ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
25

Kao prvo, tužitelj smatra da je žalbeno vijeće pogriješilo smatrajući da su okomite crte na ranijim žigovima sive. Opći sud je trebao priznati da, s obzirom na to da je žig registriran u crnoj i bijeloj boji, on pokriva sve kombinacije boja koje su sadržane u grafičkom prikazu. Posljedično, u ovom slučaju, suprotstavljeni znakovi se temelje na istovjetnim bojama. Vizualna sličnost navedenih znakova je stoga veća nego što je to utvrdilo žalbeno vijeće. Osim toga, figurativni elementi suprotstavljenih znakova koji prikazuju kravu vrlo su slični. Žalbeno vijeće je pridalo preveliku važnost verbalnim elementima tih znakova. Kao drugo, tužitelj ističe da vizualna sličnost ima mnogo veću važnost u ovom slučaju, uzimajući u obzir način prodaje predmetnih proizvoda i to da je stupanj pozornosti relevantne javnosti ispodprosječan. Kao treće, žalbeno vijeće nije uzelo u obzir elemente na koje se pozvao tužitelj kojima je želio pokazati da su raniji žigovi stekli razlikovni karakter uporabom. Kao četvrto, žalbeno vijeće nije uzelo u obzir odluku njemačkog suda koja se odnosila na iste znakove kao što su oni suprotstavljeni u ovom slučaju. Kao peto, tužitelj u stadiju replike osporava zaključak žalbenog vijeća da je prikaz krave deskriptivan u pogledu proizvoda koji su zaštićeni ranijim žigovima i to posebice „slatkiša, bombona, karamela“.
64

Nadalje, tužitelj tvrdi da, čak i kad bi priznao činjenicu da su unutarnje omotnice prilikom otvaranja ponuda bile pronađene rastrgane, povjerljivost i cjelovitost dokumenata koji su činili ponudu čak ni tada ne bi bila upitna, s obzirom na to da su one do tog trenutka bile zaštićene vanjskom omotnicom, koja je ostala neoštećena do trenutka otvaranja od strane komisije za otvaranje ponuda. Slijedom toga tužitelj smatra da okolnost da su unutarnje omotnice pronađene rastrgane, a da pritom cjelovitost vanjske omotnice nije upitna, Parlamentu ne dopušta isključivanje ponude bez ispitivanja.
65

Kao peto, Komisija upućuje na istraživanje pod naslovom „Analiza zahtjeva za dopuštanje iznimke kod uporabe teških metala u plastičnim spremnicima i paletama“ od 29. rujna 2008. koje se odnosi na ponašanje kadmija i pigmenata teških metala u odlagalištima otpada. To istraživanje sadržava dio izvješća Vijeća ministara nordijskih država iz 2003., prema kojemu je mobilnost kadmija unutar odlagališta otpada mala, a za potpuno ispiranje kadmija kišom potrebno je nekoliko stotina do nekoliko tisuća godina, odnosno u nekim slučajevima i više, te ne postoji nikakav jedan dokaz da se odlagališta otpada mogu smatrati trajnim spremnicima kadmija. Nadalje, istraživanje upućuje na to da stabilnost teških metala, po svemu sudeći, ovisi o cjelovitosti spremnika/palete. U tom se istraživanju upućuje na dokumentirani slučaj koji pokazuje da je skladištenje granula polietilena visoke gustoće (PEHD), koje su obojene pigmentima kadmija, na otvorenom tijekom 5 do 6 godina dovelo do visokih koncentracija kadmija u tlu i susjednim vodama. Također, u tom se istraživanju upućuje na dva druga istraživanja. Prema prvom, žuti pigmenti kadmijeva sulfida visoko su otporni – osim u dodiru s vlagom – i stoga su slabo osjetljivi na vanjske utjecaje. Prema drugoj, pigmenti kadmija su na svjetlu čvrsti, ali mogu sporo oksidirati u sulfate koji su topivi zbog svjetla (ultraljubičaste zrake), zraka i vode. Ta je fotooksidacija izraženija kod žutih pigmenata kadmija nego kod crvenih. Međutim, prema drugom istraživanju otpornost na svjetlost i vrijeme ovisi o pigmentu i o mediju u kojemu je pigment korišten, odnosno o tome jesu li spremnici ili palete čitavi ili pretvoreni u granule.
4

