27) Mjere su financirane iz operativnog fonda kojim su upravljali gospodarski odbori. Taj fond je djelovao na temelju istih načela kao što su ona koja se primjenjuju na potpore Zajednice iz članka 15. Uredbe Vijeća (EZ) br. 2200/96 od 28. listopada 1996. o uspostavljanju zajedničke organizacije tržišta voća i povrća (SL 1996., L 297, str. 1.), tako da je djelomično bio financiran javnim sredstvima, a u drugom dijelu financijskim doprinosima povezanih proizvođača (nazvanima sektorski doprinosi), utvrđenima na temelju količina ili vrijednosti voća i povrća kojim se trguje. Sektorski doprinosi nisu uključivali doprinose za proširenje pravila. Stoga nisu bili obvezni na temelju ministarske odluke. […] (29) [U tablici koja se nalazi pod ovom točkom 29.] nalazi se sažetak iznosa u eurima koje je Oniflhor isplatio na temelju ‚planova za nepredvidive okolnosti’ od 1992. do 2002. Ti su iznosi razvrstani po godini i mjerama. Međutim, za godine 1992. i 1993. u tablici je naveden samo ukupni iznos potpore. Francuska je objasnila da arhivi Oniflhora više ne omogućuju detaljnu raščlambu za te dvije godine. […] (71) Prema informacijama kojima raspolaže Komisija ‚planovi za nepredvidive okolnosti’ predviđaju mjere za suočavanje s krizama uzrokovanima prekomjernom ponudom francuskih proizvoda na tržištu Zajednice, osobito putem subvencioniranja prodajnih cijena, subvencijama za skladištenje ili uništenje dijela berbe kao i financijskih poticaja za preradu svježeg proizvoda. Na tržištima izvan Europske unije izvozne subvencije mogle bi pridonijeti i prodaji viška francuskih proizvoda i mogle su poboljšati konkurentan položaj gospodarskih subjekata. Čini se da su te potpore dodijeljene na temelju cijene i proizvedene količine.”