ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
C 431/14

Presuda Suda (četvrto vijeće) od 2. rujna 2021. – Europska komisija/Tempus Energy Ltd, Tempus Energy Technology Ltd, Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske

(Predmet C-57/19 P) (1)

(„Žalba - Državne potpore - Program potpore - Članak 108. stavci 2. i 3. UFEU-a - Uredba (EZ) br. 659/1999 - Članak 4. stavci 3. i 4. - Pojam „sumnje u pogledu sukladnosti prijavljene mjere s načelima zajedničkog tržišta” - Odluka o neospornosti - Nepokretanje formalnog istražnog postupka - Smjernice o državnim potporama za zaštitu okoliša i energiju za razdoblje 2014. – 2020. - Kodeks najbolje prakse za provedbu postupaka nadzora državnih potpora - Kontakti koji „prethode prijavi” - Postupovna prava zainteresiranih stranaka - Tržište kapaciteta električnom energijom u Ujedinjenoj Kraljevini”)

(2021/C 431/13)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Žalitelj: Europska komisija (zastupnici: É. Gippini Fournier i P. Němečková, agenti)

Druge stranke u postupku: Tempus Energy Ltd, Tempus Energy Technology Ltd (zastupnici: J. Derenne i D. Vallindas, odvjetnici i C. Ziegler, Rechtsanwalt), Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske, (zastupnici: F. Shibli, S. McCrory i Z. Lavery, a zatim F. Shibli i S. McCrory, agenti, uz asistenciju G. Facenne, QC, i D. Mackersiea, barrister)

Intervenijent u potporu tužitelju: Republika Poljska (zastupnik: B. Majczyna, agent)

Izreka

1. Ukida se presuda Općeg suda Europske unije od 15. studenoga 2018., Tempus Energy i Tempus Energy Technology/Komisija (T-793/14, EU:T:2018:790).

2. Odbija se tužba u predmetu T-793/14.

3. Društva Tempus Energy Ltd i Tempus Energy Technology Ltd snose, uz vlastite troškove, i troškove Europske komisije nastale u postupcima pred Općim sudom Europske unije i Sudom.

4. Republika Poljska i Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske snose vlastite troškove.

(1) SL C 148, 29. 4. 2019.
2.

Članak 18. Uredbe br. 1177/2010 treba tumačiti na način da je, u slučaju otkazivanja usluge putničkog prijevoza i kada ne postoji nikakva alternativna usluga prijevoza na istoj liniji, prijevoznik dužan ponuditi putniku, na temelju prava potonjeg na preusmjeravanje do konačnog odredišta iz te odredbe, pod usporedivim uvjetima i kada je to najranije moguće, uslugu alternativnog prijevoza različitim putem od onog kojim bi se kretala otkazana usluga ili uslugu pomorskog prijevoza uz druge načine prijevoza, poput cestovnog ili željezničkog, te je obvezan snositi eventualne dodatne troškove koje je putnik imao u okviru tog preusmjeravanja do konačnog odredišta.
5.

Članak 1. stavak 1. četvrti podstavak i članak 1. stavke 3. i 5. Direktive 89/665, kako je izmijenjena Direktivom 2014/23, kao i članak 21. Direktive 2014/24 u vezi s općim načelom prava Unije na dobru upravu, treba tumačiti na način da javni naručitelj, kojemu je gospodarski subjekt podnio zahtjev za dostavu podataka koji se smatraju povjerljivima, a koji su sadržani u ponudi konkurenta kojemu je dodijeljen ugovor o javnoj nabavi, nije dužan dostaviti te podatke ako bi to dovelo do povrede pravila prava Unije o zaštiti povjerljivih podataka, i to čak i ako je zahtjev gospodarskog subjekta podnesen u okviru pravnog lijeka tog subjekta o zakonitosti ocjene javnog naručitelja ponude konkurenta. Ako odbije dostaviti takve podatke ili ako prilikom tog odbijanja odbije i pritužbu koju je podnio gospodarski subjekt u vezi sa zakonitošću ocjene ponude dotičnog konkurenta, javni naručitelj mora odvagnuti pravo podnositelja zahtjeva na dobru upravu s pravom konkurenta na zaštitu njegovih povjerljivih podataka na način da obrazloži svoju odluku o odbijanju dostave podataka ili odluku o odbijanju pritužbe i da pravo na djelotvoran pravni lijek neuspješnog ponuditelja ne bude lišeno korisnog učinka.
1.

