Predmet C‑489/13

Ronny Verest

i

Gaby Gerards

protiv

Belgische Staat

(zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio hof van beroep te Antwerpen)

„Zahtjev za prethodnu odluku — Porez na prihod — Zakonodavstvo kojim se želi izbjeći dvostruko oporezivanje — Oporezivanje prihoda od nekretnina primljenih u državi članici koja nije država članica boravišta — Metoda izuzimanja uz pridržaj progresije u državi članici boravišta — Razlika u tretmanu nekretnina koje se nalaze u državi članici boravišta i onih u drugoj državi članici“

Sažetak – Presuda Suda (sedmo vijeće) od 11. rujna 2014.

Slobodno kretanje kapitala i sloboda platnog prometa – Ograničenja – Porezno zakonodavstvo – Porez na prihod – Oporezivanje prihoda od nekretnina primljenih u državi članici koja nije država članica boravišta metodom izuzimanja uz pridržaj progresije u državi članici boravišta – Metoda koja može imati za posljedicu višu poreznu stopu u pogledu nekretnina smještenih u drugoj državi članici – Nedopuštenost – Ocjena od strane nacionalnog suda

(čl. 63. UFEU‑a)

Članak 63. UFEU‑a treba tumačiti na način da mu je protivan propis države članice, koji prilikom primjene odredbe o progresivnosti sadržane u konvenciji o sprečavanju dvostrukog oporezivanja predviđa da se za utvrđivanje stope poreza na prihod, prihodi od nekretnine koja nije izdana u najam, a nalazi se u drugoj državi članici, utvrđuju na temelju „najamne vrijednosti“, dok se prihodi od takve imovine koja se nalazi u prvoj državi članici utvrđuju na osnovi svojeg „katastarskog prihoda“, pri čemu je potonji prihod općenito niži od najamne vrijednosti takve imovine. Naime, takav propis može prilikom primjene spomenute odredbe o progresivnosti imati za posljedicu višu stopu poreza na prihod zbog same činjenice da metoda utvrđivanja prihoda od nekretnina dovodi do toga da se prihodi od nekretnina koje nisu izdane u najam, a nalaze se u drugoj državi članici, procjenjuju na viši iznos od onih koji dolaze od takve imovine koja se nalazi u prvoj državi članici. Na sudu koji je uputio zahtjev jest da provjeri je li to doista učinak nacionalnog propisa.

Metoda izuzimanja uz „pridržaj progresije“ omogućava osiguravanje da prihode nekog poreznog obveznika koji su izuzeti u državi članici boravišta ta država članica ipak može uzeti u obzir kako bi primijenila pravilo o progresiji prilikom izračuna iznosa poreza na ostatak prihoda poreznog obveznika. Cilj je takvog propisa izbjeći da se u državi članici boravišta na oporezive prihode nekog poreznog obveznika koji je vlasnik nekretnine koja se nalazi u drugoj državi članici primijeni porezna stopa niža od one primjenjive na prihode poreznih obveznika koji su vlasnici usporedive imovine u državi članici boravišta. U svjetlu tog cilja, položaj poreznih obveznika koji su nekretninu stekli u državi članici boravišta usporediv je s onim poreznih obveznika koji su takvu imovinu stekli u drugoj državi članici.

(t. 17., 30.‑32., 34. i izreka)

Predmet C‑489/13

Ronny Verest

i

Gaby Gerards

protiv

Belgische Staat

(zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio hof van beroep te Antwerpen)

„Zahtjev za prethodnu odluku — Porez na prihod — Zakonodavstvo kojim se želi izbjeći dvostruko oporezivanje — Oporezivanje prihoda od nekretnina primljenih u državi članici koja nije država članica boravišta — Metoda izuzimanja uz pridržaj progresije u državi članici boravišta — Razlika u tretmanu nekretnina koje se nalaze u državi članici boravišta i onih u drugoj državi članici“

Sažetak – Presuda Suda (sedmo vijeće) od 11. rujna 2014.

Slobodno kretanje kapitala i sloboda platnog prometa — Ograničenja — Porezno zakonodavstvo — Porez na prihod — Oporezivanje prihoda od nekretnina primljenih u državi članici koja nije država članica boravišta metodom izuzimanja uz pridržaj progresije u državi članici boravišta — Metoda koja može imati za posljedicu višu poreznu stopu u pogledu nekretnina smještenih u drugoj državi članici — Nedopuštenost — Ocjena od strane nacionalnog suda

(čl. 63. UFEU‑a)

Članak 63. UFEU‑a treba tumačiti na način da mu je protivan propis države članice, koji prilikom primjene odredbe o progresivnosti sadržane u konvenciji o sprečavanju dvostrukog oporezivanja predviđa da se za utvrđivanje stope poreza na prihod, prihodi od nekretnine koja nije izdana u najam, a nalazi se u drugoj državi članici, utvrđuju na temelju „najamne vrijednosti“, dok se prihodi od takve imovine koja se nalazi u prvoj državi članici utvrđuju na osnovi svojeg „katastarskog prihoda“, pri čemu je potonji prihod općenito niži od najamne vrijednosti takve imovine. Naime, takav propis može prilikom primjene spomenute odredbe o progresivnosti imati za posljedicu višu stopu poreza na prihod zbog same činjenice da metoda utvrđivanja prihoda od nekretnina dovodi do toga da se prihodi od nekretnina koje nisu izdane u najam, a nalaze se u drugoj državi članici, procjenjuju na viši iznos od onih koji dolaze od takve imovine koja se nalazi u prvoj državi članici. Na sudu koji je uputio zahtjev jest da provjeri je li to doista učinak nacionalnog propisa.

Metoda izuzimanja uz „pridržaj progresije“ omogućava osiguravanje da prihode nekog poreznog obveznika koji su izuzeti u državi članici boravišta ta država članica ipak može uzeti u obzir kako bi primijenila pravilo o progresiji prilikom izračuna iznosa poreza na ostatak prihoda poreznog obveznika. Cilj je takvog propisa izbjeći da se u državi članici boravišta na oporezive prihode nekog poreznog obveznika koji je vlasnik nekretnine koja se nalazi u drugoj državi članici primijeni porezna stopa niža od one primjenjive na prihode poreznih obveznika koji su vlasnici usporedive imovine u državi članici boravišta. U svjetlu tog cilja, položaj poreznih obveznika koji su nekretninu stekli u državi članici boravišta usporediv je s onim poreznih obveznika koji su takvu imovinu stekli u drugoj državi članici.

(t. 17., 30.‑32., 34. i izreka)