27

Okolnosti spora Opći sud sažeo je u točkama 22. do 43. pobijane presude na sljedeći način: „22 Konsortium Südtiroler Baumschuler, [Schnigin] pravni prednik, podnio je 18. siječnja 1999. CPVO‑u zahtjev za dodjeljivanje oplemenjivačkog prava na biljnu sortu Zajednice na temelju [Osnovne uredbe] […] Taj je zahtjev upisan pod brojem 1999/0033. Biljna sorta za koju je tako zatraženo dodjeljivanje oplemenjivačkog prava je sorta jabuke vrste Malus Mill nazvana Gala Schnitzer (u daljnjem tekstu: sorta kandidat). 23 [U] veljači 1999. CPVO je naložio centru za ispitivanje Bundessortenamt (njemački Savezni ured za biljne sorte; u daljnjem tekstu: BSA) sa sjedištem u Wurzenu (Njemačka) da provede tehničko ispitivanje sorte kandidata u skladu s člankom 55. stavkom 1. [Osnovne uredbe]. Za potrebe tog ispitivanja, za usporedbu je odabrana sorta Baigent (u daljnjem tekstu: referentna sorta) jer se smatrala najsličnijom sorti kandidatu. 24 [Tijekom] 2001. pokazalo se da je biljni materijal koji je Schniga dostavila za potrebe tehničkog ispitivanja bio zaražen virusom. Stoga je tehničko ispitivanje obustavljeno, a zatim je nastavljeno u proljeće 2002., nakon što je Schniga uz dopuštenje CPVO‑a dostavila novi, zdrav materijal sorte kandidata. Ispitivanje je provedeno tijekom 2003. i 2004. […]. 25 U dopisu od 18. siječnja 2005. BSA je CPVO‑u naveo sljedeće: ‚Dana 13. siječnja 2005. poslali smo vam preliminarno izvješće o ispitivanju RUP za sortu [kandidata] u ime [CPVO‑a]. Smatramo da je sorta kandidat različita od [referentne] sorte na temelju svojstva koje trenutačno nije obuhvaćeno [Protokolom] CPVO TP/14/1: ‚cvijet: obojenost baze prašničkih niti (nakon otvaranja prašnica)’ […] […] Podneseni su dokazi u potporu dostatnoj ujednačenosti i reproduktivnosti tog svojstva te činjenici da je zbog dostatnih razlika među sortama koje se njime uvode te sorte moguće razlikovati […] U tom kontekstu, prilikom revizije [Protokola UPOV TG/14/9] bilo je predloženo uključenje predmetnog svojstva, ali je taj prijedlog odbijen kako bi se broj svojstava smanjio na razuman broj. Naša je namjera podržana te nam je bilo preporučeno da zajedno s preliminarnim izvješćem pošaljemo zahtjev za odobrenje upotrebe tog svojstva kao novog svojstva, u skladu s [Protokolom] CPVO TP/14/1, točkom [III. 3]’. 26 Dana 7. veljače 2005. CPVO je Schnigi proslijedio dodatno preliminarno izvješće uz napomenu da ‚nema posebnih komentara’. 27 Dana 19. prosinca 2005. BSA je Schnigi i CPVO‑u poslao svoje konačno izvješće o tehničkom ispitivanju (u daljnjem tekstu: konačno izvješće o ispitivanju) u kojem je zaključio da je sorta kandidat ujednačena, postojana i različita od referentne sorte, na temelju svojstva ‚Plod: širina okomitih linija’. 28 U konačnom izvješću o ispitivanju, u točki 9., pod rubrikom ‚Datum i/ili broj dokumenta smjernica za nacionalno ispitivanje’, navodi se naznaka ‚2003‑03-27 CPVO TP/14/1’. 29 Iz točaka 16. i 17. konačnog izvješća o ispitivanju može se zaključiti, u vezi s usporedbom sorte kandidata s referentnom sortom, da prva sorta ima široke okomite linije (napomena 7.), a druga uske ili srednje široke linije (napomena 4.), a ta se ocjena temelji na procjeni dodatnog svojstva ‚Plod: širina okomitih linija’, koje odgovara svojstvu br. 40 iz Protokola UPOV TG/14/9 od 6. travnja 2005. (u daljnjem tekstu: sporno dodatno svojstvo). U tom pogledu CPVO je napomenuo da to sporno dodatno svojstvo nije navedeno ni u Protokolu [CPVO TP/14/1] ni u Protokolu [UPOV TG/14/8] […] 30 Dopisom od 24. siječnja 2006. CPVO je obavijestio BSA da su u konačnom izvješću o ispitivanju navedene pogrešne smjernice i da kao osnovu za navedeno izvješće o ispitivanju nije trebalo odabrati Protokol CPVO TP/14/1 (donesen [u] ožujku 2003.), nego Protokol UPOV TG/14/8 (donesen [tijekom] 1995.) jer je potonji bio na snazi na datum donošenja odluke o ispitivanju sorte kandidata [u] siječnju 1999. 