ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
112

U prilog svojoj tvrdnji o postojanju dovoljno novčanih sredstava, Komisija je najprije, u uvodnoj izjavi 90. točki (a) pobijane odluke, navela da je tijekom 2018. i 2019. grupa CCPL ostvarila znatan gotovinski saldo, u iznosima od 18,6 milijuna eura odnosno 22,8 milijuna eura. U uvodnoj izjavi 90. točki (b) navedene odluke, Komisija je istaknula da je prosječni saldo novčanih sredstava navedene grupe u razdoblju 2014. – 2018. od oko 11,6 % prosječnog godišnjeg prihoda te grupe dobar pokazatelj na temelju kojeg se može zaključiti da je razina novčanih sredstava dovoljna da bi se podmirile kratkoročne obveze i troškovi, osigurao kontinuitet poslovanja i izbjegla privremena pomanjkanja novčanih sredstava. U uvodnoj izjavi 90. točki (c) te odluke, Komisija je navela da se do istog zaključka dolazi na temelju omjera između salda novčanih sredstava i prodaje. U uvodnoj izjavi 90. točki (d) te odluke, Komisija je istaknula da s obzirom na to da su novčana sredstva najčešće bila u vlasništvu holding društava predmetne grupe, koja gotovo i nemaju osoblje i ostvaruju vrlo mali ukupan prihod, nije vjerojatno da bi se plaćanjem novčane kazne novčanim sredstvima dostupnima na razini grupe dovela u pitanje gospodarska održivost dvaju glavnih operativnih društava grupe. U uvodnoj izjavi 90. točki (e) pobijane odluke, Komisija je naglasila da CCPL u svojim očitovanjima i odgovorima nije naveo nikakvu konkretnu potrebu za novčanim sredstvima za prevladavanje poteškoća povezanih s pandemijom bolesti COVID-19, niti za ostvarivanje plana restrukturiranja za razdoblje 2020. – 2023. Naposljetku, u uvodnoj izjavi 90. točki (f) pobijane odluke, navela je da – iako je izričito tražila od društva CCPL da podnese svoja očitovanja o sposobnosti te grupe da mobilizira financijska sredstva za plaćanje novčanih kazni – to društvo nije odgovorilo niti je navelo razloge zbog kojih se za to plaćanje ne bi moglo koristiti novčanim sredstvima dostupnima na razini grupe. U tom je kontekstu Komisija dodala da valja uzeti u obzir i iznos od 5942084 eura koje je 7. listopada 2019. vratila društvu CCPL u skladu s presudom od 11. srpnja 2019., CCPL i dr./Komisija (T‑522/15, neobjavljena, EU:T:2019:500).
91

U tim okolnostima i s obzirom na to da EPSO na temelju članka 7. stavaka 1. i 2. Priloga III. Pravilniku o osoblju ima ovlast organizirati otvorene natječaje i poduzimati nužne mjere za osiguravanje primjene jedinstvenih standarda u postupcima odabira, pri čemu u tom pogledu raspolaže širokom diskrecijskom ovlasti, on nije bio obvezan prethodno dobiti pristanak kandidata, među kojima je i tužitelj, kad je riječ o izmjeni načina testiranja. S obzirom na to, tužiteljev prigovor da se ne može presumirati njegov pristanak na sudjelovanje u testiranjima (vidjeti točku 42. ove presude) je bespredmetan i treba ga odbiti.
102

Kao drugo, tužitelj, kojeg u biti podupire Mađarska, tvrdi da Komisija nema mogućnost ni utjecati na ECML‑ove aktivnosti, ni s njime sklapati sporazume o suradnji u relevantnim područjima iz prijedloga 3. s obzirom na to da Unija nije stranka sporazuma o osnivanju tog centra i da promicanje regionalnih ili manjinskih jezika nije u nadležnosti tog centra. Osim toga, on u biti navodi da Sporazum o doprinosu za razdoblje od 2020. do 2021., koji se spominje u pobijanoj komunikaciji, pokazuje da promicanje regionalnih ili manjinskih jezika uopće nije relevantno za Komisiju u okviru njezine suradnje s ECML‑om, pri čemu radionica o „holističkim pristupima učenju, opismenjavanju i poučavanju jezika, uključujući jezike poučavanja, strane jezike, regionalne i manjinske jezike i jezike koji se govore kod kuće” i webinar o „položaju regionalnih i manjinskih jezika tijekom pandemije bolesti COVID-19”, koji se spominju u navedenoj konvenciji, očito nisu prikladna alternativa centru jezične raznolikosti predloženom u okviru prijedloga 3. Usto, smatra da je prvenstveni cilj suradnje između Komisije i ECML‑a uspostava zajedničke osnove za nacionalne sustave evaluacije na temelju ZEROJ‑a. Naposljetku, to što se u pobijanoj komunikaciji upućuje na sporazum o suradnji nije relevantno, s obzirom na to da nikakvi pregovori nisu u tijeku i da se hipotetske promjene ne mogu uzeti u obzir pri ocjeni zakonitosti pobijane komunikacije.
79

