MIŠLJENJE NEZAVISNE ODVJETNICE

ELEANOR SHARPSTON

od 13. rujna 2016. ( 1 )

Predmet C‑141/15

Doux SA

Sophie Gautier, u svojstvu stečajne upraviteljice Doux SA,

SCP Valliot‑Le Guenevé-Abittbol, koje zastupa Valliot, u svojstvu stečajnog upravitelja Doux SA

protiv

Établissement national des produits de l’agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

(zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal administratif de Rennes (Upravni sud u Rennesu (Francuska))

„Zahtjevi u pogledu dodjele izvoznih subvencija — Tumačenje članka 28. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 612/2009 — Dobra i zadovoljavajuća tržišna kvaliteta — Značenje riječi prodaja na području Unije u ‚uobičajenim uvjetima’ — Propisane granice udjela vode u smrznutom mesu peradi — Pitanje jesu li propisane granice zastarjele — Prava izvoznika u pogledu kontrola udjela vode i zahtjeva za ponovnu analizu kontrola“

Metoda hlađenja koja se koristi za proizvodnju smrznutog mesa peradi rezultira apsorpcijom vode u konačni proizvod. U zakono

davstvu Unije predviđene su granice ukupnog udjela vode (odnosno prirodnog fiziološkog udjela vode i apsorbirane vode) koji se smatra dopuštenim. U ovom zahtjevu za prethodnu odluku Tribunal

1. administratif de Rennes (Upravni sud u Rennesu) traži smjernice o tumačenju tih pravila kao i mjera Unije kojima je uređeno plaćanje izvoznih subvencija.

2. Zajednička poljoprivredna politika daje Europskoj uniji nekoliko alata s kojima može poduprijeti cijenu robe koju proizvode gospodarski subjekti s njezina područja, a koja se izvozi u treće zemlje. Za ovo su mišljenje posebno relevantne izvozne subvencije koje se plaćaju proizvođačima mesa peradi kako bi im bilo isplativo perad iz Unije (uključujući smrznute piliće) izvoziti na svjetsko tržište, na kojem su cijene niže nego na domaćem tržištu Unije. Sud koji je uputio zahtjev nije siguran trebaju li se poštovati pravila iz Uredbe (EZ) br. 543/2008 ( 2 ) o tržišnim standardima za meso peradi, a osobito odredbe kojima su utvrđene propisane granice udjela vode kako bi se ispunili uvjeti za dobivanje izvoznih subvencija predviđenih Uredbom (EZ) br. 612/2009 kojom je uređen sustav izvoznih subvencija za takve proizvode ( 3 ). Također želi saznati jesu li valjane metode ispitivanja koje su se koristile za ocjenu prelazi li udio vode u smrznutim pilećim trupovima te granice. Naposljetku, pita jesu li odredbe Uredbe br. 543/2008 dovoljno precizne da nadležnim tijelima omoguće provedbu kontrola radi provjere udjela vode u smrznutom mesu peradi te jesu li postupci na temelju kojih gospodarski subjekti mogu zahtijevati ponovnu analizu rezultata kontrola provedenih u klaonicama u skladu s temeljnim pravom na dobru upravu zajamčenim u članku 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima ( 4 ).

Zakonodavstvo

Uredba br. 1234/2007

3. Uredbom (EZ) br. 1234/2007 ( 5 ) utvrđena su pravila o, među ostalim, zajedničkoj organizaciji tržišta mesa peradi. U njezinu Prilogu XIV., dijelu B, točki I.2.(a) bilo je predviđeno da meso peradi namijenjeno izvozu iz Europske unije ne podliježe tržišnim standardima iz te uredbe ( 6 ).

4. Člankom 121. točkom (e) Komisija je ovlaštena da utvrđuje podrobna pravila o, među ostalim, tržišnim standardima za meso peradi. Te su mjere uključivale „pravila koja se primjenjuju u vezi s postotkom apsorpcije vode pri pripremanju svježih, smrznutih i brzo smrznutih trupova i njihovih rasjeka kao i poda[tke] koje u vezi s tim treba navesti” (članak 121. točka (e) podtočka vii.).

Uredba br. 543/2008

5. U skladu s člankom 7. stavkom 1., meso peradi može se razvrstati u klasu „A” ili „B”. Kako bi se na temelju te odredbe razvrstali u jednu od tih klasa, trupovi peradi moraju ispunjavati predviđene minimalne zahtjeve, tj. moraju biti: (a) neoštećeni; (b) čisti, bez vidljivih stranih tvari, prljavštine ili krvi; (c) bez stranih mirisa; (d) bez vidljivih krvavih mrlja, osim onih koje su male i neupadljive; (e) bez stršećih slomljenih kostiju; i (f) bez većih kontuzija. Određeni dodatni kriteriji (predviđeni u članku 7. stavku 2.) moraju biti ispunjeni kako bi se meso peradi svrstalo u klasu A ( 7 ).

6. U članku 15. stavku 1. Uredbe br. 543/2008 predviđeno je: „[n]e dovodeći u pitanje članak 16. stavak 5. […], smrznuti i brzo smrznuti pilići mogu se stavljati na tržište u okviru poslovnih ili trgovinskih aktivnosti unutar [Europske unije] samo ako udio vode ne prelazi tehnički neizbježne vrijednosti određene metodom analize opisane u Prilogu VI. (metoda cijeđenja) i Prilogu VII. (kemijska metoda)” ( 8 ). Nadležna tijela država članica moraju osigurati da klaonice usvoje sve mjere potrebne za usklađivanje s tom odredbom ( 9 ).

7. U Prilogu IX. utvrđen je postupak kontrole apsorpcije vode u proizvodnom objektu (u daljnjem tekstu: ispitivanje u klaonici). U točki 10. predviđene su sljedeće granice udjela strane vode: (i) 0 % za hlađenje strujanjem zraka; (ii) 2 % za hlađenje raspršivanjem zraka i (iii) 4,5 % za hlađenje uranjanjem u vodu.

8. U članku 16. je predviđeno: „1. Redovite kontrole količine apsorbirane vode u skladu s Prilogom IX. ili kontrole u skladu s Prilogom VI. provode se u klaonicama barem jednom u svakom radnom ciklusu od osam sati. Kada se tim kontrolama otkrije da je količina apsorbirane vode veća od ukupnog udjela vode dozvoljenog ovom Uredbom, uzimajući u obzir i vodu koju apsorbiraju trupovi u fazama obrade u kojima se ne obavljaju kontrole, a u svakom slučaju ako količina apsorbirane vode premašuje vrijednosti iz točke 10. Priloga IX. ili točke 7. Priloga VI., dotična klaonica mora bez odgađanja izvršiti potrebne tehničke prilagodbe procesa. 2. U svim slučajevima iz drugog podstavka stavka 1., a u svakom slučaju najmanje jednom svaka dva mjeseca, provjerava se udio vode iz članka 15. stavka 1. i to uzorkovanjem smrznutih i brzo smrznutih pilića iz svake klaonice, pri čemu nadležno tijelo države članice odlučuje hoće li se primijeniti postupak iz priloga VI. ili VII. Iz ovih se kontrola izuzimaju trupovi za koje se nadležnom tijelu dostavi zadovoljavajući dokaz da su namijenjeni isključivo izvozu. […] 5. Ako rezultat kontrola iz stavka 2. pokazuje da su prekoračene dopuštene granice, smatra se da dotična serija nije u skladu s ovom Uredbom. U tom slučaju, dotična klaonica može zahtijevati da se u referentnom laboratoriju države članice provede ponovna analiza po metodi koju odredi nadležno tijelo države članice. Troškove ponovne analize snosi vlasnik serije. 6. Ako se i nakon ponovne analize smatra da dotična serija nije u skladu s ovom Uredbom, nadležno tijelo mora poduzeti odgovarajuće mjere kojima se dopušta stavljanje takve serije na tržište [Europske unije] samo pod uvjetom da [klaonica, pod nadzorom nadležnog tijela, označi] i pojedinačna i zajednička pakiranja trupova trakom ili etiketom na kojoj je crvenim velikim tiskanim slovima navedena najmanje jedna od oznaka iz Priloga X. Serija iz prvog podstavka ostaje pod nadzorom nadležnog tijela sve dok se s njom ne postupi u skladu s ovim stavkom ili dok se ne odloži na drugi način. Ako se nadležnom tijelu potvrdi da je serija iz prvog podstavka namijenjena izvozu, nadležno tijelo mora poduzeti sve potrebne mjere kako bi se spriječilo stavljanje dotične serije na tržište unutar [Europske unije]. Oznake određene u prvom podstavku moraju se navesti na istaknutomu mjestu tako da se mogu lako vidjeti i pročitati i da se ne mogu izbrisati. Ne smiju se ni na koji način sakriti, napraviti nejasnim ili prekinuti drugim tekstom ili slikama. Slova moraju biti veličine najmanje 1 cm na pojedinačnim pakiranjima i 2 cm na zajedničkim pakiranjima. ( 10 )”

