ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Presuda Općeg suda (drugo vijeće) od 21. travnja 2021. –

Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/EUIPO – Fontana Food (GRILLOUMI)

(predmet T-555/19)

„Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava verbalnog žiga Europske unije GRILLOUMI – Raniji zajednički verbalni žig Europske unije HALLOUMI – Relativni razlog za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Povreda ugleda – Članak 8. stavak 1. točka (b) i članak 8. stavak 5. Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji su postali članak 8. stavak 1. točka (b) i članak 8. stavak 5. Uredbe (EU) 2017/1001)”

1. Žig Europske unije – Definicija i stjecanje žiga Europske unije – Relativni razlozi za odbijanje – Prigovor nositelja ranijeg istovjetnog ili sličnog zajedničkog žiga registriranog za istovjetne ili slične proizvode ili usluge – Vjerojatnost dovođenja u zabludu zbog ranijeg žiga – Kriteriji za ocjenu (Uredba Vijeća br. 207/2009, čl. 8. st. 1. t. (b) i čl. 66. st. 1.) (t. 32.-34.)

2. Žig Europske unije – Definicija i stjecanje žiga Europske unije – Relativni razlozi za odbijanje – Prigovor nositelja ranijeg istovjetnog ili sličnog žiga registriranog za istovjetne ili slične proizvode ili usluge – Sličnost između predmetnih proizvoda ili usluga – Kriteriji za ocjenu – Komplementarnost proizvoda ili usluga (Uredba Vijeća br. 207/2009, čl. 8. st. 1. t. (b)) (t. 42., 44.)

3. Žig Europske unije – Definicija i stjecanje žiga Europske unije – Relativni razlozi za odbijanje – Prigovor nositelja ranijeg istovjetnog ili sličnog žiga registriranog za istovjetne ili slične proizvode ili usluge – Vjerojatnost dovođenja u zabludu zbog ranijeg žiga – Verbalni žig GRILLOUMI i zajednički verbalni žig HALLOUMI (Uredba Vijeća br. 207/2009, čl. 8. st. 1. t. (b)) (t. 43., 45., 46., 50.-52.)

4. Žig Europske unije – Tužbeni postupak – Tužba pred sudom Unije – Nadležnost Općeg suda – Nadzor zakonitosti odluka žalbenog vijeća – Nadzor pravne kvalifikacije činjenica spora – Nadzor ocjene žalbenog vijeća koja se odnosi na vjerojatnost dovođenja u zabludu – Neosporavanje utvrđenja koja se odnose na osnovne čimbenike iz analize navedene vjerojatnosti – Učinak (Uredba Vijeća br. 207/2009, čl. 65. st. 2. i čl. 76.) (t. 47.-49.)

Predmet

Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 29. svibnja 2019. (predmet R 1355/2018-4), u vezi s postupkom povodom prigovora između Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi i društva Fontana Food.

Izreka

1. Poništava se odluka četvrtog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 29. svibnja 2019. (predmet R 1355/2018-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi i društva Fontana Food AB.

2. EUIPO-u se nalaže da uz vlastite snosi i troškove koji su nastali za Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi.
Presuda Općeg suda (šesto vijeće) od 12. veljače 2020. –

Bilde protiv Parlamenta

(predmet T-248/19)

„Povlastice i imuniteti – Zastupnik u Parlamentu – Odluka o ukidanju zastupničkog imuniteta – Očita pogreška u ocjeni – Electa una via – Načelo non bis in idem – Zlouporaba ovlasti”

1. Povlastice i imuniteti Europske unije – Članovi Europskog parlamenta – Imunitet – Zahtjev za ukidanje imuniteta – Diskrecijska ovlast Parlamenta – Sudski nadzor – Doseg (Protokol o povlasticama i imunitetima Europske unije, čl. 9.) (t. 19., 20.)