31 Dana 9. veljače 2006. BSA je proslijedio CPVO‑u izmijenjenu verziju konačnog izvješća o ispitivanju. Točka 17. te verzije glasi: ‚[S]orta je ispitana u skladu s [Protokolom UPOV] TG/14/8] iz 1995. Opis vrste izrađen je na temelju tablice svojstava iz [Protokola] CPVO TP/14/1 od 27. ožujka 2003., koji je stupio na snagu tijekom razdoblja ispitivanja, što omogućuje sorti [kandidatu] da bude dio referentne zbirke sorti s kasnijim prioritetom. Sorta je različita, postojana i ujednačena u smislu obaju [protokola].’ 32 Dana 5. svibnja 2006. intervenijenti, društva Brookfield New Zealand Ltd i Elaris SNC, nositelj licencije koja odgovara oplemenjivačkom pravu referentne sorte odnosno nositelj tog prava, dostavili su CPVO‑u, u skladu s člankom 59. [Osnovne uredbe], prigovore protiv dodjeljivanja oplemenjivačkog prava na sortu kandidata. Ti su se prigovori temeljili na ranijem oplemenjivačkom pravu na referentnu sortu. 33 Razlozi navedeni u prilog prigovorima bili su, s jedne strane, oni iz članka 61. stavka 1. točke (b) [Osnovne] uredbe – jer je, zbog toga što Schniga nije poštovala uvjete za podnošenje materijala namijenjenog za tehničko ispitivanje, kako ih je odredio CPVO, potonji morao odbiti zahtjev za dodjeljivanje oplemenjivačkog prava – i, s druge strane, onaj iz članka 7. navedene uredbe jer se sorta kandidat ne razlikuje od referentne sorte. 34 Odlukom od 14. prosinca 2006. i nakon ispravka od 5. veljače 2007. predsjednik CPVO‑a odobrio je uporabu spornog dodatnog svojstva za razlikovanje sorte kandidata od referentne sorte. Suprotno tomu, u navedenoj odluci nije navedeno dodatno svojstvo ‚boja antocijan baze prašničke niti’ koje se nalazilo i u konačnom izvješću o ispitivanju. Predmetna odluka izričito se temelji na članku 23. [Uredbe o primjeni]. 35 Odlukama od 26. veljače 2007. nadležni odbor CPVO‑a za odlučivanje o prigovorima na dodjeljivanje oplemenjivačkog prava na biljne sorte Zajednice dodijelio je traženo oplemenjivačko pravo na sortu kandidata (u daljnjem tekstu: odluka o dodjeljivanju oplemenjivačkog prava) i odbio prigovore (u daljnjem tekstu: odluke o odbijanju prigovora). Konkretno, odlučio je da je ‚zbog tehničkih razloga’ opravdano uzeti u obzir sporno dodatno svojstvo, unatoč tomu što ono nije bilo navedeno u važećim protokolima na dan podnošenja zahtjeva za dodjeljivanje oplemenjivačkog prava. 36 Dana 11. travnja 2007. svaki od intervenijenata podnio je žalbu žalbenom vijeću CPVO‑a [(u daljnjem tekstu: žalbeno vijeće)], u skladu s člancima 67. do 72. [Osnovne uredbe], protiv odluka o dodjeljivanju oplemenjivačkog prava i odbijanju prigovora. 37 Odlukom od 21. studenoga 2007. u spojenim predmetima A 003/2007 i A 004/2007 žalbeno vijeće prihvatilo je te žalbe, poništilo odluke o dodjeljivanju oplemenjivačkog prava i odbijanju prigovora te odbilo zahtjev za dodjeljivanje oplemenjivačkog prava, izjasnivši se samo o prvom od dvaju razloga navedenih u točki 33. ove presude […]. 