HR Službeni list Europske unije C 223/35

Tužba podnesena 30. travnja 2014. – Advansa i dr. protiv Komisije

(Predmet T-283/14)

2014/C 223/39

Jezik postupka: njemački

Stranke

Tužitelji: Advansa GmbH (Hamm, Njemačka), Akzo Nobel Industrial Chemicals GmbH (Ibbenbüren, Njemačka), Aurubis AG (Hamburg, Njemačka), CABB GmbH (Gersthofen, Njemačka), CBW Chemie GmbH Bitterfeld-Wolfen (Bitterfeld-Wolfen, Njemačka), CFB Chemische Fabrik Brunsbüttel GmbH & Co. KG (Bitterfeld-Wolfen), Clariant Produkte (Deutschland) GmbH (Frankfurt am Main, Njemačka), Dow Olefinverbund GmbH (Schkopau, Njemačka), Dow Deutschland Anlagengesellschaft mbH (Stade, Njemačka), Dralon GmbH (Dormagen, Njemačka), Ems-Chemie (Neumünster) GmbH & Co. KG (Neumünster, Njemačka), Hahl Filaments GmbH (Munderkingen, Njemačka), ISP Marl GmbH (Marl, Njemačka), Messer Produktionsgesellschaft mbH Siegen (Bad Soden am Taunus, Njemačka), Messer Produktionsgesellschaft mbH Salzgitter (Bad Soden am Taunus), Nabaltec AG (Schwandorf, Njemačka), Siltronic AG (München, Njemačka), Trevira GmbH (Bobingen, Njemačka), Wacker Chemie AG (München, Njemačka) i Westfalen Industriegase GmbH (Münster, Njemačka) (zastupnici: C. Arhold, N. Wimmer, F. Wesche, L. Petersen i T. Woltering, odvjetnici)

Tuženik: Europska komisija

Tužbeni zahtjev

Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

— poništi Odluku Europske komisije od 18. prosinca 2013. o pokretanju formalnog istražnog postupka u predmetu o državnim potporama SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) – poticanje proizvodnje struje iz obnovljivih izvora energije i ograničavanje nameta na temelju EEG-a u korist energetski intenzivnih poduzeća;

— tuženiku naloži snošenje troškova postupka.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu četiri tužbena razloga.

1. Prvi tužbeni razlog: povreda članka 107. stavka 1. i članka 108. UFEU-a zbog pogrešne kvalifikacije posebnog korekcijskog uređenja — Tužitelji tvrde da se odlukom o pokretanju istražnog postupka krši članak 107. stavak 1. i članak 108. UFEU-a i članak 13. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 659/1999 o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 93. Ugovora o EZ-u (1) jer namet predviđen Zakonom o poticanju obnovljivih izvora energije (Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien, u daljnjem tekstu: EEG) ne predstavlja dodjelu državnih sredstava, a ograničenje nameta na temelju EEG-a u korist energetski intenzivnih poduzeća ne predstavlja odricanje od državnih sredstava. — S tim u vezi navode da je Komisija kao temelj za svoje ispitivanje uzela nove parametre razlikovanja nespojive s načelima dosadašnje sudske prakse. Konkretno, u potpunosti je odustala od kriterija stvarne ovlasti raspolaganja državnih tijela koji je prema ustaljenoj sudskoj praksi potreban za kvalifikaciju državnih sredstava te je smatrala dovoljnim što državni zakonodavac utječe na novčane tokove između privatnih osoba i što regulatorna tijela nadziru poštuju li privatne osobe zakonske odredbe. — Nadalje, Komisiju obvezuje odluka kojom EEG iz 2000. nije svrstala pod potpore u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a jer nije bilo prijenosa državnih sredstava i stoga je pravno pogrešno klasificirala EEG iz 2012. kao novi protupravno uvedeni sustav potpora. — Usto Komisija nije dovoljno ispitala, a zbog toga nije ni prepoznala da su iznimke za energetski intenzivna poduzeća opravdane prema cilju, naravi i unutarnjoj strukturi EEG-a iz 2012. i stoga ne predstavljaju selektivnu prednost.

2. Drugi tužbeni razlog: povreda članka 108. stavka 1. UFEU-a i članaka 18. i 19. Uredbe br. 659/1999 zbog propusta predlaganja odgovarajućih mjera — Tužitelji tvrde da je Komisija pri ispitivanju EEG-a iz 2012. u svakom slučaju morala primijeniti postupak za postojeće potpore u skladu s člankom 108. stavkom 1. UFEU-a i člancima 17. do 19. Uredbe br. 659/1999 i da je Njemačkoj prije pokretanja formalnog istražnog postupka morala predložiti odgovarajuće mjere, umjesto izlaganja sudionika na tržištu znatnim ekonomskim rizicima zbog kvalifikacije EEG-a iz 2012. kao nove nepriopćene potpore.

3. Treći tužbeni razlog: povreda prava na saslušanje — Tužitelji također tvrde da ih je Komisija u svakom slučaju trebala saslušati prije donošenja odluke s tako ozbiljnim pravnim učincima.

4. Četvrti tužbeni razlog: nedovoljno obrazloženje — Tužitelji zaključno tvrde da je odluka o otvaranju istražnog postupka na bitnim mjestima nedovoljno obrazložena.

(1) Uredba Vijeća (EZ) br. 659/1999 od 22. ožujka 1999. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 93. Ugovora o EZ-u (SL L 83, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 4., str. 16.).