HR Službeni list Europske unije C 223/41

Tužba podnesena 2. svibnja 2014. – H-O-T Servicecenter Nürnberg i dr. protiv Komisije

(Predmet T-289/14)

2014/C 223/44

Jezik postupka: njemački

Stranke

Tužitelji: H-O-T Servicecenter Nürnberg GmbH (Nürnberg, Njemačka), H-O-T Servicecenter Schmölln GmbH & Co. KG (Schmölln), H-O-T Servicecenter Allgäu GmbH & Co. KG (Memmingerberg), EB Härtetechnik GmbH & Co. KG (Nürnberg) (zastupnici: A. Reuter, C. Arhold, N. Wimmer, F.-A. Wesche, K. Kindereit, R. Busch, A. Hohler i T. Woltering, Rechtsanwälte)

Tuženik: Europska komisija

Tužbeni zahtjev

Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

— poništi odluku tuženika od 18. prosinca 2013. o otvaranju formalnog istražnog postupka u predmetu Državne potpore SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) – Potpora za proizvodnju električne energije iz obnovljivih izvora i ograničavanje EEG nameta za energetski intenzivna poduzeća), SL C 37, 7.2.2014., str. 73.;

— spoji ovaj postupak i postupak povodom tužbe za poništenje sporne odluke koju je Njemačka podnijela Općem sudu (zahtjev podnesen 21. ožujka 2014.);

— podredno: priloži spisu akte iz postupka koji se odnosi na tužbu Njemačke;

— naloži tuženiku snošenje troškova.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu deset tužbenih razloga.

1. Prvi tužbeni razlog: nepostojanje prednosti — Tužitelji ističu da posebno korekcijsko uređenje iz Zakona o poticanju obnovljivih izvora energije (Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien, u daljnjem tekstu: EEG) energetski intenzivnim poduzećima industrije kaljenja i premazivanja općenito, a posebice tužiteljima, ne dodjeljuje nikakvu prednost.

2. Drugi tužbeni razlog: nepostojanje selektivne prednosti — Tužitelji također ističu da im posebno korekcijsko uređenje a fortiori ne donosi selektivnu prednost u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a.

3. Treći tužbeni razlog: nekorištenje državnih sredstava — Tužitelji nadalje smatraju posebno korekcijsko uređenje ne predstavlja potporu „koju dodijeli država članica ili koja se dodjeljuje putem državnih sredstava” u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a.

4. Četvrti tužbeni razlog: nenarušavanje tržišnog natjecanja — Tužitelji ističu da posebno korekcijsko uređenje ne narušava tržišno natjecanje u Europskoj uniji.

5. Peti tužbeni razlog: nedostatak utjecaja na trgovinu između država članica — Tužitelji nadalje ističu da posebno korekcijsko uređenje ne utječe na trgovinu između država članica.

6. Šesti tužbeni razlog: ukidanje ili znatno smanjenje posebnog korekcijskog uređenja povređuje temeljna prava tužiteljâ — Tužitelji navode da bi smatranje posebnog korekcijskog uređenja potporom ili njegovo znatno smanjenje ne samo prekoračilo jasno utvrđene granice članka 107. UFEU-a koje je odredio Sud Europske unije, već bi i temeljni zahtjev materijalne pravednosti opterećenja bio povrijeđen. Ukidanje ili znatno smanjenje posebnog korekcijskog uređenja stoga bi povrijedilo temeljna prava tužiteljâ, osobito njihova temeljna prava iz Povelje Europske unije o temeljnim pravima.

7. Sedmi tužbeni razlog: Odluka Komisije od 22. svibnja 2002. odnosi se na posebno korekcijsko uređenje — Tužitelji nadalje ističu da je Komisija u Odluci od 22. svibnja 2002. izričito utvrdila da EEG i pripadajuća „korekcijska uređenja” ne ispunjavaju kriterije potpore (1). Ta odluka također se odnosi na posebno korekcijsko uređenje.

8. Osmi tužbeni razlog: očita pogreška u ocjeni i nedostatno prethodno ispitivanje — Tužitelji također navode da Komisija nije primjereno ispitala pa onda ni zaključila da su izuzeća za energetski intenzivna poduzeća opravdana s obzirom na cilj, prirodu odn. unutrašnju strukturu EEG-a te da stoga ne predstavljaju selektivnu prednost.

9. Deveti tužbeni razlog: povreda prava na saslušanje — Tužitelji također prigovaraju da ih je Komisija u svakom slučaju trebala saslušati prije donošenja odluke s tako teškim pravnim posljedicama.

10. Deseti tužbeni razlog: nedostatno obrazloženje — Naposljetku tužitelji ističu da odluka o otvaranju u bitnim točkama nije dostatno obrazložena.

(1) Dopis Komisije od 22. svibnja 2002., C (2002) 1887 fin./državna potpora NN 27/2000-Njemačka