ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
C 110/35

Tužba podnesena 9. veljače 2021. – Jieyang Defa Industry/EUIPO – Mattel (Lutkina glava)

(Predmet T-84/21)

(2021/C 110/40)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Tužitelj: Jieyang Defa Industry Co. Ltd (Jiedong, Kina) (zastupnik: C. Bercial Arias, odvjetnik)

Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Mattel, Inc. (El Segundo, Kalifornija, Sjedinjene Američke Države)

Podaci o postupku pred EUIPO-om

Nositelj spornog dizajna: tužitelj pred Općim sudom

Predmetni sporni dizajn: dizajn Zajednice br. 2 459 701-0001

Pobijana odluka: odluka trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 14. prosinca 2020. u predmetu R 2021/2019-3

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

— prihvati žalbu i poništi pobijanu odluku;

— naloži EUIPO-u i, prema potrebi, intervenijentu snošenje tužiteljevih troškova pred Općim sudom.

Tužbeni razlog
1.

Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela zaštite legitimnih interesa. Tužitelji ističu da im je prije donošenja pobijane odluke Komisija pružila precizna jamstva da će se, kao prvo, novi ugovor o koncesiji koji obuhvaća sve lotove A, B i C sklopiti od siječnja 2021. u okviru postupka javne nabave br. OIB/2019/CPN/0039, kao drugo, da će ugovor o koncesiji koji se odnosi na usluge obuhvaćene lotovima A i C, koje stvarno pružaju tužitelji, u slučaju kašnjenja u okviru postupka javne nabave br. OIB/2019/CPN/0039 biti produljen do Komisijina odabira novog pružatelja usluga koji će biti zadužen za pružanje navedenih usluga i, kao treće, da će radnici koji su zaposleni za pružanje usluga obuhvaćenih lotovima A i C biti preneseni novom pružatelju usluga primjenom kolektivnog ugovora o radu br. 32bis. Takva precizna jamstva, koja su dana tek nekoliko dana prije nego što je pobijana odluka poslana Cianu, pobudila su kod tužitelja utemeljenu nadu da će radnici zaposleni za pružanje usluga obuhvaćenih lotovima A i C u svakom slučaju biti preneseni novom pružatelju usluga. Međutim, donošenjem pobijane odluke, koja jednostavno poništava postupak javne nabave br. OIB/2019/CPN/0039, bez produljenja ugovora o koncesiji u pogledu lotova A i C, Komisija sprečava prijenos tih radnika, jer nijedan novi pružatelj usluga neće biti odabran u bližoj budućnosti, što je u potpunoj suprotnosti jamstvima koja su im dana. Tužitelji smatraju, slijedom toga, da je Komisija donošenjem pobijane odluke u takvom kontekstu povrijedila načelo zaštite legitimnih očekivanja.
C 88/41

Tužba podnesena 27. siječnja 2021. – Cepewa/EUIPO – Out of the blue (Lieblingsmensch)

(Predmet T-48/21)

(2021/C 88/55)

Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

Stranke

Tužitelj: Cepewa GmbH (Karben, Njemačka) (zastupnik: M. Gail, odvjetnik)

Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

Druga stranka pred žalbenim vijećem: Out of the blue KG (Lilienthal, Njemačka)

Podaci o postupku pred EUIPO-om

Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije Lieblingsmensch – žig Europske unije br. 16 581 332

Postupak pred EUIPO-om: postupak za proglašenje žiga ništavim

Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 25. studenoga 2020. u predmetu R 917/2020-2

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

— poništi pobijanu odluku;

— naloži EUIPO-u snošenje troškova postupka.

Tužbeni razlozi

— Povreda članka 59. stavka 1. točaka (a) i (b) u vezi s člankom 7. stavkom 1. točkama (b) i (d) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

— povreda članka 94. stavka 1. prve rečenice Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;
1.