Članak 2. točku (j) treću alineju Direktive 2011/95/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 13. prosinca 2011. o standardima za kvalifikaciju državljana trećih zemalja ili osoba bez državljanstva za ostvarivanje međunarodne zaštite, za jedinstveni status izbjeglica ili osoba koje ispunjavaju uvjete za supsidijarnu zaštitu te sadržaj odobrene zaštite treba tumačiti na način da – kada podnositelj zahtjeva za azil, koji je ušao na državno područje države članice domaćina na kojem se nalazi njegovo maloljetno dijete koje nije u braku, namjerava iz statusa supsidijarne zaštite koji je dobilo to dijete izvesti pravo na azil na temelju zakonodavstva te države članice kojim se to pravo dodjeljuje osobama obuhvaćenima člankom 2. točkom (j) trećom alinejom Direktive 2011/95 – datum koji je mjerodavan za ocjenu o tome je li korisnik te zaštite „maloljetnik”, u smislu te odredbe, a kako bi se odlučilo o zahtjevu za međunarodnu zaštitu koji je podnio taj podnositelj zahtjeva za azil, jest datum na koji je potonji – ako je to primjenjivo, na neformalan način – podnio svoj zahtjev za azil.
3.

Društvima FVE Holýšov I s. r. o., FVE Stříbro s. r. o., FVE Úsilné s. r. o., FVE Mozolov s. r. o., FVE Osečná s. r. o., Solarpark Rybníček s. r. o., FVE Kněžmost s. r. o., Hutira FVE – Omice a.s., Exit 90 SPV s. r. o., Onyx Energy s. r. o., Onyx Energy projekt II s. r. o., Photon SPV 1 s. r. o., Photon SPV 3 s. r. o., Photon SPV 4 s. r. o., Photon SPV 6 s. r. o., Photon SPV 8 s. r. o., Photon SPV 10 s. r. o., Photon SPV 11 s. r. o., Antaris GmbH, Michaelu Gödeu, NGL Business Europe Ltd, NIG NV, GIHG Ltd, Radiance Energy Holding Sàrl, ICW Europe Investments Ltd, Photovoltaik Knopf Betriebs-GmbH, Voltaic Network GmbHet i WA Investments-Europa Nova Ltd nalaže se snošenje troškova žalbenog postupka.
Presuda Suda (četvrto vijeće) od 16. rujna 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Supreme Court of the United Kingdom – Ujedinjena Kraljevina) – The Software Incubator Ltd/Computer Associates (UK) Ltd

(Predmet C-410/19) (1)

(„Zahtjev za prethodnu odluku - Samostalni trgovački zastupnici - Direktiva 86/653/EZ - Članak 1. stavak 2. - Pojam „trgovački zastupnik” - Dostava računalnog programa klijentima elektroničkim putem - Dodjela trajne licencije za korištenje - Pojmovi „prodaja” i „roba””)

(2021/C 471/04)

Jezik postupka: engleski

Sud koji je uputio zahtjev

Supreme Court of the United Kingdom

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: The Software Incubator Ltd

Tuženik: Computer Associates (UK) Ltd

Izreka

Pojam „prodaja robe” iz članka 1. stavka 2. Direktive Vijeća 86/653//EEZ od 18. prosinca 1986. o usklađivanju prava država članica u vezi samozaposlenih trgovačkih zastupnika treba tumačiti na način da može obuhvatiti isporuku računalnog programa klijentu elektroničkim putem, uz plaćanje cijene, ako je uz tu isporuku dodijeljena trajna licencija za korištenje tog programa.

(1) SL C 255, 29. 7. 2019.
Presuda Suda (četvrto vijeće) od 2. rujna 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Supreme Court of the United Kingdom – Ujedinjena Kraljevina) – The Queen, na zahtjev Association of Independent Meat Suppliers, Cleveland Meat Company Ltd/The Food Standards Agency

(Predmet C-579/19) (1)

(„Zahtjev za prethodnu odluku - Zaštita zdravlja - Uredba (EZ) br. 854/2004 - Članak 5. točka 2. - Uredba (EZ) br. 882/2004 - Članak 54. stavak 3. - Higijenska pravila za hranu životinjskog podrijetla - Post mortem pregled trupa i iznutrica - Službeni veterinar - Oznaka zdravstvene ispravnosti - Odbijanje - Meso proglašeno neprikladnim za prehranu ljudi - Pravo na žalbu protiv odluke službenog veterinara - Djelotvorna sudska zaštita - Članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima”)