Kao treće, tužitelj ne odobrava činjenicu da je radno mjesto načelnika sektora [povjerljivo] bilo razvrstano među tzv. „ograničena” radna mjesta. Tvrdi da se ne može valjano pozivati na tu promjenu protiv njega jer promjena vrste radnog mjesta tijekom obavljanja funkcija ne može biti na štetu službenika koji je zaposlen na predmetnom radnom mjestu. Međutim, ta promjena, koja je dovela do obveze rotacije privremenog osoblja, imala je za posljedicu to da je tužitelj bio spriječen natjecati se za to radno mjesto zbog trogodišnjeg razdoblja latencije.
98

U ovom je slučaju nesporno to da je datum podnošenja prijave za registraciju osporavanog žiga 8. svibnja 2017., odnosno prije isteka prijelaznog razdoblja, i da je datum donošenja pobijane odluke 18. veljače 2021., odnosno nakon isteka prijelaznog razdoblja. Takav činjenični kontekst jasno se razlikuje od slučaja kada je datum pobijane odluke prethodio navedenom isteku (vidjeti u tom smislu presudu od 6. listopada 2021., Indo European Foods/EUIPO – Chakari (Abresham Super Basmati Selaa Grade One World’s Best Rice), T‑342/20, u žalbenom postupku, EU:T:2021:651, t. 22.).
65

Iz prethodno navedenog također proizlazi da se Komisija, s obzirom na to da su se stranke same dogovorile da određene dokumente kvalificiraju kao povjerljive bez intervencije nacionalnog suda različite od one iz točaka 61. do 63. ove presude, ne može pozvati na svoju obvezu lojalne suradnje sa pravosudnim tijelima država članica kako bi opravdala odbijanje pristupa tim dokumentima.
44

Tako iz teksta članka 11. stavka 4. trećeg podstavka Odluke 5028/2, kao što to ESVD priznaje u svojem pisanom odgovoru na mjere upravljanja postupkom, proizlazi da konačno izvješće o ocjeni probnog razdoblja u kojem se navodi barem jedna nedostatna upravljačka vještina ne podrazumijeva da tijelo za imenovanje koje je sastavilo to izvješće donosi odluku o preraspodjeli dotičnog dužnosnika na radno mjesto koje nije povezano s rukovodećim funkcijama, nego samo njegov prijedlog, upućen Visokom predstavniku kao tijelu za imenovanje nadležnom za preraspodjelu tog dužnosnika, i to uključujući nakon produljenja probnog razdoblja za rukovodstvo.
2

Tužitelj se zaposlio u CdT‑u 1. studenoga 1997. Dana 16. prosinca 2004. sklopio je ugovor o radu na neodređeno vrijeme. Tužitelj je bio na plaćenom bolovanju od 23. srpnja 2019. do 15. studenoga 2019. CdT je njegov izostanak od 18. studenoga 2019. do 7. veljače 2020. smatrao neopravdanim. Njegove izostanke od 8. veljače do 10. travnja 2020. i od 29. travnja do 4. svibnja 2020. CdT je pak prihvatio kao opravdane. Tužiteljevi izostanci od 5. svibnja 2020. smatrani su neopravdanima.
89

