2

Opći sud je došao do sljedećih zaključaka: „Brodarska društva o kojima je riječ 1 [...] Corsica Ferries France SAS [u daljnjem tekstu: Corsica Ferries] je brodarsko društvo koje nudi redovne brodske veze iz kontinentalne Francuske (Marseille, Toulon i Nica) i Italije prema Korzici. 2 [SNCM] je brodarsko društvo koje nudi redovne veze s polazištem iz kontinentalne Francuske (Marseille, Toulon i Nica) prema Korzici i s polazištem iz Francuske prema sjevernoj Africi (Alžir i Tunis) kao i veze prema Sardiniji. Jedna od glavnih podružnica društva SNCM, koja je u njegovom 100% vlasništvu, je Compagnie méridionale de navigation [...]. 3 U 2002. godini SNCM je bio u 20%-tnom vlasništvu Société nationale des chemins de fer i 80%-tnom vlasništvu Compagnie générale maritime et financière (u daljnjem tekstu: CGMF), a koji su sami bili u 100%-tnom vlasništvu francuske države. Prilikom otvaranja njegovog kapitala 2006. dva su kupca, Butler Capital Partners [...] i Veolia Transport [...], preuzela kontrolu u visini, navedenim redoslijedom, 38% i 28% kapitala, dok je CGMF ostao prisutan u visini 25% kapitala, a 9% kapitala ostalo je rezervirano za zaposlene. [Butler Capital Partners] je nakon toga prodao svoje udjele [Veolia Transportu]. Upravni postupak 4 Svojom Odlukom 2002/149/EZ od 30. listopada 2001. o državnim potporama koje je Francuska isplatila [Société nationale maritime Corse‑Méditerranée (SNCM‑u)] (SL 2002, L 50, str. 66. [...]) [neslužbeni prijevod], Komisija Europskih zajednica procijenila je da je potpora u iznosu od 787 milijuna eura dodijeljena SNCM‑u za razdoblje između 1991. i 2001. na ime naknade za pružanje javne usluge bila sukladna sa zajedničkim tržištem, primjenom članka 86. stavka 2. Ugovora o EZ‑u. Protiv te odluke nije podnesena tužba za poništenje Općem sudu. 5 Dopisom od 18. veljače 2002. Francuska Republika prijavila je Komisiji potporu za restrukturiranje u korist SNCM‑a u iznosu od 76 milijuna eura (u daljnjem tekstu: Plan iz 2002.). 6 Svojom odlukom 2004/166/EZ od 9. srpnja 2003., o potpori za restrukturiranje koju Francuska namjerava dodijeliti [Société nationale maritime Corse‑Méditerranée (SNCM)] [neslužbeni prijevod] (SL 2004, L 61, str. 13., u daljnjem tekstu: Odluka 2003.), Komisija je uvjetno odobrila dva obroka potpore za restrukturiranje SNCM‑u u ukupnom iznosu od 76 milijuna eura, pri čemu jedan obrok iznosi 66 milijuna eura, plativih odmah, a drugi obrok, u maksimalnom iznosu 10 milijuna eura, ovisno o neto prihodu od prodaja koja se odnose osobito na brodove SNCM‑a. 7 [Corsica Ferries] je 13. listopada 2003. podnijela Općem sudu tužbu za poništenje protiv odluke iz 2003. [(presuda Općeg suda Corsica Ferries France/Komisija, T‑349/03, EU:T:2005:221)]. 8 Svojom Odlukom 2005/36/EZ od 8. rujna 2004. o izmjeni Odluke [2004/166/EZ o potpori za restrukturiranje koju Francuska namjerava dodijeliti Société Nationale Maritime Corse‑Méditerranée (SNCM)] (SL [2005,] L 19, str. 70. [...]) [neslužbeni prijevod], Komisija je izmijenila jedan od uvjeta propisanih člankom 2. Odluke 2003. Radilo se o uvjetu u vezi s maksimalnim brojem od 11 brodova koje je SNCM bio ovlašten prodati. U odluci [2005/36] Komisija je dopustila zamjenu jednog od tih brodova, Aliso, drugim brodom, Asco. 9 Odlukom od 16. ožujka 2005. Komisija je odobrila isplatu drugog obroka potpore za restrukturiranje, u iznosu od 3.327.400 eura, na temelju Odluke 2003. (u daljnjem tekstu: Odluka 2005.). 10 [Svojom] presudom [...] Corsica Ferries France/Komisija ([EU:T:2005:221]), Opći sud je ukinuo Odluku 2003. zbog pogrešne ocjene minimalnog karaktera pomoći, prije svega zbog pogrešaka u izračunu neto prihoda od prodaja, pritom odbijajući druge tužbene razloge koji se temelje na nedostatku u obrazloženju i povredi članka 87. stavka 3. točke (c) Ugovora o EZ‑u i Smjernica Zajednice za državnu potporu za sanaciju i restrukturiranje poduzeća u teškoćama (SL 1999, C 288, str. 2, u daljnjem tekstu: Smjernice). 