9. U skladu s člankom 18. stavkom 2., države članice moraju donijeti: „[…] praktične mjere za kontrole određene u člancima 15., 16. […] u svim fazama stavljanja na tržište, uključujući kontrole proizvoda uvezenih iz trećih zemalja, koje se obavljaju u trenutku carinjenja u skladu s prilozima VI. i VII. One o tim mjerama moraju bez odgađanja obavijestiti ostale države članice i Komisiju. […]”

Uredba br. 612/2009

10. U članku 28. stavku 1. Uredbe (EZ) br. 612/2009 ( 11 ) predviđeno je: „Ne odobrava se nikakva subvencija za proizvode koji na datum primitka izvozne deklaracije nisu dobre i zadovoljavajuće tržišne kvalitete. Smatra se da proizvodi ispunjavaju zahtjev utvrđen u prvom podstavku ako se u uobičajenim uvjetima mogu prodavati na području [Europske unije] pod opisom koji se nalazi u zahtjevu za subvenciju i ako, u slučaju da su proizvodi namijenjeni za prehranu ljudi, njihova upotreba za tu namjenu nije isključena ili bitno narušena radi njihovih osobina ili stanja. Sukladnost proizvoda zahtjevima utvrđenim u prvom podstavku ispituje se u skladu sa standardima ili praksama koji su na snazi u [Europskoj uniji]. Međutim, subvencija se također odobrava kada u odredišnoj državi izvezeni proizvodi podliježu posebnim obveznim uvjetima, posebno zdravstvenim i higijenskim, koji ne odgovaraju standardima ili praksama koji su na snazi u [Europskoj uniji]. Odgovornost je izvoznika, da na zahtjev nadležnih tijela, dokaže da proizvodi ispunjavaju obvezne uvjete koji su na snazi u odredišnoj državi. Osim toga, za neke se proizvode mogu donijeti posebne odredbe.”

Carinski zakonik

11. U vrijeme nastanka činjeničnog stanja u ovom predmetu, pregled robe za izvoz bio je uređen Uredbom (EZ) br. 450/2008 ( 12 ). Osoba koja bi podnijela carinsku deklaraciju (u daljnjem tekstu: deklarant) imala je pravo prisustvovati ili biti zastupljena kada se roba pregledavala ili su se uzimali uzorci (članak 118. stavak 2.). Deklarant je imao i pravo zahtijevati daljnji pregled ili uzorkovanje robe ako je smatrao da rezultati koje je dobilo nadležno tijelo nisu bili valjani (članak 119. stavak 1. drugi podstavak).

Uredba br. 1276/2008

12. U članku 1. Uredbe (EZ) br. 1276/2008 ( 13 ) navedeno je da su tom uredbom propisani određeni postupci kontrole ispravnosti operacija na temelju kojih se dodjeljuje pravo na plaćanje izvoznih subvencija. U članku 5. stavku 4. predviđeno je da carinarnica izvoza mora provjeriti usklađenost s važećim propisima Unije kada postoje posebni razlozi za sumnju po pitanju primjerenosti i tržišne kvalitete proizvoda.

Činjenično stanje, postupak i prethodna pitanja

13. Društvo Doux SA gospodarski je subjekt koji proizvodi meso peradi u Europskoj uniji. Njegove djelatnosti uključuju izvoz smrznutih pilića u treće zemlje. Društvo Doux primalo je izvozne subvencije u skladu sa sustavom Unije kojim je uređena zajednička organizacija sektora mesa peradi. Kako bi dobilo te subvencije, društvo Doux mora pružiti jamstva (sredstva osiguranja) da će ispuniti obveze povezane s izvozom smrznutog mesa peradi. Među te obveze spada i zahtjev da izvezeni proizvodi budu „dobre i zadovoljavajuće tržišne kvalitete” u skladu s člankom 28. stavkom 1. Uredbe br. 612/2009.

14. Établissement national des produits de l’agriculture et de la mer (u daljnjem tekstu: FranceAgriMer) proveo je ispitivanja na mesu peradi društva Doux namijenjenom za izvoz te je utvrdio da udio vode u proizvodima prelazi granice propisane u Prilozima VI. i VII. Uredbi br. 543/2008. U skladu s tim, FranceAgriMer je 22. srpnja 2013. usvojio odluku (u daljnjem tekstu: pobijana odluka) kojom je suspendirao oslobađanje jamstava koja se odnose na zahtjeve za subvencije primljene nakon 21. travnja 2013. ( 14 ). Društvo Doux je pred sudom koji je uputio zahtjev pokrenulo postupak radi poništenja te odluke.

15. Društvo Doux tvrdi da se granice propisane u članku 15. Uredbe br. 543/2008 ne primjenjuju na izvoz i da pobijana odluka sadržava pogrešku koja se tiče prava jer pravo na izvozne subvencije uvjetuje udjelom vode u izvezenom smrznutom mesu peradi.

16. FranceAgriMer smatra da se izvozne subvencije, sukladno članku 28. stavku 1. Uredbe br. 612/2009, ne smiju odobravati ako se dotični proizvodi ne mogu u uobičajenim uvjetima prodavati na području Europske unije i ako nisu „dobre i zadovoljavajuće tržišne kvalitete” na datum prihvaćanja izvozne deklaracije. Meso peradi u kojem udio vode prelazi propisane granice ne ispunjava zahtjev iz članka 28. stavka 1. pa se stoga za isto ne može dobiti subvencija.

17. Sud koji je uputio zahtjev odlučio je prekinuti postupak i postaviti sljedeća prethodna pitanja: „1. Je li prag udjela vode utvrđen člankom 15. [Uredbe br. 543/2008] i njezinim prilozima VI. i VII. uvjet ,dobre i zadovoljavajuće tržišne kvalitete’ u smislu članka 28. stavka 1. [Uredbe br. 612/2009] i presude Suda od 7. rujna 2006. u predmetu Nowaco Germany[ ( 15 )]? 2. Može li se unutar Europske unije, u uobičajenim uvjetima u smislu članka 28. [Uredbe br. 612/2009], na tržište stavljati smrznuta perad čiji udio vode prelazi prag utvrđen člankom 15. [Uredbe br. 543/2008] i njezinim prilozima VI. i VII., a koja ima potvrdu o zdravstvenoj ispravnosti koju je izdalo nadležno tijelo, i ako je to tako, pod kojim uvjetima? 3. Je li u skladu s pravom Europske unije, a posebice s načelom pravne sigurnosti, činjenica da prag udjela vode ostaje utvrđen u visini od 5,1 % prema Prilogu VI. [Uredbi br. 543/2008] i da se nije mijenjao više desetljeća usprkos navodnim izmjenama uzgajivačkih praksi i kritikama iznesenima u određenim znanstvenim studijama o zastarjelosti te granične vrijednosti? 4. Jesu li Prilozi VI. i VII. [Uredbi br. 543/2008] dovoljno precizni za izvršenje kontrola predviđenih u članku 15. te uredbe ili je Francuska morala definirati ‚praktične mjere za kontrole’‚u svim fazama stavljanja na tržište’, bez čega se ne bi moglo pouzdati u kontrole koje se izvršavaju tijekom faze izvoza proizvoda? 5. Mogu li se zahtjevi za ponovnu analizu, koji su u stavcima 2. i 5. članka 16. [Uredbe br. 543/2008] predviđeni u pogledu rezultata kontrola u klaonicama, proširiti na kontrole provedene u stadiju stavljanja izvoznih proizvoda na tržište i u prisutnosti stranaka, primjenjujući osobito članak 41. [Povelje]?”

18. Pisana očitovanja podnijeli su društvo Doux, francuska vlada i Komisija, te su svi navedeni iznijeli usmena očitovanja na raspravi održanoj 3. ožujka 2016.

Ocjena

Dopuštenost

19. Društvo Doux, Francuska i Komisija navode da u odluci kojom je upućeno prethodno pitanje nisu dovoljno detaljno opisane činjenice na kojima se temelji pobijana odluka. Stoga je barem donekle upitno je li zahtjev za prethodnu odluku dopušten.

20. U skladu s ustaljenom sudskom praksom, potreba za tumačenjem prava Unije koje će biti korisno nacionalnom sudu zahtijeva da on odredi činjenični i zakonodavni okvir unutar kojeg se nalaze pitanja koja postavlja ili da barem objasni činjenične tvrdnje na kojima se ona temelje. Informacije u odlukama kojima se upućuje prethodno pitanje moraju ne samo omogućiti Sudu da pruži koristan odgovor, nego i omogućiti vladama država članica i drugim zainteresiranim stranama da podnesu očitovanja u skladu s člankom 20. Statuta Suda Europske unije. Kako bi se utvrdilo jesu li informacije koje je sud koji je uputio zahtjev pružio u predmetnom slučaju u skladu s tim zahtjevima, potrebno je uzeti u obzir narav i opseg postavljenih pitanja ( 16 ).

