ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2.

Ako je odgovor na prvo pitanje: (a) potvrdan (to jest ponuditelji u svakom slučaju moraju obznaniti svoje veze javnom naručitelju), je li okolnost da ta dužnost nije ispunjena u tom slučaju ili da nije valjano ispunjena dovoljna da javni naručitelj zaključi ili žalbeno tijelo (sud) odluči da povezani ponuditelji koji su podnijeli odvojene ponude sudjeluju u istom postupku javne nabave a da se stvarno tržišno ne natječu (fiktivno tržišno natjecanje)? (b) niječan (to jest ponuditelji nemaju nikakvu dodatnu obvezu — osim one predviđene zakonima li uvjetima postupka javne nabave — da obznane svoje veze), snosi li javni naručitelj rizik sudjelovanja tih povezanih gospodarskih subjekata i rizik posljedica koje iz toga proizlaze ako javni naručitelj nije naveo u dokumentaciji za nadmetanje?
1.

Opći sud nije uzeo u obzir, da je naziv„Neuschwanstein” oznaka zemljopisnog podrijetla. U točki 27. presude – samoj po sebi proturječnoj – navodi se da iako je dvorac „zemljopisno određen” on nije „zemljopisno mjesto”, jer je glavna funkcija mjesta očuvanje kulturne baštine, a ne izrada ili stavljanje na tržište suvenira ili usluga. „Glavna funkcija” zemljopisnog mjesta za apsolutne razloge za odbijanje registracije oznake zemljopisnog podrijetla međutim ne igra nikakvu ulogu. Dvorac Neuschwanstein je jasno i nepromjenjivo zemljopisno određen te se suprotno mišljenju Općeg suda razlikuje od uobičajenog muzeja, koji je određen predmetima koji su u njemu izloženi, koji se – za razliku od dvorca Neuschwanstein – također mogu premjestiti. Relevantna javnost neće provesti analitičko razmatranje naziva poput „novi labudov kamen” navedeno u pobijanoj presudi, nego samo povezati ime sa svjetski poznatim dvorcem. Stoga pobijana presuda proturječi i zahtjevima Općeg suda Europske unije u njegovoj presudi „Chiemsee” (2), jer će relevantna javnost proizvode označene sa znakom „Neuschwanstein” povezati s dvorcem Neuschwanstein kao svjetski poznatim turističkim središtem. Ovo mjesto je dakle nedvojbeno namijenjeno da se na preferencije potrošača utječe povezivanjem proizvoda s mjestom koje može pobuditi pozitivne osjećaje. Posljedično, znak kao zemljopisna oznaka ne može biti predmet zaštite. Postoji opći interes da se imena poznatih znamenitosti zadrže dalje od monopolizacije zaštitom žiga, barem u odnosu na tipične suvenire koji se prodaju i kupuju u znak sjećanja na odnosnu znamenitost. Međutim, u pobijanoj presudi nije provedena analiza prijavljenih proizvoda i usluga u odnosu na njihovu prikladnost kao suvenira. To bi ipak bilo nužno, osobito s obzirom na to da je sporni žig prijavljen za opće pojmove, što također uključuje tipične suvenire. Činjenica da je podnositelj prijave Freistaat Bayern ne utječe na ta načela, kako je Opći sud Europske unije istaknuo u svojoj presudi Monaco (3), da za državu kao podnositelja prijave za registraciju žiga vrijede ista načela kao za ostale sudionike na tržištu.
1

(a) Primjenjuje li se Direktiva 2002/92 (1) na djelatnost posrednika u osiguranju koji nije imao nikakvu namjeru zaključiti stvarni ugovor o osiguranju? Je li od značaja to da takva namjera nije postojala prije poduzimanja te djelatnosti ili je do njezina izostanka došlo naknadno? (b) U situaciji predviđenoj u pitanju 1. točki (a), je li od značaja to da je posrednik paralelno s fiktivnom djelatnosti također obavljao stvarnu djelatnost posredovanja u osiguranju? (c) Također u situaciji predviđenoj u pitanju 1. točki (a), je li od značaja to da se ta djelatnost potrošaču, prima facie, doimala kao pripremne radnje za zaključivanje ugovora o osiguranju? Je li potrošačevo mišljenje, bez obzira na to je li ono osnovano, o tome predstavlja li djelatnost o kojoj je riječ posredovanje u osiguranju, od ikakvog značaja?
1.