(2021/C 431/15)

Jezik postupka: engleski

Sud koji je uputio zahtjev

Supreme Court of the United Kingdom

Stranke glavnog postupka

Tužitelji: The Queen, na zahtjev Association of Independent Meat Suppliers, Cleveland Meat Company Ltd

Tuženik: The Food Standards Agency

Izreka

1. Uredbu (EZ) br. 854/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o utvrđivanju posebnih pravila organizacije službenih kontrola proizvoda životinjskog podrijetla namijenjenih prehrani ljudi, kako je izmijenjena Uredbom (EZ) br. 882/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004., i Uredbu br. 882/2004 treba tumačiti na način da im se protivi nacionalni propis na temelju kojeg, kada službeni veterinar odbije staviti oznaku zdravstvene ispravnosti na trup, a vlasnik tog trupa se ne slaže s tom odlukom, službeni veterinar mora pokrenuti postupak pred sudom kako bi taj sud odlučio o meritumu i na temelju dokaza vještaka, koje predlažu obje stranke, o tome ispunjava li trup zahtjeve u pogledu sigurnosti hrane, a da pritom ne može formalno poništiti odluke službenog veterinara ni ukinuti učinke tih odluka.

2. Članak 54. Uredbe br. 882/2004, u vezi s njezinom uvodnom izjavom 43. i s obzirom na članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, treba tumačiti na način da mu se ne protivi nacionalni propis prema kojem odluka o nestavljanju oznake zdravstvene ispravnosti na trup, koju je donio službeni veterinar u skladu s člankom 5. točkom 2. Uredbe br. 854/2004, kako je izmijenjena Uredbom br. 882/2004, može biti predmet samo ograničene sudske kontrole u okviru koje sud pred kojim je pokrenut postupak može poništiti tu odluku zbog bilo kojeg razloga koji odluku čini nezakonitom, uključujući i ako je službeni veterinar djelovao u neku drugu svrhu, a ne onu za koju su mu dodijeljene ovlasti, ako nije primijenio pravilne pravne kriterije ili ako je donio odluku koja je neosnovana ili za koju nema dovoljno dokaza.

(1) SL C 328, 30. 9.2019.
Presuda Suda (četvrto vijeće) od 10. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Court of Appeal – Ujedinjena Kraljevina) – The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs/WR

(Predmet C-279/19.) (1)

(„Zahtjev za prethodnu odluku - Opći aranžmani za trošarine - Direktiva 2008/118/EZ - Članak 33. stavak 3. - Roba „stavljena u potrošnju” u državi članici i držana u komercijalne svrhe u drugoj državi članici - Obveznik plaćanja trošarine za koju je nastala obveza obračuna za tu robu - Osoba koja drži robu za isporuku u drugoj državi članici - Prijevoznik robe”)

(2021/C 297/03)

Jezik postupka: engleski

Sud koji je uputio zahtjev

Court of Appeal

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Tuženik: WR

Izreka

Članak 33. stavak 3. Direktive Vijeća 2008/118/EZ od 16. prosinca 2008. o općim aranžmanima za trošarine i o stavljanju izvan snage Direktive 92/12/EEZ, treba tumačiti na način da je osoba koja za račun druge osobe prevozi trošarinsku robu u drugu državu članicu i koja je u fizičkom posjedu te robe u trenutku nastanka obveze obračunavanja trošarine obvezna na temelju te odredbe platiti tu trošarinu čak i ako nema nikakvo pravo ili interes u odnosu na navedenu robu i ne zna da je ona podložna trošarini odnosno ne zna da je nastala obveza obračuna trošarina za tu robu.

(1) SL C 230, 8. 7. 2019.
1.

Članak 3. stavke 1. i 2. Direktive 2001/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. svibnja 2001. o usklađivanju određenih aspekata autorskog i srodnih prava u informacijskom društvu treba tumačiti na način da učitavanje s terminalne opreme korisnika mreže ravnopravnih članova (peer-to-peer) na takvu opremu drugih korisnika te mreže dijelova, koje je navedeni korisnik prethodno preuzeo, medijske datoteke koja sadržava zaštićeno djelo – iako su ti dijelovi kao takvi upotrebljivi tek nakon određenog postotka preuzimanja – predstavlja stavljanje na raspolaganje javnosti u smislu te odredbe. Nije relevantno to što zbog postavki programa za razmjenu BitTorrent klijent automatski dolazi do učitavanja kada je korisnik, s čije terminalne opreme dolazi do navedenog učitavanja, pristao na taj program davanjem svoje suglasnosti za njegovu primjenu nakon što je o njegovim značajkama bio propisno obaviješten.
C 217/5

