8

Okolnosti spora iznesene su u točkama 1. do 38. pobijane presude na sljedeći način: „Trgovačka društva na koja se odnosi ovaj predmet 1 H. Lundbeck A/S (u daljnjem tekstu: Lundbeck) društvo je na koje se primjenjuje dansko pravo, a upravlja grupom društava koja se bavi istraživanjem, proizvodnjom, stavljanjem na tržište, prodajom i distribucijom lijekova za liječenje poremećaja u središnjem živčanom sustavu, uključujući depresiju. 2 Lundbeck je izvorni proizvođač, odnosno poduzetnik čija je glavna djelatnost istraživanje novih lijekova i njihovo stavljanje na tržište. 3 Alpharma Inc. je bilo društvo sa sjedištem u Sjedinjenim Američkim Državama koje je poslovalo na svjetskom farmaceutskom tržištu, osobito u sektoru generičkih lijekova. Do prosinca 2008. bilo je pod kontrolom društva A. L. Industrier AS koje ima sjedište u Norveškoj. Potom ga je kupilo farmaceutsko društvo iz Ujedinjene Kraljevine, koje je pak kasnije kupilo farmaceutsko društvo iz SAD‑a. Tijekom tih restrukturiranja Alpharma Inc. je prvo u travnju 2010. postala Alpharma LLC, potom, 15. travnja 2013., Zoetis Products LLC (u daljnjem tekstu: Zoetis) i, naposljetku, 6. srpnja 2015., ponovno Alpharma LLC. 4 Alpharma ApS je bila društvo na koje se primjenjivalo dansko pravo te je bila u stopostotnom vlasništvu Alpharme Inc. Imala je nekoliko društava kćeri u Europskom gospodarskom prostoru (EGP) (u daljnjem tekstu općenito: grupa Alpharma). Nakon nekoliko restrukturiranja Alpharma ApS je 31. ožujka 2008. postala Axellia Pharmaceuticals ApS, a 2010. je promijenila naziv u Xellia Pharmaceuticals ApS […] Relevantni proizvod i primjenjivi patenti 5 Relevantni proizvod za potrebe ovog predmeta je antidepresiv koji sadržava aktivni farmaceutski sastojak (u daljnjem tekstu: AFS) poznat kao citalopram. 6 Godine 1977. Lundbeck je u Danskoj podnio prijavu patenta za AFS citalopram i dva postupka – postupak cijanacije i postupak alkilacije – za proizvodnju tog AFS‑a. Patenti za taj AFS i te proizvodne postupke […] izdani su u Danskoj i nekoliko zapadnoeuropskih zemalja između 1977. i 1985. 7 Što se tiče EGP‑a, zaštita koju su pružali [ti patenti] te, gdje je to bilo primjenjivo, svjedodžbe o dodatnoj zaštiti (SDZ) predviđene Uredbom Vijeća (EEZ) br. 1768/92 od 18. lipnja 1992. o uvođenju svjedodžbe o dodatnoj zaštiti za lijekove [neslužbeni prijevod] (SL 1992., L 182, str. 1.), istekla je između 1994. (u Njemačkoj) i 2003. (u Austriji). Što se tiče Ujedinjene Kraljevine, ti su patenti istekli u siječnju 2002. 8 Lundbeck je s vremenom razvio druge, učinkovitije postupke za proizvodnju citaloprama, za koje je podnio prijave patenta koje mu je odobrilo nekoliko država EGP‑a kao i Svjetska organizacija za intelektualno vlasništvo (WIPO) i Europski patentni ured (EPO). 9 Kao prvo, Lundbeck je 13. ožujka 2000. danskim tijelima podnio prijavu patenta za postupak proizvodnje citaloprama koji se temeljio na purifikaciji korištenih soli putem kristalizacije. Slične je prijave podnio u drugim državama EGP‑a te pri WIPO‑u i EPO‑u. Lundbecku su patenti kojima se štiti postupak kristalizacije (u daljnjem tekstu: patenti za kristalizaciju) odobreni u nekoliko država članica u prvoj polovici 2002., među ostalim, 30. siječnja 2002. u Ujedinjenoj Kraljevini i 11. veljače 2002. u Danskoj. EPO je patent za kristalizaciju odobrio 4. rujna 2002. Osim toga, Lundbecku je u Nizozemskoj 6. studenoga 2000. korisni model za taj postupak […], odnosno patent koji traje šest godina, odobren bez prethodnog ispitivanja prijave. 