2. Povlastice i imuniteti Europske unije – Članovi Europskog parlamenta – Imunitet – Zahtjev za ukidanje imuniteta – Obavijest odbora Parlamenta o praksi u području povlastica i imuniteta članova – Pravni učinci (Protokol o povlasticama i imunitetima Europske unije, čl. 9.) (t. 23., 24.)

3. Europski parlament – Upravni postupak – Odluka Parlamenta kojom se nalaže povrat neosnovano isplaćenog iznosa na ime parlamentarne pomoći – Povreda načela electa una via – Povreda načela ne bis in idem – Nepostojanje (Odluka Predsjedništva o provedbenim mjerama za Statut zastupnika Europskog parlamenta, čl. 68.) (t. 38., 39., 41.-43.)

Predmet

Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Odluke Parlamenta P8_TA(2019)0137 od 12. ožujka 2019. o ukidanju tužiteljeva zastupničkog imuniteta.

Izreka

1. Tužba se odbija.
Presuda Općeg suda (peto vijeće) od 5. prosinca 2019. – Idea Groupe protiv EUIPO-a– The Logistical Approach (Idealogistic Verhoeven Greatest care in getting it there)

(predmet T-29/19)

„Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava figurativnog žiga Europske unije Idealogistic Verhoeven Greatest care in getting it there – Raniji nacionalni verbalni žigovi idéa logistique, IDEA i groupe idea – Raniji nacionalni figurativni žig iDÉA – Međunarodne registracije u kojima je naznačena Europska unija – Raniji figurativni žig iDÉA i raniji verbalni žig IDEA – Relativni razlozi za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001 – Uporaba u trgovačkom prometu znaka čija važnost nije samo lokalnog karaktera – Članak 8. stavak 4. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”

1. Žig Europske unije – Tužbeni postupak – Tužba pred sudom Unije – Nadležnost Općeg suda – Preispitivanje činjenica s obzirom na dokaze koji su mu prvi put podneseni – Isključenje (Uredba Europskog parlamenta i Vijeća br. 2017/1001, čl. 72.) (t. 20.)

2. Žig Europske unije – Definicija i stjecanje žiga Europske unije – Relativni razlozi za odbijanje – Prigovor nositelja ranijeg istovjetnog ili sličnog žiga registriranog za istovjetne ili slične proizvode ili usluge – Vjerojatnost dovođenja u zabludu zbog ranijeg žiga – Figurativni žig Idealogistic Verhoeven Greatest care in getting it there – Verbalni žigovi idéa logistique, IDEA i groupe idea – Figurativni žigovi iDÉA (Uredba Europskog parlamenta i Vijeća 2017/1001, čl. 8. st. 1. t. (b)) (t. 46., 50., 72., 79.-81.)

3. Žig Europske unije – Tužbeni postupak – Tužba pred sudom Unije – Nadležnost Općeg suda – Nadzor zakonitosti odluka žalbenog vijeća – Nadzor pravne kvalifikacije činjenica spora (Uredba Europskog parlamenta i Vijeća br. 2017/1001, čl. 72.) (t. 120.)

4. Sudski postupak – Obveza suda da poštuje okvir spora koji su odredile stranke – Obveza suda da odluči samo na temelju argumenata koje su istaknule stranke – Nepostojanje (t. 120.)

Predmet

Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 12. studenoga 2018. (predmet R 2064/2017-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Idea Groupe i The Logistical Approach.

Izreka

1. Poništava se odluka četvrtog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 12. studenoga 2018. (predmet R 2064/2017-4).
407