Ispravnim tumačenjem članka 2. stavka 1., članka 24., 62., 63., 65. i 73. Direktive Vijeća 2006/112/EZ (1) od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost, u okolnostima poput onih u glavnom postupku: (a) Treba li se dodjela kredita od strane Madbida korisnicima u zamjenu za plaćanje u novcu smatrati: i. „prethodnom transakcijom” izvan područja primjene članka 2. stavka 1. koju je razvio Sud u presudi od 16. prosinca 2010., MacDonald Resorts Ltd/Revenue and Customs Commissioners, C-270/09, Zb., str. I-13179., t. 23. do 42.; ili ii. isporukom usluga koju Madbid vrši u smislu članka 2. stavka 1. točke (c), odnosno odobravanjem prava na sudjelovanje u internetskoj dražbi; (b) ako se odobravanje prava na sudjelovanje u internetskoj dražbi smatra isporukom usluga koju vrši Madbid, može li se to onda smatrati isporukom „uz naknadu” u smislu članka 2. stavka 1. točke (c), to jest plaćanjem za izvršenje (odnosno novac koji je Madbid primio od korisnika u zamjenu za kredite); (c) treba li na pitanje pod (b) odgovoriti drukčije ako plaćanje za kredite također korisniku daje pravo da stekne robu iste vrijednosti u slučaju da on ne bude uspješan u dražbi; (d) ako Madbid ne isporuči usluge uz naknadu prilikom dodjele kredita svojim korisnicima u zamjenu za plaćanje u novcu, treba li izvršiti takvu isporuku u kojem drugom trenutku; i koja načela se trebaju primijeniti prilikom davanja odgovora na ta pitanja?
II.

Drugi žalbeni razlog: povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009 Neprimjena načela posebnosti žiga 4. Opći je sud kvalificirao dotični proizvod u preširokom smislu kao jeftin, proizvod za široku potrošnju, čijoj kupnji ne prethodi dugo razmišljanje. To je dovelo Opći sud do pogrešnog zaključka da relevantna javnost ima nizak stupanj pozornosti posebno u odnosu na oznake na pakiranju. 5. Umjesto toga, Opći sud je trebao u odnosu na vrlo specifične proizvode (npr. slatkiše, čokoladu, čokoladne proizvode, kolače i sladolede) analizirati koji stupanj pozornosti potrošači primjenjuju i koju ulogu, s obzirom na to, ima vrlo specifično pakiranje obuhvaćeno žigom za koji je podnesena prijava. Opći je sud propustio razmotriti vrlo tipičnu situaciju kupovine u odnosu na te proizvode. 6. Time što nije uzeo u obzir karakteristike dotičnog proizvoda, Opći sud nije primijenio načelo posebnosti žiga. Da je Opći sud to ispravno učinio, uzeo bi u obzir da potrošači dotičnog proizvoda obično daju visok stupanj pozornosti bojama, obliku i dizajnu pakiranja. Potrošači dotičnog proizvoda uopće ne bi imali problema utvrditi porijeklo proizvoda samo na osnovi kombinacije linija, boja i oblika koja je obuhvaćena žigom za koji je podnesena prijava.
13.