21. Stranke u svojim pisanim očitovanjima upućuju na određene praznine u opisu činjeničnog stanja. Društvo Doux navodi da svjetskim tržištem smrznutih pilića dominiraju dva brazilska izvoznika, koja ukupno drže 70 % tog tržišta. Društvo Doux drži otpilike 15 % svjetskog tržišta. Ono je treći najveći izvoznik u svijetu i glavni izvoznik u Europi. Gospodarski opstanak društva Doux sada je u opasnosti zbog kazni koje mu je izrekao FranceAgriMer ( 17 ).

22. Francuska vlada u svojim pisanim očitovanjima objašnjava da je društvo Doux od sredine sedamdesetih godina 20. stoljeća dobivalo izvozne subvencije. Francuska carinska tijela su između ožujka 2010. i ožujka 2013. provela kontrole udjela vode u smrznutim pilićima društva Doux namijenjenima izvozu. Udio vode je u većini pregledanih serija prelazio propisane granice. Nakon razmjene dopisa između Francuske i Komisije o tome ispunjava li odnosno meso peradi uvjete za izvozne subvencije, Komisija je protiv Francuske pokrenula postupak poravnanja računa. Po mišljenju Komisije, kako bi se za meso peradi mogle dobiti izvozne subvencije u skladu s člankom 28. stavkom 1. Uredbe br. 612/2009, njegov udio vode morao je biti unutar propisanih granica. Komisija je zaključila da francuska tijela nisu adekvatno provjerila udio vode u odnosnim pilićima, zbog čega je morala naložiti da se osigura povrat nepropisno isplaćenih subvencija. Francuska je navela da se ne slaže s Komisijinim tumačenjem odnosnog zakonodavstva, ali je odlučila usvojiti pobijanu odluku dok Sud ne riješi predmet.

23. Po mojemu mišljenju, iako u odluci kojom je upućeno prethodno pitanje možda i postoje praznine u opisu činjeničnog stanja, jasno je na koji se problem u vezi s tumačenjem postavljena pitanja odnose. Od Suda se traži da pruži smjernice o pravilima kojima su uređene propisane granice udjela vode u smrznutoj peradi, tumačenima u vezi s pravilima koja se odnose na uređenje izvoznih subvencija. Nije odlučujuće koje će činjenične tvrdnje stranaka Sud u konačnici smatrati dokazanima. Zato smatram da Sud ima dovoljno informacija da odgovori na ta pitanja.

Meritum

Treće pitanje

24. Počet ću s razmatranjem trećeg pitanja, u kojem sud koji je uputio zahtjev pita je li činjenica da propisane granice iz točke 7. Priloga VI. Uredbi br. 543/2008 nisu mijenjane nekoliko desetljeća, iako određene znanstvene studije govore da su te granice danas zastarjele, u skladu s pravom Unije, a posebice načelom pravne sigurnosti. Ako se utvrdi da je primjena tih granica protivna pravu Unije, neće biti potrebno odgovarati na ostala postavljena pitanja.

25. Društvo Doux ističe da su propisane granice zastarjele jer ne odražavaju suvremene znanstvene spoznaje ( 18 ). Te su granice, stoga, u suprotnosti s (i) Uredbom br. 1234/2007, u koju su ugrađene odredbe Uredbe br. 1906/90, uključujući pravilo da se propisane granice moraju često ažurirati zbog svoje tehničke naravi ( 19 ), i (ii) načelom da pravila moraju odražavati kontekst u kojem proizvode svoje učinke. Društvo Doux također tvrdi da su propisane granice protivne načelu pravne sigurnosti.

26. Francuska vlada smatra da je odgovor na treće pitanje potreban samo ako Sud negativno odgovori na prvo i drugo pitanje. Komisija tvrdi da su propisane granice iz točke 7. Priloga VI. Uredbi br. 543/2008 valjane.

27. Slažem se sa stajalištem koje je nezavisni odvjetnik J. Mischo izrazio u predmetu National Farmers’ Union ( 20 ) da ništa u vezi s pravnim pravilima nije nepromjenjivo i da svaki zakonodavac mora, „[…] ako ne neprestano, onda barem periodično, provjeravati da pravila koja je predvidio još uvijek zadovoljavaju potrebe društva i, kao drugo, izmijeniti pa čak i staviti izvan snage pravila koja više nisu opravdana te koja stoga nisu više prikladna u novom kontekstu u kojem proizvode svoje učinke”.

28. Međutim, po mojemu mišljenju, važeće propisane granice nisu u suprotnosti s pravom Unije, i to zbog sljedećih razloga.

29. Kao prvo, u skladu s člankom 121. točkom (e) Uredbe br. 1234/2007, Komisija je usvajanjem Uredbe br. 543/2008 ( 21 ) prije otprilike osam godina utvrdila detaljna pravila o stavljanju mesa peradi na tržište. Iako je točno da su propisane granice iz priloga VI. i VII. potonjoj uredbi jednake onima iz ranije Uredbe br. 2891/93, puki protok vremena ne znači da su te (nepromijenjene) granice danas zastarjele. Komisija u svojim pisanim očitovanjima objašnjava da trenutno provodi nove znanstvene studije, pri čemu osobito upućuje na studiju koju navodi i društvo Doux ( 22 ). Stoga mi se čini da je previše pojednostavljeno tvrditi da Komisija nije ispunila svoju obvezu provjere jesu li važeće propisane granice prikladne. Komisija preispituje predmetnu problematiku. Budući da je odluka o zadržavanju granica iz 1993. donesena 2008., da postoje novi znanstveni dokazi koje je potrebno ispitati i da je trenutno sredina 2016., bilo bi razumno očekivati da će Komisija, djelujući s dužnom upravnom pažnjom, uskoro odlučiti treba li mijenjati te granice ili ne. Iz toga nužno ne slijedi da preispitivanje propisanih granica s obzirom na postojeće znanstvene dokaze znači da će granice viška vode biti automatski povećane ili, ako budu, da će biti povećane za neki određeni postotak. O tome načelno odlučuje zakonodavac Unije.

30. Društvo Doux se u prilog svojoj tvrdnji da Komisija mora periodično ažurirati propisane granice u vezi s udjelom vode oslanja na činjenicu da se u Uredbi br. 1234/2007 upućuje na odredbe Uredbe br. 1906/90. Međutim, u Uredbi br. 1234/2007 ne postoji nijedna odredba kojom se nameće takva konkretna obveza. U uvodnim izjavama 52. i 105. navedeno je samo da je u novu uredbu ugrađeno nekoliko ranijih akata, među kojima je i Uredba br. 1906/90, koja je stavljena izvan snage Uredbom br. 1234/2007.

31. Ni pozivanje na načelo pravne sigurnosti ne pomaže tvrdnjama društva Doux. To načelo zahtijeva da propis Unije omogućava zainteresiranim osobama da znaju točan opseg obveza koje im taj propis nameće i da te osobe mogu nedvojbeno znati svoje obveze te da se posljedično mogu ponašati u skladu s njima ( 23 ). Važeća pravila sukladna su tom načelu jer su propisane granice, osobito one koje se odnose na metodu cijeđenja iz točke 7. Priloga VI., nedvosmislene u pogledu sadržaja i područja primjene. Bez tih pravila ne bi bilo pravne sigurnosti.

32. Stoga zaključujem da su propisane granice udjela vode u smrznutim pilićima iz točke 7. Priloga VI. Uredbi br. 543/2008 sukladne pravu Unije.

Prvo i drugo pitanje

33. Sud koji je uputio zahtjev u prvom i drugom pitanju traži smjernice o značenju članka 28. stavka 1. Uredbe br. 612/2009, prije svega u pogledu zahtjeva da proizvodi moraju biti „dobre i zadovoljavajuće tržišne kvalitete” kako bi se za njih mogle dobiti izvozne subvencije. Je li taj zahtjev ispunjen ako udio vode u mesu peradi namijenjenom izvozu prelazi propisane granice spomenute u članku 15. Uredbe br. 543/2008? Sud koji je uputio zahtjev osobito pita prodaju li se ti proizvodi „u uobičajenim uvjetima” u smislu pravila o plaćanju izvoznih subvencija.

34. Komisija tumači članak 15. Uredbe br. 543/2008 i članak 28. Uredbe br. 612/2009 na način da smrznuto meso peradi mora zadovoljavati propisane granice kako bi se za njega mogle dobiti izvozne subvencije. Društvo Doux i francuska vlada ne slažu se s tim stajalištem.

35. Ni ja ne prihvaćam Komisijino tumačenje predmetnog zakonodavstva.

– Uvodne napomene – presuda Nowaco Germany

36. Sud je značenje zahtjeva da proizvodi moraju biti „dobre i zadovoljavajuće tržišne kvalitete” razmatrao u predmetu Nowaco Germany. Nakon analize dviju pošiljaka smrznutih pilića, nadležna tijela u Njemačkoj utvrdila su da su neki proizvodi neispravni – uzorci su pokazivali da su određeni trupovi imali slomljene i stršeće kosti. Nadležna tijela su zato iznos izvoznih subvencija za te pošiljke odredila na nula njemačkih maraka (koji je kasnije utvrđen u visini polovice izvozne subvencije koju Finanzgericht plaća). Društvo Nowaco je tvrdilo da iz članka 1. stavka 3. prve alineje Uredbe br. 1906/90 ( 24 ) proizlazi da se tržišni standardi iz te uredbe nisu primjenjivali na izvoz mesa peradi pa da ono stoga treba imati pravo na puni iznos izvozne subvencije.