Tužiteljica ističe da je tijelo za imenovanje odluku o odbijanju žalbe opravdalo Smjernicama o radu na daljinu. Međutim, one dovode do prve diskriminacije između dužnosnika Komisije koji raspolažu dovoljnim financijskim sredstvima za predujam troškova uredske opreme i onih koji nemaju ta sredstva i koji ne mogu dobiti naknadu drugih poslovnih troškova. One čak dovode i do druge diskriminacije s obzirom na korist koju su dužnosnici i službenici EGSO‑a ostvarili na temelju odluke EGSO‑a od 9. lipnja 2021.
51

U tu svrhu, referentni okvir ne mora nužno biti određen unutar granica državnog područja predmetne države članice, tako da mjera kojom se prednost daje samo dijelu državnog područja nije samo zbog toga selektivna. Stoga je moguće da poddržavno tijelo ima pravni i činjenični status na temelju kojeg je dovoljno autonomno u odnosu na središnju upravu države članice, što dovodi do toga da, na temelju mjera koje donosi, temeljnu ulogu u definiciji političkog i gospodarskog okruženja u kojem poduzetnici djeluju ima to tijelo, a ne središnja uprava, što upućuje na to da se referentni okvir može ograničiti na predmetno zemljopisno područje (vidjeti u tom smislu presude od 6. rujna 2006., Portugal/Komisija, C‑88/03, EU:C:2006:511, t. 57. do 68. i od 11. rujna 2008., UGT‑Rioja i dr., C‑428/06 do C‑434/06, EU:C:2008:488, t. 47. do 52. i navedenu sudsku praksu).
58

Stoga je sud Unije već utvrdio, kod osobe koja zahtijeva registraciju žiga Europske unije, namjeru nepoštenog iskorištavanja preostalog ugleda ranijeg žiga, uključujući i kada se on više ne upotrebljava (presuda od 8. svibnja 2014., Simca, T‑327/12, EU:T:2014:240) ili trenutačne slave imena fizičke osobe (presuda od 14. svibnja 2019., NEYMAR, T‑795/17, neobjavljena, EU:T:2019:329), u slučajevima u kojima su taj preostali ugled ili ta trenutačna slava bili utvrđeni. S druge strane, utvrdio je da nije bilo zlouporabe ugleda pojma na koji se poziva treća osoba i, prema tome, zle vjere podnositelja prijave žiga kada taj pojam nije bio ni registriran ni upotrebljavan niti je imao ugled u Uniji (vidjeti u tom smislu presudu od 29. studenoga 2018., Khadi and Village Industries Commission/EUIPO – BNP Best Natural Products (Khadi Ayurveda), T‑683/17, neobjavljenu, EU:T:2018:860, t. 68. do 71.).
237

Kao četvrto, Komisija u ovom slučaju ne može opravdati istek roka od 47 radnih dana između zaprimanja pritužbe i slanja pozivnice praznicima krajem 2020., s obzirom na to da je razdoblje od 24. prosinca 2020. od 1. siječnja 2021. razdoblje praznika na temelju članka 1. njezine Odluke od 28. siječnja 2019. o praznicima u 2020. za institucije Europske unije (SL 2019., C 38, str. 4.) i članka 1. njezine Odluke od 2. ožujka 2020. o praznicima u 2021. za institucije Europske unije (SL 2020., C 69, str. 8.). Usto, nakon podnošenja pritužbe, Komisija je mogla mnogo brže i usporedno kontaktirati četiri potencijalno nadležna nacionalna tijela za tržišno natjecanje, odnosno njemačko, austrijsko, slovensko i švedsko tijelo, kako bi saznala mogu li se dosegnuti pragovi nadležnosti na temelju njihovih nacionalnih zakonodavstava, što je učinila, kao što to proizlazi iz njezina odgovora na pisano pitanje Općeg suda, tek u siječnju i veljači 2021.
5

U izvješću sastavljenom na engleskom jeziku tužiteljevo ime nalazi se u sljedećem stavku: „Both, Leon Leonard Johan Veen and [A] came into noticed in several Dutch investigations concerning suspicious transactions. In addition, Leon Leonard Johan Veen had been reported also in a Swedish investigation concerning drugs trafficking and a Polish investigation concerning fraud.” (Leon Leonard Johan Veen i [A] bili su zapaženi u nekoliko nizozemskih istraga o sumnjivim transakcijama. Osim toga, Leonard Johan Veen također je bio naveden u okviru švedske istrage o trgovini drogom i poljske istrage zbog prijevare.)
31

