Predmet C‑593/14

Masco Denmark ApS i Damixa ApS

protiv

Skatteministeriet

(zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Vestre Landsret)

„Zahtjev za prethodnu odluku – Sloboda poslovnog nastana – Porezno zakonodavstvo u području potkapitalizacije društava kćeri – Uključivanje u oporezivu dobit društva zajmodavca kamata na zajam koje je platilo nerezidentno društvo kći zajmoprimac – Izuzimanje kamata koje je platilo rezidentno društvo kći zajmoprimac – Uravnotežena raspodjela ovlasti za oporezivanje među državama članicama – Nužnost sprečavanja opasnosti od izbjegavanja plaćanja poreza”

Sažetak – Presuda Suda (četvrto vijeće) od 21. prosinca 2016.

Sloboda poslovnog nastana – Porezno zakonodavstvo – Porez na dobit – Porezna olakšica – Nacionalno zakonodavstvo koje iz oporezivog prihoda društva majke izuzima kamate koje je platilo rezidentno društvo kći zajmoprimac koje nema pravo odbiti navedene kamate –Isključenje navedenog izuzeća u slučaju plaćanja kamata od strane nerezidentnog društva kćeri zajmoprimca – Nedopuštenost

(članci 49. i 54. UFEU‑a)

Članak 49. UFEU‑a, u vezi s člankom 54. UFEU‑a, treba tumačiti na način da mu je protivno zakonodavstvo države članice koje društvu rezidentu daje oslobođenje od poreza za kamate koje je platilo društvo kći ako ono nije moglo odbiti odgovarajući rashod zbog pravila koja ograničavaju pravo na odbitak kamata u slučaju potkapitalizacije, a isključuje oslobađanje koje bi proizlazilo na temelju njezina vlastitog zakonodavstva u vezi s potkapitalizacijom kada je društvo kći rezident u drugoj državi članici.

Naime, isključenje takve pogodnosti za rezidentno društvo majku na temelju kamata koje je potonjem platilo društvo kći, rezident u drugoj državi članici, ako se te kamate ne mogu odbiti od oporezive dobiti tog društva kćeri na temelju zakonodavstva te države članice koje se odnosi na potkapitalizaciju po naravi može učiniti manje privlačnim uživanje slobode poslovnog nastana društva majke, odvraćajući ga od osnivanja društava kćeri u drugim državama članicama. Takva razlika u postupanju, koja proizlazi iz samih pravila društva majke, dopuštena je samo ako se odnosi na situacije koje nisu objektivno usporedive ili ako je opravdana nekim važnim razlogom u općem interesu. Međutim, izuzeće od plaćanja poreza, čiji je cilj izbjeći da društva majke koja su rezidenti budu oporezovana za kamate naplaćene od svojih društava kćeri za zajmove koje su im dale kada njihova društva kćeri ne mogu odbiti, u cijelosti ili djelomično, rashode odgovarajuće tim kamatama zbog pravila koja ograničavaju pravo na odbitak plaćenih kamata u slučaju potkapitalizacije, znači da su, s obzirom na navedeni cilj objektivno usporedive situacije, s jedne strane, društva majke rezidenta koje je dalo zajam društvu kćeri rezidentu koje podliježe pravilima o potkapitalizaciji i, s druge strane, društva majke rezidenta koje je dalo zajam društvu kćeri nerezidentu koje podliježe takvim pravilima u državi članici svojega poreznog sjedišta. Naime, u tim dvjema situacijama prihodi od kamata koje su naplatila društva majke mogu biti predmet gospodarskog dvostrukog oporezivanja ili lančanog oporezivanja, a što izuzeće od plaćanja poreza za kamate teži izbjeći.

Nadalje, propis države članice koji ograničava predmetno izuzeće samo na kamate koje je platilo društvo kći rezident prikladan je za očuvanje uravnotežene raspodjele oporezivanja među dotičnim državama članicama, pri čemu bi se bez tog ograničenja država članica sjedišta društva majke odrekla, prema izboru društava koja su u odnosu međuovisnosti, svojega prava oporezivanja kamata koje je to društvo naplatilo ovisno o pravilima o potkapitalizaciji što ih je donijela država članica sjedišta društava kćeri. Stoga slobodu poslovnog nastana nije moguće razumjeti na način da je država članica dužna prilagoditi svoja porezna pravila poreznim pravilima druge države članice kako bi u svim situacijama zajamčila oporezivanje bez nejednakosti koja proizlazi iz nacionalnih zakonodavstava s obzirom na to da odluke koje donosi određeno društvo, što se tiče uspostave trgovačke infrastrukture u inozemstvu, mogu, ovisno o slučaju, biti više ili manje povoljne ili nepovoljne za takvo društvo. Prema tome, članak 49. UFEU‑a u vezi s člankom 54. UFEU‑a ne može imati za učinak nametanje državi članici sjedišta društva majke koje je dalo zajam društvu kćeri koje je rezident u drugoj državi članici prekoračenje izuzeća iznosa kamatnih rashoda u korist tog društva majke koji to društvo kći ne može odbiti ako se primjenjuju pravila te prve države članice koja se odnose na potkapitalizaciju.

Međutim, u slučaju kada jedna država članica poznaje sustav sprečavanja ili ublažavanja lančanog ili dvostrukog ekonomskog oporezivanja dividendi isplaćenih rezidentnim društvima od strane drugih rezidentnih društava, ona mora jednako tretirati dividende koje rezidentnim društvima isplaćuju nerezidentna društva. U tom pogledu, u situaciji društva majke čije je društvo kći rezident u drugoj državi članici koja primjenjuje stroža pravila o potkapitalizaciji dodjeljivanje od strane države članice sjedišta društva majke tome društvu oslobođenja od poreza za kamate koje je platilo društvo kći prema ograničenjima iznosa koje to društvo kći nije moglo odbiti primjenom pravila koja se odnose na potkapitalizaciju potonje države članice ne dovodi u pitanje uravnoteženu raspodjelu ovlasti za oporezivanje i predstavlja mjeru koja je manje restriktivna za slobodu poslovnog nastana od one koju predviđa predmetni propis u glavnom postupku.

(t. 27., 28., 30., 31., 38., 40.‑43., 47. i izreka)