5.

5.1 Uzimajući u obzir ekonomske posljedice, treba li smatrati da nije nepoštena, tj. da je jasna i razumljiva, ugovorna odredba koja na potrošača stavlja rizik promjene tečaja, a koja je formulirana (kao opći ugovorni uvjet kojim se koristi prodavatelj robe ili pružatelj usluga o kojem se nije pojedinačno pregovaralo) na temelju obveze informiranja predviđene, na nužno općeniti način, u zakonu, ali koja izričito ne navodi da iznos obroka otplate koji se moraju platiti u skladu s ugovorom o kreditu može biti viši od iznosa troškova potrošača utvrđenih u okviru ispitivanja solventnosti koje je proveo prodavatelj robe ili pružatelj usluga, također uzimajući u obzir da relevantno nacionalno pravno pravilo nalaže podroban pisani opis rizika, a ne samo da se navede postojanje rizika i njegovo snošenje, kao i da je pored toga Sud Europske unije u točki 74. presude u predmetu C-26/13 odlučio ne samo da prodavatelj robe ili pružatelj usluga mora informirati potrošača o riziku, nego da potrošač zahvaljujući toj informaciji mora moći procijeniti potencijalno značajne ekonomske posljedice koje za njega proizlaze iz rizika promjene tečaja koji snosi, a time i ukupan trošak svojeg kredita? 5.2 Uzimajući u obzir ekonomske posljedice, treba li smatrati da nije nepoštena, tj. da je jasna i razumljiva, ugovorna odredba koja na potrošača stavlja rizik promjene tečaja, a koja je formulirana (kao opći ugovorni uvjet kojim se koristi prodavatelj robe ili pružatelj usluga o kojem se nije pojedinačno pregovaralo) na temelju obveze informiranja predviđene, na nužno općeniti način, u zakonu, ali koja izričito ne navodi da iznos preostale dugovane glavnice u svakom trenutku u skladu s ugovorom o kreditu može biti viši od vrijednosti imovine kojom raspolaže potrošač za pokrivanje duga, a koja je utvrđena u okviru ispitivanja solventnosti koje je proveo prodavatelj robe ili pružatelj usluga, također uzimajući u obzir da relevantno nacionalno pravno pravilo nalaže podroban pisani opis rizika, a ne samo da se navede postojanje rizika i njegovo snošenje, kao i da je pored toga Sud Europske unije u točki 74. presude u predmetu C-26/13 odlučio ne samo da prodavatelj robe ili pružatelj usluga mora informirati potrošača o riziku, nego da potrošač zahvaljujući toj informaciji mora moći procijeniti potencijalno značajne ekonomske posljedice koje za njega proizlaze iz rizika promjene tečaja koji snosi, a time i ukupan trošak svojeg kredita? 5.3 Uzimajući u obzir ekonomske posljedice, treba li smatrati da nije nepoštena, tj. da je jasna i razumljiva, ugovorna odredba koja na potrošača stavlja rizik promjene tečaja, a koja je formulirana (kao opći ugovorni uvjet kojim se koristi prodavatelj robe ili pružatelj usluga o kojem se nije pojedinačno pregovaralo) na temelju obveze informiranja predviđene, na nužno općeniti način, u zakonu, ali koja izričito ne navodi (1) da promjene tečaja nemaju gornju granicu; (2) da je mogućnost promjene tečaja stvarna tj. da do nje može doći tijekom važenja ugovora o kreditu; (3) da se iz tog razloga iznos obroka otplate može neograničeno povećavati; (4) da se kao posljedica promjene tečaja može neograničeno povećavati ne samo iznos obroka otplate, nego i iznos dugovane glavnice; (5) da je količina mogućih gubitaka bezgranična; (6) da potrebne mjere osiguranja imaju ograničene učinke i zahtijevaju stalnu pozornost; (7) da se prodavatelj robe ili pružatelj usluga ne obvezuje to osigurati; također uzimajući u obzir da relevantno nacionalno pravno pravilo nalaže podroban pisani opis rizika, a ne samo da se navede postojanje rizika i njegovo snošenje, kao i da je pored toga Sud Europske unije u točki 74. presude u predmetu C-26/13 odlučio ne samo da prodavatelj robe ili pružatelj usluga mora informirati potrošača o riziku, nego da potrošač zahvaljujući toj informaciji mora moći procijeniti potencijalno značajne ekonomske posljedice koje za njega proizlaze iz rizika promjene tečaja koji snosi, a time i ukupan trošak svojeg kredita? 