Članak 5. ugovora Cocoon utvrđuje najviši europski financijski doprinos u iznosu od 6,7 milijuna eura. Ugovor, u ukupnom trajanju od 42 mjeseca, u svojemu članku 6. određuje da je projekt podijeljen na četiri razdoblja izvješćivanja. Iz te odredbe i iz obrazaca C priloženih tužbi proizlazi da je prvo razdoblje trajalo od 1. siječnja do 31. prosinca 2004., drugo razdoblje od 2. siječnja do 31. prosinca 2005., treće od 1. siječnja do 31. prosinca 2006. i četvrto od 1. siječnja do 30. lipnja 2007.
61

To utvrđenje ne može se pobijati argumentima koje tužitelj temelji na figurativnom elementu prijavljenog žiga (vidjeti točku 56. ove presude). Doista, s jedne strane, kao što intervenijent ispravno tvrdi, taj figurativni element, relativno banalan prikaz ptice grabljivice, nije toliko originalan ni upečatljiv kao što to tvrdi tužitelj. S druge strane, u slučaju žiga sastavljenoga od verbalnih i figurativnih elemenata, verbalni elementi moraju se općenito smatrati naglašenijima od figurativnih elemenata, ili čak prevladavajućima, osobito s obzirom na to da će mjerodavna javnost zapamtiti verbalni element za identifikaciju predmetnog žiga, dok se figurativni elementi percipiraju više kao dekorativni (vidjeti, u tom smislu, presudu Općeg suda od 15. studenoga 2011., Hrbek/OHIM – Outdoor Group (ALPINE PRO SPORTSWEAR & EQUIPMENT), T‑434/10, još neobjavljenu u Zborniku, t. 55. i 56., presudu od 31. siječnja 2012., Cervecería Modelo/OHIM – Plataforma Continental (LA VICTORIA DE MEXICO), T‑205/10, t. 38. i 46. te presudu od 2. veljače 2012., Almunia Textil/OHIM – FIBA‑Europe (EuroBasket), T‑596/10, t. 36.).
23

U uvodnim izjavama 33. do 43. pobijane odluke Komisija je ispitala i odbila dva argumenta tužitelja. Najprije je, u okviru uvodnih izjava 34. do 40. navedene odluke, odbila argument tužitelja prema kojem bi ispitivanje pritužbe samo dovelo do ograničenog udvostručavanja posla. Zatim je u uvodnim izjavama 41. do 43. te odluke odbila argument da se radi o različitim povredama. Komisija je u tom smislu između ostalog smatrala da nije bilo dostatnih razloga za poduzimanje mjera vezanih za taj dio pritužbe, čak i uz pretpostavku da je postupanje Repsola predstavljalo povredu dviju različitih pravnih odredbi, odnosno članka 101. UFEU‑a s jedne i članka 9. Uredbe br. 1/2003 s druge strane. Progon koji bi CNC poduzeo kako bi sankcionirao postupanje Repsola bio bi dovoljan da ga se odgovori od budućeg sudjelovanja u takvim protutržišnim djelovanjima.
37

Nakon prilagodbe tužbenog zahtjeva i tužbenih razloga tužitelj je istaknuo sedam tužbenih razloga u prilog svojem zahtjevu za poništenje pobijane odluke. Ti tužbeni razlozi temelje se, prvo, na povredi članka 8. stavaka 1. i 2. Uredbe br. 1049/2001 jer je Komisija nezakonito produljila rok za odgovor na ponovni zahtjev, drugo, na povredi članka 4. stavaka 1., 2. i 4. Arhuške konvencije jer tom odredbom nije predviđeno nikakvo izuzeće od prava na pristup dokumentima radi zaštite svrhe istraga osim kaznenih ili stegovnih istraga, treće, na povredi obveze aktivne razdiobe informacija o okolišu koja proizlazi iz članka 5. stavaka 3. do 7. Arhuške konvencije te članka 4. stavka 2. točke (b) Uredbe br. 1367/2006, četvrto, na povredi članka 4. stavka 2. treće alineje Uredbe br. 1049/2001 zbog Komisijine povrede granica izuzeća od prava na pristup dokumentima koje je predviđeno tom odredbom, peto, na povredi članka 4. stavka 3. prvog podstavka Uredbe br. 1049/2001 jer je opasnost da potpuno otkrivanje spornih analiza ugrožava Komisijin proces odlučivanja hipotetska i nije razumno predvidljiva, šesto, na povredi članka 4. stavka 2. in fine i stavka 3. in fine Uredbe br. 1049/2001 zbog postojanja prevladavajućeg javnog interesa koji opravdava to otkrivanje, te, sedmo, na Komisijinoj teškoj i učestaloj povredi članka 8. stavaka 1. i 2. Uredbe br. 1049/2001 i članka 4. stavka 1. Arhuške konvencije koji od Općeg suda zahtijeva donošenje odvraćajućih mjera.
82