Imajući u vidu presudu Suda od 8. travnja 2014., Digital Rights Ireland Ltd (C-293/12 i C-594/12, EU:C:2014:238, točke 58. i 68. te izreka), je li u skladu sa člankom 7., 8. i 52. stavkom 1. Povelje omogućavanje pristupa pohranjenim podacima i njihovo korištenje u okviru kaznenog postupka na temelju općeg sustava pohrane podataka koji je uspostavljen sukladno Direktivi 2006/24 i/ili članku 15. stavku 1. direktive 2002/58, to jest sustava koji udovoljava pretpostavkama navedenim u točkama 60., 61., 62., 67. i 68. te presude, ali ne i onim iz točaka 58., 59., 63. i 64. iste presude? [odnosno, sustav pohrane u kojemu se, s jedne strane, zahtjeva prethodno odobrenje suda izdano u skladu sa propisanim materijalnim i postupovnim uvjetima, posebno radi sprječavanja, istraživanja i progona kaznenih djela koja je nacionalni zakonodavac precizno odredio i popisao te kvalificirao kao teška, te u kojemu se osigurava učinkovita zaštita pohranjenih podataka od opasnosti od zlouporabe kao i od svakog nezakonitog pristupa i korištenja (vidjeti točke 60., 61., 62., 67. i 68. te presude) i u kojemu se, s druge strane, dopušta pohrana podataka a) bez razlike, za sve osobe koje se koriste uslugama elektroničke komunikacije, s time da u odnosu na te osobe (optužene ili pod istragom) ne postoji niti jedan element, pa ni najmanji, koji ih povezuje s teškim kaznenim djelom, prije nego se utvrdi okolnost s obzirom na koju su bili zatraženi podaci od davatelja komunikacijskih usluga, b) s time da se zatraženi podaci trebaju odnositi, prije nego se utvrdi činjenica koja je predmeta istrage, (i) na određeno vremensko razdoblje i/ili određeni geografski prostor i/ili određeni krug osoba koje mogu biti uključene na neki način u teško kazneno djelo, ili (ii) na osobe glede kojih pohrana podataka može zbog drugih razloga doprinijeti sprječavanju, istraživanju ili progonu teških kaznenih djela, c) za vremensko razdoblje (u ovom slučaju 12 mjeseci) koje je određeno a da se pritom ni na koji način ne pravi razlika između kategorija podataka propisane člankom 5. te direktive na temelju njihovog eventualnog korištenja za potrebe postizanja postavljenog cilja ili ovisno o kojim se osobama radi (vidjeti točke 58., 59., 63. i 64. navedene presude]
c.

Kao treće, Opći sud pogrešno je protumačio izraz „ako to nije praktično” iz članka 9. stavka 5. Osnovne uredbe i članka 9.2 Antidampinškog sporazuma oslanjajući se na pogrešno tumačenje članka 9. stavka 5. Osnovne uredbe u vezi s člankom 6.10. Antidampinškog sporazuma kao i na izvještaj žalbenog tijela u predmetu EZ – elementi za pričvršćivanje (3). Kasniji izvještaj bavi se samo člankom 9.2 Antidampinškog sporazuma i stoga se njegova analiza izraza „ako to nije praktično” odnosi samo na situaciju i pristup koji članak 9. stavak 5. Osnovne uredbe predviđa za izvoznike u zemlje koje nemaju tržišno gospodarstvo. Žalbeno tijelo stoga nije dalo tumačenje izraza „ako to nije praktično” koje bi se moglo primijeniti na predmetni postupak i koje se ne odnosi na izvoznike u zemlje koje nemaju tržišno gospodarstvo.
2.

U okviru prvog žalbenog razloga žalitelj tvrdi da je Opći sud odlučio ultra petita i tako povrijedio članak 21. Statuta Suda i članak 76. stavak 1. i članak 84. stavak 1. Poslovnika Općeg suda ili je, podredno, počinio pogrešku koja se tiče prava time što je presudio da je povreda načelâ jednakih mogućnosti i dužne pažnje mogla dovesti do ukidanja pobijane odluke, smatrajući da pobijana odluka treba biti poništena jer EUIPO nije tražio ni dobio izvatke iz kaznene evidencije društava Siemens SA i Siemens SL koji dokazuju nepostojanje razloga za isključenje iz članaka 93. i 94. Financijske uredbe. U drugom dijelu prvog žalbenog razloga žalitelj također dokazuje da je Opći sud iskrivio činjenice time što je smatrao da EUIPO nije tražio ni podnio dokaze koji bi, u skladu s člankom 134b. Detaljnih pravila za provedbu, bili dostatan dokaz nepostojanja razloga za isključenje društva Siemens SL, s obzirom na to da spis predmeta sadrži izvadak iz„registro mercantil”, a to je dokument koji je istovjetan izvatku iz kaznene evidencije u smislu članka 134b. Detaljnih pravila za provedbu.
—

naloži Helenskoj Republici da Komisiji plati paušalni dnevni iznos od 3828 eura od dana izricanja presude C-119/02 do dana izricanja presude u ovom predmetu ili do dana izvršenja presude C-119/02, ako do tog izvršenja dođe prije spomenutog izricanja
3.