Kao drugo, za razliku od drugih obveza koje se odnose na teritorijalna ograničenja, koje tužitelj osporava, odnosno obveza koje se odnose na ograničenja preprodaje i daljnjeg izvoza (točke 5. i 6. konačno preuzetih obveza) i onih koje se odnose na mjesta isporuke (odjeljak 1.2. i točke 9. do 17. konačno preuzetih obveza), obveze koje se odnose na bugarsku plinsku mrežu uglavnom se odnose na tržišta plina u Bugarskoj i ne mogu se primjenjivati u nekoliko predmetnih zemalja SIE. U tom pogledu, obveze koje se odnose na bugarsku plinsku mrežu, koje se nalaze u dijelu naslovljenom „Changes to the Bulgarian Gas System” (Promjene u bugarskom plinskom sustavu), prikazane su zasebno i neovisno o drugim obvezama koje se odnose na teritorijalna ograničenja. Na sličan se način u pobijanoj odluci navedene obveze koje se odnose na bugarsku plinsku mrežu, koje se ispituju u odjeljku 7.1.2. te odluke, naslovljenom „The Commitment dealing with the Bulgarian gas system” (Obveza koja se odnosi na bugarski plinski sustav), razmatraju zasebno od drugih dviju kategorija obveza koje se odnose na teritorijalna ograničenja, koje se ispituju u odjeljcima 7.1.1. i 7.1.3. navedene odluke, naslovljenim „The Commitment to remove territorial restrictions and measures of an effect equivalent to such restrictions” (Obveza uklanjanja teritorijalnih ograničenja i mjere s učinkom istovrsnim tim ograničenjima) i „The Commitment dealing with the changes of gas delivery points” (Obveza koja se odnosi na promjene mjesta isporuke plina).
98

U tom pogledu, kao prvo, valja istaknuti da se Uredbom br. 1107/2009 ne predviđa situacija u kojoj podnositelj zahtjeva za produljenje odobrenja aktivne tvari povlači svoj zahtjev za jednu od reprezentativnih uporaba koje je prethodno naveo. Kad je riječ o dokumentu na koji se tužitelji pozivaju u svojim odgovorima na pitanja Općeg suda, odnosno dokumentu naslovljenom „EFSA, Administrative guidance on submission of dossiers and assessment reports for the peer‑review of pesticide substances actives”, točno je da taj dokument pojašnjava da ako podnositelj zahtjeva želi u bilo kojem trenutku povući svoj zahtjev, on o tome mora pisano obavijestiti DČI i elektroničkom poštom obavijestiti EFSA‑u i Komisiju. Međutim, taj dokument odnosi se na postupak koji počinje podnošenjem zahtjeva i završava donošenjem i objavom EFSA‑inih zaključaka. Osim toga, valja istaknuti da predmetni dokument datira iz 2019. te je stoga donesen nakon donošenja pobijane provedbene uredbe. Usto, taj dokument ne predviđa slučaj djelomičnog povlačenja zahtjeva za produljenje. Naposljetku, u istom se dokumentu pojašnjava da povlačenje zahtjeva nakon donošenja navedenih zaključaka nema nikakav učinak na doneseni zaključak, koji će se u svakom slučaju objaviti u Službenom listu EFSA‑e.
64

Tužitelji su replici priložili stručno izvješće društva Copenhagen Economics naslovljeno „Assessment of economic analysis of the European Commission in the UPS‑TNT case” (Ocjena Komisijine ekonomske analize u predmetu UPS‑TNT) od 8. srpnja 2019. Komisija se protivi nepravodobnom podnošenju tog izvješća, koje smatra neopravdanim. Zahtijeva da se taj dokument odbaci kao nedopušten.
439

Valja podsjetiti, kao što to proizlazi iz točaka 392. do 394. ove presude, na to da se u odjeljku 11.4.2. pobijane odluke nastoji se dokazati da prema Komisijinu stajalištu interni dokumenti i objašnjenja društva Apple potvrđuju da su dotična plaćanja stvarno smanjila poticaje društva Apple da se okrene tužiteljevim konkurentima kako bi se opskrbilo sklopovima čipova LTE posebno glede svojih potreba za nekim njegovim uređajima. Kao što je to Komisija izrijekom potvrdila pred Općim sudom, to se dokazivanje tiče „stvarnih učinaka” dotičnih plaćanja u odnosu na te uređaje.
106