Osim toga, iz sudske prakse proizlazi da, što je znak kraći, to će javnost moći lakše uočiti svaki od njegovih različitih elemenata. Dakle, u slučaju kratkih riječi, čak i manje razlike mogu ostaviti različit ukupni dojam (vidjeti u tom smislu presude od 6. srpnja 2004., Grupo El Prado Cervera/OHIM – Héritiers Debuschewitz (CHUFAFIT), T‑117/02, EU:T:2004:208, t. 48. i od 28. rujna 2016., The Art Company B & S/EUIPO – G‑Star Raw (THE ART OF RAW), T‑593/15, neobjavljena, EU:T:2016:572, t. 28. i navedenu sudsku praksu).
5

Dana 8. ožujka 2016. tužitelj, društvo Nowhere Co. Ltd, podnio je, u skladu s člankom 41. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 46. Uredbe br. 2017/1001), prigovor na registraciju prijavljenog žiga za sve proizvode i usluge navedene u točki 3. ove presude.
252

Valja podsjetiti i na to da se pobijanom odlukom samo uvjetuje pristup njegovim zgradama u tri mjesta rada predočenjem jedne od potvrda predviđenih člankom 3. stavkom 1. točkama (a) do (c) Uredbe 2021/953 ili jednakovrijedne potvrde iz članka 8. navedene uredbe. Iako je točno da obveza predočenja takve potvrde može dovesti do određenih nepogodnosti u praksi, one ne mogu prevagnuti nad zaštitom zdravlja drugih ljudi niti ih se može izjednačiti s neproporcionalnim povredama temeljnih prava tužiteljâ.
38

U istom je dopisu Vijeće pojasnilo da je tužiteljeva situacija, u trenutku donošenja pobijanih akata, opravdavala zadržavanje njegova imena na spornim popisima s obzirom na to da je „kao zapovjednik protuizgredničke jedinice PNC‑a do 2017. i zapovjednik jedinice PNC‑a [UPIHP] do prosinca 2019. bio odgovoran za prekomjernu uporabu sile i nasilnu represiju u rujnu 2016. u Kinshasi te snosi odgovornost za naknadna kršenja ljudskih prava koja je počinio PNC” te da, „[i]ako više nije obnašao funkciju u PNC‑u[,] zadržao je čin generala] i […] ostao aktivan na javnoj sceni [Demokratske Republike Konga], kao što to pokazuju dokumenti koji su [mu] dostavljeni”.
3.

Žig Europske unije – Definicija i stjecanje žiga Europske unije – Relativni razlozi za odbijanje – Prigovor nositelja ranijeg istovjetnog ili sličnog žiga registriranog za istovjetne ili slične proizvode ili usluge – Vjerojatnost dovođenja u zabludu zbog ranijeg žiga – Verbalni žigovi WELLMONDE i WELL AND WELL (Uredba Vijeća br. 207/2009, čl. 8. st. 1. t. (b)) (t. 36., 40., 43., 45., 46., 49., 51., 56.-60.)
89

Kao prvo, što se tiče odluka suca istrage od 1. ožujka 2017. i od 5. listopada 2018. kojima se pokreće posebna istraga in absentia u okviru postupka 113 odnosno postupka 521, valja utvrditi da su one donesene četiri godine odnosno dvije i pol godine nakon donošenja pobijanih akata. Iz toga slijedi da one nisu dostatne da bi se utvrdilo da su navedeni postupci na kojima je Vijeće utemeljilo svoju odluku kako bi zadržalo predmetne mjere ograničavanja u odnosu na tužitelja u razdoblju od ožujka do rujna 2021. provedeni uz poštovanje njegovih prava obrane i prava na djelotvornu sudsku zaštitu.
Presuda Općeg suda (deveto vijeće) od 7. rujna 2022. – Peace United/EUIPO – 1906 Collins (MY BOYFRIEND IS OUT OF TOWN)

(predmet T-699/21) ( 1 )

„Žig Europske unije – Postupak opoziva – Verbalni žig Europske unije MY BOYFRIEND IS OUT OF TOWN – Proglašenje opoziva – Nepostojanje stvarne uporabe žiga – Članak 58. stavak 1. točka (a) Uredbe (EU) 2017/1001 – Dokaz o stvarnog uporabi – Zlouporaba prava”

1. Žig Europske unije – Odricanje, opoziv i ništavost – Zahtjev za opoziv – Dopuštenost – Pretpostavke – Pravni interes (Uredba Europskog parlamenta i Vijeća 2017/1001, čl. 63. st. 1. t. (a)) (t. 24.)