10 Kao drugo, Lundbeck je 12. ožujka 2001. tijelima Ujedinjene Kraljevine [Velike Britanije i Sjeverne Irske] podnio prijavu patenta za postupak proizvodnje citaloprama koji se temeljio na postupku purifikacije soli putem destilacije. Tijela Ujedinjene Kraljevine su Lundbecku 3. listopada 2001. odobrile patent za tu metodu destilacije (u daljnjem tekstu: patent za destilaciju). Međutim, taj je patent ukinut 23. lipnja 2004. jer nije bio dovoljno nov u usporedbi s jednim drugim Lundbeckovim patentom. 11 Naposljetku, Lundbeck je planirao do sredine 2002. ili početka 2003. u prodaju pustiti novi antidepresiv, Cipralex, koji se temeljio na AFS‑u poznatom kao escitalopram (ili S‑citalopram). Taj je novi lijek bio predviđen za pacijente koji su se liječili Lundbeckovim patentiranim lijekom, Cipramilom, koji se temeljio na AFS‑u citalopramu. AFS escitalopram bio je zaštićen patentima koji su vrijedili najmanje do 2012. Sporazum koji je Lundbeck sklopio s grupom Alpharma i druge okolnosti 12 Lundbeck je 2002. sklopio šest sporazuma u vezi s citalopramom (u daljnjem tekstu: predmetni sporazumi) s poduzetnicima koji su se bavili proizvodnjom ili prodajom generičkih lijekova (u daljnjem tekstu: [proizvođači generičkih lijekova]), među kojima je bila i grupa Alpharma. 13 Sporazum relevantan u ovom predmetu (u daljnjem tekstu: sporni sporazum) sklopili su Lundbeck i Alpharma ApS 22. veljače 2002. za razdoblje od tog datuma do 30. lipnja 2003. (u daljnjem tekstu: relevantno razdoblje). 14 Prije sklapanja tog sporazuma grupa Alpharma je u siječnju 2002. od društva Alfred E. Tiefenbacher GmbH & Co. (u daljnjem tekstu: Tiefenbacher) kupila zalihu generičkih tableta citaloprama koje su razvijene na temelju AFS‑a indijskog društva Cipla te je naručila daljnje pošiljke. 15 Što se tiče preambule spornog sporazuma (u daljnjem tekstu: preambula), osobito treba istaknuti sljedeće: – u prvoj uvodnoj izjavi navodi se da je ‚Lundbeck nositelj pravâ intelektualnog vlasništva, osobito patentnih prava povezanih s proizvodnjom […] [AFS‑a] ‚Citalopram’ [koji se u cijelom sporazumu piše velikim slovom ‚C’], uključujući patenata navedenih u prilogu A’ tom sporazumu […]; – u drugoj uvodnoj izjavi navodi se da Lundbeck lijekove koji sadržavaju ‚Citalopram’ proizvodi i prodaje u svim državama članicama, uključujući Norvešku i Švicarsku, koje se zajedno nazivaju ‚Teritorij’; – u trećoj i četvrtoj uvodnoj izjavi spominje se da je grupa Alpharma bez suglasnosti Lundbecka proizvodila i prodavala lijekove koji sadržavaju ‚Citalopram’ na ‚Teritoriju’; – u petoj i šestoj uvodnoj izjavi navedeno je da je Lundbeck proveo laboratorijske analize proizvoda grupe Alpharma, čiji su mu rezultati dali opravdane razloge za vjerovanje da su metode proizvodnje tih proizvoda činile povredu njegovih prava intelektualnog vlasništva; – u sedmoj uvodnoj izjavi se podsjeća na to da je Lundbeck 31. siječnja 2002. podnio tužbu pred sudom Ujedinjene Kraljevine (u daljnjem tekstu: tužba zbog povrede u UK‑u) tražeći izdavanje sudskog naloga kako bi se ‚grupi Alpharma, zbog povrede prava intelektualnog vlasništva Lundbecka, onemogućila prodaja proizvoda koji sadržavaju Citalopram’; – u osmoj uvodnoj izjavi se