ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
HR Službeni list Europske unije C 205/7

Presuda Suda (deseto vijeće) od 23. travnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunalul București – Rumunjska) – SC ALKA CO SRL protiv Autoritatea Națională a Vămilor – Direcția Regională pentru Accize și Operațiuni Vamale Galați, prije Autoritatea Națională a Vămilor – Direcția Regională pentru Accize și Operațiuni Vamale Constanța, Direcţia Generală a Finanţelor Publice a Municipiului București

(Predmet C-635/13) (1)

((Zahtjev za prethodnu odluku - Zajednička carinska tarifa - Tarifno razvrstavanje - Kombinirana nomenklatura - Broj 1207 - Uljano sjeme - Broj 1209 - Sjeme za sjetvu - Broj 1212 - Sjeme koje se uglavnom rabi za ljudsku prehranu, ako nije navedeno niti uključeno na drugom mjestu - Uvoz sirovih sjemenki bundeve u ljusci podrijetlom iz Kine))

(2015/C 205/09)

Jezik postupka: rumunjski

Sud koji je uputio zahtjev

Tribunalul București

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: SC ALKA CO SRL

Tuženici: Autoritatea Națională a Vămilor – Direcția Regională pentru Accize și Operațiuni Vamale Galați, prije Autoritatea Națională a Vămilor – Direcția Regională pentru Accize și Operațiuni Vamale Constanța, Direcţia Generală a Finanţelor Publice a Municipiului BucureștiPredmet

Izreka

Na sudu je koji je uputio zahtjev da u svrhu tarifnog razvrstavanja sjemenki bundeve o kojima je riječ u glavnom predmetu odredi služe li one obično za ekstrakciju prehrambenih ili industrijskih ulja ili masnoća, iako nisu predviđene brojevima 1201 do 1206 Kombinirane nomenklature, koja se nalazi u Prilogu I. Uredbi Vijeća br. (EEZ) 2658/87 od 23. srpnja 1987. o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi, kako je naknadno izmijenjena Uredbom Komisije (EZ) br. 1549/2006 od 17. listopada 2006. i Uredbom Komisije (EZ) br. 1214/2007 od 20. rujna 2007. Ako je tome tako, spomenuto sjeme treba razvrstati pod broj 1207 Kombinirane nomenklature zbog njegovog obilježja uljanog sjemena i to neovisno o tome upotrebljava li se doista za ekstrakciju prehrambenih ili industrijskih ulja ili masnoća u svrhu sjetve ili u svrhu ljudske prehrane. U suprotnom slučaju će spomenuto sjeme potpadati pod broj 1209 Kombinirane nomenklature ako još ima moć klijanja u trenutku kad ga se uvozi, i to neovisno o tome koristi li ga se doista u svrhu sjetve ili u svrhu ljudske prehrane, odnosno pod broj 1212 Kombinirane nomenklature ako više nema moć klijanja.

(1) SL C 39, 8.2.2014.
HR Službeni list Europske unije C 146/4

Presuda Suda (osmo vijeće) od 12. ožujka 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio High Court of Justice (Chancery Division) – Ujedinjena Kraljevina) – Actavis Group PTC EHF, Actavis UK Ltd protiv Boehringer Ingelheim Pharma GmbH & Co. KG

(Predmet C-577/13) (1)

((Zahtjev za prethodnu odluku - Lijekovi za humanu primjenu - Uredba (EZ) br. 469/2009 - Članak 3. - Svjedodžba o dodatnoj zaštiti - Uvjeti dobivanja te svjedodžbe - Lijekovi koji djelomično ili potpuno sadrže isti aktivni sastojak - Uzastopna stavljanja u promet - Mješavina aktivnih sastojaka - Ranija komercijalizacija aktivnog sastojka u obliku lijeka s jednim aktivnim sastojkom - Uvjeti dobivanja više svjedodžbi na temelju istog patenta - Izmjena aktivnih sastojaka temeljnog patenta))

(2015/C 146/04)

Jezik postupka: engleski

Sud koji je uputio zahtjev

High Court of Justice (Chancery Division)

Stranke glavnog postupka

Tužitelji: Actavis Group PTC EHF, Actavis UK Ltd

Tuženik: Boehringer Ingelheim Pharma GmbH & Co. KG

Izreka

Članak 3. točke (a) i (c) Uredbe (EZ) br. 469/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 6. svibnja 2009. o svjedodžbi o dodatnoj zaštiti za lijekove valja tumačiti na način da je, kad temeljni patent sadrži zahtjev za proizvod koji sadrži aktivni sastojak koji predstavlja jedini predmet izuma, za koji je nositelj tog patenta već dobio svjedodžbu o dodatnoj zaštiti, kao i naknadni zahtjev za proizvod koji sadrži mješavinu tog aktivnog sastojka i jedne druge tvari, toj odredbi protivno da nositelj dobije drugu svjedodžbu o dodatnoj zaštiti za spomenutu mješavinu.