2. Žig Europske unije – Odricanje, opoziv i ništavost – Razlozi za opoziv – Nepostojanje stvarne uporabe žiga – Dokaz o uporabi – Stvarna uporaba – Pojam – Kriteriji za ocjenu – Zahtjev za konkretnim i objektivnim dokazima (Uredba 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 18. st. 1. i čl. 58. st. 1. t. (a)) (t. 32.-34., 36., 37.)

3. Žig Europske unije – Odricanje, opoziv i ništavost – Razlozi za opoziv – Nepostojanje stvarne uporabe žiga – Dokaz o uporabi – Stvarna uporaba – Pojam – Određivanje količinskog praga minimalne uporabe – Isključenost (Uredba 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 18. st. 1. i čl. 58. st. 1. t. (a)) (t. 35.)

4. Žig Europske unije – Odricanje, opoziv i ništavost – Razlozi za opoziv – Nepostojanje stvarne uporabe žiga – Verbalni žig MY BOYFRIEND IS OUT OF TOWN (Uredba 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 18. st. 1. i čl. 58. st. 1. t. (a)) (t. 39., 44., 46., 47.)

5. Tužba za poništenje – Razlozi – Razlozi i prigovori koji ne mogu dovesti do poništenja pobijanog akta – Bespredmetni razlozi (čl. 263. UFEU-a) (t. 45.)

Izreka

1. Tužba se odbija.

2. Društvu Peace United Ltd nalaže se snošenje troškova.

( 1 ) SL C 37, 24. 1. 2022.
Presuda Općeg suda (treće vijeće) od 9. ožujka 2022. – Lea Nature Services/EUIPO – Debonair Trading Internacional (SO...?)

(predmet T-197/21) ( 1 )

„Žig Europske unije – Postupak za proglašenje žiga ništavim – Verbalni žig Europske unije SO...? – Apsolutni razlozi za odbijanje – Razlikovni karakter – Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 40/94 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) – Nepostojanje opisnog karaktera – Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe br. 40/94 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe 2017/1001)”

1. Žig Europske unije – Odricanje, opoziv i ništavost – Apsolutni razlozi za ništavost – Žigovi koji nemaju razlikovni karakter – Pojam – Kriteriji za ocjenu (Uredba Vijeća br. 40/94, čl. 7. st. 1. t. (b) i čl. 51. st. 1. t. (a)) (t. 22.-24.)

2. Žig Europske unije – Odricanje, opoziv i ništavost – Apsolutni razlozi za ništavost – Žigovi koji nemaju razlikovni karakter – Žigovi koji se sastoje od reklamnih slogana – Slogan koji prenosi objektivnu poruku (Uredba Vijeća br. 40/94, čl. 7. st. 1. t. (b) i čl. 51. st. 1. t. (a)) (t. 25., 26.)

3. Žig Europske unije – Odricanje, opoziv i ništavost – Apsolutni razlozi za ništavost – Žigovi koji nemaju razlikovni karakter – Verbalni žig SO...? (Uredba Vijeća br. 40/94, čl. 7. st. 1. t. (b) i čl. 51. st. 1. t. (a)) (t. 33., 39., 45., 48., 52., 55., 56.)

4. Žig Europske unije – Odricanje, opoziv i ništavost – Apsolutni razlozi za ništavost – Žigovi koji nemaju razlikovni karakter – Žig koji se sastoji od više elemenata – Mogućnost nadležnog tijela da ispita svaki od sastavnih elemenata žiga – Nužnost uzimanja u obzir ukupne percepcije koju relevantna javnost ima o kombinaciji (Uredba Vijeća br. 40/94, čl. 7. st. 1. t. (b) i čl. 51. st. 1. t. (a)) (t. 42.)

5. Žig Europske unije – Odluke Ureda – Načelo jednakog postupanja – Načelo dobre uprave – Ranija praksa odlučivanja Ureda – Načelo zakonitosti – Nužnost strogog i cjelovitog ispitivanja u svakom pojedinom slučaju (Uredba 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća) (t. 53., 54.)

