19

U tim okolnostima Handelsgericht Wien odlučio je prekinuti postupak i uputiti Sudu sljedeća prethodna pitanja: „1. (a) Treba li formulaciju ,u stvarima [koje] se odnose na ugovor koji sklapa osoba – potrošač, u svrhe za koje se može smatrati da su izvan njezine profesionalne djelatnosti’ u članku 15. stavku 1. Uredbe br. 44/2001 tumačiti na način da se: i. tužitelj koji je kao potrošač stekao obveznicu na donositelja na sekundarnom tržištu i koji sada prema izdavatelju postavlja zahtjeve po osnovi odgovornosti u vezi s prospektom zbog povrede obveza obavještavanja i provjere te uvjeta obveznice može pozivati na nadležnost predviđenu tom odredbom ako je kupnjom vrijednosnog papira od treće osobe derivativno stupio u ugovorni odnos između izdavatelja i prvotnog upisnika obveznice; ii. u slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje pod točkom (a) podtočkom (i), tužitelj može pozivati na nadležnost iz članka 15. Uredbe br. 44/2001 i onda kada je treća osoba od koje je potrošač kupio obveznicu na donositelja istu prethodno stekla u svrhu koja se može smatrati profesionalnom djelatnošću te osobe, dakle ako tužitelj preuzima odnos na temelju obveznice od osobe koja nije potrošač, i iii. u slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje pod točkom (a) podtočkama (i) i (ii), tužitelj‑potrošač može pozivati na nadležnost suda za potrošačke ugovore iz članka 15. Uredbe br. 44/2001 i u slučaju kada on sam nije imatelj obveznice nego je to treća osoba kojoj je tužitelj dao nalog za pribavljanje vrijednosnih papira i ona sama nije potrošač, a te papire sukladno ugovoru za tužitelja drži u vlastito ime kao skrbnik i njemu priznaje samo obveznopravni zahtjev za njihovu predaju? (b) U slučaju potvrdnog odgovora na drugo pitanje pod točkom (a) podtočkom (i), predstavlja li članak 15. stavak 1. Uredbe br. 44/2001 osnovu za atrakcijsku nadležnost suda pred kojim se vodi spor o ugovornim pitanjima u vezi sa stjecanjem obveznice u pogledu zahtjevâ na temelju izvanugovorne odgovornosti za štetu u vezi s istim stjecanjem obveznice? 2. (a) Treba li formulaciju ‚u stvarima [koje] se odnose na ugovore [ako je predmet postupka ugovor ili zahtjevi iz ugovora]’ u članku 5. točki 1. podtočki (a) Uredbe br. 44/2001 tumačiti na način da se: i. tužitelj koji je na sekundarnom tržištu stekao obveznicu na donositelja i sada protiv izdavatelja postavlja zahtjeve po osnovi odgovornosti u vezi s prospektom zbog povrede obveza obavještavanja i provjere te uvjeta obveznice može pozivati na tu nadležnost ako je tužitelj kupnjom vrijednosnog papira od treće osobe derivativno stupio u ugovorni odnos između izdavatelja i prvotnog upisnika obveznica, i ii. u slučaju potvrdnog odgovora na drugo pitanje pod točkom (a) podtočkom (i), tužitelj može pozivati na nadležnost iz članka 5. točke 1. podtočke (a) Uredbe br. 44/2001 i onda kada on sam nije imatelj obveznice nego je to treća osoba kojoj je tužitelj dao nalog za pribavljanje vrijednosnih papira i te papire sukladno ugovoru za tužitelja drži u vlastito ime kao skrbnik i njemu priznaje samo obveznopravni zahtjev za njihovu predaju? (b) u slučaju potvrdnog odgovora na drugo pitanje pod točkom (a) podtočkom (i), predstavlja li članak 5. točka 1. podtočka (a) Uredbe br. 44/2001 osnovu za atrakcijsku nadležnost suda pred kojim se vodi spor o ugovornim pitanjima u vezi sa stjecanjem obveznice u pogledu zahtjevâ na temelju izvanugovorne odgovornosti za štetu u vezi s istim stjecanjem obveznice? 3. (a) Jesu li zahtjevi po osnovi odgovornosti u vezi s prospektom u skladu s propisima koji uređuju tržište kapitala i zahtjevi zbog povrede obveza zaštite i obavještavanja u vezi s izdavanjem obveznice na donositelja ‐ zahtjevi u stvarima koje se odnose na štetne radnje, delikte ili kvazi‑delikte u smislu članka 5. točke 3. Uredbe br. 44/2001? i. u slučaju potvrdnog odgovora na treće pitanje, može li se dati isti odgovor i u slučaju kada navedene zahtjeve protiv izdavatelja ističe osoba koja sama nije imatelj obveznice nego raspolaže samo obveznopravnim zahtjevom na predaju obveznice protiv imatelja koji te vrijednosne papire za tužitelja drži kao skrbnik? (b) Treba li formulaciju ‚u mjestu u kojemu se dogodio štetni događaj ili bi se on mogao dogoditi’ iz članka 5. točke 3. Uredbe br. 44/2001 tumačiti na način da se, u slučaju kupnje vrijednosnog papira na temelju namjerno netočnih informacija, i. mjestom nastanka štete ima smatrati domicil oštećenika kao mjesto u kojem se nalazi pretežiti dio njegove imovine? ii. u slučaju potvrdnog odgovora na treće pitanje pod točkom (b) podtočkom (i), može li se dati isti odgovor i u slučaju kada su nalog za kupnju i prijenos sredstava opozivi do namire transakcije, a do namire je došlo u drugoj državi članici određeno vrijeme nakon terećenja oštećenikova računa? 4. Treba li sud u okviru provjere nadležnosti prema člancima 25. i 26. Uredbe br. 44/2001 provesti opsežan dokazni postupak o spornim činjenicama koje su važne kako za pitanje nadležnosti tako i za osnovanost zahtjeva na koji se tužitelj poziva (,dvostruko relevantne činjenice’) ili sud prilikom odlučivanja o pitanju nadležnosti može polaziti od točnosti tužiteljeva navoda?“