(1) SL C 31, 1.2.2014.
2.

Odredbe koje uređuju određivanje primjenjivog nacionalnog zakonodavstva, sadržane u glavi II. Uredbe br. 1408/71, u verziji izmijenjenoj i ažuriranoj Uredbom br. 118/97, kako je izmijenjena Uredbom br. 307/1999, moraju se tumačiti tako da je državljanin države članice, ili Švicarske Konfederacije, države koja je za potrebe primjene te uredbe izjednačena s državom članicom, koji je zaposlen na brodu koji plovi pod zastavom treće države izvan područja Unije, uključujući iznad epikontinentalnog pojasa države članice, a koji je zaposlen u poduzeću sa sjedištem na području Švicarske Konfederacije, podvrgnut zakonodavstvu države sjedišta svojeg poslodavca. Međutim, u okolnostima kao što su one u glavnom predmetu, u slučaju da bi, u skladu s navedenom uredbom, primjena tog zakonodavstva dovela do osiguranja u dobrovoljnom sustavu osiguranja ili ne bi dovela do osiguranja ni u jednom sustavu socijalne sigurnosti, taj bi državljanin bio podvrgnut zakonodavstvu države članice svojeg boravišta.
HR Službeni list Europske unije C 118/3

Presuda Suda (peto vijeće) od 12. veljače 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Ujedinjena Kraljevina) – Raytek GmbH, Fluke Europe BV protiv Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

(Predmet C-134/13) (1)

((Zahtjev za prethodnu odluku - Zajednička carinska tarifa - Tarifno razvrstavanje - Kombinirana nomenklatura - Infracrvene termalne kamere))

(2015/C 118/03)

Jezik postupka: engleski

Sud koji je uputio zahtjev

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Raytek GmbH, Fluke Europe BV

Tuženik: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Izreka

Ispitivanje prethodnog pitanja nije pokazalo nikakav element koji bi mogao utjecati na valjanost Uredbe Komisije (EU) br. 314/2011 od 30. ožujka 2011. o razvrstavanju određene robe u kombiniranu nomenklaturu.

(1) SL C 141, 18.5.2013.
2.

Članak 3. stavke 1. i 7. Direktive 96/71, s obzirom na članke 56. i 57. UFEU-a, treba tumačiti na način da: — mu nije protivan izračun minimalne plaće po satu i/ili učinku zasnovan na razvrstavanju radnika u platne razrede kako je propisano relevantnim kolektivnim ugovorima države članice domaćina, pod uvjetom da su taj izračun i to razvrstavanje provedeni u skladu s obvezujućim i transparentnim pravilima, što je nacionalni sud dužan provjeriti; — dnevnicu poput one iz glavnog predmeta treba smatrati dijelom minimalne plaće, pod uvjetima koji su jednaki onima kojima podliježe uključivanje te dnevnice u minimalnu plaću isplaćenu lokalnim radnicima prilikom njihova upućivanja u odnosnu državu članicu; — naknadu za prijevoz poput one iz glavnog predmeta, koja se isplaćuje radnicima pod uvjetom da svakodnevno putovanje u dolasku na posao i odlasku s posla traje dulje od jednog sata, treba smatrati dijelom minimalne plaće upućenih radnika ako je taj uvjet ispunjen, što je dužan provjeriti nacionalni sud; — naknadu za smještaj odnosnih radnika ne treba smatrati dijelom minimalne plaće tih radnika; — doplatke u obliku bonova za hranu koji su dodijeljeni navedenim radnicima ne može se smatrati dijelom njihove minimalne plaće; i — naknada koja upućenom radniku mora biti odobrena za minimalno trajanje plaćenog godišnjeg odmora odgovara minimalnoj plaći na koju taj radnik ima pravo tijekom odnosnog razdoblja.
HR Službeni list Europske unije C 138/17