Ako je odgovor na drugo pitanje takav da se na predmetni slučaj primjenjuje španjolsko pravilo o nepreklapanju (kako je široko tumačeno u sudskoj praksi) unatoč nepostojanju zakona koji izričito obuhvaća davanja i primitke stečene u inozemstvu, treba li smatrati da je dodatak u visini od 20 %, koji u skladu sa španjolskim zakonom o socijalnom osiguranju primaju radnici stariji od 55 godina kojima je priznata trajna i potpuna nesposobnost za rad, davanje jednake prirode kao i starosna mirovina iz švicarskog sustava socijalnog osiguranja ili je to davanje različito od nje? Odnosi li se definicija različitih grana socijalnog osiguranja iz članka 4. stavka 1. Uredbe br. 1408/71 i članka 3. stavka 1. Uredbe br. 883/2004 na Zajednicu ili treba slijediti definiciju nacionalnog zakonodavstva za svako konkretno davanje? Ako se definicija odnosi na Zajednicu, treba li dodatak u visini od 20 % od osnovice mirovine zbog trajne i potpune nesposobnosti koja je predmet ovog postupka smatrati davanjem za slučaj invalidnosti ili davanjem za slučaj nezaposlenosti, uzimajući u obzir to da on dopunjuje mirovinu zbog trajne i potpune profesionalne nesposobnosti za rad jer osobe starije od 55 godina imaju poteškoća u nalaženju drugog zaposlenja tako da se taj dodatak prestaje isplaćivati ako je njegov korisnik u radnom odnosu?
HR Službeni list Europske unije C 383/6

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. kolovoza 2016. uputio Supreme Court of the United Kingdom (Ujedinjena Kraljevina) – MB protiv Secretary of State for Work and Pensions

(Predmet C-451/16)

(2016/C 383/08)

Jezik postupka: engleski

Sud koji je uputio zahtjev

Supreme Court of the United Kingdom

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: MB

Tuženik: Secretary of State for Work and Pensions

Prethodna pitanja

Treba li Direktivu Vijeća 79/7/EEZ (1) tumačiti na način da joj se protivi zahtjev u nacionalnom pravu da, kako bi ostvarila pravo na državnu mirovinu, osoba koja je promijenila spol, osim što mora ispunjavati fizičke, socijalne i psihološke kriterije za priznavanje te promjene, ne smije biti u braku?

(1) Direktiva Vijeća 79/7/EEZ od 19. prosinca 1978. o postupnoj provedbi načela jednakog postupanja prema muškarcima i ženama u pitanjima socijalne sigurnosti (SL 1979. L 6, str. 24.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 3., str. 7.)
HR Službeni list Europske unije C 383/5

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 1. kolovoza 2016. uputio Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgija) – Liga van Moskeeën en Islamitische Organisaties Provincie Antwerpen i dr. protiv Vlaams Gewest

(Predmet C-426/16)

(2016/C 383/06)

Jezik postupka: nizozemski

Sud koji je uputio zahtjev

Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

Stranke glavnog postupka

Tužitelji: Liga van Moskeeën en Islamitische Organisaties Provincie Antwerpen, VZW, Unie van Moskeeën en Islamitische Verenigingen van Limburg, VZW, Unie van Moskeeën en Islamitische Verenigingen Oost-Vlaanderen, VZW, Unie der Moskeeën en Islamitische Verenigingen van West-Vlaanderen, VZW, Unie der Moskeeën en Islamitische Verenigingen van Vlaams-Brabant, VZW, Association Internationale Diyanet de Belgique, IVZW, Islamitische Federatie van België, VZW, Rassemblement des Musulmans de Belgique, VZW, Erkan Konak, Chaibi El Hassan