Međutim, člankom 18. stavkom 1. drugim podstavkom te uredbe ESB‑u je dana primarna uloga, iako ne isključiva, s obzirom na to da je u pravilu na ESB‑u da najprije procijeni propada li subjekt ili je vjerojatno da će propasti. Iako SRB također može izvršiti tu procjenu, on to može učiniti samo nakon što je o svojoj namjeri da to učini obavijestio ESB te samo ako ESB u roku od tri kalendarska dana od primitka te informacije ne izvrši tu procjenu. ESB‑u se stoga priznaje primarna nadležnost za izvršavanje takve procjene, koja se temelji na stručnom znanju kojim raspolaže kao nadzorno tijelo jer je, s obzirom na to da u tom svojstvu ima pristup svim informacijama o bonitetu u vezi s predmetnim subjektom, u najboljem položaju za utvrđivanje – s obzirom na definiciju propadanja ili vjerojatne propasti iz članka 18. stavka 4. te uredbe, koja se odnosi, među ostalim, na elemente povezane s bonitetnim stanjem poput uvjeta za odobrenje, iznosa imovine u usporedbi s onim obveza odnosno trenutačnog ili budućeg dugovanja – je li taj uvjet ispunjen (vidjeti u tom smislu presudu od 6. svibnja 2021., ABLV Bank i dr./ESB, C‑551/19 P i C‑552/19 P, EU:C:2021:369, t. 62.).
582

Doduše, kao što to Google ističe, ocjene nemaju istu važnost i one nisu nužno reprezentativan kriterij za ukupnu ocjenu. No, kao što to Komisija ističe, iz tih ocjena proizlazi da kvalitativna ocjena različitih usluga koje su u tržišnom natjecanju ostaje slična. Stoga se to može uzeti u obzir radi zaključka da kvaliteta različitih usluga internetskog pretraživanja i pregledavanja koje su u tržišnom natjecanju nije odlučujući kriterij prilikom njihove upotrebe jer sve one nude uslugu koja može odgovoriti na potražnju.
164

Republika Austrija navodi da u okviru ispitivanja negativnih gospodarskih posljedica potpore valja provjeriti učinke na tržišta prema kraju proizvodnog lanca. Dodjela potpore nezakonita je jer rizik od smanjenja likvidnosti tržišta, koji je u uvodnoj izjavi 377. pobijane odluke priznala sama Komisija, i dalje postoji te je čak izraženiji. Veći broj čimbenika povećava likvidnosni rizik, među ostalim istodobni rad starih i novih reaktora nuklearne elektrane Paks tijekom relativno dugog razdoblja i povećana koncentracija mađarskog tržišta električne energije. Prema mišljenju Republike Austrije, Komisija je bez stvarnog opravdanja odbacila dvojbe u pogledu toga da bi se likvidnost tržišta, na kojem proizvodne kapacitete velikim dijelom kontrolira država, mogla dodatno smanjiti s obzirom na to da bi mali broj sudionika na tržištu mogao ograničiti ponude za opskrbu. Nije dovoljno, kao što je to učinila Komisija, utvrditi da ne postoje veze između društva Paks II i operatora u državnom vlasništvu na maloprodajnom tržištu te uputiti na druge okvirne uvjete utvrđene u pobijanoj odluci kojima se predviđa jamstvo Mađarske da će se energija prodavati na burzi električne energije i na dražbama. U stvarnosti te veze i dalje postoje s obzirom na to da je društvo Paks II, kao i grupa MVM, pod kontrolom države, koja, čak i u slučaju posredstva drugog poduzetnika, kao stopostotni vlasnik može donositi sve potrebne odluke, među ostalim one u pogledu osoblja. Isto tako, podjela ovlasti između različitih ministarstava mogla bi se lako promijeniti na temelju nacionalnog prava, a unutar vlade postoji minimalna mjera komunikacije i usklađivanja. Unatoč njihovoj pravnoj i strukturnoj odvojenosti, država, dakle, može koordinirano izvršavati utjecaj na dva poduzetnika tako da se ne može isključiti mogućnost postojanja vladajućeg položaja na tržištu. Kad je riječ o jamstvu prodaje na burzi električne energije i na dražbama, Republika Austrija navodi da subvencionirana električna energija stiže na tržište i stvara izravne učinke na tržišnu cijenu električne energije neovisno o načinu njezine prodaje. Budući da nije predviđena određena minimalna količina električne energije koju bi obvezno trebalo prodati na taj način, sasvim je moguće zamisliti da bi grupa MVM i društvo Paks II mogli provoditi tržišnu strategiju smanjivanja ponude električne energije kako bi se potaknuo rast cijena.
90