Presuda Suda (prvo vijeće) od 15. travnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio High Court (Irska) – Irska) – Friends of the Irish Environment Ltd/Commissioner for Environmental Information

(Predmet C-470/19) (1)

(„Zahtjev za prethodnu odluku - Aarhuška konvencija - Direktiva 2003/4/EZ - Pravo na pristup informacijama o okolišu koje posjeduju tijela javne vlasti - Članak 2. stavak 2. - Pojam „tijelo javne vlasti” - Tijela ili institucije koje djeluju u pravosudnom svojstvu - Informacije sadržane u spisu zaključenog sudskog postupka”)

(2021/C 217/06)

Jezik postupka: engleski

Sud koji je uputio zahtjev

High Court (Irska)

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Friends of the Irish Environment Ltd

Tuženik: Commissioner for Environmental Information

uz sudjelovanje: Courts Service of Ireland

Izreka

Članak 2. stavak 2. Direktive 2003/4/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 28. siječnja 2003. o javnom pristupu informacijama o okolišu i stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 90/313/EEZ treba tumačiti na način da se njime ne uređuje pristup informacijama o okolišu koje su sadržane u sudskim spisima, s obzirom na to da ni sudovi ni tijela ili institucije pod njihovim nadzorom i stoga u uskoj vezi s njima ne čine „tijela javne vlasti” u smislu te odredbe i stoga nisu obuhvaćeni područjem primjene te direktive.

(1) SL C 280, 19. 8. 2019.
C 217/11

Presuda Suda (treće vijeće) od 15. travnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Finanzgericht Köln – Njemačka) – The North of England P & I Association Ltd., pravni sljednik društva Marine Shipping Mutual Insurance Company/Bundeszentralamt für Steuern

(Predmet C-786/19) (1)

(Zahtjev za prethodnu odluku - Izravno osiguranje osim životnog osiguranja - Druga direktiva 88/357/EEZ - Članak 2. točka (d) druga alineja - Direktiva 92/49/EEZ - Članak 46. stavak 2. prvi podstavak - Porez na premije osiguranja - Pojam „država članica u kojoj se nalazi rizik” - Vozilo bilo koje vrste - „Pojam država članica u kojoj je vozilo registrirano” - Osiguranje pomorskih plovila - Brod koji je upisan u upisnik brodova države članice, ali koji plovi pod zastavom druge države članice ili treće zemlje na temelju odobrenja za privremenu promjenu zastave)

(2021/C 217/14)

Jezik postupka: njemački

Sud koji je uputio zahtjev

Finanzgericht Köln

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: The North of England P & I Association Ltd., pravni sljednik društva Marine Shipping Mutual Insurance Company

Tuženik: Bundeszentralamt für Steuern

Izreka

Članak 46. stavak 2. prvi podstavak Direktive Vijeća 92/49/EEZ od 18. lipnja 1992. o usklađivanju zakona i drugih propisa koji se odnose na izravno osiguranje osim životnog osiguranja te kojom se izmjenjuje Direktiva 73/239/EEZ i Direktiva 88/357/EEZ (Treća direktiva o neživotnom osiguranju) u vezi s člankom 2. točkom (d) drugom alinejom Druge Direktive Vijeća 88/357/EEZ od 22. lipnja 1988. o usklađivanju zakona i drugih propisa u odnosu na izravno osiguranje osim životnog osiguranja, koja propisuje odredbe kako bi se olakšalo učinkovito ostvarivanje slobode pružanja usluga i izmjeni Direktive 73/239/EEZ, treba tumačiti na način da u slučaju kada se ugovori o osiguranju odnose na pokrivanje različitih opasnosti povezanih s iskorištavanjem pomorskih plovila upisanih u upisnik brodova koji vodi država članica, ali koji plove pod zastavom druge države članice ili treće države u skladu s odobrenjem za privremenu promjenu zastave, treba smatrati da je „država članica u kojoj je vozilo registrirano” i stoga „država članica u kojoj se nalazi rizik”, u smislu tih odredaba, i koja ima isključivu ovlast oporezivanja naplaćenih premija na temelju navedenih ugovora o osiguranju, ona država članica koja vodi upisnik brodova u koji je taj brod upisan primarno u svrhu dokazivanja vlasništva navedenog broda.