Tuženik: Vlaams Gewest

Intervenijent: Global Action in the Interest of Animals, VZW

Prethodno pitanje

Je li članak 4. stavak 4. u vezi s člankom 2. točkom (k) Uredbe (EZ) br. 1099/2009 (1) od 24. rujna 2009. o zaštiti životinja u trenutku usmrćivanja zbog povrede članka 9. Europske konvencije za zaštitu ljudskih prava, članka 10. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i/ili članka 13. Ugovora o funkcioniranju Europske unije nevaljan jer propisuje da se u slučaju da su životinje podvrgnute posebnim metodama klanja koje propisuju religijski obredi one smiju klati bez omamljivanja samo u klaonici koja je obuhvaćena područjem primjene Uredbe (EZ) br. 853/2004 (2), dok u regiji Flandriji takve klaonice nemaju dovoljno kapaciteta kako bi se zadovoljila potražnja za životinjama koje su ritualno zaklane bez omamljivanja povodom godišnje islamske svetkovine žrtvovanja životinja, a za troškove privremene prenamjene obrta za klanje, koju vlasti dopuštaju i kontroliraju za potrebe islamske svetkovine žrtvovanja, u klaonice koje su obuhvaćene područjem primjene Uredbe (EZ) br. 853/2004 ne čini se da pridonose ostvarenju postavljenog cilja zaštite životinja i javnog zdravlja i ne čini se da su mu proporcionalni?

(1) Uredba Vijeća (EZ) br. 1099/2009 od 24. rujna 2009. o zaštiti životinja u trenutku usmrćivanja (SL L 2009., L 303, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 7., str. 223.)

(2) Uredba (EZ) br. 853/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o utvrđivanju određenih higijenskih pravila za hranu životinjskog podrijetla (SL 2004., L 139, str. 55.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 11., str. 3.)
HR Službeni list Europske unije C 392/11

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. kolovoza 2016. uputio Areios Pagos (Grčka) – Georgios Leventis, Nikolaos Vafias protiv Malcon Navigation Co. Ltd, Brave Bulk Transport Ltd

(Predmet C-436/16)

(2016/C 392/14)

Jezik postupka: grčki

Sud koji je uputio zahtjev

Areios Pagos (Grčka)

Stranke glavnog postupka

Podnositelji žalbe u kasacijskom postupku: Georgios Leventis, Nikolaos Vafias

Protustranke u kasacijskom postupku: Malcon Navigation Co. Ltd, Brave Bulk Transport Ltd

Prethodno pitanje

Odnosi li se prorogacijska klauzula koju su, u skladu s člankom 23. stavkom 1. Uredbe (EZ) br. 44/2001 (1) ugovorila trgovačka društva te koja je, u ovom slučaju, sadržana u sporazumu koji su 14. studenoga 2007. sklopile prva i druga protustranka u kasacijskom postupku, u obliku privatne isprave, te sukladno čijem članku 10. je „za ovaj sporazum mjerodavno englesko pravo, u vezi s njime nadležni su engleski sudovi te je za bilo kakav spor koji iz njega proizlazi ili je s njime povezan isključivo nadležan Vrhovni sud Engleske i Walesa (High Court of England and Wales)”, kad je riječ o radnjama i propustima tijela druge protustranke u kasacijskom postupku, koja ju, u skladu s člankom 71. grčkog građanskog zakonika zastupaju i za nju odgovaraju, i na odgovorne osobe koje su postupale izvršavajući vlastite dužnosti i koje su, u skladu s člankom 71. u vezi s člankom 926. grčkog građanskog zakonika, solidarno odgovorne s društvom kao pravnom osobom?

(1) Uredba Vijeća (EZ) br. 44/2001 od 22. prosinca 2000. o [sudskoj] nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima (SL 2001, L 12, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 30).
2.

Ako se nadležnost ne određuje konačno transferom: koju od odredaba navedenih u nastavku treba primijeniti u takvom slučaju na osobu u smislu članka 18. stavka 1. točke (b), (c) ili (d) Uredbe Dublin III zbog žalbenog postupka koji je još u tijeku protiv već provedene odluke o transferu: a) članak 23. Uredbe Dublin III (analogno), s posljedicom da u slučaju novog zahtjeva za ponovni prihvat koji nije podnesen u roku može doći do prijenosa nadležnosti prema članku 23. stavcima 2. i 3. Uredbe Dublin III, ili b) članak 24. Uredbe Dublin III (analogno) ili c) nijednu od odredaba navedenih pod a) i b)?
—