Presuda Suda (drugo vijeće) od 5. ožujka 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal do Comércio de Lisboa – Portugal) – Estado português protiv Banco Privado Português SA, u likvidaciji, Massa Insolvente do Banco Privado Português SA, u likvidaciji

(Predmet C-667/13) (1)

((Zahtjev za prethodnu odluku - Državne potpore - Državno jamstvo vezano za zajam - Odluka 2011/346/EU - Pitanja o valjanosti - Dopuštenost - Članak 107. stavak 1. UFEU-a - Obrazloženje - Utjecaj na trgovinu između država članica - Članak 107. stavak 3. točka (b) UFEU-a - Ozbiljan poremećaj gospodarstva države članice))

(2015/C 138/21)

Jezik postupka: portugalski

Sud koji je uputio zahtjev

Tribunal do Comércio de Lisboa

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Estado português

Tuženici: Banco Privado Português SA, u likvidaciji, Massa Insolvente do Banco Privado Português SA, u likvidaciji

Izreka

Ispitivanje prethodnih pitanja koja je uputio Tribunal do Comércio de Lisboa (Portugal) nije otkrilo nikakav element koji bi mogao utjecati na valjanost Odluke Komisije 2011/346/UE od 20. srpnja 2010. o državnoj potpori C 33/09 (ex NN 57/09, ex CP 191/09), koju je Portugal dodijelio u obliku državnog jamstva u korist BPP-a.

(1) SL C 93, 29.3.2014.
HR Službeni list Europske unije C 138/6

Presuda Suda (peto vijeće) od 5. ožujka 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal do Trabalho de Leiria – Portugal) – Modelo Continente Hipermercados SA protiv Autoridade Para As Condições de Trabalho – Centro Local do Lis (ACT)

(Predmet C-343/13) (1)

((Zahtjev za prethodnu odluku - Pravila o spajanju dioničkih društava - Direktiva 78/855/EEZ - Spajanje preuzimanjem - Članak 19. - Učinci - Prijenos cjelokupne aktive i pasive društva koje je predmet preuzimanja na društvo preuzimatelja - Prekršaj koji je društvo koje je predmet preuzimanja počinilo prije spajanja - Utvrđenje prekršaja upravnom odlukom nakon tog spajanja - Nacionalno pravo - Prijenos prekršajne odgovornosti društva koje je predmet preuzimanja - Dopuštenost))

(2015/C 138/06)

Jezik postupka: portugalski

Sud koji je uputio zahtjev

Tribunal do Trabalho de Leiria

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Modelo Continente Hipermercados SA

Tuženik: Autoridade Para As Condições de Trabalho – Centro Local do Lis (ACT)

Izreka

Članak 19. stavak 1. Treće direktive Vijeća 78/855/EEZ od 9. listopada 1978. koja se temelji na članku 54. stavku 3. točki (g) Ugovora, a odnosi se na spajanje javnih društava s ograničenom odgovornošću, kako je izmijenjena Direktivom 2009/109/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. rujna 2009., treba tumačiti na način da „spajanje preuzimanjem”, u smislu članka 3. stavka 1. navedene direktive, uzrokuje prijenos na društvo preuzimatelja obveze plaćanja novčane kazne nametnute konačnom odlukom nakon tog spajanja za povrede radnog prava koje je društvo koje je predmet preuzimanja počinilo prije tog spajanja.

(1) SL C 260, 7.9.2013.
2.

S obzirom na prethodna razmatranja, na osmo pitanje valja odgovoriti tako da odredbe članka 9. stavka 2. točaka (b) i (c) Direktive 2004/83 treba tumačiti na način da iz okolnosti kao što su one u glavnom postupku ne proizlazi da se mjere koje je vojnik pretrpio zbog odbijanja izvršavanja vojne službe, kao što su osuda na zatvorsku kaznu ili nečasni otpust iz vojske, mogu smatrati, s obzirom na legitimno izvršavanje prava dotične države na držanje obrambenih snaga, nerazmjernima ili diskriminatornima u mjeri u kojoj bi predstavljale djela proganjanja u smislu tih odredaba. Ipak, na nacionalnim je tijelima da provjere je li to doista tako.
HR Službeni list Europske unije C 118/8

Presuda Suda (treće vijeće) od 12. veljače 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Court of Appeal – Ujedinjena Kraljevina) – Merck Canada Inc., Merck Sharp & Dohme Ltd protiv Sigma Pharmaceuticals plc

(Predmet C-539/13) (1)