11 U dopisu od 7. travnja 2006. francuska tijela su pozvala Komisiju da utvrdi da, zbog njezine prirode kao naknade za pružanje javne usluge, jedan dio potpore za restrukturiranje odobrene u okviru Plana 2002., u iznosu od 53,48 milijuna eura, nije trebalo kvalificirati kao mjeru poduzetu u okviru plana restrukturiranja već kao mjeru koja ne predstavlja potporu u smislu [presude Altmark Trans i Regierungspräsidium Magdeburg, (C‑280/00, EU:C:2003:415)] ili kao samostalnu mjeru Plana 2002 na temelju članka 86. stavka 2. Ugovora o EZ‑u. 12 Koncentracija u vezi sa stjecanjem zajedničke kontrole nad SNCM‑om od strane [Butler Capital Partners] i [Veolia Transporta] prijavljena je 21. travnja 2006. Komisiji na temelju članka 4. Uredbe Vijeća (EZ) br. 139/2004 od 20. siječnja 2004. o kontroli koncentracija između poduzetnika [(‘Uredba EZ o koncentracijama’)] (SL L 24, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 5., str. 73.). Komisija je odobrila koncentraciju 29. svibnja 2006. na temelju članka 6. stavka 1. točke (b) iste uredbe. [...] 14 Komisija je 13. rujna 2006. odlučila pokrenuti postupak predviđen u članku 88. stavku 2. Ugovora o EZ‑u o novim mjerama uvedenima u korist SNCM‑a pritom inkorporirajući Plan iz 2002. (SL 2006, C 303, str. 53. [...]). 15 [Spornom] odlukom Komisija je ocijenila da su mjere Plana iz 2002. predstavljale nezakonite državne potpore u smislu članka 88. stavka 3. Ugovora o EZ‑u, ali su bile sukladne sa zajedničkim tržištem na temelju članka 86. stavka 2. Ugovora o EZ‑u i članka 87. stavka 3. točke (c) Ugovora o EZ‑u, i da mjere Plana privatizacije iz 2006. (u daljnjem tekstu: Plan iz 2006.) nisu predstavljale državne potpore u smislu članka 87. stavka 1. Ugovora o EZ‑u. Predmetne mjere 16 Sljedeće mjere predmet su [sporne] odluke: — u okviru Plana iz 2002.: ulaganje CGMF‑a u kapital SNCM‑a u iznosu od 76 milijuna eura, uključujući 53,48 milijuna eura na temelju obveza pružanja javnih usluga i ostatak na temelju potpora za restrukturiranje; — u okviru Plana iz 2006.: — negativna prodajna cijena SNCM‑a od strane CGMF‑a za iznos od 158 milijuna eura, — ulaganje u kapital od strane CGMF‑a u iznosu od 8,75 milijuna eura, — predujam u gotovini od strane CGMF‑a u iznosu od 38,5 milijuna eura u korist otpuštenog osoblja SNCM‑a u slučaju novog društvenog plana. [Sporna] odluka 17 U spornoj odluci, posebno u uvodnim izjavama 37. do 54., Komisija je utvrdila da su linije s Korzikom za prijevoz putnika bile tržište kojem su obilježja sezonski rad i koncentriranost. Konkurentska struktura tržišta snažno se razvila nakon dolaska [Corsica Ferries] 1996. Od 2000. su SNCM i [Corsica Ferries] činili duopol na temelju činjenice da su držali više od 90% tržišnih udjela. U 2007. [Corsica Ferries] je jasno preuzela SNCM i prevozila milijun dodatnih putnika, na tržištu s redovnim rastom od 4% godišnje. SNCM, zajedno s [Compagnie méridionale de navigation] je nasuprot tome zadržao kvazimonopol u vezi s prijevozom tereta. 18 Komisija je zauzela stav, u uvodnim izjavama 219. do 225. [sporne] odluke, da su sva ulaganja koja je SNCM primio putem CGMF‑a bila financirana iz državnih izvora, da su predstavljala prijetnju da će narušiti tržišno natjecanje i da su utjecala na trgovinu između država članica. Stoga je Komisija zauzela stajalište da su ispunjena tri od četiri uvjeta iz članka 87. stavka 1. Ugovora o EZ‑u. Za svaku je mjeru ispitala postojanje selektivne ekonomske prednosti i njezine eventualne sukladnosti sa zajedničkim tržištem. 