Na navedenom dokumentu, datiranom s 11. srpnja 2011., nalazi se potpis „general bojnik“ sirijske vojske, načelnik za upravne poslove časničkog zbora. U tom je dokumentu tužiteljeva vojna karijera opisana od 1. prosinca 1995. Iz tog dokumenta proizlazi da je tužitelj proveo šesnaest godina u sirijskoj vojsci. Valja istaknuti da je 2006. imenovan za „Commander of the Of Confidentiality“ (zapovjednik zadužen za povjerljive poslove). U 2008. promaknut je u čin pukovnika, a 30. svibnja 2011. imenovan je za „Chief of Staff Battalion“ (zapovjednik bataljuna), u vrijeme trajanja represije sirijske vojske nad civilnim stanovništvom i mjesec dana nakon donošenja Odluke 2011/273.
47

Na prvom mjestu, zato što tužitelj smatra da znak GOLDEN BALLS nije doslovan prijevod znaka BALLON D’OR s obzirom na to da francuska riječ „ballon“ nije istoznačnica engleske riječi „ball“ i da je točniji prijevod franucuskog izraza „ballon d’or“ engleski izraz „gold ball“ ili „ball of gold“, a ne „golden ball“, pa valja zaključiti, kao što tvrde i OHIM i intervenijent, da te nepreciznosti u prijevodu, čak i pod pretpostavkom da postoje, nisu relevantne, s obzirom na to da bi takve jezične suptilnosti promakle opažanju relevantne javnosti, osobito frankofonom potrošaču s ograničenim znanjem engleskog. Međutim, Opći sud je mišljenja da je, suprotno ocjeni žalbenog vijeća, potrebno zauzeti drukčiji stav što se tiče činjenice da se znak GOLDEN BALLS razlikuje od znaka BALLON D’OR upotrebom množine. Ovdje je riječ o prilično osnovnom gramatičkom elementu, koji bi mogla prepoznati i raspoznati i frankofona javnost, s obzirom na to da se, kako je tužitelj s pravom naveo, množina riječi tvori na isti način u engleskom i u francuskom. Tako će prosječan potrošač, osobito onaj frankofoni, koji, kako tvrde OHIM i intervenijent, ima ograničeno znanje engleskog, ali koje je dovoljno da razumije riječi „golden“ i „balls“, također uočiti i upotrebu množine.
75

Iz svega što prethodi proizlazi da je Komisija pogriješila u ocjeni kada je odbila zahtjev za pristup spornim dokumentima, s obzirom na to da se navedeni zahtjev odnosi na informacije koje se tiču emisija u okoliš, odnosno, kao prvo na „identitet“ i količinu svih nečistoća sadržanih u aktivnoj tvari koju je prijavio svaki subjekt, kako su precizirane u točki 70. supra, koja se nalazi u točki C.1.2.1 prvog pod‑dokumenta (str. 11. do 61.), u točki C.1.2.1 drugog pod‑dokumenta (str. 1. do 6.) i u točki C.1.2.1 trećeg pod‑dokumenta (str. 4. i 8. do 13.), drugo, nečistoća prisutnih u različitim serijama i minimalne, srednje i maksimalne količine svake od nečistoća, koje se za svakog subjekta nalaze u tablicama sadržanima u točki C.1.2.2 prvog pod‑dokumenta (str. 61. do 84.) i u točki C.1.2.4 trećeg pod‑dokumenta (str. 7.), i treće, sadržaja fitofarmaceutskih proizvoda koje su razvili subjekti, iz točke C.1.3 naslovljene „Detaljne specifikacije preparata (prilog III. A 1.4)“, prvog pod‑dokumenta (str. 84. do 88.).
40