37. Sud je odbio tvrdnje društva Nowaco. Korisno je detaljnije razmotriti njegove zaključke.

38. Kao prvo, Sud je podsjetio da je u sličnom kontekstu već utvrdio da „zahtjev u pogledu ‚dobre i zadovoljavajuće tržišne kvalitete’ predstavlja opći objektivni uvjet za dodjelu subvencije te da proizvod koji se ne može prodavati ‚u uobičajenim uvjetima’ ne ispunjava te zahtjeve u pogledu kvalitete.” ( 25 ) Sud je istaknuo da „činjenica da mogućnost prodaje proizvoda u ‚uobičajenim uvjetima’ predstavlja aspekt svojstven pojmu ‚dobre i zadovoljavajuće tržišne kvalitete’ jasno proizlazi iz pravila o izvoznim subvencijama za poljoprivredne proizvode utoliko što je, od Uredbe br. 1041/67[ ( 26 )] nadalje, u svim relevantnim uredbama usvojen pojam ‚dobre i zadovoljavajuće tržišne kvalitete’ kao i kriterij mogućnosti prodaje proizvoda ‚u uobičajenim uvjetima’” ( 27 ). Iz toga je slijedilo da se „za proizvod izvezen iz [Europske unije] u treću zemlju može smatrati da je ‚dobre i zadovoljavajuće tržišne kvalitete’ samo ako ga je moguće prodavati na području [Europske unije] ‚u uobičajenim uvjetima’ te, stoga, ako ispunjava zahtjeve u pogledu kvalitete koji uvjetuju njegovu prodaju u [Europskoj uniji] za prehranu ljudi.” ( 28 )

39. Dalje, Sud je potvrdio da pravila Unije nisu predviđala kriterije u pogledu mogućnosti izvoza proizvoda kao takve. Čak i ako proizvod nije ispunjavao potrebne zahtjeve u pogledu kvalitete kako bi se mogao prodavati u Europskoj uniji u uobičajenim uvjetima (koji su tada bili utvrđeni u člancima 6. i 7. Uredbe br. 1538/91), načelno se mogao izvoziti ( 29 ). Ti zahtjevi nisu vrijedili za same izvozne operacije; njihova je jedina svrha bila uspostaviti pravo na financijsku potporu koju dodjeljuje Europska unija ( 30 ). Tumačenje u skladu s kojim bi subvencije za izvoz proizvoda koji ne ispunjavaju tržišne standarde koji vrijede u Europskoj uniji bile dopuštene značilo bi da postoje nedosljednosti u Unijinom sustavu izvoznih subvencija ( 31 ).

40. Ključno je da je Sud tada napravio razliku (u točki 38. presude) između dviju vrsta zahtjeva. Prvu kategoriju činili su „minimalni zahtjevi iz članka 6. stavka 1. Uredbe br. 1538/91 (kao što su, među ostalim, zahtjevi da ne postoje strani mirisi, tvari ili vidljive krvave mrlje)”. Opisani su kao „zahtjevi koji se izravno odnose na kvalitetu proizvoda”. Stoga, ako ti zahtjevi nisu bili ispunjeni, proizvod nije zadovoljavao tržišne standarde koji vrijede u Europskoj uniji. Druga vrsta zahtjeva opisana je kao „druge odredbe te uredbe koji se ne odnose na kvalitetu (primjerice, odredbe u vezi nazivanja i označivanja proizvoda), čija je svrha informirati potrošače i gospodarske subjekte”. Sud je za taj zahtjev istaknuo da se na njega „nije moguće pozivati za potrebe primjene članka 13. Uredbe br. 3665/87” (kojim je tada bila uređena dostupnost izvoznih subvencija).

41. Smatram da se načela utvrđena u presudi Nowaco Germany jednako primjenjuju i u ovom predmetu.

42. Međutim, važno je istaknuti da je u predmetu Nowaco Germany pojam onoga što se treba smatrati „dobrom i zadovoljavajućom tržišnom kvalitetom” utvrđen izravno s obzirom na podrobna pravila unutarnjeg tržišta o tržišnim standardima u Europskoj uniji, odnosno s obzirom na članke 6. i 7. Uredbe br. 1538/91. U ovom slučaju Sud mora razmotriti međusobni odnos dviju skupina odredbi. Kao prvo, tu su tržišni standardi koji trenutno vrijede u Europskoj uniji. Za potrebe ovog predmeta, relevantni standardi su oni iz članaka 15. i 16. Uredbe br. 543/2008 ( 32 ). Kao drugo, tu je i pravilo iz članka 28. stavka 1. Uredbe br. 612/2009, koje se odnosi na okolnosti u kojima se subvencije plaćaju i koje sadržava važnu odredbu o tome kada se smatra da proizvodi ispunjavaju zahtjev u pogledu dobre i zadovoljavajuće tržišne kvalitete ( 33 ).

– Analiza

43. Najprije ću opisati zakonodavnu povijest pravila koja uređuju klasifikaciju peradi koja se smatra prikladnom za prehranu ljudi, odnosno pravila o udjelu vode. Pravila o klasifikaciji uvedena su Uredbom br. 1538/91 (zakonodavnom prethodnicom Uredbe br. 543/2008), kojom je bilo predviđeno razvrstavanje mesa peradi u dvije klase, „A” i „B”. Iako je meso klase „A” više kvalitete od mesa klase„B”, obje se klase smatraju potpuno prikladnima za prodaju na unutarnjem tržištu. Dvije godine kasnije Uredbom br. 2891/93 ( 34 ) pravila o pragovima udjela vode u smrznutoj peradi uvedena su u Uredbu br. 1538/91. Ta su pravila u bitnome ostala nepromijenjena, a trenutno se nalaze u člancima 15. i 16. Uredbe br. 543/2008.

44. Što se tiče pravila o udjelu vode, osnovno načelo iz članka 15. je da se smrznuti pilići mogu stavljati na tržište u okviru poslovnih ili trgovinskih aktivnosti samo ako udio vode ne prelazi propisane granice određene metodama cijeđenja ili kemijskog testiranja ( 35 ). Međutim, članak 16. stavak 6. prvi podstavak sadržava posebno dopuštenje da se pilići čiji udio vode prelazi dopuštene granice ipak mogu stavljati na tržište („[…] nadležno tijelo mora poduzeti odgovarajuće mjere kojima se dopušta stavljanje takve serije na tržište [Europske unije]”), ali podložno strogim zahtjevima u pogledu označivanja („samo pod uvjetom da [klaonica, pod nadzorom nadležnog tijela, označi] i pojedinačna i zajednička pakiranja trupova trakom ili etiketom na kojoj je crvenim velikim tiskanim slovima navedena najmanje jedna od oznaka iz Priloga X.”). U drugom i trećem podstavku članka 16. predviđena su dodatna jamstva kojima se osigurava da pilići, ako ih se stavlja na tržište, a očito se mogu zakonito tako stavljati na tržište, budu prikladno i vidljivo označeni.

45. U članku 16. stavku 6. zadnjoj rečenici drugog podstavka predviđena je samo jedna iznimka od tih zahtjeva u pogledu označivanja: „Ako se nadležnom tijelu potvrdi da je [odnosna] serija […] namijenjena izvozu, nadležno tijelo mora poduzeti sve potrebne mjere kako bi se spriječilo stavljanje dotične serije na tržište unutar [Europske unije].”

46. Podrazumijeva se da je pilić s takvom oznakom drugačije predstavljen potrošaču (ili gospodarskom subjektu koji ga kupuje na veliko radi daljnje prerade) nego pilić čiji je udjel vode unutar granica predviđenih Uredbom br. 543/2008. To je zapravo bitno. Podrobna pravila iz članka 16. osiguravaju da kupac, na osnovi strogih zahtjeva u pogledu označivanja, bude svjestan činjenice da tako označeni pilići imaju veći udio vode. Razumljivo je da će za takve piliće očekivati da imaju nižu cijenu od pilića bez takve oznake. Međutim, u obama se slučajevima radi o pilićima koji se zakonito mogu stavljati na tržište Unije. U biti, čini se razumnim pretpostaviti da između tih dviju vrsta pilića postoji odnos tržišnog natjecanja.

47. Tu mi se čini relevantnim podsjetiti na razliku koju je Sud u presudi Nowaco napravio između „zahtjeva koji se izravno odnose na kvalitetu proizvoda” i „drugih odredbi […] koje se ne odnose na kvalitetu (primjerice, odredbi u vezi nazivanja i označivanja proizvoda)”. Na prvi se pogled čini da zahtjev iz članka 16. stavka 6. predstavlja zahtjev glede označivanja koji, ako je ispunjen, omogućava da se tako označeni proizvod stavi na tržište Unije kao i svi drugi pilići koji ispunjavaju sve druge zahtjeve u pogledu kvalitete. Tom ću se pitanju vratiti u nastavku kada budem detaljnije razmatrala pojam „u uobičajenim uvjetima” ( 36 ).