((Zahtjev za prethodnu odluku - Akt o pristupanju Europskoj uniji iz 2003. - Prilog IV. - Poglavlje 2. - Posebni mehanizam - Uvoz patentiranog farmaceutskog proizvoda - Obveza davanja prethodne obavijesti))

(2015/C 118/10)

Jezik postupka: engleski

Sud koji je uputio zahtjev

Court of Appeal

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Merck Canada Inc., Merck Sharp & Dohme Ltd

Tuženik: Sigma Pharmaceuticals plc

Izreka

1. Drugi podstavak Posebnog mehanizma predviđenog u poglavlju 2. Priloga IV. Aktu o uvjetima pristupanja Europskoj uniji Češke Republike, Republike Estonije, Republike Cipra, Republike Latvije, Republike Litve, Republike Mađarske, Republike Malte, Republike Poljske, Republike Slovenije i Slovačke Republike i prilagodbe Ugovora na kojima se temelji Europska unija treba tumačiti tako da on ne nalaže nositelju patenta ili svjedodžbe o dodatnoj zaštiti odnosno njegovom ovlašteniku da prije nego što se pozove na prava iz prvog podstavka tog mehanizma obavijesti o svojoj namjeri protivljenja planiranom uvozu. Međutim, ako nositelj odnosno njegov ovlaštenik ne izrazi svoju namjeru tijekom razdoblja mirovanja od mjesec dana, predviđenog u drugom podstavku navedenog mehanizma, osoba koja namjerava uvesti farmaceutski proizvod može legitimno zatražiti od nadležnih tijela odobrenje za uvoz tog proizvoda i, prema potrebi, obaviti uvoz i stavljanje u promet. Navedeni posebni mehanizam uskraćuje nositelju patenta ili SDZ-a odnosno njegovu ovlašteniku mogućnost da se pozove na prava iz prvog podstavka tog mehanizma u odnosu na uvoz i stavljanje u promet farmaceutskog proizvoda koji su obavljeni prije izražavanja te namjere.

2. Drugi podstavak specifičnog mehanizma treba tumačiti tako da se obavijest treba uputiti nositelju patenta ili svjedodžbe o dodatnoj zaštiti odnosno njegovu ovlašteniku jer taj pojam označava svaku osobu koja zakonito raspolaže pravima dodijeljenima nositelju patenta ili svjedodžbe o dodatnoj zaštiti.

3. Drugi podstavak Posebnog mehanizma treba tumačiti tako da ta odredba ne nalaže osobi koja namjerava uvesti ili staviti u promet predmetni farmaceutski proizvod da osobno da obavijest, ako je iz te obavijesti moguće jasno identificirati tu osobu.

(1) SL C 9, 11.1.2014.
HR Službeni list Europske unije C 65/7

Presuda Suda (veliko vijeće) od 18. prosinca 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koju je uputio High Court of Justice (Chancery Division) – Ujedinjena Kraljevina) – International Stem Cell Corporation protiv Comptroller General of Patents, Designs and Trade Marks

(Predmet C-364/13) (1)

((Zahtjev za prethodnu odluku - Direktiva 98/44/EZ - Članak 6. stavak 2. točka (c) - Pravna zaštita biotehnoloških izuma - Aktivacija oocita partenogenezom - Proizvodnja ljudskih embrionalnih matičnih stanica - Patentibilnost - Isključenje„korištenja ljudskih embrija u industrijske ili komercijalne svrhe” - Pojmovi „ljudskog embrija” i „organizma sposobnog započeti postupak razvoja ljudskog bića”))

(2015/C 065/10)

Jezik postupka: engleski

Sud koji je uputio zahtjev

High Court of Justice (Chancery Division)

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: International Stem Cell Corporation

Tuženici: Comptroller General of Patents, Designs and Trade Marks

Izreka

Članak 6. stavak 2. točku (c) Direktive 98/44/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 6. srpnja 1998. o pravnoj zaštiti biotehnoloških izuma treba tumačiti u smislu da neoplođena ljudska jajna stanica, čiji su dioba i daljnji razvoj stimulirani partenogenezom, nije „ljudski embrij” u smislu te odredbe ako, s obzirom na sadašnje znanstvene spoznaje, sama po sebi nema inherentnu sposobnost razviti se u ljudsko biće, a što je na nacionalnom sudu da provjeri.