19 U dijelu koji se odnosi na 76 milijuna eura prijavljenih u 2002. Komisija je procijenila, u uvodnoj izjavi 236. [sporne] odluke, da se 53,48 milijuna mogu smatrati naknadom za pružanje javne usluge. U skladu s točkom 320. presude [Corsica Ferries France/Komisija (EU:T:2005:221)], Komisija je to ulaganje ocijenila s obzirom na presudu Altmark [Trans et Regierungspräsidium Magdeburg (EU:C:2003:415)] i zaključila, u uvodnoj izjavi 257. [sporne] odluke, da je uistinu predstavljalo državnu potporu, međutim sukladnu sa zajedničkim tržištem na temelju članka 86. stavka 2. Ugovora o EZ‑u. Preostalih 22,52 milijuna eura treba razmotriti na temelju potpora za restrukturiranje. 20 U dijelu koji se odnosi na Plan iz 2006. Komisija je zatim primijenila, u uvodnim izjavama 267. do 352. [sporne] odluke test privatnog ulagača u tržišnom gospodarstvu (u daljnjem tekstu: test privatnog ulagača) na negativnu prodajnu cijenu od 158 milijuna eura. U tu je svrhu procijenila bi li hipotetski privatni ulagač, da je bio na mjestu CGMF‑a, radije odabrao dokapitalizaciju [SNCM‑a] za taj iznos ili bi pokrenuo postupak likvidacije nad društvom i snosio njezine troškove. Stoga je bilo nužno procijeniti minimalni trošak likvidacije. 21 Komisija je procijenila, u uvodnim izjavama 267. do 280. [sporne] odluke, da je trošak likvidacije trebao nužno uključivati trošak socijalnog plana, odnosno trošak dodatnih otpremnina povrh zakonskih i uobičajenih obveza, da bi se uskladilo sa suvremenom praksom velikih grupa društava i da se ne bi naštetilo ugledu holding društva kojeg je dio i njegovom krajnjem dioničaru. Komisija je stoga procijenila uz pomoć nezavisnog stručnjaka trošak tih dodatnih otpremnina tako što je izvršila usporedbu između socijalnih planova koje su u Francuskoj primijenile grupe društava poput Michelina ili Yves Saint‑Laurenta. 22 Komisija je u uvodnoj izjavi 350. [sporne] odluke zauzela stajalište da je negativna prodajna cijena proizašla kao rezultat postupka izbora koji je bio otvoren, transparentan, bezuvjetan i nediskriminatoran, i da je, u tom pogledu, predstavljala tržišnu cijenu. Stoga je, prihvaćajući pretpostavku da je trošak likvidacije bio ograničen samo na otpremnine, Komisija u uvodnoj izjavi 352. navedene odluke zaključila da je trošak likvidacije bio veći od negativne prodajne cijene i da ulaganje u kapital od 158 milijuna eura nije značio državnu potporu u smislu članka 87. stavka 1. Ugovora o EZ‑u. 23 U dijelu koji se odnosi na ulaganje u kapital u iznosu od 8,75 milijuna eura od strane CGMF‑a, Komisija je procijenila, u uvodnim izjavama 356. do 358. [sporne] odluke, da se, s obzirom na to da je ulog privatnih kupaca bio značajan i istodoban, karakter tog ulaganja kao potpore mogao odmah odbaciti. Komisija je zatim utvrdila da je fiksna stopa rentabilnosti predstavljala adekvatnu naknadu uloženog kapitala i da postojanje ugovorne odredbe o raskidu prodaje nije bilo takve naravi da bi dovelo u pitanje jednakost postupanja. Komisija je zaključila, u uvodnoj izjavi 365. te odluke, da ulaganje u kapital od strane CGMF‑a u iznosu od 8,75 milijuna eura nije značilo potporu u smislu članka 87. stavka 1. Ugovora o EZ‑u. 24 Komisija je potom napomenula, u uvodnim izjavama 372. do 378. [sporne] odluke, da bi se mjere potpore subjektu, u visini od 38 milijuna eura, položenih na depozitni račun primijenile u slučaju novog socijalnog plana koji bi proveli kupci i da one ne bi odgovarale primjeni stvarnih smanjenja iz Plana iz 2002. Te se potpore prema mišljenju Komisije mogu isplatiti samo pojedincima čiji je ugovor o radu s SNCM‑om bio prethodno raskinut. Te mjere stoga nisu činile uobičajene troškove koji proizlaze iz primjene socijalnog zakonodavstva koje vrijedi u okviru raskida ugovora o radu. Komisija je zaključila da potpore subjektu, dodijeljene od strane države kao javne vlasti a ne države kao dioničara, spadaju dakle u socijalnu politiku država članica i zbog toga ne čine potporu u smislu članka 87. stavka 1. Ugovora o EZ‑u. 25 U dijelu koji se odnosi na ostatak od 22,52 milijuna eura prijavljenih na temelju potpora za restrukturiranje, odnosno ostatak od 76 milijuna eura prijavljen u okviru Plana iz 2002. i 53,48 milijuna eura koji su ocijenjeni sukladnima sa zajedničkim tržištem na temelju članka 86. stavka 2. Ugovora o EZ‑u [...], Komisija je zauzela stav, u uvodnoj izjavi 381. [sporne] odluke, da on predstavlja državnu potporu u smislu članka 87. stavka 1. Ugovora o EZ‑u. Komisija je nakon toga razmotrila sukladnost te mjere sa Smjernicama. 