Tužitelji dodaju da je ishod postupka mogao biti drukčiji da je skupini stručnjaka „PBT” ECHA‑e pitanje bilo upućeno jer je društvo Laboratoire Pareva možda moglo braniti svoje stajalište pred tim stručnjacima kako bi dokazalo da PHMB (1415; 4.7) nije ispunjavao kriterije propisane da bi se smatralo kako čini dio PBT tvari. Osobito, moglo im je dostaviti rezultate više studija na temelju kojih se može zaključiti da je toksičnost te tvari bila znatno različita ovisno o tome je li test bio proveden u standardiziranim uvjetima ili u prirodnim uvjetima, kao što to proizlazi iz stajališta koja su nadležnom ocjenjivačkom tijelu podnesena u srpnju 2016. i ožujku 2017. Osim toga, prema mišljenju tužiteljâ, značaj mišljenja skupine stručnjaka „PBT” ECHA‑e izričito proizlazi iz Komisijina dokumenta pod oznakom CA‑Sept13-Doc.8.3 – Final, pod naslovom „Review Programme of active substances: establishment of a work programme to meet the 2024 deadline” (Program preispitivanja tvari: utvrđivanje programa rada radi poštovanja krajnjeg roka 2024.).
279

Tužitelj osporava tvrdnju prema kojoj je povreda „počinjena u najmanju ruku iz nehaja” (točka 7.2.1. pobijane odluke), iako je ovo prvi put da sporazumi koji su prethodili dovršetku stjecanja, a uneseni su u ugovor koji se odnosi na koncentraciju, odnosno savjetovanje i razmjena informacija mogu predstavljati povredu članka 4. stavka 1. i članka 7. stavka 1. Uredbe br. 139/2004. Konkretno, kao prvo, tužitelj smatra da se Komisija nije mogla pozvati na njegov interni dokument koji datira iz travnja 2015. kako bi dokazala da je on bio svjestan važnosti činjenice da ne bi trebalo „preskakati korake”(gun jumping). Tužitelj ističe da se u pobijanoj odluci navode, među ostalim, tri ulomka iz tog dokumenta u kojima on opisuje gun jumping, upozorava na visoke novčane kazne koje su zapriječene i upućuje, među ostalim, na zabranu određenih oblika razmjene informacija. S jedne strane, taj je dokument nastao nakon datuma počinjenja prve povrede (obveza prijave) i poklapa se sa završetkom druge povrede (obveza odgode) te je, s druge strane, sastavljen u okviru drugog projekta. Kao drugo, tužitelj smatra da Komisija u pobijanoj odluci neosnovano tvrdi da je on u SPA unio sporne odredbe radi zaštite svojih financijskih interesa s obzirom na to da počinitelj povrede koji postupa namjerno ne bi nikada uvrstio sporne odredbe u ugovor koji se odnosi na koncentraciju jer zna da se potonji mora dostaviti Komisiji u okviru prijave transakcije. Kao treće, nepostojanje presedana dovelo je do toga da tužitelj nije mogao znati da njegovo postupanje može predstavljati povredu odnosno da je do takvog znanja teško mogao doći.
121