Prvi tužbeni razlog: povreda članka 23. Direktive o kvaliteti zraka i Priloga III. dijela C te direktive, povreda članka 267. UFEU-a, povreda članaka 1. i 9. Arhuške konvencije o pristupu informacijama, sudjelovanju javnosti u odlučivanju i pristupu pravosuđu u pitanjima okoliša (u daljnjem tekstu: Arhuška konvencija), povreda članka 10. Uredbe (EZ) br. 1367/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 6. rujna 2006. o primjeni odredaba Aarhuške konvencije o pristupu informacijama, sudjelovanju javnosti u odlučivanju i pristupu pravosuđu u pitanjima okoliša na institucije i tijela Zajednice i povreda članaka 1. i 2. Uredbe (EZ) br. 401/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009. o Europskoj agenciji za okoliš i Europskoj informacijskoj i promatračkoj mreži za okoliš, jer je EEA odbila uputiti Sudu pitanja potrebna za pravilno tumačenje Direktive o kvaliteti zraka. — EEA je na temelju navedenih odredbi bila dužna uputiti pitanja Sudu. EEA-in pristup, a time i pobijana odluka, u suprotnosti su s člancima 1. i 9. Aarhuške konvencije. Na temelju članka 1. te konvencije, pristup sudu mora se osigurati na razini Zajednice. — Cilj EEA-e je upravo pružati objektivne, pouzdane i usporedive podatke na europskoj razini koji će omogućiti poduzimanje potrebnih mjera za zaštitu okoliša. To znači i da EEA mora moći pružati točne i pravno obvezujuće podatke o uređenju maksimalne udaljenosti od rubnika ceste u smislu alineje 5. dijela C Priloga III. Direktive o kvaliteti zraka, što u predmetnom slučaju nije moguće a da se Sudu ne postave potrebna pitanja.
C 88/36

Tužba podnesena 20. siječnja 2021. – Apple/EUIPO – Swatch (THINK DIFFERENT)

(Predmet T-27/21)

(2021/C 88/48)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Tužitelj: Apple Inc. (Cupertino, Kalifornija, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: I. Junkar, I. Fowler, M. Petersenn i B. Lüthge, odvjetnici)

Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

Druga stranka pred žalbenim vijećem: Swatch AG (Biel, Švicarska)

Podaci o postupku pred EUIPO-om

Nositelj spornog žiga: tužitelj

Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije THINK DIFFERENT – žig Europske unije br. No 845 461

Postupak pred EUIPO-om: postupak za proglašenje žiga ništavim

Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 4. studenoga 2020. u predmetu R 2012/2018-4

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

— poništi pobijanu odluku;

— naloži snošenje troškova postupka tuženiku i drugoj stranci pred žalbenim vijećem, ako se uključi kao intervenijent.

Tužbeni razlozi

— povreda članka 58. stavka 1. točke (a) u vezi s člankom 18. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;
C 88/41

Tužba podnesena 27. siječnja 2021. – Cepewa/EUIPO – Out of the blue (LIEBLINGSMENSCH)

(Predmet T-47/21)

(2021/C 88/54)

Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

Stranke

Tužitelj: Cepewa GmbH (Karben, Njemačka) (zastupnik: M. Gail, odvjetnik)

Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

Druga stranka pred žalbenim vijećem: Out of the blue KG (Lilienthal, Njemačka)

Podaci o postupku pred EUIPO-om

Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije LIEBLINGSMENSCH – žig Europske unije br. 16 566 531

Postupak pred EUIPO-om: postupak za proglašenje žiga ništavim

Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 23. studenoga 2020. u predmetu R 918/2020-2

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

— poništi pobijanu odluku;

— naloži EUIPO-u snošenje troškova.

Tužbeni razlozi

— Povreda članka 59. stavka 1. točaka (a) i (b) u vezi s člankom 7. stavkom 1. točkama (b) i (d) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

— povreda članka 94. stavka 1. prve rečenice Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;
—

nelogičnost odluke i stoga povreda sudske prakse ustanovljene presudom Suda od 11. lipnja 2020. u predmetu China Construction Bank/EUIPO (C-115/19 P, EU:C:2020:469) i presudom Općeg suda od 28. svibnja 2020., Cinkciarz.pl/EUIPO – MasterCard International (We IntelliGence the World e. a.) (T-84/19 i T-88/19 do T-98/19, EU:T:2020:231).
—