Drugo, predmetne uredbe se doduše izravno i osobno odnose na tužitelja jer je on poimence naveden u njihovim prilozima koji sadržavaju imena osoba i subjekata obuhvaćenih mjerama ograničavanja. Međutim, ovo utvrđenje ne vrijedi za odredbe čije on poništenje konkretno traži i koje se primjenjuju na kategoriju subjekata koji su općenito i apstraktno navedeni, to jest bilo na kategorije osoba i subjekata definiranih člankom 16. stavkom 2. Uredbe br. 961/2010 i člankom 23. stavcima 2. i 4. Uredbe br. 267/2012, bilo na sve gospodarske subjekte koji mogu održavati gospodarske veze s navedenim subjektima ili s Iranom. Slijedom toga, navedene odredbe su u pogledu tužitelja općenite naravi.
3

Članak 1. prve odluke o pretrazi glasi kako slijedi: „Deutsche Bahn AG, […] kao i druge pravne osobe koje on izravno ili neizravno kontrolira, uključujući društva DB Mobility Logistics AG, DB Energie GmbH, DB Schenker Rail GmbH i DB Schenker Rail Deutschland AG, moraju dopustiti provođenje pretrage u vezi sa svojim postupanjima kojima može biti povrijeđen članak 102. UFEU‑a i članak 54. Sporazuma o EGP‑u u sektoru željezničkog prijevoza i pružanja pomoćnih usluga, u državama članicama u kojima društva kćeri grupe DB kojih se to tiče sudjeluju u željezničkom putničkom i teretnom prijevozu, osobito u Njemačkoj. Ta se postupanja odnose na potencijalno neopravdano povlašteno postupanje koje je DB Energie GmbH omogućio ostalim društvima kćerima grupe DB, osobito u obliku sustava popusta koji se odnosi na isporuku električne energije za vuču, čime se grupi DB dopušta ugrožavanje tržišnog natjecanja na nizvodnom tržištu željezničkog prijevoza. Pretraga se može provesti u svim službenim prostorima grupe Deutsche Bahn AG (osobito u službenim prostorima društva Deutsche Bahn AG, Potsdamer Platz 2, 10785 Berlin, Njemačka, društva DB Mobility Logistics AG, Potsdamer Platz 2, 10785 Berlin, Njemačka, društva DB Energie GmbH, Pfarrer‑Perabo‑Platz 2, 60326 Frankfurt na Majni, Njemačka, društva DB Schenker Rail GmbH, Rheinstrasse 2, 55116 Mainz, Njemačka, društva DB Schenker Rail Deutschland AG, Rheinstrasse 2, 55116 Mainz, Njemačka). Deutsche Bahn AG, kao i druge pravne osobe koje on izravno ili neizravno kontrolira, uključujući DB Mobility Logistics AG, DB Energie GmbH, DB Schenker Rail GmbH i DB Schenker Rail Deutschland AG, dopuštaju službenim osobama i drugom pratećem osoblju ovlaštenom od Komisije da provedu pretragu, kao i službenim osobama tijela dotične države članice nadležnog za tržišno natjecanje i osobama opunomoćenima ili imenovanima od strane tog tijela koje pomažu službenim osobama i gore navedenim osobama da uđu u sve službene prostore, zemljišta ili prometna sredstva tijekom uobičajenog radnog vremena ureda. Oni im na zahtjev službenih i gore navedenih osoba daju na uvid poslovne knjige, kao i svu drugu poslovnu dokumentaciju, bez obzira na to u kakvom se obliku nalazili, radi nadzora te im dopuštaju uvid u poslovne knjige i drugu dokumentaciju na licu mjesta te da uzmu ili dobiju u bilo kojem obliku presliku ili izvadak iz tih knjiga ili dokumenata. Dopuštaju im da tijekom trajanja pretrage i u mjeri u kojoj je to u tu svrhu potrebno zapečate sve poslovne prostorije i knjige ili dokumente. Na zahtjev službenih i gore navedenih osoba oni neposredno na licu mjesta daju objašnjenja o činjenicama u vezi s predmetom i svrhom pretrage i ovlašćuju sve zastupnike ili članove osoblja na davanje takvih objašnjenja. One pristaju da se dana objašnjenja pohrane u svim mogućim oblicima.“
124

