35

U tim je okolnostima Administrativen sad Sofia‑grad odlučio prekinuti postupak i uputiti Sudu sljedeća prethodna pitanja: „1. Treba li, radi njihova tarifnog razvrstavanja, proizvode[, to jest] trake netkanih tkanina namijenjene proizvodnji unutarnjih zavjesa, namotane na kolutove, u okviru [KN‑a] razmatrati s obzirom na njihova obilježja kao ‚tkaninu’ koja potpada pod tarifni broj 5407 61 30 ili naprotiv pod tarifni broj 6303 92 10 u skladu s jedinstvenom uporabom proizvoda, a to je proizvodnja unutarnjih zavjesa, vodeći računa o sljedećim elementima: (a) pojam ‚gotovi proizvodi’ u smislu napomene br. 7 poglavlja 63.[, naslovljenog] ‚Ostali gotovi tekstilni proizvodi; kompleti; rabljena odjeća i rabljeni tekstilni proizvodi; otpadne krpe’ odsjeka XI.[, naslovljenog] ‚Tekstil i tekstilni proizvodi’ [KN‑a], tumačiti u svjetlu točke 2. pod (a) Općih pravila za tumačenje KN‑a, koja se odnosi na pojam ‚necjelovit ili nedovršen proizvod’, vodeći također računa o slučaju pod (c) spomenute napomene kao i o obilježjima predmetnih proizvoda i mogućnosti proizvodnje pomoću te robe samo jednog gotovog proizvoda; (b) mogućnost da pojam ‚tkanina’ iz poglavlja 54., broj 5407 61 30, [KN‑a] među ostalim obuhvaća trake tkanine čiji su rubovi šivani po duljini, pri čemu je jedini konačni proizvod za koji su namijenjene unutarnje zavjese, vodeći također računa o činjenici da je taj konačni proizvod izričito predviđen pod brojem 6303 92 10 spomenutog KN‑a? 2. Može li se razumno pretpostaviti da je kod osobe koja je autor carinske deklaracije i koja je odgovorna za uvoz stvoreno legitimno očekivanje da će roba biti na određeni način carinski razvrstavana i da valja primijeniti tarifni broj naveden u carinskoj deklaraciji, u skladu s člankom 71. stavkom 2. [Carinskog zakonika], vodeći također računa o načelu legitimnih očekivanja, ako iz činjenice u glavnom postupku proizlazi da je na dan deklaracije situacija bila sljedeća: (a) za ranije sastavljenu carinsku deklaraciju, koja se odnosi na istovjetne proizvode i isti tarifni broj, nakon što su carinska tijela fizički iskontrolirala robu osobito u pogledu tarifnog razvrstavanja i to unijela u zapisnik, nisu uzeti uzorci za analizu te je utvrđeno da proizvodi odgovaraju deklaraciji; i (b) zbog nepostojanja takvih kontrola nakon puštanja robe u slučaju drugih prethodnih pet carinskih deklaracija u kojima su navedeni istovjetni proizvodi i isti tarifni broj, od kojih su neke podnesene prije, a neke nakon zapisnika o carinskoj kontroli u kojem se utvrđuje usklađenost s tarifnim brojem? 3. Treba li članak 243. stavak 1. [Carinskog zakonika], radi poštovanja načela pravomoćnosti, tumačiti na način da se akt iz članka 232. stavka 1. točke (a) spomenutog zakonika može pobijati samo ako je spomenuti akt donesen zbog neplaćanja u propisanim rokovima i ako istodobno taj akt utvrđuje iznos carina i predstavlja nalog za izvršenje s ciljem prisilne naplate tražbina u skladu s nacionalnim pravom države članice? 4. Treba li članak 41. stavak 2. točku (a) i članak 47. [Povelje] tumačiti na način da kada na zahtjev za izvođenje neovisnog vještačenja, koje je zatražio dužnik nakon što je primio obavijest iz članka 221. stavka 1. [Carinskog zakonika], carinska uprava u naknadnim odlukama nije dala nikakav izričit odgovor ni obrazloženje, kada postoji nepopravljiva povreda prava na dobru upravu i prava obrane u okviru upravnog postupka, povreda koju se ne može ispraviti u okviru sudskog postupka, vodeći računa o činjenici da, prema pravilima glavnog postupka, zainteresirana osoba ima mogućnost objasniti svoje prigovore u pogledu tarifnog razvrstavanja proizvoda samo pred prvostupanjskim sucem tako da postavlja pitanja neovisnom stručnjaku?“