,MIŠLJENJE NEZAVISNOG ODVJETNIKA+01

MELCHIORA WATHELETA

4od 21. travnja 2016. ( 1 )

Predmet C‑280/15

Irina Nikolajeva

protiv

OÜ Multi Protecta

(zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Harju Maakohus (prvostupanjski sud u Harjuu, Estonija))

„Zahtjev za prethodnu odluku — Žig Zajednice — Uredba (EZ) br. 207/2009 — Članak 9. stavak 3. i članak 102. stavak 1. — Prava koja proizlaze iz žiga — Spor u vezi s povredom žiga Zajednice — Obveza sudova za žig Zajednice da izdaju nalog kojim se zabranjuje daljnje vršenje radnji kojima se povređuje žig Zajednice — Nepostojanje zahtjeva za izdavanje takvog naloga — Pojam ‚razumne naknade’ za radnje poduzete nakon datuma objave prijave žiga Zajednice, a prije objave registracije takvog žiga“

I – Uvod

1. Ovaj zahtjev za prethodnu odluku Harju Maakohusa (prvostupanjski sud u Harjuu) od 2. lipnja 2015., podnesen tajništvu Suda 10. lipnja 2015., odnosi se na tumačenje članka 9. stavka 3. i članka 102. stavka 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice ( 2 ).

2. Zahtjev je podnesen u okviru spora između I. Nikolajeve i društva OÜ Multi Protect (u daljnjem tekstu: Multi Protect). I. Nikolajeva od suda koji je uputio zahtjev zahtijevala je da utvrdi da je Multi Protect nezakonito upotrebljavao njezin žig „HolzProf” (žig Zajednice br. 009053811) i da potonjem društvu naloži da joj naknadi štetu.

II – Pravni okvir

A – Pravo Unije

1. Uredba br. 207/2009

3. Članak 8. te uredbe, naslovljen „Relativni razlozi za odbijanje”, glasi: „1. Na temelju prigovora nositelja ranijeg žiga, žig za koji je podnesena prijava za registraciju neće se registrirati: (a) ako je istovjetan s ranijim žigom i ako su proizvodi ili usluge za koje je podnesena prijava za registraciju istovjetni s proizvodima ili uslugama za koje je raniji žig zaštićen; (b) ako zbog njegove istovjetnosti ili sličnosti s ranijim žigom i istovjetnosti ili sličnosti proizvoda ili usluga obuhvaćenih tim žigovima postoji vjerojatnost dovođenja javnosti u zabludu na državnom području na kojem je zaštićen raniji žig; vjerojatnost dovođenja u zabludu uključuje vjerojatnost dovođenja u svezu s ranijim žigom. […]”

4. Sukladno članku 9. navedene uredbe, naslovljenom „Prava koja proizlaze iz žiga Zajednice”: „1. Žig Zajednice nositelju daje isključiva prava u pogledu tog žiga. Nositelj žiga ima pravo spriječiti sve treće strane da bez njegova odobrenja u trgovačkom prometu rabe: (a) svaki znak koji je istovjetan sa žigom Zajednice u odnosu na proizvode ili usluge koje su istovjetne s onima za koje je žig Zajednice registriran; (b) svaki znak kad, zbog istovjetnosti sa žigom Zajednice ili sličnosti žigu Zajednice i istovjetnosti ili sličnosti proizvodima ili uslugama obuhvaćenima žigom Zajednice i tim znakom, postoji vjerojatnost dovođenja javnosti u zabludu; vjerojatnost dovođenja u zabludu uključuje vjerojatnost dovođenja u svezu tog znaka i žiga; […] 2. Sukladno odredbama stavka 1., inter alia, može se zabraniti sljedeće: (a) isticanje znaka na proizvodima ili na njihovim pakiranjima; (b) nuđenje proizvoda ili njihovo stavljanje na tržište ili skladištenje u te svrhe pod tim znakom, ili nuđenje ili pružanje usluga pod tim znakom; (c) uvoz ili izvoz proizvoda pod tim znakom; (d) uporaba tog znaka na poslovnim dokumentima i u reklamiranju. 3. Prava koja proizlaze iz žiga Zajednice imaju učinak prema trećim stranama od datuma objave registracije žiga. Međutim, u odnosu na radnje poduzete nakon datuma objave prijave žiga Zajednice, a koje bi nakon objave registracije žiga bile zabranjene na temelju te objave, može se zahtijevati razumna naknada. Sud nadležan za takav slučaj može donijeti odluku o meritumu stvari tek nakon objave registracije.”

5. Članak 14. Uredbe br. 207/2009, naslovljen „Dopunska primjena nacionalnog zakonodavstva o povredi prava”, glasi: „1. Učinci žigova Zajednice uređuju se isključivo odredbama ove Uredbe. U svakom drugom smislu, povreda žiga Zajednice uređuje se nacionalnim zakonodavstvom koje se odnosi na povredu nacionalnog žiga u skladu s odredbama glave X. 2. Ova Uredba ne sprečava podnošenje tužbi u pogledu žiga Zajednice u okviru pravnih propisa država članica, osobito u vezi s građanskopravnom odgovornošću i nepoštenim tržišnim natjecanjem. 3. Pravila postupanja koja će se primijeniti određuju se u skladu s odredbama glave X.