Stoga će Opći sud najprije izložiti tumačenje članaka 7. do 10. Uredbe br. 423/2007, o čijoj su primjeni stranke već ispitane pisanim pitanjima Općeg suda, kao i članaka 16. do 19. i 21. Uredbe br. 961/2010, kako bi utvrdio pravnu valjanost odobrenja ili suglasnosti koju je dalo nadležno nacionalno tijelo, u konkretnom slučaju Bundesbank. U tom pogledu, valja precizirati da članci 7. do 10. Uredbe br. 423/2007 u bitnome odgovaraju člancima 16. do 19. Uredbe br. 961/2010 te će stoga biti ispitani zajedno. Također, potonja uredba sadržava, u članku 21., odredbu koja se posebno odnosi na prijenos financijskih sredstava na iranske subjekte ili od njih. Nakon toga Opći će sud ispitati jesu li u konkretnom slučaju transakcije navedene u obrazloženjima pobijanih odluka, kako to tužitelj navodi, izvršene sukladno spomenutim odredbama.
Presuda Općeg suda (deveto vijeće) od 15. studenoga 2018. –

Sigma Alimentos Exterior protiv Komisije

(predmet T-239/11)

„Državne potpore – Odredbe o porezu na dobit kojima se poduzetnicima porezno rezidentnima u Španjolskoj dopušta amortizacija goodwilla koji proizlazi iz stjecanja udjela u trgovačkim društvima porezno rezidentnima u inozemstvu – Odluka kojom se potpora proglašava nespojivom s unutarnjim tržištem i nalaže njezin povrat – Pojam državne potpore – Selektivnost – Referentni sustav – Odstupanje – Različit tretman – Opravdanje različitog tretmana”

1. Sudski postupak – Ispitivanje merituma prije ispitivanja dopuštenosti – Dopuštenost (t. 26., 27.)

2. Potpore koje dodjeljuju države – Pojam – Selektivnost mjere – Mjera koja pruža poreznu pogodnost – Referentni okvir za utvrđivanje postojanja prednosti – Materijalno razgraničenje – Kriteriji – Postojanje veze između predmeta dotične mjere i predmeta referentnog okvira – Sličnost situacija obuhvaćenih predmetnom mjerom i situacija obuhvaćenih referentnim okvirom (čl. 107. st. 1. UFEU-a) (t. 47., 48., 82.-93.)

3. Potpore koje dodjeljuju države – Pojam – Selektivnost mjere – Mjera koja pruža poreznu pogodnost – Opća mjera primjenjiva na sve gospodarske subjekte bez razlike – Mjera koja se ne primjenjuje na transakcije slične onima koje su uvjet za njezino donošenje – Mjera koja se može kvalificirati kao selektivna (čl. 107. st. 1. UFEU-a) (t. 69.)

4. Potpore koje dodjeljuju države – Pojam – Selektivnost mjere – Mjera koja pruža poreznu pogodnost – Referentni okvir za utvrđivanje postojanja prednosti – Materijalno razgraničenje – Mjera koja sadržava vlastiti referentni okvir – Pretpostavke – Jasno razgraničen porezni sustav kojim se nastoje postići točno određeni ciljevi – Nepostojanje – Sustavnost i općenitost mjere (čl. 107. st. 1. UFEU-a) (t. 113.-117.)

5. Potpore koje dodjeljuju države – Pojam – Selektivnost mjere – Odstupanje od općeg poreznog sustava – Razlikovanje između poduzetnika koji se nalaze u usporedivoj činjeničnoj i pravnoj situaciji – Kriteriji za ocjenu –Usporedba s obzirom na cilj koji se želi postići općim poreznim sustavom kao cjelinom (čl. 107. st. 1. UFEU-a) (t. 128.-134.)

