2

Okolnosti spora izložene su kako slijedi u točkama 1. do 31. pobijane presude: „1 Europska ekonomska zajednica, koju je zastupala Komisija europskih zajednica, 6. srpnja 1990. sklopila je ugovor o subvenciji sa [SEMEA‑om], u kojoj 50%-tni udio u kapitalu ima Commune de Millau (Francuska). 2 Taj se ugovor odnosio na lokalni razvojni projekt koji se sastojao u izvršenju pripremnih poslova i pokretanja Europskog centra za lokalne poduzetnike u Millauu [u daljnjem tekstu: ugovor]. 3 Članak 2. ugovora glasio je: ,Poslovi se trebaju dovršiti u razdoblju od 18 mjeseci računajući od dana potpisivanja ovog ugovora.' 4 Na temelju članka 4. ugovora SEMEA se obvezala izvršiti različite činidbe i o njima obavijestiti Komisiju dostavom periodičnih izvješća, a Komisija se obvezala novčano poduprijeti te poslove do iznosa od najviše 135.000 ECU‑a, do visine 50% opravdanih troškova radova. 5 Članak 6. ugovora određivao je: ,Na ovaj ugovor primjenjuje se francusko pravo.' 6 Članak 10. ugovora glasio je kako slijedi: ,U slučaju nedostupnosti sredstava za izvršenje ovog ugovora ili njihove nedovoljne dostupnosti, Komisija zadržava pravo na raskid ovog ugovora bez ikakvog sudskog postupka ili na njegovo prilagođavanje novoj raspoloživosti sredstava.' 7 Članak 9. stavak 1. općih ugovornih uvjeta glasio je: ,Ako ugovorna strana ne ispuni neku od obveza koje proizlaze iz ugovora i neovisno o posljedicama koje predviđa pravo koje se primjenjuje na ugovor, Komisija na temelju zakona može otkazati ili raskinuti taj ugovor bez potrebe za ikakvom sudskom formalnošću, nakon što je drugoj ugovornoj strani preporučenim pismom dostavila opomenu te nakon toga u roku od mjesec dana nije uslijedilo ispunjenje obveze.' 8 Članak 10. općih ugovorih uvjeta određivao je: ,U nedostatku izvansudske nagodbe, Sud Europskih zajednica jedini je nadležan za odlučivanje o bilo kojem sporu o ugovoru koji nastane između ugovornih strana.' 9 SEMEA je dopisom od 6. svibnja 1991. od Komisije zatražila da ugovor izvrši drugi nositelj, Europski centar za poduzeća i inovacije (u daljnjem tekstu: udruga CE1 12), što je Komisija prihvatila dopisom od 2. srpnja 1991. precizirajući da taj sporazum SEMEA‑u ne oslobađa od njezinih obveza. SEMEA je dopisom od 22. listopada 1991. potvrdila da jamči pravilno ispunjenje činidbi predviđenih ugovorom. 10 Tijekom lipnja i srpnja 1992. Komisijine službe su obavile nadzor stanja napretka poslova nakon kojeg je utvrđeno da su se ukupni prihvatljivi troškovi popeli na iznos od 187.977 ECU‑a i da je doprinos Komisije stoga trebao biti utvrđen na 50% tog iznosa, odnosno na iznos od 93.988 ECU‑a. 11 Budući da je SEMEA ranije na temelju ugovora već bila primila 135.000 ECU‑a, Komisija je od nje dopisom od 27. travnja 1993. zahtijevala povrat 41.012 ECU‑a [u daljnjem tekstu: sporna tražbina]. SEMEA nije odgovorila na taj zahtjev. 12 Izvanredna glavna skupština dioničara SEMEA‑e je 17. veljače 1997. odlučila o likvidaciji SEMEA‑e s učinkom od 31. ožujka 1997. te je odredila likvidatora. 13 Komisija je preporučenim dopisom s povratnicom od 18. studenoga 2005. još jednom od SEMEA‑e zatražila plaćanje sporne tražbine. 14 Komisija je 11. siječnja 2006. SEMEA‑i uputila opomenu o dugovanju od 41.012 eura. 15 Likvidator SEMEA‑e je u dopisu od 31. siječnja 2006. Odgovorio da financijsko stanje SEMEA‑e ne dopušta plaćanje takve svote, da je on obvezan proglasiti stečaj i da spornu tražbinu prema francuskom pravu treba smatrati zastarjelom s obzirom na to da to pravo ne dopušta povrat iznosa koji nisu bili zahtijevani duže od četiri godine i da posljednji zahtjev Komisije nosi datum 27. travnja 1993., odnosno od prije više od dvanaest godina. 