6. Žig Europske unije – Odricanje, opoziv i ništavost – Apsolutni razlozi za ništavost – Žigovi koji se sastoje isključivo od znakova ili oznaka koji mogu služiti za označivanje obilježja proizvoda ili usluge – Pojam (Uredba Vijeća br. 40/94, čl. 7. st. 1. t. (c) i čl. 51. st. 1. t. (a)) (t. 62.)

Izreka

1. Tužba se odbija.

2. Društvu Lea Nature Services nalaže se snošenje troškova.

( 1 ) SL C 217, 7. 6. 2021.
21

Komisija u svojem prigovoru nedopuštenosti najprije podsjeća na to da nije donijela odluku o pitanju predstavlja li predmetna mjera državnu potporu, s obzirom na to da je nijedno pravno pravilo Europske unije ne obvezuje na to da donese izričitu odluku o kvalifikaciji mjere.
1

Svojim tužbama tužitelji Westfälische Drahtindustrie GmbH (u daljnjem tekstu: WDI), Westfälische Drahtindustrie Verwaltungsgesellschaft mbH & Co. KG (u daljnjem tekstu: WDV) i Pampus Industriebeteiligungen GmbH & Co. KG (u daljnjem tekstu: Pampus) kao glavno traže, prvo, poništenje na temelju članka 263. UFEU‑a dopisa Europske komisije od 2. ožujka 2020. kojim im je ta institucija naložila da joj plate iznos od 12236931,69 eura, koji po njezinu mišljenju odgovara preostalom nepodmirenom iznosu novčane kazne koja im je izrečena 30. rujna 2010.; drugo, utvrđenje da je uplatom iznosa od 18149636,24 eura dana 17. listopada 2019. novčana kazna u potpunosti podmirena i, treće, nalaganje Komisiji da WDI‑ju isplati iznos od 1633085,17 eura, uvećan za kamate tekuće od potonje navedenog datuma, zbog stjecanja bez osnove od strane te institucije. Tužitelji podredno traže, na temelju članka 268. UFEU‑a, da se Komisiji naloži da im isplati iznos od 12236931,69 eura, koji Komisija potražuje od WDI‑ja, kao i preplaćeni iznos koji je ta institucija primila, do iznosa od 1633085,17 eura, uvećan za kamate tekuće od 17. listopada 2019. do potpunog povrata dugovanog iznosa.
81

Najprije i kao prvo, valja istaknuti da je ta studija naslovljena „Chronic inhalation exposure of wistar rats and two different strains of mice to diesel engine exhaust, carbon black and titanium dioxide” (Kronična inhalacijska izloženost štakora Wistar i dvaju različitih sojeva miševa ispušnim plinovima dizelskih motora, čađi i titanijevu dioksidu) i da se odnosi na inhalacijsku izloženost štakora i miševa ispušnim plinovima dizelskih motora, čađi i titanijevu dioksidu.
235

U tom pogledu valja napomenuti da iz tablice 3. navedene u uvodnoj izjavi 268. Privremene uredbe proizlazi da je proizvodnja Unije nakon povećanja u razdoblju od 2015. do 2017. ostala gotovo stabilna u razdoblju od 2017. do razdoblja ispitnog postupka (blago povećanje od 13071053 do 13140582 tona sa stabilnim indeksom 111), dok se u istom razdoblju potrošnja Unije povećala, kao što to proizlazi iz tablice 4. navedene u uvodnoj izjavi 271. Privremene uredbe (s 14202128 na 15634102 tone, što je povećanje od 10,08 %). Iz toga proizlazi da proizvodnja Unije nije slijedila povećanje potrošnje Unije, dakle potražnje. Štoviše, iz tablice 8. navedene u uvodnoj izjavi 309. Privremene uredbe proizlazi da se proizvodni kapacitet Unije neznatno povećao u razdoblju od 2015. do 2016. (sa 16009878 tona na 16561814 tona) i u razdoblju od 2017. do razdoblja ispitnog postupka (sa 16594853 tone na 17031230 tona), dok se iskorištenost tih kapaciteta, nakon povećanja u 2015., 2016. i 2017., neznatno smanjila u razdoblju od 2017. do razdoblja ispitnog postupka.
250