26 Komisija je utvrdila, u uvodnim izjavama 387. do 401. [sporne] odluke da je SNCM u 2002. uistinu bio društvo u teškoćama u smislu točke 5. pod (a) i točke 6. Smjernica i da je Plan iz 2002. mogao osigurati vraćanje održivosti društva, u skladu s točkama 31. do 34. Smjernica. 27 U dijelu koji se odnosi na prevenciju neprimjerenog narušavanja tržišnog natjecanja (t. 35. do 39. Smjernica), Komisija je procijenila, u uvodnoj izjavi 404. [sporne] odluke, da tržište pomorskih linija prema Korzici nije bilo prekapacitirano i da nije trebalo pridonijeti njegovom ozdravljenju. Komisija je zatim zaključila, u uvodnoj izjavi 406. navedene odluke, da prijavljeni plan restrukturiranja pridonosi u značajnoj mjeri smanjenju prisutnosti društva na tržištu. Kriterij koji se odnosi na prevenciju neprimjerenog narušavanja tržišnog natjecanja također je bio ispunjen. 28 Komisija je navela, u uvodnim izjavama 410. do 419. [sporne] odluke, da je potreba za potporu, izračunata u minimalnom iznosu na temelju točaka 40. i 41. Smjernica, bila ograničena na 19,75 milijuna eura na dan 9. srpnja 2003., uz poštovanje neto prihoda od prodaje predviđenih Odlukom 2003. Do toga je došla tako da je najprije izračunala potrebe SNCM‑a za likvidnim sredstvima za njegov plan restrukturiranja. Trošak plana restrukturiranja utvrđen je, po procjeni Komisije, u iznosu od 46 milijuna eura. Komisija je zatim umanjila iznos za sve prodaje ostvarene između 18. veljače 2002. (dan prijave Plana iz 2002.) i 9. srpnja 2003. (dan usvajanja Odluke iz 2003.), odnosno 26,25 milijuna eura, da bi došla do iznosa od 19,75 milijuna eura. 29 U dijelu koji se odnosi na kompenzacijske mjere Komisija je utvrdila da su svi uvjeti iz Odluke iz 2003. u vezi sa stjecanjem, korištenjem flote, prodajom imovine, zabranom ponude cijena koje su niže od onih koje nude svi konkurenti [...] i ograničavanjem rotacije brodova na linijama s polazištem s Korzike ispoštovani gotovo u cijelosti. Budući da su ti uvjeti bili ispunjeni i da je prijavljeni iznos potpore bio supstancijalno niži od iznosa odobrenog 2003., Komisija nije ocijenila da bi bilo oportuno nametanje dodatnih obveza. Stoga je nakon uzimanja u obzir iznosa od dodatnih prodaja predviđenih Odlukom iz 2003. Komisija zauzela stav, u uvodnoj izjavi 434. [sporne] odluke, da je krajnji ostatak iznosa restrukturiranja, utvrđen u iznosu od 15,81 milijuna eura, bio državna potpora sukladna sa zajedničkim tržištem na temelju članka 87. stavka 3. točke (c) Ugovora o EZ‑u. 30 Izreka [sporne] odluke glasi kako slijedi: „Članak 1. Naknada koju je francuska država platila SNCM‑u u iznosu od 53,48 milijuna eura na temelju obveza pružanja javnih usluga za razdoblje 1991.‑2001. predstavlja nezakonitu državnu potporu u smislu članka 88. stavka 3. Ugovora o EZ‑u, ali sukladnu sa zajedničkim tržištem na temelju članka 86. stavka 2. navedenog ugovora. Negativna prodajna cijena SNCM‑a od 158 milijuna eura, pokrivanje troškova socijalnih mjera u vezi sa zaposlenima u iznosu od 38,5 milijuna eura od strane CGMF‑a i zajednička i istodobna dokapitalizacija SNCM‑a od strane CGMF‑a u iznosu od 8,75 milijuna nisu predstavljali državne potpore u smislu članka 87. stavka 1. Ugovora o EZ‑u. Potpora za restrukturiranje u iznosu od 15,81 milijuna eura koju je Francuska dodijelila [SNCM‑u] predstavlja nezakonitu državnu potporu u smislu članka 88. stavka 3. Ugovora o EZ‑u, ali je sukladna sa zajedničkim tržištem na temelju članka 86. stavka 2. navedenog ugovora. Članak 2. Ova je odluka upućena Francuskoj Republici.'“