(1) SL C 45, 10. 2. 2020.
Presuda Suda (treće vijeće) od 15. travnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Court of Appeal in Northern Ireland – Ujedinjena Kraljevina) – TKF/Department of Justice for Northern Ireland

(Predmet C-729/19) (1)

(„Zahtjev za prethodnu odluku - Pravosudna suradnja u građanskim stvarima - Priznavanje i izvršenje sudskih odluka u stvarima koje se odnose na obveze uzdržavanja - Uredba (EZ) br. 4/2009 - Vremensko područje primjene - Članak 75. - Odluke koje je donio sud države članice prije pristupanja Europskoj uniji”)

(2021/C 217/11)

Jezik postupka: engleski

Sud koji je uputio zahtjev

Court of Appeal in Northern Ireland

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: TKF

Tuženik: Department of Justice for Northern Ireland

Izreka

1. Članak 75. stavak 2. točku (a) Uredbe Vijeća (EZ) br. 4/2009 od 18. prosinca 2008. o nadležnosti, mjerodavnom pravu, priznavanju i izvršenju sudskih odluka te suradnji u stvarima koje se odnose na obvezu uzdržavanja treba tumačiti na način da se primjenjuje samo na odluke koje su nacionalni sudovi donijeli u državama koje su već bile članice Europske unije na dan donošenja tih odluka.

2. Uredbu br. 4/2009 treba tumačiti na način da nijedna njezina odredba ne dopušta da se odluke u stvarima koje se odnose na obveze uzdržavanja, donesene u državi prije njezina pristupanja Europskoj uniji i prije datuma početka primjene navedene uredbe, priznaju i izvršavaju, nakon pristupanja te države Uniji, u drugoj državi članici.

(1) SL C 423, 16. 12. 2019.
4.

Članak 5. stavak 3. Uredbe br. 261/2004 treba tumačiti na način da se stvarni zračni prijevoznik, kako bi se oslobodio svoje obveze isplate odštete putnicima u slučaju dužeg kašnjenja leta u dolasku, može pozvati na „izvanrednu okolnost” koja nije utjecala na navedeni zakašnjeli let, nego na prethodni let koji je on izveo istim zrakoplovom tijekom pretpredzadnje rotacije tog zrakoplova, pod uvjetom da postoji izravna uzročna veza između nastanka te okolnosti i dužeg kašnjenja kasnijeg leta u dolasku, ocjena čega je na sudu koji je uputio zahtjev, uzimajući osobito u obzir način na koji predmetni stvarni zračni prijevoznik izvodi let zrakoplovom.
C 263/4

Presuda Suda (peto vijeće) od 29. travnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Italija) – Granarolo SpA/Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo Economico, Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto

(Predmet C-617/19) (1)

(„Zahtjev za prethodnu odluku - Okoliš - Direktiva 2003/87/EZ - Sustav trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova - Članak 3. točka (e) - Pojam „postrojenje” - Članak 3. točka (f) - Pojam „operater” - Prilog I. točke 2. i 3. - Pravilo o zbrajanju - Zbrajanje kapaciteta djelatnosti postrojenja - Prijenos kogeneracijske jedinice električne i toplinske energije od strane vlasnika industrijskog pogona - Ugovor o opskrbi energijom između poduzetnika prenositelja i stjecatelja - Izdavanje nove dozvole za emisije stakleničkih plinova”)

(2021/C 263/05)

Jezik postupka: talijanski

Sud koji je uputio zahtjev

Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Granarolo SpA

Tuženici: Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo Economico, Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto

uz sudjelovanje: E.ON Business Solutions Srl, prije E.ON Connecting Energies Italia Srl

Izreka

Članak 3. točke (e) i (f) Direktive 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. listopada 2003. o uspostavi sustava trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova unutar Zajednice i o izmjeni Direktive Vijeća 96/61/EZ, kako je izmijenjena Direktivom 2009/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009., u vezi s njezinim Prilogom I. točkama 2. i 3., treba tumačiti na način da mu se ne protivi to da se vlasniku proizvodnog pogona s toplanom čija djelatnost ulazi u područje primjene tog Priloga I. može izdati nova dozvola za emisije stakleničkih plinova u smislu članka 7. te direktive ako je poduzetniku specijaliziranom u području energetike prenio kogeneracijsku jedinicu koja se nalazi na istom industrijskom lokalitetu kao što je taj pogon, a koja obavlja djelatnost čiji je kapacitet manji od praga predviđenog u navedenom Prilogu I., sklopivši s tim poduzetnikom ugovor u kojem je među ostalim predviđeno da će se energija koju proizvede ta kogeneracijska jedinica isporučiti tom pogonu u slučaju da toplana i kogeneracijska jedinica ne čine isto postrojenje u smislu članka 3. točke (e) navedene direktive te da vlasnik proizvodnog pogona više ni u kojem slučaju nije operater kogeneracijske jedinice u smislu članka 3. točke (f) iste direktive.