6. Članak 41. Uredbe br. 207/2009, naslovljen „Prigovor”, propisuje: „1. U roku od tri mjeseca od objave prijave žiga Zajednice, obavijest o prigovoru na registraciju žiga koji se temelji na razlozima iz članka 8. zbog kojih se žig ne može registrirati mogu podnijeti: […]”

7. Člankom 101. Uredbe, naslovljenim „Mjerodavno pravo”, propisano je: „1. Sudovi za žig Zajednice primjenjuju odredbe ove Uredbe. 2. U svim pitanjima koja nisu obuhvaćena ovom Uredbom, sud za žig Zajednice primjenjuje svoje nacionalno pravo, uključujući svoje međunarodno privatno pravo. 3. Ako nije drukčije određeno ovom Uredbom, sud za žig Zajednice primjenjuje poslovnik kojim se uređuje isti tip parnice u odnosu na nacionalni žig u državi članici u kojoj se nalazi njegovo sjedište.”

8. Članak 102. navedene uredbe, naslovljen „Sankcije”, propisuje: „1. Kada sud za žig Zajednice utvrdi da je tuženik povrijedio ili namjeravao povrijediti žig Zajednice, on, osim ako postoje posebni razlozi da to ne učini, izdaje nalog kojim se tuženiku zabranjuje daljnje vršenje radnji kojima se povređuje ili kojima bi se povrijedio žig Zajednice. Sud također poduzima mjere u skladu sa svojim nacionalnim pravom čiji je cilj osigurati poštovanje takve zabrane. 2. U svakom drugom smislu sud za žig Zajednice primjenjuje pravo one države članice u kojoj je povreda ili prijetnja povredom izvršena, uključujući i njezino međunarodno privatno pravo.”

2. Direktiva 2004/48/EZ

9. Članak 13. Direktive 2004/48/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o provedbi prava intelektualnog vlasništva (SL L 157, str. 45. i ispravak SL 2004., L 195, str. 16.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 2., str. 74.), naslovljen „Naknade štete”, propisuje: „1. Države članice osiguravaju da nadležna sudska tijela, na zahtjev oštećene stranke, počinitelju povrede koji je znao ili za kojeg je osnovano pretpostaviti da je morao znati da sudjeluje u vršenju povrede, nalože da nositelju prava plati naknadu primjerenu stvarnoj šteti koju je pretrpio kao posljedicu povrede. Pri određivanju naknade štete sudska tijela: (a) uzimaju u obzir sve primjerene aspekte, kao što su negativne gospodarske posljedice, uključujući i izgubljenu dobit, koje je pretrpjela oštećena stranka, svaku nepoštenu dobit koju je ostvario počinitelj povrede i, u odgovarajućim slučajevima, elemente koji nisu gospodarski čimbenici, kao što je moralna šteta koju je povreda nanijela nositelju prava, ili (b) kao alternativa točki (a), ona mogu u odgovarajućim slučajevima odrediti naknadu štete u obliku paušalnog iznosa na temelju elemenata kao što je barem iznos naknada ili pristojbi koje bi povreditelj prava morao platiti da je zatražio odobrenje za korištenje tog prava intelektualnog vlasništva. 2. Kad počinitelj nije znao, ili nije imao osnovanih razloga znati da sudjeluje u vršenju povrede, države članice mogu propisati da sudska tijela mogu naložiti povrat dobiti ili isplatu naknade štete, koja može biti unaprijed utvrđena.”

B – Estonsko pravo

10. Članak 8. stavak 2. Zakona o žigovima (kaubamärgiseadus), u verziji koja je primjenjiva u glavnom postupku (u daljnjem tekstu: Zakon o žigovima), propisuje: „Registrirani žig pravno je zaštićen od dana podnošenja prijave za registraciju pa do isteka roka od 10 godina od dana registracije. [...]”

III – Glavni postupak i prethodna pitanja

11. Dana 24. travnja 2010. I. Nikolajeva podnijela je Uredu za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) prijavu za registraciju žiga Zajednice. Žig za koji je zatražena registracija je verbalni znak „HolzProf”. Prijava za registraciju objavljena je 31. svibnja 2010. Dana 14. rujna 2010. registriran je žig „HolzProf”, a ta je registracija objavljena 16. rujna 2010.

12. Dana 24. travnja 2010. I. Nikolajeva sklopila je ugovor o licenciji na temelju kojeg je društvu OÜ Holz Prof dala pravo uporabe njezina žiga. Mjesečna naknada iznosila je 1278 eura.

13. Dana 18. lipnja 2013. I. Nikolajeva podnijela je sudu koji je uputio zahtjev tužbu protiv Multi Protecta u kojoj je postavila tri tužbena zahtjeva.

14. Kao prvo, I. Nikolajeva od suda koji je uputio zahtjev zahtijevala je da utvrdi da je Multi Protect nezakonito upotrebljavao njezin žig. Smatra da je Multi Protect povrijedio članak 9. stavak 1. točku (a) i stavak 2. točku (d) Uredbe br. 207/2009 time što je upotrebljavao znak istovjetan njezinu žigu kao „skrivenu ključnu riječ” na mrežnoj stranici kojoj je moguće pristupiti putem interneta. U tom je smislu I. Nikolajeva tvrdila da je Multi Protect povrijedio isključivo pravo koje proizlazi iz žiga u razdoblju između 3. svibnja 2010. i 28. listopada 2011., odnosno u razdoblju od 17 mjeseci i 25 dana.

15. Kao drugo, I. Nikolajeva zahtijevala je da joj Multi Protect isplati iznos od 22791 eura, primjenom pravila o stjecanju bez osnove. Taj iznos izračunat je na temelju naknade utvrđene u ugovoru o licenciji sklopljenom s društvom OÜ Holz Prof za trajanje navedene povrede ( 3 ).