5.4 Uzimajući posebice u obzir da je zamislivo, ili da se pak već dogodilo, da se u nacionalnoj sudskoj praksi ili zakonodavstvu došlo da zaključka da je, kad je riječ o kreditima u devizama, potrošač ugovorio dug u devizama jer je kamatna stopa primjenjiva u tom razdoblju bila povoljnija nego li ona za kredite u forintama i da je u zamjenu za to isključivo preuzeo teret učinaka promjena tečaja; da je također zamislivo, ili da se pak već dogodilo, da se u nacionalnoj sudskoj praksi ili zakonodavstvu došlo da zaključka da se prebacivanje ugovornih troškova s jedne stranke na drugu nakon sklapanja ugovora o kreditu koje a priori nije bilo predvidljivo ne može ocjenjivati prema kriterijima nepoštenosti, s obzirom na to da razlozi ništavosti moraju postojati u trenutku sklapanja ugovora; također uzimajući u obzir da relevantno nacionalno pravno pravilo nalaže podroban pisani opis rizika i njegova snošenja, a ne samo da se navede postojanje rizika i njegovo snošenje, kao i da je Sud Europske unije u točki 74. presude u predmetu C-26/13 odlučio ne samo da prodavatelj robe ili pružatelj usluga mora informirati potrošača o riziku, nego mu omogućiti i procjenu tog rizika, treba li smatrati da nije nepoštena, tj. da je jasna i razumljiva, uzimajući u obzir ekonomske posljedice, ugovorna odredba koja na potrošača stavlja rizik promjene tečaja, a koju je prodavatelj robe ili pružatelj usluga formulirao (kao opći ugovorni uvjet kojim se koristi prodavatelj robe ili pružatelj usluga o kojem se nije pojedinačno pregovaralo) na temelju obveze informiranja predviđene na nužno općeniti način u zakonu, ali koja izričito ne navodi predvidljivo kretanje promjene tečaja za vrijeme važenja ugovora (barem tijekom njegova početnog razdoblja) ni njezinih donjih i/ili gornjih granica (primjerice, na temelju metode izračuna promjene tečaja forward i/ili načela pariteta kamatnih stopa – prema kojem se za potrebe kredita u devizama može s velikom sigurnošću predvidjeti da će prednost u području kamata, odnosno činjenica da je kamatna stopa LIBOR [London Interbank Offered Rate] ili EURIBOR [Euro Interbank Offered Rate] niža od kamatne stope BUBOR [Budapest Interbank Offered Rate] dovesti do gubitka za potrošača u pogledu promjene tečaja, odnosno da će tečaj valute ispunjenja pasti u odnosu na tečaj kreditne valute? 5.5 Uzimajući u obzir ekonomske posljedice, treba li smatrati da nije nepoštena, tj. da je jasna i razumljiva, ugovorna odredba koja na potrošača stavlja rizik promjene tečaja, a koja je formulirana (kao opći ugovorni uvjet kojim se koristi prodavatelj robe ili pružatelj usluga o kojem se nije pojedinačno pregovaralo) na temelju obveze informiranja predviđene, na nužno općeniti način, u zakonu, ali koja izričito ne navodi, na precizan način (primjerice, tako što pomoću niza podataka ili grafičkog prikaza kvantitativno izrazi promjene koje su u prošlosti postojale između promjena u tečaju valute ispunjenja i kreditne valute tijekom razdoblja koje je barem jednako razdoblju na koje se potrošač obvezao), stvarni rizik za dužnika za koji se može predvidjeti da će nastati zbog stavljanja rizika promjene tečaja na potrošača, također uzimajući u obzir da relevantno nacionalno pravno pravilo nalaže podroban pisani opis rizika, a ne samo da se navede postojanje rizika i njegovo snošenje, kao i da je pored toga Sud Europske unije u točki 74. presude u predmetu C-26/13 odlučio ne samo da prodavatelj robe ili pružatelj usluga mora informirati potrošača o riziku, nego da potrošač zahvaljujući toj informaciji mora moći procijeniti potencijalno značajne ekonomske posljedice koje za njega proizlaze iz rizika promjene tečaja koji snosi, a time i ukupan trošak svojeg kredita? 5.6 Uzimajući posebice u obzir da je zamislivo, ili da se pak već dogodilo, da se u nacionalnoj sudskoj praksi ili zakonodavstvu došlo da zaključka da je, u kad je riječ o kreditima u devizama, potrošač ugovorio dug u devizama jer je kamatna stopa primjenjiva u tom razdoblju bila povoljnija nego li ona za kredite u forintama i da je u zamjenu za to isključivo preuzeo teret učinaka promjena tečaja i također uzimajući u obzir da relevantno nacionalno pravno pravilo nalaže podroban pisani opis rizika, a ne samo da se navede postojanje rizika i njegovo snošenje, kao i da je Sud Europske unije u točki 74. presude u predmetu C-26/13 odlučio ne samo da prodavatelj robe ili pružatelj usluga mora informirati potrošača o riziku, nego mu omogućiti i procjenu tog rizika, treba li smatrati da nije nepoštena, tj. da je jasna i razumljiva, uzimajući u obzir ekonomske posljedice, ugovorna odredba koja na potrošača stavlja rizik promjene tečaja, a koja je formulirana (kao opći ugovorni uvjet kojim se koristi prodavatelj robe ili pružatelj usluga o kojem se nije pojedinačno pregovaralo) na temelju obveze informiranja predviđene, na nužno općeniti način, u zakonu, ali koja izričito ne navodi, na precizan način (primjerice, izričito i kvantitativno na temelju podataka koji se odnose na prošlo razdoblje koje je barem jednako razdoblju na koje se potrošač obvezao), iznos prednosti za koje se može predvidjeti da će nastati na temelju kamatnih stopa prema BUBOR-u kad je riječ o kreditima u forintama i LIBOR-u ili EURIBOR-u kad je riječ o kreditima u devizama?