navodi da grupa Alpharma priznaje točnost zaključaka Lundbecka te da se obvezuje prestati stavljati na tržište ‚takve proizvode’; – u devetoj i desetoj uvodnoj izjavi predviđeno je da je Lundbeck: – ‚pristao grupi Alpharma platiti naknadu kako bi izbjegao patentnu parnicu’, čiji se ishod nije mogao predvidjeti s potpunom sigurnošću te koja je mogla biti skupa i dugotrajna; – ‚s ciljem rješavanja spora, pristao kupiti sve zalihe proizvoda grupe Alpharma koji sadržavaju Citalopram te [joj] platiti naknadu za takve proizvode’. 16 Što se tiče sadržaja spornog sporazuma, osobito treba istaknuti sljedeće: – u članku 1.1. [spornog sporazuma] predviđeno je da se grupa Alpharma i njezina ‚Društva kćeri’‚obvezuju tijekom [relevantnog razdoblja] zaustaviti, prestati i suzdržati se od svakog uvoza, […] proizvodnje […] ili prodaje lijekova koji sadržavaju Citalopram na Teritoriju […]’ te da će Lundbeck povući tužbu zbog povrede u UK‑u; – u istom je članku navedeno da se on ne primjenjuje na ‚bilo koji proizvod koji sadržava escitalopram’; – u članku 1.2. predviđeno je da ‚grupa Alpharma, u slučaju povrede obveze iz [članka 1.1. spornog sporazuma] ili na zahtjev Lundbecka, […] dobrovoljno prihvaća izvršiti nalog koji izda bilo koji sud u bilo kojoj državi na Teritoriju’ te da Lundbeck ima pravo takav nalog ishoditi bez davanja ikakvog jamstva; – u članku 1.3. predviđeno je da će Lundbeck, kao naknadu za obveze iz tog sporazuma te kako bi izbjegao skupo i dugotrajno parničenje, grupi Alpharma platiti iznos od 12 milijuna američkih dolara (USD), od čega se 11 milijuna odnosi na proizvode grupe Alpharma koji sadržavaju ‚Citalopram’, u tri obroka od 4 milijuna američkih dolara koji se moraju uplatiti 31. ožujka 2002., 31. prosinca 2002. odnosno 30. lipnja 2003.; – u članku 2.2. predviđeno je da grupa Alpharma mora Lundbecku najkasnije do 31. ožujka 2002. dostaviti svoju cijelu trenutačnu zalihu proizvoda koji sadržavaju ‚Citalopram’, odnosno 9,4 milijuna tableta koje je već imala u posjedu u vrijeme sklapanja spornog sporazuma i 16 milijuna tableta koje je naručila. 17 Prilog A [spornom sporazumu] sadržava popis 28 prijava za registraciju pravâ intelektualnog vlasništva koje je Lundbeck podnio prije sklapanja [tog sporazuma], od čega ih je devet do tada već odobreno. Ta prava intelektualnog vlasništva odnosila su se na postupke za proizvodnju AFS‑a citaloprama koji su bili obuhvaćeni patentima za kristalizaciju i destilaciju. 18 Nadalje, treba istaknuti da je sud Ujedinjene Kraljevine 2. svibnja 2002. izdao sporazumni nalog kojim je prekinut postupak povodom tužbe zbog povrede u UK‑u, zato što je između Lundbecka i, među ostalim, grupe Alpharma sklopljen sporazum kojim je potonja pristala ‚do 30. lipnja 2003. zaustaviti, prestati i suzdržati se od svakog uvoza, […] proizvodnje […] ili prodaje, u [državama članicama], Norveškoj i Švicarskoj (u daljnjem tekstu: Relevantna područja), lijekova koji sadržavaju citalopram proizveden uporabom postupaka obuhvaćenih [patentima za kristalizaciju i destilaciju koje su priznala tijela Ujedinjene Kraljevine] ili jednakovrijednim patentima koji su priznati ili zatraženi u pogledu Relevantnih područja’ […]. Mjere koje je Komisija poduzela u farmaceutskom sektoru i upravni postupak 19 U listopadu 2003. Konkurrence- og Forbrugerstyrelsen (Dansko tijelo za zaštitu tržišnog natjecanja i potrošačâ, u daljnjem tekstu: KFST) obavijestio je Komisiju […] o predmetnim sporazumima. 