16. Kao treće I. Nikolajeva zahtijevala je naknadu nematerijalne štete. Tvrdila je da su joj kazneni postupak pokrenut zbog istih radnji i pokretanje postupka pred sudom prouzrokovali duševne boli. U tom smislu, I. Nikolajeva tvrdila je da su radnje Multi Protecta „prouzrokovale pogoršanje njezina zdravstvenog stanja” i da je „više poslovnih partnera prekinulo suradnju s njom” te da je „spor privukao negativnu pozornost”.

17. Sud koji je uputio zahtjev pita mora li, u slučaju da utvrdi da je došlo do nezakonite uporabe predmetnog žiga, sukladno prvom tužbenom zahtjevu I. Nikolajeve, donijeti nalog kojim zabranjuje radnje kojima se povređuje žig Zajednice, sukladno članku 102. stavku 1. Uredbe br. 207/2009, iako to I. Nikolajeva nije zahtijevala.

18. Sud koji je uputio zahtjev dvoji također o pitanju kada zaštita koja proizlazi iz žiga Zajednice počinje proizvoditi učinak. Navodi da na temelju članka 9. stavka 3. prve rečenice Uredbe br. 207/2009 prava koja proizlaze iz žiga Zajednice imaju učinak prema trećim stranama od datuma objave registracije žiga. Dodaje da je tom odredbom dana mogućnost zahtijevati razumnu naknadu za radnje poduzete nakon datuma objave prijave žiga Zajednice, koje bi nakon objave registracije žiga bile zabranjene na temelju te objave. U tom smislu, sud koji je uputio zahtjev iznosi sumnje o tome je li na temelju članka 14. stavka 1. druge rečenice i članka 101. stavka 2. Uredbe br. 207/2009 moguće smatrati da prava povezana sa žigom tužiteljice u glavnom postupku proizvode učinak u trenutku propisanom u članku 8. stavku 2. prvoj rečenici Zakona o žigovima, odnosno od podnošenja prijave za registraciju žiga.

19. Nadalje, sud koji je uputio zahtjev pita se o tumačenju izraza „razumna naknada” iz članka 9. stavka 3. druge rečenice Uredbe br. 207/2009.

20. U tim je okolnostima Harju Maakohus (prvostupanjski sud u Harjuu) odlučio prekinuti postupak i uputiti Sudu sljedeća prethodna pitanja: „1. Mora li sud za žig Zajednice izdati nalog predviđen člankom 102. stavkom 1. [Uredbe br. 207/2009] i onda kada tužitelj to ne zahtijeva niti stranke tvrde da je tuženik povrijedio ili namjeravao povrijediti žig Zajednice nakon određenog dana u prošlosti ili je riječ o ‚posebnom razlogu’ u smislu prve rečenice naprijed navedene odredbe kada nije podnesen zahtjev odgovarajućeg sadržaja i nije navedena ta okolnost? 2. Treba li članak 9. stavak 3. [Uredbe br. 207/2009] tumačiti na način da nositelj žiga Zajednice na temelju članka 9. stavka 3. druge rečenice [Uredbe br. 207/2009] od treće osobe može zahtijevati samo razumnu naknadu za uporabu znaka koji je istovjetan njegovu žigu u razdoblju između objave prijave za registraciju i objave registracije žiga, ali ne i naknadu na temelju pretrpljene štete i uobičajene vrijednosti koristi dobivene povredom a da ne postoji ni pravo na razumnu naknadu za razdoblje koje prethodi objavi prijave za registraciju? 3. Koju vrstu troškova i drugih naknada uključuje razumna naknada na temelju članka 9. stavka 3. druge rečenice [Uredbe br. 207/2009] i može li u nju, među ostalim – i pod kojim okolnostima – biti uključena i naknada nematerijalne štete nositelja žiga?”

IV – Postupak pred Sudom

21. Pisana očitovanja podnijeli su Multi Protect, estonska i grčka vlada i Europska komisija. Nakon završetka tog pisanog dijela postupka, Sud je procijenio da raspolaže s dovoljno informacija za donošenje odluke bez održavanja rasprave, u skladu s člankom 76. stavkom 2. Poslovnika Suda.

V – Analiza

A – Uvodna očitovanja

22. Sukladno zahtjevu Suda, ovo mišljenje usredotočit će se na drugo i treće prethodno pitanje koja je postavio sud koji je uputio zahtjev. Smatram da je ta dva pitanja potrebno razmotriti zajedno.

B – Drugo i treće prethodno pitanje

1. Razdoblje zaštite

23. Sud koji je uputio zahtjev navodi da I. Nikolajeva prigovara Multi Protectu da je povrijedio isključivo pravo koje proizlazi iz njezina žiga HolzProf tijekom triju razdoblja.

24. Prvo razdoblje trajalo je kraće od mjesec dana. Ono je započelo 3. svibnja 2010., odnosno nakon dana podnošenja prijave za registraciju žiga, a okončano je 31. svibnja 2010., odnosno na dan objave te prijave. Drugo razdoblje od otprilike tri i pol mjeseca trajalo je od 1. lipnja 2010. do 16. rujna 2010., odnosno od objave prijave žiga do objave registracije. Naposljetku, treće razdoblje, koje je nešto dulje od jedne godine, započelo je 17. rujna 2010., nakon objave registracije žiga, i okončano je 28. listopada 2011.

25. Sud koji je uputio zahtjev pita Sud o zaštiti koju žig Zajednice pruža svojem nositelju tijekom prvih dvaju razdoblja.