48. Naglašavam da isključivo sud koji je uputio zahtjev može utvrđivati činjenice pa zato samo on može utvrditi jesu li pilići za koje je društvo Doux tražilo subvencije ispunjavali sve zahtjeve u pogledu kvalitete proizvoda ili ne. Tu se postavlja načelno pitanje mogu li se pilići čiji udio vode prelazi propisane granice zakonito stavljati na tržište Europske unije. Čini se da je odgovor na to načelno pitanje potvrdan.

49. Sada ću se osvrnuti na posebno pravilo o uvjetima za dobivanje subvencija koje se nalazi u članku 28. stavku 1. Uredbe br. 612/2009. Jesu li proizvodi koji se razmatraju u glavnom postupku bili „dobre i zadovoljavajuće tržišne kvalitete” tako da su ispunjavali zahtjev iz prvog podstavka te odredbe?

50. U članku 28. stavku 1. drugom podstavku navedeno je da se smatra da proizvodi ispunjavaju zahtjev u pogledu dobre i zadovoljavajuće kvalitete ako: (i) se na području Europske unije mogu prodavati „u uobičajenim uvjetima […] pod opisom koji se nalazi u zahtjevu za subvenciju” ( 37 ) i ako, (ii) „u slučaju da su proizvodi namijenjeni za prehranu ljudi, njihova upotreba za tu namjenu nije isključena ili bitno narušena radi njihovih osobina ili stanja”.

51. Relativno je lako ispuniti drugi uvjet.

52. Društvo Doux je predočilo primjere potvrda o zdravstvenoj ispravnosti koje su izdala francuska tijela, a u kojima je sporno meso peradi bilo potvrđeno kao „zdravstveno ispravno” zato što, među ostalim, nije bilo tragova da je zaraženo i zato što je bilo pripremljeno u skladu s pravilima Unije o higijeni i prikladno za prehranu ljudi.

53. S jedne strane, iako Uredba br. 543/2008 ne zahtijeva postojanje potvrde o zdravstvenoj ispravnosti mesa peradi čiji udio vode prelazi propisane granice, sud koji je uputio zahtjev može postojanje te potvrde uzeti u obzir u ocjeni je li ispunjen drugi uvjet iz drugog potparagrafa članka 28. stavka 1. Uredbe br. 612/2009.

54. S druge strane, nije nužno da sporno meso peradi pripada klasi A u smislu članka 7. Uredbe br. 543/2008: pilići iz klase B također ispunjavaju taj uvjet ( 38 ). Dakle, kvaliteta mesa peradi namijenjenog prehrani ljudi mora biti prikladna svrsi, ali nije nužno dokazati da se radi o najboljem mesu koje se proizvodi u Europskoj uniji.

55. Međutim, ispunjenje drugog uvjeta, iako nužno, nije dovoljno za dobivanje subvencije. Iz činjenice da dotični proizvodi ispunjavaju higijenske kriterije i da se stavljaju na tržište ne proizlazi da ih se može prodavati u uobičajenim uvjetima te da su stoga dobre i zadovoljavajuće tržišne kvalitete ( 39 ).

56. Što onda podrazumijeva prvi uvjet koji nalaže da se meso peradi prodaje „u uobičajenim uvjetima”?

57. U tom je pogledu potrebno razmotriti dva predmeta u kojima je Sud odlučio da se proizvodi nisu prodavali u uobičajenim uvjetima.

58. U predmetu SEPA dotični gospodarski subjekt izvozio je u treće zemlje meso dobiveno klanjem u posebnim klaonicama (poznatima kao „izolirane klaonice”), u skladu s nacionalnim mjerama u Njemačkoj kojima je bila uređena higijena mesa i klanje životinja u slučaju bolesti ili hitnosti (kao što je nesreća). Dotični gospodarski subjekt je do listopada 1997. primao izvozne subvencije za meso proizvedeno od tih životinja. U studenom 1997. nadležna nacionalna tijela odbila su zahtjev za izvozne subvencije u pogledu pošiljke smrznutog goveđeg mesa životinja koje su bile žurno zaklane zbog hitnosti (primjerice nakon nesreće) zato što odnosni proizvodi nisu bili „dobre i zadovoljavajuće tržišne kvalitete”. Iako je meso potvrđeno kao ispravno za prehranu ljudi, podvrgnuto je brojnim ograničenjima na temelju njemačkog prava. Ta su se ograničenja odnosila na njegovu proizvodnju, obradu i distribuciju. Osobito, odnosno meso su mogle prodavati samo određene agencije izoliranih klaonica čije su djelovanje odobravala i nadzirala nadležna tijela. Također, postojala su ograničenja optjecaja takvog mesa u (tadašnjoj) Zajednici, u smislu da se ono moglo samo lokalno prodavati. Sud je odlučio da se za proizvode podvrgnute takvim ograničenjima ne može smatrati da se mogu prodavati u uobičajenim uvjetima.

59. Čini mi se da su te okolnosti puno drugačije od onih predviđenih u članku 16. stavku 6. Uredbe br. 543/2008. U skladu s prvim i trećim podstavkom te odredbe, pod uvjetom da je proizvod primjereno označen, „nadležno tijelo mora poduzeti odgovarajuće mjere kojima se dopušta stavljanje [takvog proizvoda] na tržište [Europske unije]”.

60. Predmet Fleisch‑Winter također se odnosio na odbijanje zahtjeva za izvozne subvencije u pogledu smrznutog goveđeg mesa. Postojala je zabrinutost da je odnosno meso proizvedeno u Ujedinjenoj Kraljevini i uvezeno u Belgiju u suprotnosti sa zabranom uvoza predviđenom pravilima koja su usvojena kako bi se spriječilo širenje goveđe spongiformne encefalopatije (u daljnjem tekstu: BSE) ( 40 ).

61. Očito je da za proizvode koji su, kao odgovor na situaciju kao što je kriza s BSE‑om, podvrgnuti zabrani izvoza u Europsku uniju i treće zemlje nije moguće smatrati da se mogu prodavati u uobičajenim uvjetima. I u tom mi se pogledu čini da su okolnosti iz predmetnog slučaja puno drugačije.

62. Članak 16. stavak 6. Uredbe br. 543/2008 je permisivna odredba. Njome se prodaja mesa peradi čiji udio vode prelazi propisane granice ne zabranjuje, nego se izričito dopušta pod uvjetom da je to meso jasno označeno ( 41 ).

63. Stoga mi se čini razumnim iz te odredbe zaključiti da zakonodavcu Unije nije smetalo da se meso peradi, koje je u drugim pogledima prikladno svrsi, „stavlja […] na tržište u okviru poslovnih ili trgovinskih aktivnosti unutar [Europske unije]”, čak i ako udio vode u tom mesu prelazi propisane granice, pod uvjetom da nosi odgovarajuće oznake.

64. Takav zahtjev u pogledu označivanja ne predstavlja značajno ograničenje proizvodnje, obrade ili distribucije tih proizvoda u usporedbi s mesom peradi koje zadovoljava propisane granice. Tako, primjerice, ne postoji zahtjev da se pilići s udjelom vode koji prelazi propisane granice moraju proizvoditi na posebnim lokacijama, da se moraju prodavati u drugačijim trgovinama u odnosu na piliće koji zadovoljavaju te granice ili da ih je moguće koristiti samo za određene postupke i namjene.

65. Stoga mi se čini, u nedostatku mjera koje ograničavaju optjecaj spornog mesa peradi u Europskoj uniji ili mjera koje znatno ograničavaju proizvodnju, obradu ili distribuciju takvog mesa u državi članici u kojoj se perad uzgaja, da zahtjev u pogledu njegova označivanja predviđen člankom 16. stavkom 6. Uredbe br. 543/2008 sam po sebi nije dovoljan za zaključak da se meso ne prodaje na području Unije „u uobičajenim uvjetima”.

66. Također podsjećam da je Sud, u presudi Nowaco Germany, izričito naveo da se „za [odbijanje subvencije] nije moguće pozvati na druge odredbe […] koje se ne odnose na kvalitetu (primjerice, odredbe u vezi nazivanja i označivanja proizvoda), čija je svrha informirati potrošače i gospodarske subjekte” (točka 38., moje isticanje) ( 42 ). Čini mi se da oznaka postavljena u skladu s člankom 16. stavkom 6. Uredbe br. 543/2008 određuje proizvod kao pilića čiji „udio vode prelazi granicu koju [Unija] propisuje” pa oznaka, u tom smislu, daje proizvodu drugačiji naziv nego „standardnom piliću” ( 43 ). Za očekivati je da će se pilići s viškom vode prodavati po nižoj cijeni od onih čiji udio vode ne prelazi propisane granice. A svrha oznake je informirati potrošače i gospodarske subjekte.