U tom pogledu valja podsjetiti na to da se presumira da je tužitelj, s obzirom na to da je držao sve dionice društva Tokin od 1. kolovoza 2009. do 31. siječnja 2013., tijekom tog razdoblja izvršavao odlučujući utjecaj na to društvo kćer, tako da su tužitelj i njegovo društvo kći činili jednog poduzetnika u smislu članka 101. UFEU‑a (vidjeti točku 62. ove presude). U ovom slučaju, tužitelj uostalom ne osporava presumpciju o stvarnom izvršavanju odlučujućeg utjecaja na svoje društvo kćer tijekom predmetnog razdoblja povrede (vidjeti točku 58. ove presude). Stoga je tužitelj mogao izbjeći nastavak sudjelovanja društva Tokin u zabranjenom sporazumu nakon odluke DRAM.
22

Nadalje, Komisija je izračunala mjerodavnu vrijednost prihoda od prodaje odvojeno za dvije kategorije proizvoda, to jest za elektrolitske kondenzatore od aluminija i elektrolitske kondenzatore od tantala, te je na njih primijenila različite koeficijente ovisno o trajanju (uvodna izjava 991. pobijane odluke). Kada je riječ o tužitelju, Komisija je prihvatila koeficijent 11,93 (koji pokriva razdoblje od 26. lipnja 1998. do 31. svibnja 2010.) za elektrolitske kondenzatore od aluminija i 10,36 (koji pokriva razdoblje od 29. listopada 1999. do 9. ožujka 2010.) za elektrolitske kondenzatore od tantala (uvodna izjava 1007. tablica 1. pobijane odluke).
316

Komisija je smatrala da se, iako se zabranjeni sporazum s vremenom razvijao, cilj nije promijenio jer je 113 protutržišnih kontakata opisanih u pobijanoj odluci imalo zajednička obilježja u pogledu sudionika, prirode i materijalnog dosega razgovora, koja su se međusobno preklapala. Tako je multilateralne sastanke, organizirane pod raznim imenima (sastanci ECC od 1998. do 2003., sastanci ATC od 2003. do 2005., sastanci MK od 2005. do 2012. te sastanci CUP od 2006. do 2008.) u različitim trenucima pratilo devet sudionika u zabranjenom sporazumu te su se oni istodobno odnosili na elektrolitske kondenzatore od aluminija i tantala. Usporedno s tim, bilateralni i trilateralni kontakti odvijali su se prema potrebi, pri čemu su obuhvaćali posebna pitanja. Isti pojedinci ili njihovi pravni sljednici bili su, ovisno o slučaju, uključeni u protutržišne kontakte (uvodne izjave 70. do 75., 726., 732., 741., 743. pobijane odluke).
207

Međutim, kad je riječ o djelomičnom oslobađanju od kazni za trajanje povrede, valja podsjetiti na to da je svojstveno logici politike pokajničkog programa da to djelomično oslobađanje iz točke 26. trećeg stavka Obavijesti o suradnji iz 2006. nikada neće dovesti do smanjenja konačnog iznosa novčane kazne, nego do izuzeća od primjene koeficijenta množenja na temelju trajanja kako bi se osiguralo da poduzetnicima podnositeljima zahtjeva za primjenu oslobođenja od kazne ne bude izrečena novčana kazna za razdoblje trajanja povrede za koje su oni Komisiji dostavili informacije (vidjeti u tom smislu i po analogiji presudu od 24. ožujka 2011., FRA.BO/Komisija, T‑381/06, neobjavljena, EU:T:2011:111, t. 70.).
106

Što se tiče društva Nichicon, Komisija je smatrala da je ono sudjelovalo u povredi u pogledu elektrolitskih kondenzatora od tantala do 9. ožujka 2010. i da je posljednja puna poslovna godina prije završetka povrede u vezi s tim kondenzatorima bila ona od travnja 2008. do ožujka 2009. Nadalje, Komisija je smatrala da je to društvo sudjelovalo u povredi koja se odnosila na elektrolitske kondenzatore od aluminija do 31. svibnja 2010. i da je posljednja puna poslovna godina prije završetka povrede u pogledu tih kondenzatora bila ona koja je trajala od travnja 2009. do ožujka 2010.
129

