HR Službeni list Europske unije C 303/38

Tužba podnesena 12. lipnja 2014. – Furukawa Electric protiv Komisije

(Predmet T-444/14)

2014/C 303/46

Jezik postupka: engleski

Stranke

Tužitelj: Furukawa Electric Co. Ltd (Tokijo, Japan) (zastupnici: C. Pouncey, A. Luke i L. Geary, Solicitors)

Tuženik: Europska komisija

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

— naloži poništenje članka 1. stavka 9. točke (a) odluke u mjeri u kojoj navodi da je Furukawa uključena u povredu članka 101. UFEU-a i članka 53. Sporazuma o EGP-u, u razdoblju od 18. veljače 1999. do 30. rujna 2001. Podredno, da naloži poništenje članka 1. stavka 9. točke (a) odluke u mjeri u kojoj navodi da je bilo koja povreda koja uključuje Furukawu započela 18. veljače 1999. i/ili da je Furukawa izravno uključena u bilo koju povredu nakon 11. lipnja 2001.;

— naloži poništenje članka 2. točke (n) odluke i/ili da bitno smanji novčanu kaznu;

— ako Sud u presudi povodom tužbe VISCAS Corporationa smanji novčanu kaznu nametnutu člankom 2. točkom (p) odluke o povredama VISCAS Corporationa za koje je Furukawa solidarno i pojedinačno odgovorna, neka utvrdi da je Furukawa ima pravo na jednako smanjenje iznosa novčane kazne za koju je solidarno i pojedinačno odgovorna; i

— naloži Komisiji snošenje tužiteljevih troškova ovog postupka.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

Ovom tužbom tužitelj traži djelomično poništenje Komisijine Odluke C(2014) 2139 final od 2. travnja 2014. u predmetu AT.39610 – električni vodovi.

U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe sedam tužbenih razloga.

1. Prvi tužbeni razlog odnosi se na navod da je Komisija povrijedila članak 101. UFEU-a i članak 53. Sporazuma o EGP-u i/ili Uredbu br. 1/2003 (1) pogrešno kvalificirajući ponašanje u razdoblju od 18. veljače 1999. do 30. rujna 2001. Tužitelj navodi: — da Komisija nije utvrdila postojanje povrede koja uključuje tužitelja u uvjetima navedenima u osporavanoj odluci tijekom tog razdoblja; i — podredno, da Komisija nije utvrdila da je povreda koja uključuje tužitelja počela 18. veljače 1999.

2. Drugi tužbeni razlog odnosi se na podredni navod da Komisija nije dokazala da je tužitelj nastavio sudjelovati u bilo kojoj povredi nakon 11. lipnja 2001. ili da je 'nastavljena' njegova uključenost putem VISCAS Corporationa nakon 30. rujna 2001.

3. Treći tužbeni razlog odnosi se na podredni navod da Komisija nije dokazala razinu uključenosti tužitelja u povredi.

4. Četvrti tužbeni razlog odnosi se na navod da je nastupila zastara za novčanu kaznu koja je nametnuta tužitelju u odnosu na razdoblje prije 1. listopada 2001.

5. Peti tužbeni razlog odnosi se na podredni navod da je Komisija pogriješila u izračunu novčane kazne nametnute tužitelju: — koristeći neprikladan iznos vrijednosti prodaje kod izračuna novčane kazne nametnute tužitelju; — pogrešno računajući množitelj za trajanje; i — neprimjenjujući olakotne okolnosti u odnosu na tužitelja.

6. Šesti tužbeni razlog odnosi se na zahtjev Sudu da i na tužitelja primijeni smanjenje novčane kazne koju Sud može odobriti VISCAS Corporationu povodom bilo kojeg zahtjeva VISCAS Corporationa za poništenje ili promjenu novčane kazne nametnute osporavanom odlukom.

7. Sedmi tužbeni razlog odnosi se na navod da je novčana kazna u svakom slučaju očito neproporcionalna, pretjerana i neprikladna te da Sud stoga treba upotrijebiti svoju neograničenu nadležnost u skladu s člankom 261. UFEU-a i člankom 31. Uredbe br. 1/2003 kako bi revidirao iznos novčane kazne te ju na taj način bitno umanjio.

(1) Uredba Vijeća (EZ) br. 1/2003 od 16. prosinca 2002. o provedbi pravila o tržišnom natjecanju koja su propisana člancima [101. UFEU-a] i [102. UFEU-a] (SL 2003 L 1, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 1., str. 165.)