67. Naposljetku, radi cjelovitosti, dodajem da članak 28. stavak 1. četvrti podstavak Uredbe br. 612/2009 predviđa da se „subvencija […] također odobrava kada u odredišnoj državi izvezeni proizvodi podliježu posebnim obveznim uvjetima, posebno zdravstvenim i higijenskim, koji ne odgovaraju standardima ili praksama koji su na snazi u [Europskoj uniji]” ( 44 ). Takva pravila potrošačima vjerojatno osiguravaju zaštitu i/ili informiranost o proizvodima u razini koju nadležna tijela te treće zemlje smatraju prikladnom. Barem se čini da je to pristup koji je zakonodavac Unije koristio predvidjevši da se izvozna subvencija u takvim okolnostima „odobrava” (moje isticanje). Sud ne raspolaže informacijama o tome primjenjuje li se ta odredba na sporne proizvode. Sud koji je uputio zahtjev morat će, po potrebi, razmotriti i to pitanje.

– Pozadinska razmatranja

68. Komisija tvrdi da je potrebno imati na umu da je svrha sustava izvoznih subvencija pružanje potpore proizvodima koji se izvoze na svjetsko tržište i izbjegavanje da se na unutarnjem tržištu pojavi višak takvih proizvoda koji rezultira nižim cijenama i manjim prihodima za gospodarske subjekte ( 45 ). Za meso peradi koje ne zadovoljava propisane granice ne bi se trebale davati izvozne subvencije jer ono ne konkurira mesu koje ispunjava ta pravila. Izvoz smrznutih pilića niske kvalitete kvari ugled poljoprivrednih proizvoda iz Unije pa stoga ne zaslužuje financijsku potporu.

69. To mi stajalište nije uvjerljivo.

70. Kao prvo, odluka kojom je upućeno prethodno pitanje ne pruža Sudu nikakve informacije o tome na koji se način meso koje zadovoljava propisane granice i meso koje ih ne zadovoljava distribuiraju. Obje vrste smrznutih pilića mogu se u istoj točki distribucijskog lanca prodavati istim vrstama kupaca za iste svrhe. Kao drugo, nije navedeno je li za sporno meso potvrđeno da je namijenjeno izvozu u skladu s člankom 16. stavkom 6. drugim podstavkom Uredbe br. 543/2008 ( 46 ). Ako jest, nadležno tijelo bilo bi obvezno poduzeti potrebne mjere kako bi spriječilo da se meso peradi koje ne zadovoljava propisane granice stavlja na tržište u Europskoj uniji pa se pitanje je li konkuriralo mesu peradi koje je zadovoljavalo te granice možda ne bi pojavilo u okviru činjeničnog stanja ( 47 ). Kao treće, čini se logičnim pretpostaviti da između smrznutih pilića koji se stavljaju na tržište Unije u skladu s pravilima o označivanju iz članka 16. stavka 6. Uredbe br. 543/2008 i mesa peradi koje zadovoljava propisane granice vjerojatno postoji izravno tržišno natjecanje unutar Unije ( 48 ). Dakako, sud koji je uputio zahtjev morat će utvrditi potrebne činjenice. Naposljetku, čini se pomalo tendencioznim tvrditi da će izvoz smrznutih pilića „niske kvalitete„ „pokvariti” ugled poljoprivrednih proizvoda iz Unije ako se pritom isti proizvodi, kako smo vidjeli, mogu zakonito prodavati u Europskoj uniji.

71. Također naglašavam da za razmatranje načelnog pitanja jesu li sporni smrznuti pilići bili „dobre i zadovoljavajuće tržišne kvalitete” nije relevantno jesu li nosili oznaku, u skladu s člankom 16. stavkom 6., da sadržavaju višak vode. Ako se prodaju na unutarnjem tržištu Unije, takvi se pilići, dakako, moraju označiti. Međutim, sporne su pošiljke – sukladno opisanom činjeničnom stanju – izvezene.

72. Stoga, zaključujem da se za smrznute i brzo smrznute piliće čiji udio vode prelazi propisane granice iz članka 15. stavka 1. Uredbe br. 543/2008 može smatrati da su „dobre i zadovoljavajuće tržišne kvalitete” iz razloga što se meso peradi može prodavati na području Europske unije „u uobičajenim uvjetima” u smislu članka 28. stavka 1. Uredbe br. 612/2009 pod uvjetom da je označeno u skladu s člankom 16. stavkom 6. Uredbe br. 543/2008 i da ne podliježe posebnim mjerama, posebice onima koje ograničavaju njegov optjecaj na području Unije ili unutar države članice ili koje značajno ograničavaju njegovu proizvodnju, obradu ili distribuciju.

Četvrto pitanje

73. Sud koji je uputio zahtjev četvrtim pitanjem pita jesu li metode za određivanje prelazi li udio vode u smrznutim pilićima propisane granice dovoljno precizne ili su francuska tijela obvezna usvojiti mjere u skladu s člankom 18. stavkom 2. Uredbe br. 543/2008 kako bi provela potrebne kontrole prilikom izvoza.

74. Iako su uredbe izravno primjenjive u nacionalnom pravu, postoji iznimka od tog pravila ako odredbe dotične uredbe nisu dovoljno precizne ( 49 ). Članak 18. stavak 2. Uredbe br. 543/2008 spada pod tu iznimku jer se njime od država članica izričito zahtijeva da usvoje praktične mjere za kontrole određene, među ostalim, u člancima 15. i 16. u vezi smrznutih pilića koji se stavljaju na tržište u Europskoj uniji.

75. Međutim, u ovom se predmetu radi o dostupnosti gospodarskim subjektima financijske potpore za smrznutu perad koja je namijenjena izvozu u treće zemlje pa ta pravila nisu primjenjiva. Umjesto toga, na predmetnu se situaciju primjenjuje članak 5. stavak 4. Uredbe br. 1276/2008, u kojem je predviđeno da carinarnica mora osigurati da izvezeni proizvodi budu dobre, zadovoljavajuće i tržišne kvalitete u skladu s člankom 28. stavkom 1. Uredbe br. 612/2009. Carinarnica pritom mora uzeti u obzir primjenjive odredbe prava Unije, uključujući članak 15. Uredbe br. 543/2008, kao i sve druge relevantne odredbe u vezi, primjerice, sa zdravljem životinja. Članak 5. stavak 4. Uredbe br. 1276/2008 ni na koji način ne obvezuje države članice da usvoje praktične mjere.

76. Stoga zaključujem da države članice nisu na temelju Uredbe br. 543/2008 obvezne usvojiti praktične mjere kako bi utvrdile prelazi li udio vode u smrznutim pilićima namijenjenima izvozu pragove predviđene u prilozima VI. i VII. toj uredbi.

Peto pitanje

77. U članku 16. stavku 2. Uredbe br. 543/2008 predviđeno je da se u klaonicama, u skladu s prilozima VI. ili VII., moraju provoditi redovite kontrole udjela vode u smrznutim pilićima, a najmanje jednom svaka dva mjeseca. Ako rezultati takvih kontrola pokažu da udio vode prelazi propisane granice, za proizvode se smatra da nisu u skladu s Uredbom br. 543/2008. Međutim, klaonica može na temelju članka 16. stavka 5. zatražiti ponovnu analizu rezultata. Sud koji je uputio zahtjev u petom pitanju pita imaju li i izvoznici na temelju tih odredbi pravo tražiti ponovnu analizu u pogledu mesa peradi namijenjenog izvozu i trebaju li se takve kontrole vršiti u prisutnosti dotičnog gospodarskog subjekta.

78. Po mojemu mišljenju, odgovor na to pitanje je niječan.

79. Kao prvo, u članku 16. stavku 2. Uredbe br. 543/2008 jasno je navedeno da kontrole udjela vode u smrznutim pilićima (navedene u članku 15. stavku 1.) nisu potrebne kada je riječ o trupovima koji su namijenjeni isključivo izvozu. Kako sam već navela, iz odluke kojom je upućeno prethodno pitanje nije jasno je li za sporne proizvode potvrđeno da su namijenjeni isključivo izvozu (ili, ako nije, u kojem su točno trenutku postali namijenjeni izvozu).

80. Kao drugo, postupci ispitivanja robe namijenjene izvozu uređeni su Carinskim zakonikom. Stoga se u toj fazi ne primjenjuju pravila iz članka 16. stavaka 2. i 5. koja se odnose na smrznute piliće koji se prodaju na području Unije. Carinski zakonik „[…] predviđa određen oblik suradnje između izvoznika i nacionalnih carinskih tijela […]” [neslužbeni prijevod] ( 50 ). U vrijeme nastanka činjeničnog stanja u ovom predmetu deklarant (ili izvoznik u kontekstu glavnog postupka) imao je pravo prisustvovati ili biti zastupljen kada se roba pregledavala i kada su se uzimali uzorci. Važno je istaknuti da je imao i pravo zahtijevati daljnji pregled ili uzorkovanje robe ako bi smatrao da rezultati koje su dobila nadležna tijela nisu bili valjani ( 51 ).