26. Pravo koje proizlazi iz žiga Zajednice propisano je člankom 9. Uredbe br. 207/2009. Na temelju njegova stavka 1., žig Zajednice nositelju daje isključiva prava u pogledu tog žiga. Nadalje, u njegovu stavku 3. nedvojbeno je propisano da prava koja proizlaze iz žiga Zajednice imaju učinak prema trećim stranama od datuma objave registracije žiga.

27. Slijedom toga, žig Zajednice poput HolzProfa nema učinak prema trećim stranama tijekom prvog i drugog razdoblja o kojima je riječ u glavnom postupku. Usto, sankcije predviđene nacionalnim pravom država članica ( 4 ) sukladno članku 102. Uredbe br. 207/2009 ne primjenjuju se tijekom ih razdoblja ( 5 ). Naime, predmetne sankcije primjenjuju se isključivo od objave registracije žiga Zajednice.

28. Valja, međutim, navesti da je člankom 9. stavkom 3. Uredbe br. 207/2009 propisan poseban sustav za zaštitu žiga Zajednice tijekom razdoblja između objave prijave žiga i objave njegove registracije. Naime, nakon objave registracije žiga Zajednice sud može odobriti razumnu naknadu u odnosu na radnje poduzete nakon datuma objave prijave žiga koje bi nakon objave registracije žiga bile zabranjene ( 6 ) na temelju te objave.

29. Iz toga slijedi da je razumnu naknadu moguće zahtijevati za drugo razdoblje o kojem je riječ u glavnom postupku, ako u tom razdoblju treća strana bez odobrenja nositelja žiga u trgovačkom prometu rabi svaki znak koji je istovjetan sa žigom u odnosu na proizvode ili usluge koje su istovjetne s onima za koje je žig Zajednice registriran ili svaki znak kad, zbog istovjetnosti sa žigom Zajednice ili sličnosti žigu Zajednice i istovjetnosti ili sličnosti proizvodima ili uslugama obuhvaćenima žigom Zajednice i tim znakom, postoji vjerojatnost dovođenja javnosti u zabludu ( 7 ).

30. Iz samog teksta članka 9. stavka 3. Uredbe br. 207/2009 nedvojbeno proizlazi da se razumna naknada predviđena tom odredbom ne primjenjuje na radnje poduzete između podnošenja prijave žiga Zajednice ( 8 ) i objave te prijave, odnosno tijekom prvog razdoblja o kojem je riječ u glavnom postupku.

31. Prema mojem mišljenju, ta ocjena nije dovedena u pitanje člankom 14. stavkom 1. i člankom 101. stavkom 2. Uredbe br. 207/2009.

32. Naime, iako članak 14. stavak 1. Uredbe br. 207/2009 propisuje da se „povreda žiga Zajednice uređuje [...] nacionalnim zakonodavstvom koje se odnosi na povredu nacionalnog žiga”, tom istom odredbom propisano je da se učinci žigova Zajednice uređuju isključivo odredbama te uredbe. Naime, „učinci” žiga neodvojivi su od razdoblja njegove zaštite. Slijedi da je to razdoblje zaštite određeno isključivo odredbama te iste uredbe.

33. U tom smislu, iz usporedne analize stavaka 1. i 3. članka 9. Uredbe br. 207/2009 proizlazi da je zakonodavac Europske unije svjesno isključio učinke žiga Zajednice prema trećim stranama prije objave registracije žiga i pravo na razumnu naknadu prije objave prijave žiga.

34. Nadalje, s obzirom na to da su prava koja proizlaze iz žiga Zajednice, uključujući i njegovo razdoblje zaštite, uređena samo člankom 9. Uredbe br. 207/2009, ta prava i njihovo trajanje nisu dio pitanja na koja bi trebalo primjenjivati nacionalno pravo sukladno članku 101. stavku 2. navedene uredbe, koji se odnosi samo na pitanja koja ne ulaze u područje primjene Uredbe br. 207/2009.

35. Slijedom toga, članku 9. stavcima 1. i 3., članku 14. stavku 1. i članku 101. stavku 2. Uredbe br. 207/2009 protivi se nacionalna odredba poput članka 8. stavka 2. Zakona o žigovima, koja propisuje da je „registrirani žig pravno zaštićen od dana podnošenja prijave za registraciju”. Naime, pravo koje proizlazi iz žiga Zajednice na temelju te nacionalne odredbe nadilazi ono što je dopušteno Uredbom br. 207/2009.

36. Razumna naknada predviđena člankom 9. stavkom 3. Uredbe br. 207/2009 može se zahtijevati samo za radnje poduzete nakon objave prijave žiga Zajednice.

2. Razumna naknada

37. Sud koji je uputio zahtjev Sudu postavlja pitanje o pojmu „razumne naknade” iz članka 9. stavka 3. Uredbe br. 207/2009 ( 9 ). U toj uredbi ne nalazi se nijedna definicija „razumne naknade” i nije predviđen način njezina izračuna.

38. Mogućnost zahtijevanja „razumne naknade” nakon objave prijave za registraciju postoji i na području patenata.

39. Naime, člankom 67. stavkom 2. Konvencije o priznavanju europskih patenata (Europska patentna konvencija) (EPK), potpisane u Münchenu 5. listopada 1973., propisano je da „[s]vaka država ugovornica može propisati da europska patentna prijava ne daje takvu zaštitu kakva je propisana u članku 64. Međutim, zaštita koju daje europska patentna prijava od datuma njezine objave ne smije biti manja od zaštite koju prema zakonu odnosne države daju neispitane nacionalne patentne prijave koje se obavezno objavljuju. U svakom slučaju, svaka država mora osigurati barem to da od datuma objave europske patentne prijave, podnositelj prijave može od svake osobe koja upotrebljava izum u toj državi u okolnostima u kojima bi prema nacionalnom pravu bila odgovorna za povredu nacionalnog patenta, zahtijevati naknadu koja je razumna s obzirom na te okolnosti” ( 10 ). Izraz „razumna naknada” ni ondje nije definiran ( 11 ).