(1) SL C 399, 25. 11. 2019.
1.

Kraljevina Španjolska povrijedila je obveze koje ima na temelju članka 288. četvrtog stavka UFEU-a i članaka 3. i 4. Odluke Komisije (EU) 2016/1385 od 1. listopada 2014. o državnoj potpori SA.27408 (C 24/10) (ex NN 37/10, ex CP 19/09) koju su provela nadležna tijela Kastilje-La Manche za uvođenje digitalne zemaljske televizije u udaljenim i manje urbaniziranim područjima, jer nije unutar predviđenih rokova donijela sve potrebne mjere kako bi od društva Telecom Castilla-La Mancha SA, osigurala povrat državne potpore koja je člankom 1. te odluke proglašena nezakonitom i nespojivom s unutarnjim tržištem, jer nije dokazala da je obustavila isplatu svih neisplaćenih iznosa navedene potpore i jer nije unutar predviđenog roka obavijestila Europsku Komisiju o mjerama koje je poduzela kako bi postupila u skladu s tom odlukom.
1.

Odredbe članka 8. stavaka 2. do 4., u vezi s člankom 17. stavcima 1. i 2. i člankom 19. Okvirne odluke Vijeća 2008/909 od 27. studenoga 2008. o primjeni načela uzajamnog priznavanja presuda u kaznenim predmetima kojima se izriču kazne zatvora ili mjere koje uključuju oduzimanje slobode s ciljem njihova izvršenja u Europskoj uniji, kako je izmijenjena Okvirnom odlukom Vijeća 2009/299/PUP od 26. veljače 2009., treba tumačiti na način da dopuštaju donošenje presude kojom se izriče jedinstvena kazna koja obuhvaća ne samo jednu ili više kazni ranije izrečenih osobi o kojoj je riječ u državi članici u kojoj se spomenuta presuda donosi nego i jednu ili više kazni koje su toj osobi izrečene u drugoj državi članici, a izvršavaju se, u skladu s tom okvirnom odlukom, u prvoj državi članici. Međutim, takva presuda kojom se izriče jedinstvena kazna ne smije dovesti do promjene trajanja ili vrste tih kazni na način da se prekorače stroge granice predviđene člankom 8. stavcima 2. do 4. te okvirne odluke ni do povrede obveze da se ukupno razdoblje oduzimanja slobode koje je osoba o kojoj je riječ eventualno već odslužila u državi izdavateljici oduzme od ukupnog trajanja oduzimanja slobode koje treba izvršiti u državi izvršiteljici, a koja obveza proizlazi iz članka 17. stavka 2. te okvirne odluke, ili pak do revizije kazni koje su toj osobi izrečene u drugoj državi članici, što bi bilo protivno članku 19. stavku 2. spomenute okvirne odluke.
Presuda Suda (peto vijeće) od 17. ožujka 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) – Ujedinjena Kraljevina) – The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs / Wellcome Trust Ltd

(Predmet C-459/19) (1)

(„Zahtjev za prethodnu odluku - Usklađivanje poreznih zakonodavstava - Porez na dodanu vrijednost (PDV) - Direktiva 2006/112/EZ - Članci 43. i 44. - Mjesto pružanja usluga poreznom obvezniku koji nastupa kao takav - Mjesto pružanja usluga upravljanja ulaganjima dobrotvornoj organizaciji za njezinu negospodarsku poslovnu aktivnost od strane pružatelja s poslovnim nastanom izvan Europske unije”)

(2021/C 182/09)

Jezik postupka: engleski

Sud koji je uputio zahtjev

Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

Tuženik: Wellcome Trust Ltd

Izreka

Članak 44. Direktive Vijeća 2006/112/EU od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost treba tumačiti na način da, u slučaju kada porezni obveznik koji obavlja negospodarsku aktivnost poslovne prirode stječe usluge za potrebe te negospodarske aktivnosti, te usluge treba smatrati pruženima tom poreznom obvezniku „koji nastupa kao takav”, u smislu tog članka.

(1) SL C 280, 19. 8. 2019.