Kao prvo, što se tiče argumenta prema kojem iznos sporne dodatne pristojbe ne određuje država, nego operateri prijenosnog sustava, dovoljno je podsjetiti na to da je, kao što je to Komisija istaknula u uvodnoj izjavi 37. pobijane odluke, za prvu godinu primjene režima odluka BNetzA‑e iz 2011. utvrdila početni iznos sporne dodatne pristojbe na 440 milijuna eura, od čega procijenjeni iznos od 140 milijuna eura za individualne pristojbe koje se primjenjuju na acikličke potrošače i 300 milijuna eura za sporno oslobođenje i da je, za drugu godinu primjene režima, navedena odluka BNetzA‑e utvrdila detaljnu metodu izračuna dodatne pristojbe. Kao što to proizlazi iz točaka 1. i 2. te odluke kao i iz njezine točke 5.2., upravitelji prijenosnog sustava morali su utvrditi, s jedne strane, očekivani kapitalni gubitak koji proizlazi iz oslobođenja u odnosu na cjelovito plaćanje naknada za mrežu i, s druge strane, očekivanu potrošnju, kako bi utvrdili iznos sporne dodatne pristojbe po kilowattsatu, uzimajući u obzir prihode ostvarene tijekom predzadnje godine. Osim toga, kao što je to Komisija istaknula u uvodnoj izjavi 39. pobijane odluke, u skladu s odlukom BNetzA‑e iz 2011., operateri prijenosnog sustava morali su prilagoditi iznos sporne dodatne pristojbe svake godine na temelju stvarnih financijskih potreba prethodne godine.
406

U tim posebnim okolnostima za koje nije vjerojatno da će se ponoviti s obzirom na to da je Sud ukinuo rješenje od 12. rujna 2017., Fursin i dr./ESB (T‑247/16, neobjavljeno, EU:T:2017:623), na kojem se temeljio AOP i uzimajući u obzir to da prvom tužitelju nije bilo dopušteno podnijeti ovu tužbu, u mjeri u kojoj se ona odnosi na zahtjev za poništenje odluke od 17. srpnja 2018., kao što proizlazi iz onoga što je navedeno u točki 100. ove presude, te na to da drugom tužitelju nije bilo dopušteno da se na pozove na te razloge s obzirom na to da on nije bio stranka postupka preispitivanja jer je odabrao ne podnijeti zahtjev iako je na to imao pravo, valja odbaciti kao nedopuštene razloge koji se temelje na povredi prava obrane u okviru postupka preispitivanja.
36

Prvo, u tom pogledu valja podsjetiti na to da se u skladu s člankom 3. stavkom 1. točkom (b) Uredbe br. 139/2004 koncentracija smatra provedenom kada dođe do trajne promjene kontrole uslijed stjecanja od strane poduzetnika izravne kontrole nad cijelim drugim poduzetnikom ili nad njegovim dijelovima. Usto, što se tiče izračuna prihoda, člankom 5. stavkom 2. te uredbe određuje se da ako se koncentracija sastoji u stjecanju dijelova poduzetnika, u odnosu na prodavatelja uzet će se u obzir samo prihod koji otpada na dijelove obuhvaćene koncentracijom. Iz toga slijedi da su, kao što to Komisija uostalom pravilno ističe u točki 136. Pročišćene obavijesti Komisije o nadležnosti prema Uredbi Vijeća (EZ) br. 139/2004 (SL 2008., C 95, str. 1.), predmetni poduzetnici u smislu te uredbe stjecatelj odnosno više njih te stečen dio ciljnog poduzetnika odnosno njegovi stečeni dijelovi, ali ne i djelatnosti koje je prodavatelj zadržao.