(1) SL C 260, 7.9.2013.
HR Službeni list Europske unije C 65/5

Presuda Suda (veliko vijeće) od 18. prosinca 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) – Ujedinjena Kraljevina) – The Queen, na zahtjev: Seana Ambrosea McCarthyja, Helene Patricie McCarthy Rodriguez, Natashe Caley McCarthy Rodriguez protiv Secretary of State for the Home Department

(Predmet C-202/13) (1)

((Građanstvo Europske unije - Direktiva 2004/38/EZ - Pravo građana Unije i članova njihovih obitelji na slobodno kretanje i boravak na području države članice - Pravo ulaska - Državljanin treće države, član obitelji građanina Unije, u posjedu dozvole boravka države članice - Nacionalno pravo koje ulazak na nacionalno državno područje uvjetuje prethodnim pribavljanjem dozvole ulaska - Članak 35. Direktive 2004/38/EZ - Članak 1. Protokola (br. 20) o primjeni određenih aspekata članka 26. Ugovora o funkcioniranju Europske unije na Ujedinjenu Kraljevinu i Irsku))

(2015/C 065/07)

Jezik postupka: engleski

Sud koji je uputio zahtjev

High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: The Queen, na zahtjev: Seana Ambrosea McCarthyja, Helene Patricie McCarthy Rodriguez, Natashe Caley McCarthy Rodriguez

Tuženik: Secretary of State for the Home Department

Izreka

Članak 35. Direktive 2004/38/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o pravu građana Unije i članova njihovih obitelji na slobodno kretanje i [boravak] na području države članice, kojom se izmjenjuje Uredba (EEZ) br. 1612/68 i stavljaju izvan snage direktive 64/221/EEZ, 68/360/EEZ, 72/194/EEZ, 73/148/EEZ, 75/34/EEZ, 75/35/EEZ, 90/364/EEZ, 90/365/EEZ i 93/96/EEZ, i članak 1. Protokola (br. 20) o primjeni određenih aspekata članka 26. Ugovora o funkcioniranju Europske unije na Ujedinjenu Kraljevinu i Irsku treba tumačiti na način da državi članici ne omogućuju da, u cilju opće prevencije, od članova obitelji građanina Europske unije koji nisu državljani države članice i koji su nositelji važeće dozvole boravka koju je na temelju članka 10. Direktive 2004/38 izdalo tijelo druge države članice na temelju nacionalnog prava zahtijeva posjedovanje dozvole ulaska, poput EGP obiteljske dozvole (Europski gospodarski prostor), kako bi mogli ući na njezino državno područje.

(1) SL C 189, 29.6.2013.
Presuda Suda (drugo vijeće) od 14. siječnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Ujedinjena Kraljevina) – The Queen, na zahtjev Eventech Ltd protiv The Parking Adjudicator

(Predmet C-518/13) (1)

(Zahtjev za prethodnu odluku - Tržišno natjecanje - Državne potpore - Članak 107. stavak 1. UFEU-a - Odobrenje za korištenje autobusnih prometnih trakova dodijeljeno londonskim crnim taksijima (black cabs), ali ne i vozilima za privatni najam uz vozača (private hire vehicles) - Pojam „državne potpore” - Državna sredstva - Gospodarska prednost - Selektivna prednost - Utjecaj na trgovinu između država članica)

(2015/C 073/06)

Jezik postupka: engleski

Sud koji je uputio zahtjev

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: The Queen, na zahtjev Eventech Ltd

Tuženik: The Parking Adjudicator

Uz sudjelovanje: London Borough of Camden, Transport for London

Izreka

1. Ne čini se da činjenica, da je londonskim crnim taksijima odobreno radi uspostavljanja sigurnog i učinkovitog sustava kretati se autobusnim trakovima na javnim cestama, tijekom sati kad se na tim trakovima primjenjuju prometna ograničenja, uz zabranu vozilima za privatni najam uz vozača da se tim trakovima kreću osim kada uzimaju i ostavljaju putnike koji su ih prethodno naručili, uključuje korištenje državnih sredstava ili dodjelu selektivne gospodarske prednosti tim taksijima u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a, što je na sudu koji je uputio zahtjev da utvrdi.

2. Nije moguće isključiti, a na sudu koji je uputio zahtjev je da utvrdi, da činjenica, da je londonskim crnim taksijima odobreno kretati se autobusnim trakovima na javnim cestama tijekom sati kad se na tim trakovima primjenjuju prometna ograničenja, uz zabranu vozilima za privatni najam uz vozača da se istima kreću osim kada uzimaju i ostavljaju putnike koji su ih prethodno naručili, može utjecati na trgovinu između država članica u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a.

