Predmet C-144/17

Lloyd’s of London

protiv

Agenzia Regionale per la Protezione dell’Ambiente della Calabria

(zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale amministrativo regionale per la Calabria)

„Zahtjev za prethodnu odluku – Javna nabava – Članci 49. i 56. UFEU a – Direktiva 2004/18/EZ – Razlozi za isključenje iz sudjelovanja u postupku javne nabave – Usluge osiguranja – Sudjelovanje različitih udruženja članova Lloyd’s of London u istom postupku javne nabave – Potpis ponuda od strane generalnog predstavnika Lloyd’s of London za dotičnu državu – Načela transparentnosti, jednakog postupanja i nediskriminacije – Proporcionalnost”

Sažetak – Presuda Suda (šesto vijeće) od 8. veljače 2018.

Usklađivanje zakonodavstava – Provedba postupaka javne nabave radova, robe i usluga – Direktiva 2004/18 – Dodjela ugovora – Načela jednakog postupanja prema ponuditeljima i transparentnosti – Doseg – Nacionalni propis koji javnom naručitelju omogućuje da na temelju nepobitnih dokaza isključi ponuditelje koji nisu neovisno sastavili njihove ponude – Dopuštenost

(čl. 49. i 56. UFEU-a; Direktiva Europskog parlamenta i Vijeća 2004/18, čl. 2. i 45.)

Načela transparentnosti, jednakog postupanja i nediskriminacije koja proizlaze iz članaka 49. i 56. UFEU-a i koja su obuhvaćena člankom 2. Direktive 2004/18/EZ d 31. ožujka 2004. o usklađivanju postupaka za sklapanje ugovora o javnim radovima, ugovora o javnoj nabavi robe te ugovora o javnim uslugama treba tumačiti na način da im se ne protivi propis države članice, poput onog o kojem je riječ u glavnom postupku, koji ne dopušta da se dva „udruženja članova” društva Lloyd’s of London isključe iz sudjelovanja u istom postupku javne nabave usluga osiguranja samo zbog toga što je njihove ponude potpisao generalni predstavnik društva Lloyd’s of London za tu državu članicu, ali nasuprot tomu dopušta da ih se isključi ako je na temelju nepobitnih dokaza očito da njihove ponude nisu samostalno sastavljene.

Naime, takvo automatsko isključenje predstavlja neoborivu pretpostavku međusobnog utjecaja u predmetnim ponudama, u istoj javnoj nabavi, poduzetnika vezanih odnosom kontrole ili povezanosti. Na taj način ono odbacuje mogućnost da ti natjecatelji ili ponuditelji dokažu nezavisnost u svojim ponudama te je stoga suprotno interesu Unije da se osigura najšire moguće sudjelovanje ponuditelja u postupku javne nabave. (vidjeti u tom smislu presude od 19. svibnja 2009., Assitur, C 538/07, EU:C:2009:317, t. 29. i 30.; od 23. prosinca 2009., Serrantoni i Consorzio stabile edili, C 376/08, EU:C:2009:808, t. 39. i 40. kao i od 22. listopada 2015., Impresa Edilux i SICEF, C 425/14, EU:C:2015:721, t. 36.). U tom pogledu valja podsjetiti da je Sud već istaknuo da grupacije poduzetnika mogu imati razne oblike i ciljeve, ne isključujući mogućnost da kontrolirani poduzetnici uživaju određenu autonomiju u oblikovanju svoje trgovinske politike i gospodarskih djelatnosti, posebno kad je riječ o sudjelovanju na javnim natječajima. Naime, veze između poduzetnika iz iste grupe mogu biti uređene posebnim odredbama koje mogu jamčiti neovisnost i povjerljivost prilikom izrade ponuda koje će oni istodobno predati u okviru istog postupka javne nabave (presuda od 19. svibnja 2009., Assitur, C-538/07, EU:C:2009:317, t. 31.).

Poštovanje načela proporcionalnosti prema tome zahtijeva obvezu javnog naručitelja da ispita i ocijeni činjenice da bi utvrdio je li veza između dva subjekta imala konkretni utjecaj na sadržaj ponuda podnesenih u okviru istog postupka javne nabave, pri čemu je utvrđenje takvog utjecaja, u bilo kojem obliku, dovoljno da bi se ti poduzetnici isključili iz postupka (vidjeti u tom smislu presudu od 19. svibnja 2009., Assitur, C 538/07, EU:C:2009:317, t. 32.).

(t. 36.-38., 46. i izreka)