naloži Uniji, koju zastupa Komisija, da nadoknadi štetu koju je pretrpio Cargolux zbog Komisijina propusta da isplati zatezne i složene kamate u skladu s člankom 266. prvim stavkom UFEU-a, u skladu s presudom od 16. prosinca 2015., Cargolux Airlines International SA/Komisija (predmet T-39/11) i da stoga isplati sljedeće iznose, u skladu s člankom 266. drugim stavkom, člankom 268. i člankom 340. stavkom 2. UFEU-a: i. iznos zatezne kamate, tj. kamatu na iznos od 39 000 000 eura po stopi Europske središnje banke za njezine operacije refinanciranja na dan 1. studenoga 2020. (tj. 1 %), uvećano za 3,5 %, za razdoblje od 15. veljače 2011. do 5. veljače 2016., što rezultira iznosom od 8 075 972,03 eura ili, podredno, po stopi koju Opći sud smatra prikladnom; ii. iznos složene kamate, tj. kamatu na iznos zatezne kamate za razdoblje od 5. veljače 2016. do datuma Komisijine stvarne isplate traženog iznosa (ili, u slučaju da Opći sud odbije Cargoluxov zahtjev da složene kamate teku od 5. veljače 2016., barem za razdoblje od datuma podnošenja tužbe do datuma Komisijine stvarne isplate traženog iznosa), po stopi Europske središnje banke za njezine operacije refinanciranja na dan 1. studenoga 2020. (tj. 1 %), uvećano za 3,5 % (ili, podredno, po stopi koju Opći sud smatra prikladnom);
C 98/32

Tužba podnesena 26. siječnja 2021. – About You/EUIPO – Safe-1 Immobilieninvest (Y/O/U YOUR ORIGINAL U)

(Predmet T-51/21)

(2021/C 98/36)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Tužitelj: About You GmbH (Hamburg, Njemačka) (zastupnik: W. Mosing, odvjetnik)

Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

Druga stranka pred žalbenim vijećem: Safe-1 Immobilieninvest GmbH (Mauer, Austrija)

Podaci o postupku pred EUIPO-om

Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije Y/O/U YOUR ORIGINAL U – žig Europske unije br. 10 226 918

Postupak pred EUIPO-om: postupak za brisanje

Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 19. studenoga 2020. u predmetu R 530/2020-5

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

— održi raspravu;

— poništi pobijanu odluku uslijed čega EUIPO treba opozvati žig Europske unije u potpunosti;

— naloži EUIPO-u i, u slučaju pisane intervencije, drugoj stranci u postupku pred EUIPO-om snošenje vlastitih troškova i naknadu troškova koji su tužitelju nastali u postupku pred Općim sudom i u žalbenom postupku pred EUIPO-om.

Tužbeni razlozi

— povreda zahtjeva vezanih za dokaze s obzirom na pravnu sigurnost i načelo legitimnih očekivanja;
2.

Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 3. stavka 1. i članka 7. stavka 4. općih provedbenih odredbi jer je IDOC glavnoj direktorici [povjerljivo] priopćio povjerljivo izvješće dežurnog sigurnosnog osoblja radi saslušanja tužitelja ili je proveo istragu a da nije utvrdio, protivno svojem mandatu, jesu li postupovna pravila bila poštovana, iako je potonja znala za izvješće. Tužitelj smatra da iz spisa proizlazi da je glavna direktorica [povjerljivo] znala za izvješće povodom incidenta koji je doveo do istrage i stegovnog postupka iako je to izvješće bilo povjerljivo te da se preliminarnom analizom pretpostavila osobito provjera sukladnosti njezinih izjava s tim izvješćem koje je osim toga sadržavalo elemente koji su upućivali na to da je ona u to bila umiješana, da je zahtijevala izvješće o sigurnosti i izjavila da će obavijestiti nadređene.
Tužba podnesena 23. prosinca 2020. – Anhui Wanwei Updated High-Tech Material Industry i Inner Mongolia Mengwei Technology/Komisija

(Predmet T-764/20)

(2021/C 62/50)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Tužitelji: Anhui Wanwei Updated High-Tech Material Industry Co. Ltd (Chaohu City, Kina), Inner Mongolia Mengwei Technology Co. Ltd (Bai Town, Kina) (zastupnici: J. Cornelis, F. Graafsma i E. Vermulst, odvjetnici)

Tuženik: Europska komisija

Tužbeni zahtjev

Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

— poništi Provedbenu uredbu Komisije (EU) 2020/1336 оd 25. rujna 2020. o uvođenju konačnih antidampinških pristojbi na uvoz određenih poli(vinil alkohola) podrijetlom iz Narodne Republike Kine (1);

— naloži Europskoj komisiji snošenje troškova tužitelja.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu pet tužbenih razloga.

1. Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da članak 2. stavak 6.a Uredbe (EU) 2016/1036 Europskog parlamenta i Vijeća od 8. lipnja 2016. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske unije (Osnovna uredba) nalaže pristup i uvodi iznimku koji nisu predviđeni Sporazumom WTO-a o antidampingu (ADA), pa se stoga ne može primijeniti.

2. Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je tuženik povrijedio članak 2. stavak 6.a točku (a) Osnovne uredbe, jer je smatrao da meksički financijski podaci nisu bili lako dostupni, kršeći tako svoju obvezu dužne pažnje, s obzirom na to da nije razmotrio značajne podatke prema kojima Turska ne može biti odgovarajuća reprezentativna zemlja, i time što nije izabrao Meksiko kao najprikladniju reprezentativnu zemlju.

3. Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 2. stavka 10. Osnovne uredbe, time što je izvršio prilagodbu za nominalnu proviziju, i očitu pogrešku u ocjeni, time što je utvrdio da Wanwei djeluje kao posrednik na temelju provizije, a da nije uzeo u obzir zahtjev primjerene usporedbe, i time što je proveo usklađivanje na višu vrijednost do uobičajenog iznosa nepovratnog PDV-a.

4. Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji o povredi članka 3. stavaka 2. i 3. Osnovne uredbe i očitoj pogrešci u ocjeni prigodom utvrđivanja sniženja cijena, te posljedičnoj povredi članka 3. stavka 6. Osnovne uredbe, zbog toga što nisu provedeni analiza sniženja cijena po segmentima i nužne prilagodbe zbog razlika u kvaliteti, te zato što nije utvrđeno sniženje cijene za proizvod kao cjelinu.

5. Peti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi prava obrane tužitelja, jer im nisu otkrivene određene informacije koje su nužne radi očitovanja na analizu sniženja cijena.

(1) SL 2020., L 315, str. 1.
3.

Treći tužbeni razlog koji se temelji na nepostojanju uredne pravne osnove i povredi načela zakonitosti kazni i načela primjene najblažeg kaznenog zakona. Tužitelj smatra da, u skladu s člankom 103. Financijske uredbe iz 2002., samo izvođač, odnosno društvo kojim upravlja, može izvršiti povrat. Pritom je tuženik povrijedio i načelo primjene najblažeg „kaznenog” zakona ili uz to načelo zakonitosti kazni koja je uređeno člankom 49. Povelje, time što je htio primijeniti težu pravnu obvezu od one predviđene Financijskom uredbom iz 2002. Osim toga, tužitelj ističe da on nije gospodarski subjekt, da nije ostvario nikakvu pogodnost na temelju navodnih nezakonitosti, da nije primio nikakvu uplatu od javnog naručitelja i da sa sigurnošću nikada nije ostvario pogodnost jednaku ukupnoj vrijednosti dva ugovora o javnoj nabavi o kojima je riječ.
—

ESMA je zanemarila podatak koji joj je dostavljen, a koji se odnosi na moguće neprijavljene sukobe interesa banaka, što je podatak koji upućuje na to da je možda došlo do povrede članka 1. stavka 2. točke (c) i članka 6. stavka 5. Direktive 2003/6/EZ.
—

U okviru diskrecijske ocjene koja mu pripada kada je riječ o provođenju složenih ekonomskih i socijalnih procjena pri izvršavanju svoje nadležnosti na temelju članka 107. stavka 3. točke (c) UFEU-a, tuženik mora moći dokazati da je ocijenio sve relevantne elemente i okolnosti situacije koju se namjeravalo regulirati pobijanim aktom. Tuženik je počinio nekoliko očitih pogrešaka u ocjeni kada je isključio sektor tužiteljâ iz popisa prihvatljivih sektora sadržanih u Prilogu I. pobijanom aktu, posebno time što (a) nije uzeo u obzir relevantne i potpune podatke o potrošnji električne energije u sektoru gnojiva da bi utvrdio intenzitet neizravnih emisija sektora, što je dovelo do manje procjene intenziteta neizravnih emisija sektora i njegova isključenja iz Priloga I.; (b) nije uzeo u obzir i ispitao sve relevantne činjenice iznesene u zahtjevu, s obzirom na to da je bez obrazloženja zanemario dokaze tužiteljâ; (c) u vezi s kvalitativnom ocjenom, pogrešno je ocijenio kvalifikaciju sektora na temelju kriterija zamjenjivosti goriva/električne energije i nije objasnio zbog čega podsektori sektora nisu bili uključeni u Prilog I. na temelju tog kriterija.
—