6. Potpore koje dodjeljuju države – Pojam – Selektivnost mjere – Odstupanje od općeg poreznog sustava – Opravdanje koje se temelji na naravi i strukturi sustava – Kriteriji za ocjenu – Mjera za postizanje cilja koji proizlazi iz mehanizmima svojstvenih općem poreznom sustavu – Primjerenost (čl. 107. st. 1. UFEU-a; Uredba Vijeća br. 659/1999) (t. 135.-145., 157., 165., 166.)

Predmet

Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje članka 1. stavka 1. i članka 4. Odluke Komisije 2011/282/EU od 12. siječnja 2011. o poreznoj amortizaciji financijskog goodwilla za stjecanje inozemnih udjela C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) koju provodi Španjolska (SL 2011., L 135, str. 1.).

Izreka

1. Tužba se odbija.
U području Unijina prava tržišnog natjecanja, poštovanje prava na obranu nalaže da poduzetnik protiv kojeg se vodi istraga može, tijekom upravnog postupka, iznijeti svoje stajalište o istinitosti i relevantnosti iznesenih činjenica kao i dokumentima koje je Komisija koristila u prilog svoje tvrdnje o postojanju povrede Ugovora. U tom pogledu, rok određen poduzetniku da podnese svoja očitovanja mora biti spojiv s poštovanjem prava na obranu.

Stoga postoji povreda prava na obranu te, slijedom toga, treba poništiti Komisijinu odluku utoliko što su tužitelji dovoljno dokazali ne to da bi pobijana odluka imala drugačiji sadržaj da nije bilo te postupovne nepravilnosti, to jest, da su na raspolaganju imali dostatan rok za iznošenje svojeg stajališta, već to da su mogli bolje osigurati svoju obranu da nije bilo navedene nepravilnosti. U tu se svrhu treba staviti u trenutak upravnog postupka koji je doveo do donošenja pobijane odluke.

(t. 68., 71., 72., 77., 82.)
Za potrebe obrazloženja odluke donesene radi osiguranja primjene pravila tržišnog natjecanja Unije Komisija mora, sukladno članku 296. UFEU‑a, u najmanju ruku, spomenuti činjenice i razmatranja koji su od velike važnosti u strukturi odluke, omogućavajući tako nadležnom sudu i zainteresiranim strankama da saznaju okolnosti u kojima je ona primijenila pravo Unije. Osim toga, obrazloženje mora biti logično te, osobito, ne smije imati unutarnju proturječnost koja sprečava dobro razumijevanje razloga na kojima počiva akt.

Osim toga, unatoč odredbama članka 23. stavka 5. Uredbe br. 1/2003, iz kojih proizlazi da odluke kojima se propisuju novčane kazne za povredu prava tržišnog natjecanja nemaju kaznenopravni karakter, povreda članka 101. stavka 1. UFEU‑a, članka 53. Sporazuma o Europskom gospodarskom prostoru i članka 8. Sporazuma između Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o zračnom prometu podrazumijeva postupanje koje se općenito smatra nepoštenim, općenito na štetu javnosti, što je sramotno i što može dovesti do toga da se odgovornim poduzetnicima izreknu novčane kazne koje idu do 10% njihova godišnjeg prihoda, koje su nesporno stroge. S obzirom na prirodu predmetnih povreda, kao i na prirodu i stupanj strogosti sankcija koje se uz njih vežu, one su kaznenopravne prirode u smislu članka 6. Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (u daljnjem tekstu: EKLJP). S tim u vezi Europski sud za ljudska prava podsjetio je da ako je „kazna“ izrečena odlukom upravnog tijela, zainteresirana strana mora moći protiv takve odluke pokrenuti postupak pred sudom koji pruža jamstva iz članka 6. EKLJP‑a.

Međutim, načelo djelotvorne sudske zaštite, opće načelo prava Unije koje je danas izraženo u članku 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i koje u pravu Unije odgovara članku 6. stavku 1. EKLJP‑a podrazumijeva da izreka odluke koju donosi Komisija, kojom se utvrđuje povreda pravila tržišnog natjecanja, bude osobito jasna i precizna kako bi poduzetnici koji su odgovorni i kažnjeni mogli razumjeti i osporiti tu odgovornost i izricanje te kazne, koja proizlazi iz teksta navedene izreke.