38 Povodom tužbe za poništenje koju je Schniga podnijela Općem sudu, odluka žalbenog vijeća od 21. studenoga 2007. poništena je presudom od 13. rujna 2010., Schniga/CPVO – Elaris i Brookfield New Zealand (Gala Schnitzer) (T‑135/08, […] EU:T:2010:397). Žalba podnesena protiv navedene presude odbijena je presudom od 19. prosinca 2012., Brookfield New Zealand i Elaris/CPVO i Schniga (C‑534/10 P, […] EU:C:2012:813). 39 Žalbeno vijeće stoga je ponovno ispitalo žalbe koje su podnijeli intervenijenti, s obzirom na drugi razlog naveden u točki 33. ove presude kojim se CPVO‑u prigovara da je dodijelio oplemenjivačko pravo na sortu koja nije različita. [Spornim] […] odlukama […] ponovno je poništio odluke o dodjeljivanju oplemenjivačkog prava i odbijanju prigovora te odbio zahtjev za dodjeljivanje oplemenjivačkog prava. 40 S jedne strane, temeljeći se na članku 56. stavku 2. [Osnovne uredbe] i na člancima 22. i 23. [Uredbe o primjeni], žalbeno je vijeće u biti odlučilo: — da su važeći protokol i smjernice za ispitivanje za potrebe tehničkog ispitivanja u svakom trenutku bili Protokol UPOV TG/14/8 […] i Protokol CPVO TP/14/1 […] (točka 19. [spornih] odluka); — da u navedenim protokolima nije navedeno sporno dodatno svojstvo; — da ni u tehničkom upitniku ni tijekom razdoblja ispitivanja Schniga nije podnijela zahtjev za uzimanje u obzir spornog dodatnog svojstva na temelju točke III.6 Protokola CPVO TP/14/1 (točka 21. [spornih] odluka); — da se sporno dodatno svojstvo ne navodi u BSA‑ovu dopisu CPVO‑u od 18. siječnja 2005. i da on CPVO‑u nije uputio nikakav zahtjev u tom pogledu, s obzirom na to da se ono prvi put spominje u konačnom izvješću o ispitivanju, a zatim u odluci predsjednika CPVO‑a od 14. prosinca 2006. kojom se odobrava njegova uporaba (točka 22. [spornih] odluka); — da u tim okolnostima to što je BSA za potrebe tehničkog ispitivanja uzeo u obzir dodatno svojstvo koje nije predviđeno tada važećim Protokolom CPVO TP/14/1 čini povredu točke III.3 tog protokola (točka 25. [spornih] odluka); — da je odluka predsjednika CPVO‑a od 14. prosinca 2006., kojom je odobrena retroaktivna primjena navedenog dodatnog svojstva u okviru tehničkog ispitivanja, sadržavala temeljnu pogrešku jer je bila donesena približno 12 mjeseci nakon konačnog izvješća i nije se mogla opravdati s obzirom na članak 22. stavak 2. [Uredbe o primjeni] (točka 26. [spornih] odluka). 41 U točki 27. [spornih] odluka žalbeno se vijeće u tom smislu pozvalo na svoju odluku od 8. listopada 2009. u predmetu A 010/2008 (JEWEL), u skladu s kojom uporaba dodatnog svojstva zahtijeva prethodnu suglasnost predsjednika CPVO‑a radi pravne sigurnosti, objektivnosti pri obradi zahtjeva za dodjeljivanje oplemenjivačkog prava i predvidljivosti ponašanja uključenih strana. 42 S druge strane, žalbeno vijeće u točkama 28. i 29. [spornih] odluka zaključilo je da je tehničko ispitivanje u odnosu na sporno dodatno svojstvo bilo suvišno i u svakom slučaju nezakonito jer se odvijalo u razdoblju od samo jedne godine, to jest [godine] 2005., kao što je to BSA potvrdio, iako su sva druga svojstva bila ispitivana tijekom dvaju uzastopnih uzgojnih ciklusa 2004. i 2005. Prema njegovu mišljenju, to je očita povreda protokola i smjernica koji se primjenjuju u konkretnom slučaju, osobito protokola UPOV TG/1/3 i UPOV TG/14/8, koji za sorte jabuka zahtijevaju da se ispitivanje odnosi barem na dva uzgojna ciklusa kako bi se utvrdila ujednačenost i postojanost. 43 Posljedično, žalbeno vijeće u točkama 30. i 31. [spornih] odluka zaključilo je da se sorta kandidat zakonito nije mogla smatrati različitom od referentne sorte.”