U tom pogledu valja napomenuti da iz tablice 3. navedene u uvodnoj izjavi 268. Privremene uredbe proizlazi da je proizvodnja Unije nakon povećanja u razdoblju od 2015. do 2017. ostala gotovo stabilna u razdoblju od 2017. do razdoblja ispitnog postupka (povećanje od 13071053 do 13140582 tona sa stabilnim indeksom 111), dok se potrošnja Unije znatno povećala, kao što to proizlazi iz tablice 4. navedene u uvodnoj izjavi 271. Privremene uredbe (s 14202128 na 15634102 tone, što je povećanje od 10,08 %). Iz toga proizlazi da proizvodnja Unije nije slijedila povećanje potrošnje Unije, dakle potražnje. Štoviše, iz tablice 8. navedene u uvodnoj izjavi 309. Privremene uredbe proizlazi da se proizvodni kapacitet Unije neznatno povećao u razdoblju od 2017. do razdoblja ispitnog postupka (sa 16594853 tone na 17031230 tona), dok se iskorištenost tih kapaciteta, nakon povećanja u 2015., 2016. i 2017., neznatno smanjila u razdoblju od 2017. do razdoblja ispitnog postupka.
22

Kako bi došao do tog zaključka, Sud se oslonio na skup pokazatelja. Kao prvo, utvrdio je istovjetnost ciljeva koji su zadani i mjerom kojom se određuju pristojbe i mjerom kojom se predviđa izuzeće. Stoga se i određivanjem pristojbi i prihvaćanjem preuzimanja obveza željelo u konkretnom slučaju ukloniti štetan učinak dampinga na industriju Unije, u vezi s uvozom kristalnih silicijskih fotonaponskih modula i njihovim ključnim elementima (presuda od 9. studenoga 2017., SolarWorld/Vijeće, C‑204/16 P, EU:C:2017:838, t. 44. do 48.). Kao drugo, Sud je istaknuo da su obje odredbe o kojima je bila riječ komplementarne. U tom se pogledu oslonio na ekonomske posljedice do kojih one dovode (presuda od 9. studenoga 2017., SolarWorld/Vijeće, C‑204/16 P, EU:C:2017:838, t. 49. do 51.). Naposljetku i kao treće, Sud je utvrdio da izuzeće nije bilo iznimno. Naveo je u tom pogledu da se izuzeće primjenjuje na 70 % uvoza proizvoda o kojima je bila riječ (presuda od 9. studenoga 2017., SolarWorld/Vijeće, C‑204/16 P, EU:C:2017:838, t. 52. i 53.).
9

Kao drugo, Komisija je ispitala proporcionalnost spornih programa i osobito istaknula da se, s obzirom na podatke koje je dostavio Energimyndigheten (Agencija za energiju, Švedska) (u daljnjem tekstu: švedska agencija za energiju), s jedne strane, može isključiti da potpore dodijeljene na temelju tih programa prelaze iznos potreban za naknadu viših troškova do kojih dovodi proizvodnja bioplina u odnosu na proizvodnju fosilnih plinova i na taj način iziskuju prekomjernu naknadu navedenih viših troškova (u daljnjem tekstu: prekomjerna naknada). Naime, unatoč predmetnim poreznim oslobođenjima troškovi proizvodnje bioplina ostaju veći od tržišne cijene fosilnih plinova. Komisija je s druge strane istaknula da je malo vjerojatno da će u budućnosti doći do prekomjerne naknade. Osim toga, pojasnila je da, prema podacima koje su dostavila švedska tijela, iako je moguće da se za bioplin istodobno koristi potporama predviđenima spornim programima i drugim potporama koje potiču proizvodnju bioplina, kumuliranje tih potpora nije dovelo do prekomjerne naknade. Osim toga, Komisija je dodala da su se ta tijela obvezala nadzirati razvoj tržišta kako bi otkrila svaku moguću buduću prekomjernu naknadu i o tome je obavještavati (uvodne izjave 17., 18., 20., 22., 28., 47., 49. do 56. i 64. Odluke 4489 i uvodne izjave 19. do 24., 26., 27., 32., 50. do 59. i 67. Odluke 4487).