(1) SL C 14.12.2013., str. 367.
2.

Članak 3. stavak 1. Uredbe br. 1346/2000 valja tumačiti na način da su sudovi države članice na čijem je državnom području otvoren stečajni postupak koji se odnosi na imovinu društva nadležni za tužbu poput one iz glavnog postupka, koju podnosi stečajni upravitelj tog društva protiv njegova direktora, a kojom traži povrat iznosa isplaćenih nakon što je to društvo postalo nesolventno ili nakon što je utvrđena njegova prezaduženost, kad njegov direktor nema domicil u drugoj državi članici, nego, kao što je to slučaj u glavnom postupku, u državi koja je ugovorna stranka Konvencije o [sudskoj] nadležnosti i priznavanju te izvršavanju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima, potpisane 30. listopada 2007., čije je sklapanje u ime Zajednice odobrilo Vijeće Odlukom 2009/430/EZ od 27. studenoga 2008.
HR Službeni list Europske unije C 46/7

Presuda Suda (peto vijeće) od 11. prosinca 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal administratif de Pau – Francuska) – Khaled Boudjlida protiv Préfet des Pyrénées-Atlantiques

(Predmet C-249/13) (1)

((Zahtjev za prethodnu odluku - Vize, azil, useljavanje i ostale politike vezane uz slobodno kretanje osoba - Direktiva 2008/115/EZ - Vraćanje državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom - Načelo poštovanja pravâ na obranu - Pravo državljanina treće zemlje na saslušanje prije donošenja odluke koja može utjecati na njegove interese - Odluka o vraćanju - Pravo na saslušanje prije donošenja odluke o vraćanju - Sadržaj tog prava))

(2015/C 046/09)

Jezik postupka: francuski

Sud koji je uputio zahtjev

Tribunal administratif de Pau

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Khaled Boudjlida

Tuženik: Préfet des Pyrénées-Atlantiques

Izreka

Pravo na saslušanje u svakom postupku, primijenjeno u kontekstu Direktive 2008/115/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 2008. o zajedničkim standardima i postupcima država članica za vraćanje državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom, i osobito njezinog članka 6., treba tumačiti u smislu da za državljanina treće zemlje s nezakonitim boravkom uključuje pravo da prije donošenja odluke o vraćanju koja se na njega odnosi iznese svoje mišljenje o zakonitosti svojeg boravka, o eventualnoj primjeni članaka 5. i 6. stavaka 2. do 5. navedene direktive, kao i o uvjetima svojeg vraćanja.

Naprotiv, pravo na saslušanje u svakom postupku, primijenjeno u kontekstu Direktive 2008/115 i osobito njezinog članka 6., treba tumačiti u smislu da ne obvezuje nadležno nacionalno tijelo ni da obavijesti tog državljanina, prije saslušanja organiziranog u svrhu donošenja te odluke, da namjerava u odnosu na njega donijeti odluku o vraćanju, ni da mu priopći dokaze na kojima namjerava temeljiti tu odluku, ni da mu odredi rok za razmišljanje prije nego što on iznese svoja očitovanja, ako taj državljanin ima mogućnost korisno i djelotvorno iznijeti svoje mišljenje u pogledu nezakonitosti svojeg boravka i razloga koji bi temeljem nacionalnog prava mogli opravdati to da se to tijelo suzdrži od donošenja odluke o vraćanju.

Pravo na saslušanje u svakom postupku, primijenjeno u kontekstu Direktive 2008/115 i osobito njezinog članka 6., treba tumačiti u smislu da se državljanin treće zemlje s nezakonitim boravkom može, prije nego što nadležno nacionalno tijelo donese odluku o vraćanju koja se na njega odnosi, obratiti pravnom savjetniku radi pomoći tijekom saslušanja od strane tog tijela, pod uvjetom da ostvarivanje tog prava ne utječe na dobro odvijanje postupka vraćanja i ne ugrožava učinkovitu provedbu Direktive 2008/115.

Međutim, pravo na saslušanje u svakom postupku, primijenjeno u kontekstu Direktive 2008/115 i osobito njezinog članka 6., treba tumačiti u smislu da državama članicama ne nameće dužnost snošenja troškova te pomoći u sklopu pružanja besplatne pravne pomoći.

(1) SL C 189, 29.6.2013.