40. Nadalje, članak 95. Uredbe Vijeća (EZ) br. 2100/94 od 27. srpnja 1994. o oplemenjivačkim pravima na biljnu sortu Zajednice (SL L 227, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 24., str. 3.) propisuje da „[n]ositelj [oplemenjivačkog prava na biljnu sortu Zajednice] može zahtijevati razumnu naknadu od svake osobe koja je u vremenu između objavljivanja zahtjeva za dodjeljivanje oplemenjivačkog prava na biljnu sortu Zajednice i njegove dodjele izvršila djelo koje bi joj bilo zabranjeno izvršiti nakon priznanja” ( 12 ). Izraz „razumna naknada” nije definiran ni u Uredbi br. 2100/94 ( 13 ).

41. Nadalje, suprotno članku 102. stavku 2. Uredbe br. 207/2009, koji predviđa izricanje sankcija sukladno nacionalnom zakonodavstvu ( 14 ) u slučaju povrede ili prijetnje povredom žiga, članak 9. stavak 3. iste uredbe ni na koji način izričito ne upućuje na pravo država članica za određivanje njegova smisla i opsega.

42. Slijedom toga, iz zahtjeva za ujednačenu primjenu prava Unije kao i načela jednakosti proizlazi da se taj izraz „razumna naknada” mora autonomno i ujednačeno tumačiti u cijeloj Uniji uzimajući u obzir kontekst odredbe i cilj koji se želi postići propisom o kojem je riječ ( 15 ).

43. Iz članka 9. stavka 3. Uredbe br. 207/2009 proizlazi da, iako žig Zajednice nema učinak prema trećim stranama prije objave njegove registracije, on ipak, unatoč činjenici da je „tek u nastanku”, uživa pravnu zaštitu u razdoblju između objave prijave tog žiga i objave njegove registracije ( 16 ). Činjenica da je izabran izraz „naknada” nužno pretpostavlja da mora biti riječ o novčanoj naknadi. Stoga su isključene druge mjere ili postupci predviđeni u slučaju povrede prava intelektualnog vlasništva kao što su sudski nalozi, povlačenje iz trgovačkih kanala ili uništenje predmetne robe. Usto, upotreba pridjeva „razumna” podrazumijeva da je novčana naknada koja se zahtijeva pravična i proporcionalna, kako bi se očuvala pravedna ravnoteža između prava nositelja žiga Zajednice za kojeg se ona stječu i prava njegova korisnika.

44. Pravo na „razumnu naknadu”, na koju se moguće pozvati tek nakon objave registracije žiga Zajednice, primjenjuje se slijedom toga na žigove Zajednice in status nascendi. To pravo odražava činjenicu da zakonodavac Unije smatra da je žig Zajednice u stjecanju od trenutka objave prijave žiga i da već tada zaslužuje zaštitu.

45. U tom smislu, ističem da iz članka 39. Uredbe br. 207/2009 proizlazi da objava prijave za registraciju žiga Zajednice pretpostavlja da su ispunjene sve formalnosti predviđene tom uredbom i Uredbom Komisije (EZ) br. 2868/95 od 13. prosinca 1995. o provedbi Uredbe Vijeća (EZ) br. 40/94 o žigu Zajednice ( 17 ) za prijavu za registraciju žiga te da ne postoje apsolutni razlozi za odbijanje registracije tog žiga na temelju članka 7. Uredbe br. 207/2009 ( 18 ). Usto, sukladno članku 45. Uredbe br. 207/2009 ( 19 ), nakon objave prijave za registraciju, žig Zajednice bit će nužno registriran i registracija će se objaviti, osim ako prema prigovoru postoje relativni razlozi za odbijanje registracije u smislu članka 8. navedene uredbe ( 20 ).

46. Imajući u vidu navedeno, postoje velike sličnosti između zahtjeva koji moraju biti ispunjeni prije objave prijave žiga Zajednice i onih koji moraju biti ispunjeni prije objave registracije žiga. Slijedom toga, pravo na „razumnu naknadu” kojim raspolaže nositelj žiga Zajednice između objave njegove prijave žiga i objave registracije tog žiga predstavlja pravo koje je vrlo slično ( 21 ) onom koje će imati prilikom objave registracije žiga, čak i ako je manjeg opsega ( 22 ). Iz toga slijedi da, u cilju poštovanja načela proporcionalnosti, novčana naknada ili „razumna naknada” mora biti lakša ili blaža od one propisane u slučaju povrede žiga Zajednice nakon objave registracije žiga ( 23 ) ( 24 ).

47. Člankom 13. Direktive 2004/48 utvrđene su minimalne novčane naknade koje moraju biti predviđene u nacionalnom zakonodavstvu u slučaju povrede prava intelektualnog vlasništva predviđenog zakonodavstvom Zajednice i/ili nacionalnim pravom dotične države članice. Točno je da se odredbe nacionalnog prava, usklađene sukladno Direktivi 2004/48, primjenjuju samo na povrede žiga Zajednice do kojih dolazi nakon objave registracije žiga, odnosno u trećem razdoblju o kojem je riječ u glavnom postupku, no, unatoč tomu, članak 13. te direktive mogao bi dati nekoliko korisnih smjernica da bi se definirao izraz „razumna naknada”.