81. Kao treće, izvoznik podnošenjem zahtjeva za subvenciju nastavlja tvrditi, izričito ili implicitno, da je dotični proizvod „dobre i zadovoljavajuće tržišne kvalitete”. Ako nacionalna tijela ispituju deklaraciju, na izvozniku je da, sukladno nacionalnim pravilima o dokazivanju, dokaže da je taj uvjet doista ispunjen. Takvo se uređenje ne čini na prvi pogled spornim. Dodajem da se članak 41. Povelje, kako je izričito navedeno u njegovu stavku 1., odnosi isključivo na pravo pojedinca „da institucije, tijela, uredi i agencije Unije njegove predmete obrađuju nepristrano, pravično i u razumnom roku”. Stoga nije relevantan za odnos između gospodarskog subjekta i carinskih tijela.

82. Naposljetku, budući da se članak 16. stavak 2. Uredbe br. 543/2008 ne primjenjuje na postupke ispitivanja smrznutog mesa peradi namijenjenog izvozu, ne primjenjuje se ni pravo na ponovnu analizu iz članka 16. stavka 5.

Zaključak

83. S obzirom na sva prethodna razmatranja, smatram da Sud treba na sljedeći način odgovoriti na pitanja koja je postavio Tribunal administratif de Rennes (Upravni sud u Rennesu (Francuska)): — Propisane granice udjela vode u točki 7. Priloga VI. Uredbi Komisije (EZ) br. 543/2008 Komisije od 16. lipnja 2008. o utvrđivanju detaljnih pravila za primjenu Uredbe Vijeća (EZ) br. 1234/2007 u pogledu tržišnih standarda za meso peradi u skladu su s pravom Unije. — Za smrznute i brzo smrznute piliće čiji udio vode prelazi propisane granice iz članka 15. stavka 1. Uredbe br. 543/2008 može se smatrati da su „dobre i zadovoljavajuće tržišne kvalitete” iz razloga što se meso peradi može prodavati na području Europske unije „u uobičajenim uvjetima” u smislu članka 28. stavka 1. Uredbe Komisije (EZ) br. 612/2009 od 7. srpnja 2009. o utvrđivanju zajedničkih detaljnih pravila za primjenu sustava izvoznih subvencija za poljoprivredne proizvode, pod uvjetom da je označeno u skladu s člankom 16. stavkom 6. Uredbe br. 543/2008 i da ne podliježe posebnim mjerama, posebice onima koje ograničavaju njegov optjecaj na području Unije ili unutar države članice ili koje znatno ograničavaju njegovu proizvodnju, obradu ili distribuciju. — Države članice nisu na temelju Uredbe br. 543/2008 obvezne usvojiti praktične mjere kako bi utvrdile prelazi li udio vode u smrznutim pilićima namijenjenima izvozu pragove predviđene u prilozima VI. i VII. te uredbe. — Članak 16. stavci 2. i 5. Uredbe br. 543/2008 ne primjenjuju se na postupke ispitivanja smrznutih pilića namijenjenih izvozu. Relevantna pravila su ona iz Uredbe (EZ) br. 450/2008 Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2008. o Carinskom zakoniku Zajednice.

( 1 ) Izvorni jezik: engleski

( 2 ) Uredba Komisije od 16. lipnja 2008. o utvrđivanju detaljnih pravila za primjenu Uredbe Vijeća (EZ) br. 1234/2007 u pogledu tržišnih standarda za meso peradi (SL 2008., L 157, str. 46.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 9., str. 219.). Tom je uredbom stavljena izvan snage Uredba Komisije (EEZ) br. 1538/91 od 5. lipnja 1991. o uvođenju detaljnih pravila za provedbu Uredbe (EEZ) br. 1906/90 o određenim tržišnim standardima za meso peradi [neslužbeni prijevod] (SL 1991., L 143, str. 11.). Dodatno vidjeti bilješku 5 u nastavku.

( 3 ) Uredba Komisije od 7. srpnja 2009. o utvrđivanju zajedničkih detaljnih pravila za primjenu sustava izvoznih subvencija za poljoprivredne proizvode (preinačena) (SL 2009., L 186, str. 1.).

( 4 ) SL 2010., C 83, str. 389. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 7., str. 104.) (u daljnjem tekstu: Povelja).

( 5 ) Uredba Vijeća (EZ) od 22. listopada 2007. o uspostavljanju zajedničke organizacije poljoprivrednih tržišta i o posebnim odredbama za određene poljoprivredne proizvode (Uredba o jedinstvenom ZOT‑u) (SL 2007., L 299, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 9., str. 61.). Tom je uredbom stavljena izvan snage Uredba Vijeća (EEZ) br. 1906/90 od 26. lipnja 1990. o određenim tržišnim standardima za meso peradi [neslužbeni prijevod] (SL 1990., L 173, str. 1.). Iako je u vrijeme nastanka činjeničnog stanja iz glavnog postupka na snazi bila Uredba br. 1234/2007, ona je u međuvremenu stavljena izvan snage Uredbom (EU) br. 1308/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o uspostavljanju zajedničke organizacije tržišta poljoprivrednih proizvoda (SL 2013., L 347, str. 671.).

( 6 ) Dodatno vidjeti članak 116. Uredbe br. 1234/2007. Odredba iz Priloga XIV., dijela B, točke I.2.(a) prije se nalazila u članku 1. stavku 3. prvoj alineji Uredbe br. 1906/90.

( 7 ) Razlika između klasa A i B pravi se na temelju provjera uzoraka i broja neispravnosti u uzorkovanoj seriji. U članku 8. stavku 2. nalazi se tablica u kojoj je naveden dopušten broj neispravnih jedinica u seriji. Za piliće klase B dopušteni broj neispravnih jedinica dvostruko je veći nego za piliće klase A (članak 8. stavak 4.). Što se tiče peradi proizvedene u Europskoj uniji, nadležna nacionalna tijela moraju zabraniti stavljanje na tržište serija koje imaju veći broj neispravnosti od onog koji je dopušten za piliće klase B (članak 8. stavak 5.).

( 8 ) Pragovi udjela vode (u daljnjem tekstu: propisane granice) utvrđeni su u Prilogu VI. („Određivanje gubitka vode pri odmrzavanju (metoda cijeđenja)” i Prilogu VII. („Određivanje ukupnog udjela vode u pilićima (kemijski test)”). „Metoda cijeđenja” je metoda koja se koristi kako bi se utvrdila količina vode koju smrznuti ili brzo smrznuti pilići (u ovom se mišljenju za pojam „smrznuti pilići” treba smatrati da obuhvaća i brzo smrznute piliće) izgube tijekom odmrzavanja. Smatra se da je tijekom prerade apsorbiran višak vode ako su premašene sljedeće granice: (i) 1,5 % za hlađenje strujanjem zraka; (ii) 3,3 % za hlađenje raspršivanjem zraka; i (iii) 5,1 % za hlađenje uranjanjem u vodu (točka 7. Priloga VI.). „Kemijski test” se koristi kako bi se odredio ukupan udio vode u smrznutim pilićima. Taj test uključuje određivanje udjela vode i bjelančevina u uzorcima iz homogeniziranih trupova peradi. Rezultati se izračunavaju u skladu s pravilima iz točke 6. Priloga VII., u kojoj su navedene određene formule u tu svrhu. U točki 6.5. je predviđeno da se smatra da pregledana količina peradi udovoljava standardu ako prosječan udio vode u sedam trupova (izračunat u skladu s točkom 6.2.) ne prelazi vrijednost iz točke 6.4. (u kojoj su navedene formule za izračunavanje tehnički neizbježnog udjela vode koji nastaje tijekom procesa hlađenja strujanjem zraka, hlađenja raspršivanjem zraka ili hlađenja uranjanjem u vodu).

( 9 ) Članak 15. stavak 2.

( 10 ) Sukladno Prilogu X., engleska verzija teksta oznake navedene u članku 16. stavku 6. prvom podstavku glasi: „Water content exceeds [EU] limit” (Udio vode prelazi granicu koju [Unija] propisuje).

( 11 ) Uredbom br. 612/2009 stavljena je izvan snage i zamijenjena Uredba Komisije (EZ) br. 800/1999 od 15. travnja 1999. o utvrđivanju zajedničkih detaljnih pravila za primjenu sustava izvoznih subvencija za poljoprivredne proizvode [neslužbeni prijevod] (SL 1999., L 102, str. 11.). Potonjom je uredbom pak bila stavljena izvan snage i zamijenjena Uredba Komisije (EEZ) br. 3665/87 od 27. studenoga 1987. o utvrđivanju zajedničkih detaljnih pravila za primjenu sustava izvoznih subvencija za poljoprivredne proizvode [neslužbeni prijevod] (SL 1987., L 351, str. 1.).

( 12 ) Uredba Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2008. o Carinskom zakoniku Zajednice (Modernizirani carinski zakonik) (SL 2008., L 145, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 2., svezak 2., str. 245.). Tom je uredbom stavljena izvan snage Uredba Vijeća (EEZ) br. 2913/92 od 12. listopada 1992. o Carinskom zakoniku Zajednice (SL 1992., L 302, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 2., svezak 2., str. 110.), na koju Komisija upućuje u svojim pisanim očitovanjima. Uredba br. 450/2008 stavljena je izvan snage i zamijenjena Uredbom (EU) br. 952/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. listopada 2013. o Carinskom zakoniku Unije (SL 2013., L 269, str. 1.), s učinkom od 29. listopada 2013. Dodatno vidjeti točku 14. i bilješku 14 u nastavku.