Dok nacionalne mjere na temelju članka 10.a stavka 6. Direktive 2003/87/EZ podliježu kontroli državnih potpora, tuženik je povrijedio načelo supsidijarnosti time što je utvrdio ex ante popis kojim se ograničavaju sektori i podsektori koji mogu biti prihvatljivi za nadoknadu troškova neizravnih emisija, s obzirom na to da (a) države članice mogu najbolje procijeniti stvarni rizik od istjecanja ugljika za svaki industrijski sektor zbog stvarno nastalih znatnih neizravnih troškova; i (b) je tuženik donio Prilog I. a da pritom nije dao dostatno objašnjenje zašto je to bilo nužno.
—

u pogledu prava koja proizlaze iz ugovora privatnog prava: — prekvalificira ugovorni odnos u ugovor o radu na neodređeno vrijeme; — utvrdi da je tužitelj pretrpio diskriminaciju u pogledu navedenog razloga otkaza te u tom pogledu naloži tuženicima da plate 10 000 eura na ime nematerijalne štete nanesene psihičkom zdravlju procijenjene ex aequo et bono; — utvrdi povredu ugovornih obveza tuženika i to, osobito, dostavu valjane prethodne obavijesti u kontekstu raskida ugovora na neodređeno vrijeme; — utvrdi da je prema tužitelju postupano nejednako i nezakonito te da, posljedično, naloži tuženicima da ga ponovno vrate na posao, ili, podredno, da mu isplate naknadu procijenjenu na temelju gubitka mogućnosti sklapanja ugovora o radu koju bi imao da je ugovor ostao na snazi do predviđenog roka; — posljedično, naloži tuženicima plaćanje tužitelju naknade za neopravdani otkaz (unfair dismissal), koja će se konačno utvrditi, a koja je privremeno utvrđena u iznosu od, ex aequo et bono,393 850,08 eura; — naloži tuženicima plaćanje kamata na navedene iznose;
C 53/65

Tužba podnesena 23. prosinca 2020. – Inner Mongolia Shuangxin Environment-Friendly Material/Komisija

(Predmet T-763/20)

(2021/C 53/82)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Tužitelj: Inner Mongolia Shuangxin Environment-Friendly Material Co. Ltd (Ordos, Kina) (zastupnici: J. Cornelis, F. Graafsma i E. Vermulst, odvjetnici)

Tuženik: Europska komisija

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

— poništi Provedbenu uredbu Komisije (EU) 2020/1336 od 25. rujna 2020. o uvođenju konačnih antidampinških pristojbi na uvoz određenih polivinil alkohola podrijetlom iz Narodne Republike Kine;

— naloži Europskoj komisiji snošenje tužiteljevih troškova.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe sedam tužbenih razloga.

1. Prvi tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da članak 2. stavak 6.a Uredbe (EU) 2016/1036 Europskog parlamenta i Vijeća od 8. lipnja 2016. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske unije („Osnovna uredba”) nalaže pristup i stvara iznimku koja nije predviđena Antidampinškim sporazumom WTO-a („ADS”) te se stoga ne može primijeniti.

2. Drugi tužbeni razlog temelji se na povredi članka 2. stavka 6.a točke (a) Osnovne uredbe zbog očitih pogrešaka u ocjeni tuženika na temelju pogrešnog tumačenja teksta članka 2. stavka 6.a točke (a) Osnovne uredbe jer su smatrali da meksička financijska izvješća nisu odmah bila na raspolaganju, zbog povrede dužne pažnje propuštanjem razmatranja značajnih podataka koji bi isključili Tursku kao prikladnu reprezentativnu zemlju, a ne rezultirali odabirom Meksika kao najprikladnije reprezentativne zemlje.

3. Treći tužbeni razlog temelji se na povredi članka 2. stavka 6.a točke (a) Osnovne uredbe zbog nestvaranja normalne vrijednosti isključivo na temelju nenarušenih vrijednosti odgovarajućih faktora proizvodnje.

4. Četvrti tužbeni razlog temelji se na povredi članka 2. stavka 10. Osnovne uredbe.