48. U vezi s time, taj članak čini jasnu razliku između namjerne ili nenamjerne počinjene povrede i zahtijeva određivanje većih novčanih kazni za namjerne povrede. Kad se povreda smatra namjernom, počinitelj povrede mora nositelju prava platiti naknadu primjerenu stvarnoj šteti koju je pretrpio kao posljedicu povrede ( 25 ). Tom se odredbom zahtijeva potpuna naknada sve prouzročene štete, što, prema mojem mišljenju, uključuje neimovinsku štetu, pod uvjetom da se dokaže da je nastala ( 26 ).

49. S druge strane, kad se povreda smatra nenamjernom, sudska tijela mogu naložiti samo povrat dobiti ili isplatu naknade štete, koja može biti unaprijed utvrđena ( 27 ).

50. Članak 9. stavak 3. Uredbe br. 207/2009 ne pravi nikakvu razliku između namjerne ili nenamjerne počinjene povrede ( 28 ), već polazi od ideje da se objavom prijave žiga Zajednice smatra da je javnost upoznata s činjenicom da je moguće da će žig za koji je podnesena prijava za registraciju uskoro biti registriran i da je za upotrebu žiga koji još nije registriran moguće platiti razumnu naknadu.

51. S obzirom na to da bi „razumna naknada” predviđena člankom 9. stavkom 3. Uredbe br. 207/2009 trebala predstavljati lakšu ili blažu novčanu naknadu od one propisane u slučaju povrede registriranog žiga, smatram da treba provjeriti primjerenost novčanih naknada za nenamjerne povrede, predviđenih člankom 13. stavkom 2. Direktive 2004/48.

52. Članak 13. stavak 2. Direktive 2004/48 predviđa dvije vrste novčanih naknada za počinjenje povrede, i to „povrat dobiti ili isplatu naknade štete, koja može biti unaprijed utvrđena”.

53. Potrebno je da nacionalni zakonodavac točno odredi novčanu naknadu koja se odnosi na „isplatu naknade štete, koja može biti unaprijed utvrđena”, i ona bi slijedom toga bila neprikladna s obzirom na potrebu davanja autonomnog i ujednačenog tumačenja izraza „razumna naknada”.

54. S druge strane, „povrat dobiti” predviđen u članku 13. stavku 2. Direktive 2004/48, prema mojem mišljenju, predstavlja jedinstvenu i predvidljivu novčanu naknadu kojom se uzimaju u obzir posebne okolnosti svakog predmeta. Štoviše, smatram da bi ta novčana naknada bila primjerena jer joj je cilj oduzimanje koristi koja je neopravdano stečena ( 29 ) nakon objave prijave žiga. Takva novčana naknada, koja predstavlja nepoštenu dobit koju je ostvario korisnik o kojem je riječ, bila bi slijedom toga proporcionalna počinjenoj povredi žiga (in status nascendi) i omogućila bi također odvraćanje od ostalih sličnih povreda ( 30 ).

55. Suprotno članku 13. stavku 1. Direktive 2004/48, stavak 2. tog istog članka ne predviđa naknadu neimovinske štete. Čini mi se da je zakonodavac Unije to namjerno želio izostaviti i da to odražava činjenicu da se članak 13. stavak 2. te direktive odnosi na blaže povrede za koje navedenom direktivom nije propisana potpuna naknada. Treba reći da je I. Nikolajeva svojim trećim tužbenim zahtjevom zahtijevala naknadu nematerijalne štete, odnosno naknadu neimovinske štete. Smatram da „razumna naknada” ne isključuje tu vrstu štete. Slična naknada bila bi neproporcionalna u trenutku u kojem je žig Zajednice još uvijek u stadiju stjecanja.

VI – Zaključak

56. S obzirom na prethodna razmatranja, predlažem Sudu da na drugo i treće prethodno pitanje koja je uputio Harju Maakohus (prvostupanjski sud u Harjuu) odgovori na sljedeći način: 1. Članku 9. stavcima 1. i 3., članku 14. stavku 1. i članku 101. stavku 2. Uredbe Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice protivi se nacionalna odredba koja propisuje da je registrirani žig pravno zaštićen od dana podnošenja prijave za registraciju. 2. Članak 9. stavak 3. Uredbe br. 207/2009 treba tumačiti na način da razumnu naknadu nije moguće zahtijevati na temelju te odredbe za radnje poduzete prije datuma objave prijave žiga Zajednice. 3. Izraz „razumna naknada” predviđen u članku 9. stavku 3. Uredbe br. 207/2009 treba tumačiti na način da je povrat dobiti moguće zahtijevati za radnje poduzete nakon objave prijave žiga Zajednice koje bi nakon objave registracije žiga bile zabranjene na temelju te objave. Pojam „razumna naknada” isključuje neimovinsku štetu.

( 1 ) Izvorni jezik: francuski

( 2 ) SL L 78, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 226.)