16 Komisija je preporučenim pismom s povratnicom od 16. veljače 2006. službeno zatražila da se sporna tražbina uzme u obzir u postupku likvidacije te da se uvrsti u obveze. 17 SEMEA je dopisom od 20. rujna 2006. obavijestila Komisiju da je njezina izvanredna glavna skupština odlučila prijaviti stečaj te ju je izvijestila o zapisniku udruge CE1 12 u kojemu je bilo naznačeno da je Komisija na kraju odustala od zahtijevanja plaćanja sporne tražbine. 18 Komisija je dopisom od 29. studenoga 2006. SEMEA‑i po svojem odvjetniku poslala opomenu da vrati spornu tražbinu. U tom dopisu Komisija je precizirala da nikada nije odustala od te tražbine. 19 Odvjetnik Komisije je dopisom od 30. siječnja 2007. poslao novu opomenu za podmirenje sporne tražbine i na temelju SEMEA‑ina nedjelovanja zaključio da je platežno nesposobna. 20 SEMEA je 5. veljače 2007. poslala dopis u kojem je naznačila da nije platežno nesposobna. 21 SEMEA je dopisom od 12. veljače 2007. poslala presliku održane sjednice udruge CE1 12 na kojoj je utvrđeno da je Komisija odustala od zahtijevanja plaćanja sporne tražbine. 22 Komisija je dopisom od 26. listopada 2007. putem sudskog izvršitelja poslala odluku o plaćanju na adresu prebivališta likvidatora SEMEA‑e. 23 Komisija je 10. prosinca 2007. putem sudskog izvršitelja poslala odluku o plaćanju u sjedište društva u likvidaciji. 24 Likvidator SEMEA‑e je dopisom od 14. prosinca 2007., koji je poslan sudskom izvršitelju koji je donio odluku o plaćanju, ponovno zahtijevao obavijest o odluci Komisije o odustajanju od plaćanja sporne tražbine. U dopisu je tvrdio da novi dioničari i likvidator nisu bili obaviješteni o sporazumima između SEMEA‑e i udruge CE1 12. 25 Odvjetnik Komisije je u dopisu od 7. siječnja 2008. osporavao navode likvidatora SEMEA‑e, ponovno ga je opomenuo da podmiri spornu tražbinu i poslao presliku tog dopisa državnom odvjetniku kako bi se moglo ocijeniti ponašanje likvidatora SEMEA‑e, osobito u odnosu na kazneno djelo prijevare. 26 U odgovoru na tu zadnju opomenu likvidator SEMEA‑e je istaknuo da sporna tražbina može biti zastarjela. U tom dopisu podsjetio je da je on početkom 2007. razgovarao s odvjetnikom Komisije o vraćanju sporne tražbine i da je odgovorio na pitanja o njezinoj dopuštenosti. 27 Odvjetnik Komisije je dopisom od 21. veljače 2008. poslao posljednju opomenu SEMEA‑i za plaćanje sporne tražbine. 28 Izvanredna glavna skupština SEMEA‑e je 21. studenoga 2008. primila na znanje odluku Commune de Millau, glavnog dioničara SEMEA‑e, da preuzme njezinu imovinu i obveze te je odlučila Commune de Millau isplatiti svotu od 82719,76 eura, koja je činila raspoloživu gotovinu SEMEA‑e. Prema likvidacijskom izvješću likvidatora, u kojem je procijenio stanje sporne tražbine, sve su njemu povjerene radnje likvidacije smatrane završenima. 29 Likvidator SEMEA‑e je 9. prosinca 2008. zaključio postupak likvidacije i ishodio brisanje SEMEA‑e iz sudskog registra. 30 Općinsko vijeće Commune de Millau je 18. prosinca 2008. primilo na znanje preuzimanje imovine SEMEA‑e. Među njezinim obvezama jasno se isticao spor protiv Europske komisije. 31 Trgovački sud Rodez (tribunal de commerce de Rodez) je 12. veljače 2010. na zahtjev Komisije odredio ad hoc punomoćnika za zastupanje SEMEA‑e.“