20 Budući da se većina tih sporazuma odnosila na cijeli EGP ili, u svakom slučaju, na druge države članice osim Kraljevine Danske, dogovoreno je da će Komisija ispitati njihovu sukladnost s pravom tržišnog natjecanja, a da se KFST neće time baviti. 21 Komisija je između 2003. i 2006. provela pretrage u smislu članka 20. stavka 4. Uredbe Vijeća [br. 1/2003] u prostorima Lundbecka i drugih društava aktivnih u farmaceutskom sektoru. Također je Lundbecku i još jednom društvu podnijela zahtjeve za pružanje informacija u smislu članka 18. stavka 2. te uredbe. 22 Dana 15. siječnja 2008. Komisija je usvojila odluku kojom je započelo istraživanje farmaceutskog sektora, u skladu s člankom 17. Uredbe (EZ) br. 1/2003 (predmet br. COMP/D 2/39514). U jedinom članku te odluke bilo je navedeno da će se istraživanje odnositi na uvođenje inovativnih i generičkih lijekova za ljude na tržište. 23 Dana 8. srpnja 2009. Komisija je usvojila komunikaciju u kojoj je sažela svoje izvješće o istraživanju farmaceutskog sektora. U ‚tehničkom prilogu’ toj komunikaciji nalazila se puna verzija izvješća o istraživanju koje je imalo oblik radnog dokumenta Komisije te je bilo dostupno samo na [engleskom jeziku]. 24 Dana 7. siječnja 2010. Komisija je protiv Lundbecka pokrenula postupak. 25 Komisija je 2010. i u prvoj polovici 2011. Lundbecku i drugim društvima koja su bila stranke predmetnih sporazuma, među kojima i grupi Alpharma, poslala zahtjeve za pružanje informacija. 26 Dana 24. srpnja 2012. Komisija je pokrenula postupke protiv [proizvođača generičkih lijekova] koji su bili stranke predmetnih sporazuma te im je kao i Lundbecku poslala obavijest o preliminarno utvrđenim činjenicama. […] 30 Komisija je 19. lipnja 2013. donijela [spornu] odluku. [Sporna] odluka 31 Komisija je u [spornoj] odluci zaključila da sporni sporazum, kao uostalom i drugi predmetni sporazumi, čini ograničenje tržišnog natjecanja ‚s obzirom na cilj’ u smislu članka 101. stavka 1. UFEU‑a i članka 53. stavka 1. Sporazuma o [Europskom gospodarskom prostoru od 2. svibnja 1992. (SL 1994., L 1, str. 3.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 11., svezak 106., str. 4.)] koje su počinili Lundbeck te Alpharma ApS, Alpharma Inc. i A. L. Industrier (članak 1. stavak 3. [sporne] odluke). 32 Kako proizlazi iz sažetka u uvodnoj izjavi 1087. [sporne] odluke, Komisija se u tom pogledu osobito [oslanjala] na sljedeće čimbenike: – u vrijeme sklapanja spornog sporazuma Lundbeck i grupa Alpharma bili su barem potencijalni konkurenti u nekoliko država EGP‑a; – Lundbeck je na temelju tog sporazuma grupi Alpharma prenio znatnu vrijednost; – taj prijenos vrijednosti bio je povezan s činjenicom da je grupa Alpharma prihvatila ograničenja ulaska na tržište predviđena tim sporazumom, prije svega obvezom da tijekom relevantnog razdoblja ne prodaje generički citalopram u EGP‑u; – ta prenesena vrijednost približno je odgovarala zaradi koju je grupa Alpharma očekivala ako bi uspješno ušla na tržište; – Lundbeck ta ograničenja ne bi mogao ostvariti primjenom svojih patenata za kristalizaciju i destilaciju (u daljnjem tekstu: Lundbeckovi novi patenti [za postupak]) jer su obveze grupe Alpharma na temelju spornog sporazuma premašivale prava koja se dodjeljuju nositeljima patenata; – Lundbeck se spornim sporazumom nije obvezao da neće pokrenuti postupak zbog povrede protiv grupe Alpharma ako potonja nakon isteka spornog sporazuma počne na tržištu nuditi generički citalopram. 