5. Peti tužbeni razlog temelji se na povredi članka 18. Osnovne uredbe zbog pribjegavanja dostupnim činjenicama kada to nije bilo opravdano.

6. Šesti tužbeni razlog temelji se na povredi članka 3. stavka 2. i članka 3. stavka 3. Osnovne uredbe te očitoj pogrešci u ocjeni kod uspostave sniženja cijena i, posljedično, povredi članka 3. stavka 6. Osnovne uredbe zbog propusta provođenja analize sniženja cijena po segmentima, zbog propusta provođenja potrebnih prilagodbi zbog razlika u kvaliteti i zbog propusta uspostave sniženja cijena za cjelokupni proizvod.
2.

Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela pravne sigurnosti. Tužiteljica u tom pogledu smatra da, iako EGSO doista raspolaže diskrecijskom ovlasti za utvrđivanje kriterija i uvjeta primjene članka 10. Uvjeta zaposlenja ostalih službenika Europske unije, ti kriteriji i uvjeti moraju, s druge strane, jamčiti stupanj predvidljivosti koji se zahtijeva pravom Unije. No, mora se utvrditi da to nije slučaj, jer ne postoje kriteriji, ni a fortiori jasni i transparentni kriteriji, koji članovima privremenog osoblja omogućuju da saznaju kako i u kojim uvjetima će doći do promaknuća ili reklasifikacije koja će dovesti do zaključenja aneksa.
2.

Drugi tužbeni razlog temelji se na povredi UFEU-a i pravnih pravila za primjenu Ugovora, nepostojanju dampinga s obzirom na mjerila osnovne uredbe, povredi članka osnovne uredbe o utvrđivanju dampinške marže (članak 2., konkretno stavak 6. točka (a)), pogrešnom utvrđenju „uobičajene” cijene proizvoda koji je predmet ispitnog postupka, primjeni privremenih pristojbi ne zbog odgovornosti izvoznika (koja nije ni utvrđena), nego zbog averzije prema općem ustroju kineskog gospodarstva, zlouporabi ovlasti, neprovedbi istrage i nepostojanju obrazloženja. — Tužitelji u tom pogledu ističu da nezakonitost proizlazi iz činjenice da je Komisija provela nepotpunu istragu koja je, u svakom slučaju, dovela do nejasnog ishoda koji je također nezakonit zbog uredbe o evidentiranju proizvoda, što je već predmet tužbe pred Općim sudom, jer je u istragu uključila oznake proizvoda (7610 90 90) koje, kao što to sama priznaje, nije trebalo uključiti jer je riječ o proizvodima koji se razlikuju od onih koji su predmet ispitnog postupka. Ta pogreška (koja je omogućila uključivanje različitih proizvoda) isključuje kako uvjete za damping (a obzirom na to da vrlo niska predmetna cijena neizbježno i umjetno snižava prosječnu cijenu) tako i štetu nanesenu industriji Unije s obzirom na to da je riječ o količinama koje su znatne u odnosu na ukupni volumen predmetnog proizvoda, tako da je utjecaj preostalog dijela proizvoda uvezenog u Europsku uniju beznačajan. — Kao drugo, nepostojanje posebnog utvrđenja o situaciji tužiteljâ nije u skladu s Ugovorom (i navedenim pravilima) u mjeri u kojoj dovodi do uspostave sustava objektivne odgovornosti odnosno odgovornosti za radnje drugoga, što je u suprotnosti s temeljnim načelom pravne sigurnosti i zaštite legitimnih očekivanja (presude Suda od 3. prosinca 1998., u predmetu C-381/97, Belgocodex S.A.; od 26. travnja 2005., u predmetu C-376/02, Stichting Goed Wonen) zbog tržišne cijene i predmetne strukture troškova, očito tržišnih, koju su tužitelji višekratno podnijeli Komisiji, a što je ona u potpunosti zanemarila (kao što je zanemarila i stajališta kineske vlade u vezi s tržišnim gospodarstvom). To je dovelo do očitih nezakonitosti kako u pogledu merituma (u vezi s pojmovima uobičajene vrijednosti, znatnih poremećaja, pristupa kreditima, poreznog tretmana, stečajnog okvira, reprezentativne zemlje i njezina odabira) tako i onih postupovnih, koje su u okviru ovog tužbenog razloga detaljno razmatrane i koje su dovele do očito diskriminirajućeg i štetnog učinka.