Utvrđenje da je, time što, — su od 2007. do, u najmanju ruku, 2013. u 35 područja kvalitete zraka prekoračene dnevne granične vrijednosti, a u 9 područja kvalitete zraka godišnje granične vrijednosti za PM10 i nisu dostavljene informacije iz kojih bi proizlazilo da se ta situacija poboljšala, — programi za kvalitetu zraka nisu uključivali odgovarajuće mjere kako bi se što je moguće više smanjilo razdoblje u kojem su granične vrijednosti za PM10 u zraku prekoračene, — su dnevne granične vrijednosti uvećano za granicu tolerancije od 1. siječnja 2010. do 10. lipnja 2011. u području 14.17 – Grad Radom –, u području 14.18 – Pruszków-Żyrardów – i u području 16.15 – Kędzierzyn-Koźle – te od 1. siječnja 2011. do 10. lipnja 2011. u području 30.3 – Ostrów-Kępno – bile prekoračene, i — članak 23. stavak 1. podstavak 2. Direktive 2008/50/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. svibnja 2008. o kvaliteti zraka i čišćem zraku za Europu nije pravilno prenesen, Republika Poljska povrijedila obveze koje ima na temelju članka 13. stavka 1. u vezi s Prilogom XI., članka 23. stavka 1. podstavka 2. i članka 22. stavka 3. u vezi s Prilogom XI. Direktive 2008/50/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. svibnja 2008. o kvaliteti zraka i čišćem zraku za Europu (1);
HR Službeni list Europske unije C 350/19

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 1. kolovoza 2016. uputio Supreme Court of the United Kingdom (Ujedinjena Kraljevina) – Secretary of State for the Home Department protiv Franca Vomera

(Predmet C-424/16)

(2016/C 350/24)

Jezik postupka: engleski

Sud koji je uputio zahtjev

Supreme Court of the United Kingdom

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Secretary of State for the Home Department

Tuženik: Franco Vomero

Prethodna pitanja

1. Ovisi li pojačana zaštita prema članku 28. stavku 3. točki (a) (1) o pravu stalnog boravišta sukladno članku 16. i članku 28. stavku 2. Ako je odgovor na prvo pitanje negativan, upućuju se i sljedeća pitanja:

2. Je li razdoblje boravka za prethodnih deset godina na koje upućuje članak 28. stavak 3. točka (a) a. samo kalendarsko razdoblje izračunato unatrag od relevantnog datuma (ovdje od datuma odluke o deportaciji) uključujući bilo koja razdoblja odsustva ili zatvora, b. potencijalno nekontinuirano razdoblje, izračunato unatrag od relevantnog datuma zbrajajući razdoblje(a) kada dotična osoba nije bila odsutna ili u zatvoru, kako bi se došlo do, ako je moguće, ukupno 10 godina prethodnog boravka,

3. Koja je stvarna veza između uvjeta deset godina boravka na koji upućuje članak 28. stavak 3. točka (a) i sveukupne procjene integracijske veze.

(1) Direktiva 2004/38/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o pravu građana Unije i članova njihovih obitelji na slobodno kretanje i boravište na području države članice (SL L 158, str. 77.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 2., str. 42.)
2.

Pogreška pri primjeni prava, čija je posljedica povreda postupovnih pravila koja negativno utječe na interese žalitelja na sljedeći način: — Nepostojanjem posebnog pisanog zahtjeva ne krši se pravo protivne strane te se ne otežava posao Općeg suda; — Opći sud nije uzeo u obzir jezik postupka, s obzirom na to da bugarska verzija Poslovnika ne propisuje nužno postojanje posebnog pismena. — Povreda načela kontradiktornosti postupka iz članka 64. Poslovnika, s obzirom na to da Opći sud žalitelju nije dao mogućnost da se upozna sa samom Odlukom Vijeća ili s drugim jezičnim verzijama Poslovnika, kako bi imao mogućnost pripremiti svoj zahtjev sukladno poznavanju jezika i očekivanjima Općeg suda. — Opći sud nije ispunio svoje obveze u vezi s člankom 86. stavkom 4. Poslovnika, na temelju kojih je trebalo pružiti mogućnost, a u slučaju potrebe i dodatni rok, za podnošenje prijepisa Odluke Vijeća (ZVSP) 2015/837 od 28. svibnja 2015. koji opravdava preinaku tužbenog zahtjeva. — Opći sud povrijedio je članak 87. stavak 2. Poslovnika s obzirom na to da u svom prethodnom izvještaju nije u potpunosti ispitao činjenično stanje predmeta.