33 Također, Komisija je svim strankama predmetnih sporazuma izrekla novčane kazne. Odredila ih je primjenom [Smjernica o metodi za utvrđivanje kazni iz 2006.]. Iako je u pogledu Lundbecka Komisija slijedila opću metodologiju opisanu u [tim smjernicama] koja se temeljila na vrijednosti prihoda od prodaje relevantnog proizvoda koju je izvršio taj poduzetnik (uvodne izjave 1316. do 1358. [sporne] odluke), u pogledu drugih stranaka predmetnih sporazuma, odnosno proizvođača generičkih lijekova, iskoristila je, naprotiv, mogućnost iz točke 37. tih smjernica te odstupila od navedene metodologije jer su njihovi slučajevi imali određene posebnosti (uvodna izjava 1359. [sporne] odluke). 34 Dakle, u pogledu svih drugih stranaka predmetnih sporazuma osim Lundbecka, među kojima je bila i grupa Alpharma, Komisija je smatrala da je, u svrhu određivanja osnovnog iznosa novčane kazne i osiguravanja dostatnog odvraćajućeg učinka, potrebno uzeti u obzir vrijednost iznosa koje im je Lundbeck prenio na temelju predmetnih sporazuma, pri čemu nije pravila razliku između povreda s obzirom na njihovu narav ili zemljopisni opseg niti s obzirom na tržišni udio odnosnih poduzetnika te se na navedene čimbenike osvrnula samo radi cjelovitosti (uvodna izjava 1361. [sporne] odluke). 35 Što se tiče grupe Alpharma, Komisija je smatrala da su iznosi koje joj je Lundbeck platio iznosili 11,1 milijun dolara, što odgovara 11,7 milijuna eura, prema srednjem tečaju iz 2002. Taj se iznos sastojao, s jedne strane, od 10,1 milijuna dolara za kupnju zalihe citaloprama grupe Alpharma, uzimajući u obzir smanjenje od 900000 dolara primijenjeno na tranšu koju je Lundbeck platio 31. prosinca 2002. (vidjeti točku 16. četvrtu alineju [pobijane presude]) jer je broj primljenih tableta bio manji od dogovorene razine i, s druge strane, od 1 milijuna dolara zbog troškova sudskih postupaka koji su izbjegnuti sklapanjem spornog sporazuma (uvodne izjave 545., 547., 1071., 1374. i bilješka 1867. [sporne] odluke). 36 S obzirom na ukupno trajanje istrage, Komisija je iznose svih novčanih kazni adresata [sporne] odluke smanjila za 10 % (uvodne izjave 1349. i 1380. [sporne] odluke). 37 Naposljetku, Komisija je članak 23. stavak 2. drugi podstavak Uredbe br. 1/2003, prema kojem novčana kazna za svakog poduzetnika koji sudjeluje u povredi ne može prelaziti 10 % njegova ukupnog prihoda u prethodnoj poslovnoj godini, primijenila zasebno na društva [Xellia Pharmaceuticals], Zoetis i A. L. Industrier, s obzirom na to da ta društva tijekom donošenja [sporne] odluke više nisu bila dio istog poduzetnika (uvodna izjava 1384. [sporne] odluke). Što se tiče društva A. L. Industrier, Komisija je uzela u obzir prihod ostvaren 2011., a ne u 2012., s obzirom na to da je smatrala da podaci iz 2012. ne odražavaju godinu redovnih gospodarskih djelatnosti (uvodne izjave 1386. i 1387. [sporne] odluke). 38 Na temelju tih razmatranja Komisija je izrekla novčanu kaznu u iznosu od 10530000 eura solidarno društvima [Xellia Pharmaceuticals] i Zoetis, dok je solidarna odgovornost društva A. L. Industrier bila ograničena na iznos od 43216 eura (uvodna izjava 1396. i članak 2. stavak 3. [sporne] odluke).”