(t. 27.‑31.)
2.

Poništavaju se, u dijelu u kojem se odnose na IRISL Maritime Training Institute, Kheibar Co., Kish Shipping Line Manning Co. i IRISL Multimodal Transport Co.: — Odluka Vijeća 2011/783/ZVSP od 1. prosinca 2011. o izmjeni Odluke 2010/413/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Irana; — Provedbena uredba Vijeća (EU) br. 1245/2011 od 1. prosinca 2011. o provedbi Uredbe (EU) br. 961/2010 o mjerama ograničavanja protiv Irana; — Uredba br. 267/2012.
Ključne riječi

Sažetak



Ključne riječi

Potpore koje dodjeljuju države – Zatečene potpore i nove potpore – Pojam – Ugovor sklopljen prije pristupanja predmetne države Europskim zajednicama kojim se određuje povlaštena cijena električne energije – Raskid ugovora – Rješenje nacionalnog suda u postupku privremene pravne zaštite kojim se suspendiraju učinci raskida ugovora –Kvalifikacija novom potporom – Nepostojanje

(čl. 108. st. 1. i 3. UFEU‑a; Uredba Vijeća br. 659/1999, čl. 1. t. (b) i (c))

Sažetak

U skladu s člankom 108. stavkom 3. UFEU‑a Komisija se obavješćuje o svakom planu nove potpore prije njezine primjene i svaka nova potpora dodijeljena bez Komisijina odobrenja je nezakonita.

U skladu s člankom 1. točkama (c) i (b) Uredbe br. 659/1999 o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 108. UFEU‑a nova potpora znači svaka potpora, to jest, programi potpora i pojedinačna potpora koje ne predstavljaju zatečenu potporu, uključujući i izmjene postojećih potpora a zatečena potpora znači odobrena potpora, to jest, programi potpora i pojedinačna potpora koje je odobrila Komisija ili Vijeće Europske unije.

Mjere za dodjelu ili izmjenu potpora donesene nakon stupanja na snagu Ugovora, pri čemu se te izmjene mogu odnositi na zatečene potpore, trebaju se, dakle, smatrati novim potporama.

U tom pogledu, produljenje zatečene potpore stvara novu potporu koja se razlikuje od produljene i izmjena trajanja zatečene potpore treba se smatrati novom potporom.

Međutim, za primjenu stavaka 1. i 3. članka 108. UFEU‑a postojanje nove potpore ili izmjenu zatečene potpore treba ocijeniti u skladu s odredbama koje ju predviđaju, njihovim uvjetima i njihovim ograničenjima. Stoga se samo u slučaju da izmjena utječe na bit prvotnog programa taj program pretvara u novi program potpora.

Međutim, u okviru tužbe za poništenje podnesene protiv odluke Komisije kojom se novom potporom proglašava to što je nacionalni sud, koji privremeno i ex nunc odlučuje o privremenoj pravnoj zaštiti, suspendirao učinke raskida ugovora sklopljenog između državnog elektroprivrednog poduzeća i određenog društva, kojim se navedenom društvu prije pristupanja države Europskim zajednicama dodjeljuje povlaštena cijena električne energije, intervencija suca postupka privremene pravne zaštite, koja je privremeno održala tu cijenu tijekom određenog razdoblja, nema za cilj izmijeniti bit zatečene potpore niti je to njezin učinak. Naime, ona nije izmijenila ugovorne ili zakonske odredbe koje se odnose na povlaštenu cijenu niti je izmijenila uvjete ili ograničenja navedene cijene, već se samo sastojala u ocjeni pravilnosti raskida ugovora.

Stoga se sudac postupka privremene pravne zaštite umjesto da dodijeli novu potporu, zadovoljio time da privremeno odluči o sporu koji se odnosi na pitanje je li ugovor koji je temelj povlaštene cijene prestao proizvoditi učinke. Iz toga se nužno zaključuje da se suspenzija raskida ugovora nakon prvog rješenja o privremenoj pravnoj zaštiti ne ocjenjuje kao nova pogodnost različita od zatečene potpore.

(t. 48.‑50., 53.‑56.)