( 3 ) Odnosno 22791 euro (17 mjeseci x 1278 + 25 dana x (1 278:30))

( 4 ) Direktivom 2004/48 usklađuju se mjere, postupci i pravna sredstva koji se primjenjuju u nacionalnom pravu u slučajevima povrede prava intelektualnog vlasništva. Prema uvodnoj izjavi 10. Direktive 2004/48, njezin je cilj „usklađivanje [zakonodavnih sustava država članica na tom području] radi osiguravanja visoke, jednake i istovrsne razine zaštite intelektualnog vlasništva na unutarnjem tržištu”. Članak 2. stavak 1. Direktive 2004/48 propisuje: „[n]e dovodeći u pitanje sredstva koja su predviđena ili koja mogu biti predviđena zakonodavstvom Zajednice ili nacionalnim zakonodavstvom, ako su ta sredstva povoljnija za nositelje prava, mjere, postupci i pravna sredstva predviđeni ovom Direktivom primjenjuju se, [...] na svaku povredu prava intelektualnog vlasništva kako je predviđeno pravom Zajednice i/ili nacionalnim pravom dotične države članice”. Sud je presudio da odredbe te direktive ne uređuju sve aspekte povezane s pravom intelektualnog vlasništva, nego samo one koji su svojstveni, s jedne strane, poštovanju tih prava i, s druge strane, njihovim povredama, propisujući djelotvorne pravne putove za sprečavanje, prestanak ili naknadu svake povrede postojećeg prava intelektualnog vlasništva (vidjeti presudu Diageo Brands, C‑681/13, EU:C:2015:471, t. 73.). Iz toga slijedi da navedena direktiva dopušta postojanje različitih zakonodavstava država članica u pogledu mjera, postupaka i pravnih sredstava primjenjivih u slučaju povrede prava intelektualnog vlasništva (vidjeti, primjerice, članak 13. Direktive 2004/48, kojim je predviđen širok spektar novčanih naknada koje mogu odabrati države članice).

( 5 ) Slijedom toga, smatram da korektivne mjere (članak 10.), sudski nalozi (članak 11.) i naknade šteta (članak 13.) predviđeni Direktivom 2004/48 nisu primjenjivi prije objave registracije žiga.

( 6 ) Za indikativan popis zabrana vidjeti članak 9. stavak 2. Uredbe br. 207/2009.

( 7 ) Vidjeti u tom smislu članak 9. stavak 1. točke (a) i (b) Uredbe br. 207/2009.

( 8 ) Dan podnošenja prijave žiga Zajednice, međutim, nije uvijek nevažan. Naime, on je od ključne važnosti za primjenu pravila o prvenstvu žigova. Vidjeti osobito glavu III. odjeljak 2. Uredbe br. 207/2009, naslovljen „Prvenstvo”.

( 9 ) Sud koji je uputio zahtjev navodi da, na temelju svojeg nacionalnog prava, nositelj žiga Zajednice može „zahtijevati od treće osobe koja povređuje isključivo pravo iz članka 9. stavaka 1. i 2. Uredbe br. 207/2009, barem u razdoblju od objave registracije žiga, naknadu materijalne štete, uključujući i neostvarenu dobit, kao i naknadu nematerijalne štete, ali i naknadu uobičajene vrijednosti koristi dobivene povredom i u određenim okolnostima prihoda dobivenih povredom. Nadalje, počinitelj povrede koji nije znao za nezakonitost svojeg postupanja i koji za nju nije ni trebao znati nema obvezu naknaditi štetu u odnosu na ono što je neosnovano stekao, ako je stjecanje prestalo, do visine vrijednosti stečene povredom na dan kada je počinitelj povrede saznao ili trebao znati za podnošenje tužbe protiv njega”. Taj sud „smatra da je moguće, imajući u vidu strukturu Uredbe br. 207/2009, usvojiti tumačenje prema kojem razumna naknada u smislu članka 9. stavka 3. druge rečenice navedene uredbe obuhvaća spektar zahtjeva koji su uži od pravne zaštite predviđene u stavcima 1. i 2. tog istog članka za kasnije povrede”.

( 10 ) Moje isticanje

( 11 ) Vidjeti također analogijom članak 32. stavak 1. točku (f) Sporazuma o jedinstvenom sudu za patente (SL 2013., C 175, str. 1.), kojim je propisano da je Jedinstveni sud za patente osnovan sporazumom isključivo nadležan za „tužbe za naknadu štete koja proizlazi iz privremene zaštite koju pruža objavljena prijava europskog patenta”.

( 12 ) Moje isticanje. Ističem da je Sud izraz „primjerena naknada” koji se koristi u člancima 14. i 94. Uredbe br. 2100/94 protumačio u presudi Geistbeck (C‑509/10, EU:C:2012:416). Međutim, budući da je Sud protumačio pojam „primjerene naknade” u slučaju neovlaštene uporabe registrirane biljne sorte, smatram da se tumačenje o kojem je riječ ne može koristiti u ovom slučaju jer se članak 9. stavak 3. Uredbe br. 207/2009 ne odnosi na situacije koje predstavljaju povredu prava.

( 13 ) S obzirom na činjenicu da se izraz „razumna naknada” i ostali slični izrazi koriste u nekolicini tekstova o intelektualnom vlasništvu, odluka Suda u ovom predmetu mogla bi imati posljedice koje će premašiti njihove granice.

( 14 ) U tom smislu, smatram da nacionalno pravo treba poštovati razinu minimalne zaštite predviđene Direktivom 2004/48. Nadalje, valja podsjetiti da se, sukladno članku 2. stavku 1. te direktive, povoljnija „sredstva” za nositelje prava od mjera, postupaka i pravnih sredstava predviđenih navedenom direktivom mogu predvidjeti i nacionalnim zakonodavstvom.

( 15 ) Vidjeti presudu Nokia (C‑316/05, EU:C:2006:789, t. 21. i navedena sudska praksa).

( 16 ) Vidjeti presudu Imagination Technologies/OHIM (C‑542/07 P, EU:C:2009:362, t. 57.).

( 17 ) SL L 303, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 84.)

( 18 ) Članak 7. Uredbe br. 207/2009 sadržava dug popis apsolutnih razloga za odbijanje registracije. Primjerice, žig nije moguće registrirati ako nema nikakav razlikovni karakter, ako je protivan javnom poretku ili prihvaćenim moralnim načelima ili pak ako je njime javnost moguće dovesti u zabludu.

