Očuvanje pravnog interesa mora se ocijeniti in concreto, vodeći računa osobito o posljedicama navodne nezakonitosti i vrste navodno pretrpljene štete.

Takav interes proizlazi, ponajprije, iz tužiteljevog svojstva zainteresirane stranke podnositelja pritužbe kao i iz djelomičnog odbijanja i s obzirom na meritum te pritužbe pobijanom odredbom.

Naime, tužitelj je „zainteresirana strana” u smislu članka 1. točke (h) Uredbe Vijeća (EZ) br. 659/1999 od 22. ožujka 1999. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka [108. UFEU-a] (SL 1999., L 83, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 4., str. 16.), kako je izmijenjena, „na čije bi interese mogla utjecati dodjela neke potpore”, koji stoga po definiciji ima „interes” za formalni istražni postupak koji mora dovesti do donošenja Komisijine odluke i, s time u vezi, uzimajući u obzir odbijanje njegove pritužbe navedenom odlukom, interes za podnošenje tužbe protiv te odluke koja za njega nije povoljna. Osim toga, on je zainteresirana stranka koja je podnijela pritužbu iz koje je proizašao formalni istražni postupak i koja je, u okviru te pritužbe, objasnila razloge toga podnošenja.

Čak i ako pobijana odluka, a time i pobijana odredba, nije izričit odgovor na tužiteljevu pritužbu, ipak je točno da je, protivno onome što tužitelj ističe u svojoj pritužbi, Komisija u odluci smatrala da se sporni sustav mogao nastaviti primjenjivati u određenim slučajevima koji su u toj odluci precizno navedeni. Međutim, takvo odbijanje dovoljno karakterizira tužiteljev pravni interes u predmetnom slučaju na način da mu poništenje toga odbijanja na temelju jednog tužbenog razloga koji je on istaknuo može donijeti korist, a to je da se utvrdi nezakonitost i spornog sustava i da ga se zabrani, uključujući i slučajeve obuhvaćene pobijanom odredbom.

Slijedi da okolnost koju navodi Komisija i do koje je navodno došlo nakon podnošenja ove tužbe, prema kojoj njegov konkurent nije imao koristi od utvrđivanja spornog sustava nezakonitim pobijanom odlukom, ne može dovesti u pitanje pravni interes tužitelja protiv pobijane odluke. Ako bi bilo drugačije i, posebice, ako bi se od zainteresiranih strana, a osobito od onih od kojih je proizašao zahtjev za pokretanje formalnog istražnog postupka, zahtijevalo da se dodatno utvrđuje, njihovo svojstvo konkurenta stvarnom korisniku spornog sustava kojeg se ispituje pobijanom odlukom, to bi dovelo do miješanja bitne i primarne pretpostavke dopuštenosti svake tužbe, a to je pravni interes, koji mora postojati do završetka postupka, i procesne legitimacije, koji predstavljaju različite pretpostavke koje fizička ili pravna osoba mora kumulativno ispuniti.

Nadalje, treba smatrati da tužitelj zadržava također interes zahtijevati poništenje pobijane odluke kako bi izbjegao da se nezakonitost kojom je ona navodno zahvaćena ne ponavlja i ubuduće. Treba u tu svrhu istaknuti da se navodna nezakonitost može ponoviti u budućnosti, bez obzira na okolnosti koje su dovele do ove tužbe, jer ona dovodi u pitanje, neovisno o tim okolnostima, tumačenje općih uvjeta primjene načela zaštite legitimnih očekivanja i vremenskog dosega zaštite koja se može dodijeliti na temelju toga načela.

(t. 22.-32.)