( 13 ) Uredba Komisije od 17. prosinca 2008. o nadzoru izvoza poljoprivrednih proizvoda za koje se dobivaju subvencije ili drugi iznosi putem fizičkih pregleda (SL 2008., L 339, str. 53.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 27., str. 273.)

( 14 ) U odluci kojom je upućeno prethodno pitanje nema informacija o tome kada su točno provedene kontrole na serijama smrznutih pilića društva Doux. Ovaj sam predmet stoga razmatrala s obzirom na zakonodavstvo Unije koje je bilo na snazi u vrijeme usvajanja pobijane odluke.

( 15 ) Presuda od 7. rujna 2006., C‑353/04, EU:C:2006:522 (u daljnjem tekstu: Nowaco Germany)

( 16 ) Presuda od 17. srpnja 2008., Raccanelli, C‑94/07, EU:C:2008:425, t. 24. do 27. i navedena sudska praksa.

( 17 ) Kada govori o „kaznama”, pretpostavljam da društvo Doux misli na vrijednost jamstava koja se odnose na blokirane izvozne subvencije. Njihova vrijednost iznosi 52106394,36 eura.

( 18 ) Po mišljenju društva Doux, znanstvene studije pokazuju da je razvoj u pogledu pasmina peradi i starosti/težine pri klanju možda izazvao promjenu u fiziološkom udjelu vode u mesu peradi (vode koja je uobičajeno prisutna u, primjerice, pilićima) proizvedenom u Europskoj uniji, što opravdava periodična preispitivanja propisanih granica. U tom smislu, fiziološki udio vode u današnjoj peradi je viši nego što je bio u pticama koje su se uzgajale kada su propisane granice utvrđene 1993. Otada su se promijenile i pasmine koje se uzgajaju za meso i tehnike uzgoja peradi. Posljedično, meso se danas dobiva od ptica koje su mlađe i imaju veći fiziološki udio vode i manji udio bjelančevina od ptica koje su nekada bile uzgajane.

( 19 ) Društvo Doux poziva se na sedmu uvodnu izjavu Uredbe br. 1906/90, u kojoj je bilo navedeno da će sva pravila za provedbu te uredbe zahtijevati česte izmjene zbog tehničke naravi dotične problematike.

( 20 ) C‑241/01, EU:C:2002:415, t. 51.

( 21 ) Propisane granice iz priloga VI. i VII. toj uredbi predstavljaju pravila o postocima vode koja se apsorbira tijekom pripreme svježih, smrznutih i brzo smrznutih trupova u smislu članka 121. točke (e) podtočke vii. Uredbe br. 1234/2007.

( 22 ) Novija studija koju je Komisija zatražila je „Studija o fiziološkom udjelu vode u peradi koja se uzgaja u Uniji” (Study of physiological water content of poultry reared in the EU), završno izvješće (izvješće broj LGC CPFC/2012/492). U toj su studiji uzorkovana jata iz sedam država članica na koje je, prema podacima iz 2009., otpadalo više od 70 % ukupne proizvodnje peradi u Uniji. U toj je studiji zaključeno da su mlađe ptice imale nešto više vode i nešto manje bjelančevina u usporedbi s rezultatima ranije studije (iz 1993.); te da postoje čvrsti dokazi u prilog potrebi za izmjenom granica u zakonodavstvu Unije kako bi se poštovali pilići kakvi su bili uzgajani 2012. u Europskoj uniji (str. 8.).

( 23 ) Vidjeti, među ostalim, presudu od 29. ožujka 2011., ArcelorMittal Luxembourg/Komisija i Komisija/ArcelorMittal Luxembourg i dr., C‑201/09 P i C‑216/09 P, EU:C:2011:190, t. 68., i noviju presudu od 10. rujna 2015., Nannoka Vulcanus Industries, C‑81/14, EU:C:2015:575, t. 61.

( 24 ) U članku 1. stavku 3. prvoj alineji Uredbe br. 1906/90 bilo je predviđeno: „Ova se Uredba ne primjenjuje – na meso peradi namijenjeno izvozu iz [Europske unije]” [neslužbeni prijevod]. U vrijeme nastanka činjeničnog stanja u predmetnom postupku, ekvivalentna odredba nalazila se u Prilogu XIV., dijelu B, točki I.2.(a) Uredbe br. 1234/2007.

( 25 ) Točka 27. i navedena sudska praksa.

( 26 ) Uredba Komisije br. 1041/67/EEZ od 21. prosinca 1967. o detaljnim pravilima primjene izvoznih subvencija za proizvode koji podliježu sustavu jedinstvene cijene [neslužbeni prijevod] (SL, posebno izdanje na engleskom jeziku 1967., str. 323.).

( 27 ) Točka 28.

( 28 ) Točka 30.

( 29 ) Točka 35.

( 30 ) Točka 36.

( 31 ) Točka 37. i navedena sudska praksa.

( 32 ) Te su se odredbe nekada nalazile u članku 14.a stavku 1. Uredbe br. 1538/91, kako je izmijenjen člankom 1. stavkom 7. Uredbe br. 2891/93.

( 33 ) Ta je odredba prvotno bila uvedena člankom 21. Uredbe br. 800/1999. Sud je zaključio da je ta odredba potvrdila pravno stajalište koje je postojalo u vrijeme njezina stupanja na snagu: vidjeti presudu Nowaco Germany, t. 29. i navedenu sudsku praksu.

( 34 ) Uredba Komisije (EEZ) br. 2891/93 od 1. listopada 1993. (SL 1993., L 263, str. 12.).

( 35 ) Vidjeti gornju bilješku 8.

( 36 ) Vidjeti točke 62. do 65. u nastavku.

( 37 ) Mogućnost stavljanja proizvoda na tržište „u uobičajenim uvjetima” predstavlja sastavni aspekt zahtjeva da proizvod mora biti „dobre i zadovoljavajuće tržišne kvalitete”: vidjeti presudu od 1. prosinca 2005., Fleisch‑Winter, C‑309/04, EU:C:2005:732 (u daljnjem tekstu: Fleisch‑Winter), t. 21.

( 38 ) Samo se pilići čija je kvaliteta niža od klase B ne smiju stavljati na tržište u Europskoj uniji: vidjeti gornju bilješku 7.

( 39 ) Presuda od 26. svibnja 2005., SEPA, C‑409/03, EU:C:2005:319 (u daljnjem tekstu: SEPA), t. 30.

( 40 ) Odluka Komisije 96/239/EZ od 27. ožujka 1996. o hitnim mjerama za zaštitu od spongiformne encefalopatije [neslužbeni prijevod] (SL 1996., L 78, str. 47.), kako je izmijenjena Odlukom Komisije 96/362/EZ od 11. lipnja 1996. (SL 1996., L 139, str. 17.), čijim je člankom 1. bilo zabranjeno da se goveđe meso dobiveno klanjem u Ujedinjenoj Kraljevini izvozi u druge države članice ili treće zemlje.

( 41 ) U skladu s člankom 16. stavkom 6. trećim podstavkom, oznake moraju biti na istaknutom mjestu, a slova moraju biti veličine najmanje 1 cm na pojedinačnim pakiranjima i 2 cm na zajedničkim pakiranjima.

( 42 ) Vidjeti gornju točku 40.

( 43 ) U Prilogu X. Uredbi br. 543/2008 predviđen je obvezan tekst koji se mora koristiti na oznaci.

( 44 ) Vidjeti gornju točku 10.

( 45 ) Komisija navodi da se ta politika danas više ne primjenjuje, a nova je odražena u Uredbi br. 1308/2013.

( 46 ) Prilog 4. pisanim očitovanjima društva Doux sadržava tri primjera „certificats sanitaires” („potvrde o zdravstvenoj ispravnosti”). Jedna potvrda je od 31. svibnja 2013. Na ostalim dvjema nije naveden datum. Potvrde o zdravstvenoj ispravnosti pokazuju da su francuska tijela u svim trima slučajevima meso peradi odobrila za izvoz. Međutim, nije jasno jesu li potvrde izdane kako bi se potvrdilo da je meso peradi namijenjeno izvozu niti jesu li uopće izdane u smislu članka 16. stavka 6. Uredbe br. 543/2008.

( 47 ) Vidjeti gornju točku 66.

( 48 ) Odnosno, izravno tržišno natjecanje koje možda postoji između dviju vrsta pilića koji se zakonito prodaju u Europskoj uniji, što omogućuje izbor između proizvoda X (skupljih pilića s udjelom vode koji ne prelazi propisane granice) i proizvoda Y (jeftinijih pilića s udjelom vode koji prelazi propisane granice).

( 49 ) Presuda od 7. srpnja 2011., Rakvere Piim i Maag Piimatööstus, C‑523/09, EU:C:2011:460, t. 16. do 18. i navedena sudska praksa.

( 50 ) Presuda Nowaco Germany, t. 63.

( 51 ) Vidjeti gornju točku 11.