( 19 ) Članak 45. Uredbe br. 207/2009 propisuje da, „[k]ad prijava udovoljava uvjetima ove Uredbe i kad nije podnesena nikakva obavijest o prigovoru u roku [od tri mjeseca od objave prijave žiga Zajednice], ili kad je prigovor odbačen na temelju konačne odluke, žig se registrira kao žig Zajednice”. Vidjeti također pravilo 23. Uredbe br. 2868/95, naslovljeno „Registracija žiga”, koje propisuje da, „[a]ko nije podnesen prigovor ili ako je svaki podnesen prigovor konačno riješen povlačenjem, odbacivanjem ili na drugi način, žig za koji je podnesena prijava upisuje se u registar žigova Zajednice”. Drugo razdoblje o kojem je riječ u predmetu u glavnom postupku trajalo je otprilike tri mjeseca. Usto, u spisu kojim Sud raspolaže ne postoji nikakva naznaka da je protiv žiga HolzProf bio istaknut prigovor.

( 20 ) Članak 8. Uredbe br. 207/2009 propisuje da, „[n]a temelju prigovora nositelja ranijeg žiga, žig za koji je podnesena prijava za registraciju neće se registrirati: […] ako je istovjetan s ranijim žigom i ako su proizvodi ili usluge za koje je podnesena prijava za registraciju istovjetni s proizvodima ili uslugama za koje je raniji žig zaštićen; […] ako zbog njegove istovjetnosti ili sličnosti s ranijim žigom i istovjetnosti ili sličnosti proizvoda ili usluga obuhvaćenih tim žigovima postoji vjerojatnost dovođenja javnosti u zabludu na državnom području na kojem je zaštićen raniji žig; vjerojatnost dovođenja u zabludu uključuje vjerojatnost dovođenja u svezu s ranijim žigom”. Valja navesti da pravo protiviti se registraciji žiga Zajednice imaju samo nositelji žigova i stjecatelji licencije koje su ovlastili nositelji žigova, i to sukladno člancima 8. i 41. Uredbe br. 207/2009.

( 21 ) Kao što su i radnje iz članka 9. stavka 3. Uredbe br. 207/2009 iste kao one koje će biti zabranjene nakon objave registracije.

( 22 ) Vidjeti, suprotno tomu, članak 67. stavak 1. Europske patentne konvencije, kojim je propisano da „[p]rijava europskog patenta od datuma njezine objave privremeno daje svojem podnositelju u državama ugovornicama naznačenim u prijavi takvu zaštitu kakva je propisana u članku 64.”, odnosno ista prava poput onih koja daje nacionalni patent izdan u toj državi.

( 23 ) To stajalište zauzeli su i Multi Protect, Republika Estonija i Helenska Republika, koji smatraju da pojam „razumne naknade” predviđene u članku 9. stavku 3. Uredbe br. 207/2009 treba obuhvatiti ograničeniji spektar zahtjeva od pravne zaštite predviđene u slučaju povrede već registriranih žigova. Također smatraju da naknada nematerijalne štete ne ulazi u okvir tog pojma. Multi Protect smatra da, „[u] cilju određivanja točnog opsega razumne naknade, valja posljedično ispitati i istodobno razmotriti sljedeće elemente: a) koju je materijalnu dobit stekao počinitelj povreda? […] b) koji su slični sporazumi o licenciji koji se uobičajeno koriste na tržištu? c) koji bi za počinitelja povreda bio ‚trošak’ rješenja koje bi mu omogućilo postizanje željenog rezultata a da pritom ne koristi znak koji je istovjetan ili sličan žigu za koji je podnesena prijava za registraciju?”.

( 24 ) Naprotiv, Komisija smatra da „nije moguće smatrati opravdanim to da je zaštita u slučaju povrede iz članka 9. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 207/2009 slabija od zaštite predviđene za kasniju povredu na koju se odnose stavci 1. i 2.”. Prema njezinu mišljenju, povreda ima jednak učinak na nositelja, bilo da do nje dođe između objave prijave i registracije ili nakon objave registracije. Također navodi da „ne postoji nikakav razlog za to da počinitelj povrede bude u povoljnijem položaju tijekom razdoblja koje prethodi registraciji”. Ne dijelim to mišljenje jer zašto bi članak 9. stavak 3. Uredbe br. 207/2009 pravio razliku između dvaju razdoblja?

( 25 ) Vidjeti članak 13. stavak 1. Direktive 2004/48.

( 26 ) Vidjeti moje mišljenje u predmetu Liffers (C‑99/15, EU:C:2015:768, t. 28.).

( 27 ) Vidjeti članak 13. stavak 2. Direktive 2004/48.

( 28 ) Prema mojem mišljenju, tom je odredbom propisano plaćanje razumne naknade čak i u slučaju povrede žiga Zajednice kad počinitelj nije znao da je prijava žiga objavljena.

( 29 ) Od korisnika žiga za koji je podnesena prijava, ali koji još nije registriran.

( 30 ) Smatram da, čak i u slučaju neznanja za objavu prijave žiga (nenamjerna povreda), ne bi bilo neproporcionalno naložiti povrat dobiti sukladno članku 13. stavku 2. Direktive 2004/48, s obzirom na to da je, sukladno članku 9. stavku 3. Uredbe br. 207/2009 (činjenica da žig nema učinak prema trećima prije objave registracije), isključena bilo kakva druga mjera ili postupak u slučaju povrede prava intelektualnog vlasništva. Vidjeti također točku 43. ovog mišljenja.