21

U tim je okolnostima Bayerisches Verwaltungsgericht München odlučio prekinuti postupak i Sudu postaviti sljedeća prethodna pitanja: „1. Treba li članak 9. stavak 2. točku (e) Direktive 2004/83 tumačiti na način da se zaštita pruža samo osobama čiji konkretni vojni zadaci uključuju izravno sudjelovanje u borbenim operacijama, dakle oružanim akcijama, odnosno osobama koje imaju zapovjedne ovlasti za takve intervencije (prvi dio) ili tom odredbom mogu biti zaštićeni i drugi pripadnici oružanih snaga ako je područje njihove djelatnosti ograničeno na logističko‑tehničku potporu postrojbama izvan same bojišnice, dok na odvijanje borbi imaju samo neizravan utjecaj (drugi dio)? 2. U slučaju da na prvo postavljeno pitanje valja odgovoriti primjenom druge mogućnosti: Treba li članak 9. stavak 2. točku (e) Direktive 2004/83 tumačiti u smislu da vojna služba u slučaju (unutarnjeg ili međunarodnog) sukoba mora pretežno ili sustavno navoditi odnosno prisiljavati na počinjenje zločina ili djela iz članka 12. stavka 2. Direktive 2004/83 (prvi dio) ili je dovoljno da tražitelj azila dokaže da su zločine iz članka 12. stavka 2. točke (a) Direktive 2004/83 u pojedinim slučajevima, na području odvijanja operacija na koje je raspoređen, počinile oružane snage kojima pripada, bilo zbog toga što su se pojedine naredbe pokazale zločinačkima u tom smislu bilo zbog toga što se radi o ekscesima koje su počinili pojedinci (drugi dio)? 3. U slučaju da na drugo postavljeno pitanje valja odgovoriti primjenom druge mogućnosti: Treba li se status izbjeglice odobriti samo onda kad se može razumno i nepobitno smatrati da će se i u budućnosti vrlo vjerojatno događati povrede međunarodnog humanitarnog prava ili je dovoljno da tražitelj azila predoči činjenice koje upućuju na to da se u konkretnom sukobu (neizbježno ili vjerojatno) događaju takvi zločini pa se stoga ne može isključiti mogućnost da će i on u njih biti upleten? 4. Isključuje li zaštitu izbjeglica iz članka 9. stavka 2. točke (e) Direktive 2004/83 netoleriranje i kažnjavanje povreda međunarodnog humanitarnog prava od strane vojnih sudova ili ta okolnost ne igra nikakvu ulogu? Je li štoviše potrebno da je sankciju odredio Međunarodni kazneni sud? 5. Isključuje li bilo kakvu zaštitu izbjeglica činjenica da je vojni angažman odnosno status okupacije odobrila međunarodna zajednica ili da se oni temelje na mandatu Vijeća sigurnosti UN‑a? 6. Je li za zaštitu koja se izbjeglicama pruža sukladno članku 9. stavku 2. točki (e) Direktive 2004/83 potrebno da tražitelj azila može biti osuđen na temelju Statuta Međunarodnoga kaznenog suda ako izvrši svoju dužnost (prvi dio) ili se zaštita izbjeglicama pruža usprkos tome što taj prag nije dosegnut, dakle kada tražitelj azila ne mora strahovati od kaznenopravne sankcije, ali ipak ne može pomiriti obveze vojne službe sa zahtjevima svoje savjesti (drugi dio)? 7. U slučaju da na šesto pitanje valja odgovoriti primjenom druge mogućnosti: Isključuje li svu zaštitu izbjeglica u smislu gore navedenih odredaba činjenica da tražitelj azila nije iskoristio mogućnost korištenja redovnog postupka povodom prigovora savjesti, iako je za to imao mogućnost, ili je zaštita izbjeglica moguća i kad se radi o konkretnoj odluci donesenoj po savjesti? 8. Predstavljaju li nečasni otpust iz vojske, osuda na zatvorsku kaznu i odbacivanje iz društva te druge s time povezane nepogodnosti djelo progona u smislu članka 9. stavka 2. točke (b) ili (c) Direktive 2004/83?“