Predmet C‑80/12

Felixstowe Dock and Railway Company Ltd i dr.

protiv

The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

(zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio First‑tier Tribunal (Tax Chamber))

„Zahtjev za prethodnu odluku — Sloboda poslovnog nastana — Porez na dobit — Porezna olakšica — Grupe društava i konzorciji — Nacionalno zakonodavstvo koje omogućuje prijenos gubitaka između društva koje pripada konzorciju i društva koje pripada grupi, a koja su međusobno povezana ‘društvom poveznicom’ koje je istovremeno i član grupe i član konzorcija — Uvjet rezidentnosti ‘društva poveznice’ — Diskriminacija na temelju sjedišta trgovačkog društva — Društvo majka grupe koje ima sjedište u trećoj državi i koje putem društava koja imaju sjedište u trećim državama drži temeljni kapital društava koja žele međusobno zamijeniti gubitke — Zahtjev za prethodnu odluku — Sloboda poslovnog nastana — Porez na dobit — Porezna olakšica“

Sažetak – Presuda Suda (veliko vijeće) od 1. travnja 2014.

Slobodno kretanje osoba – Sloboda poslovnog nastana – Porezno zakonodavstvo – Porez na dobit – Porezna olakšica – Nacionalni propisi koji isključuju prijenos gubitaka između društva rezidenta koje pripada grupi i drugog društva rezidenta koje pripada konzorciju, koja su povezana putem „društva poveznice“ koje istodobno pripada i grupi i konzorciju a koje ima sjedište u drugoj državi članici – Nedopuštenost – Opravdanje – Uravnotežena raspodjela ovlasti za oporezivanje među državama članicama – Borba protiv zlouporaba i utaje poreza – Nepostojanje

(čl. 49. UFEU‑a i 54. UFEU‑a)

Članke 49. i 54. UFEU‑a treba tumačiti na način da se protive zakonodavstvu države članice koje dopušta rezidentnom društvu koje pripada grupi prijenos gubitaka koje je pretrpjelo drugo društvo rezident koje pripada konzorciju u slučaju kad je i „društvo poveznica“ koje istodobno pripada i grupi i konzorciju također rezident u toj istoj državi članici, i to bez obzira na rezidentnost društava koja sama ili putem društava posrednika drže temeljni kapital društva poveznice i drugih društava koja sudjeluju u prijenosu gubitaka, dok se takva mogućnost isključuje kada društvo poveznica ima sjedište u nekoj drugoj državi članici.

Naime, ta razlika u postupanju čini nastan društva poveznice u nekoj drugoj državi članici manje privlačnim s poreznog stajališta, s obzirom na to da primjenjivo nacionalno zakonodavstvo predmetnu poreznu prednost priznaje samo u slučaju rezidentnosti društva poveznice.

Da bi takva razlika u postupanju bila sukladna odredbama UFEU‑a koje se odnose na slobodu poslovnog nastana, potrebno je ili da se odnosi na situacije koje se ne mogu objektivno uspoređivati, pri čemu bi onda usporedivost situacije s prekograničnim elementom i unutarnje situacije trebalo ispitivati vodeći računa o cilju predmetnih nacionalnih odredaba, ili da je opravdana nekim važnim razlogom u općem interesu.

Kad je riječ o mogućnosti uspoređivanja, nesporno je da se društva porezni obveznici koja su povezana društvom poveznicom koje ima sjedište u jednoj državi članici i ona koja su povezana društvom poveznicom koje ima sjedište u nekoj drugoj državi članici - u pogledu cilja predmetnog poreznog režima, a glede mogućnosti međusobnog prijenosa unutar konzorcija gubitaka pretrpljenih u prvoj državi članici putem grupne porezne olakšice - nalaze u objektivno usporedivim situacijama.

Uz to, ograničenje slobode poslovnog nastana na koje se žale društva podnositelji ne može se opravdati važnim razlozima u općem interesu koji se temelje na cilju očuvanja ravnomjerne raspodjele ovlasti oporezivanja između država članica ili na borbi protiv potpuno umjetnih konstrukcija čiji je cilj izbjegavanje primjene zakonodavstva dotične države članice ili na borbi protiv poreznih oaza.

Osim toga, ni iz jedne odredbe prava Unije ne proizlazi da podrijetlo fizičkih ili pravnih osoba, dioničara društava koja imaju sjedište u Uniji, ima bilo kakav utjecaj na pravo tih društava da se pozivaju na slobodu poslovnog nastana. Status trgovačkog društva Unije određuje se, sukladno članku 54. UFEU‑a, na temelju sjedišta i pravnog poretka koji se primjenjuje na to društvo, a ne na temelju državljanstva njegovih dioničara.

(t. 21., 25., 26., 31., 32., 35., 40., 42. i izreka)

Predmet C‑80/12

Felixstowe Dock and Railway Company Ltd i dr.

protiv

The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

(zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio First‑tier Tribunal (Tax Chamber))

„Zahtjev za prethodnu odluku — Sloboda poslovnog nastana — Porez na dobit — Porezna olakšica — Grupe društava i konzorciji — Nacionalno zakonodavstvo koje omogućuje prijenos gubitaka između društva koje pripada konzorciju i društva koje pripada grupi, a koja su međusobno povezana ‘društvom poveznicom’ koje je istovremeno i član grupe i član konzorcija — Uvjet rezidentnosti ‘društva poveznice’ — Diskriminacija na temelju sjedišta trgovačkog društva — Društvo majka grupe koje ima sjedište u trećoj državi i koje putem društava koja imaju sjedište u trećim državama drži temeljni kapital društava koja žele međusobno zamijeniti gubitke — Zahtjev za prethodnu odluku — Sloboda poslovnog nastana — Porez na dobit — Porezna olakšica“

Sažetak – Presuda Suda (veliko vijeće) od 1. travnja 2014.

Slobodno kretanje osoba — Sloboda poslovnog nastana — Porezno zakonodavstvo — Porez na dobit — Porezna olakšica — Nacionalni propisi koji isključuju prijenos gubitaka između društva rezidenta koje pripada grupi i drugog društva rezidenta koje pripada konzorciju, koja su povezana putem „društva poveznice“ koje istodobno pripada i grupi i konzorciju a koje ima sjedište u drugoj državi članici — Nedopuštenost — Opravdanje — Uravnotežena raspodjela ovlasti za oporezivanje među državama članicama — Borba protiv zlouporaba i utaje poreza — Nepostojanje

(čl. 49. UFEU‑a i 54. UFEU‑a)

Članke 49. i 54. UFEU‑a treba tumačiti na način da se protive zakonodavstvu države članice koje dopušta rezidentnom društvu koje pripada grupi prijenos gubitaka koje je pretrpjelo drugo društvo rezident koje pripada konzorciju u slučaju kad je i „društvo poveznica“ koje istodobno pripada i grupi i konzorciju također rezident u toj istoj državi članici, i to bez obzira na rezidentnost društava koja sama ili putem društava posrednika drže temeljni kapital društva poveznice i drugih društava koja sudjeluju u prijenosu gubitaka, dok se takva mogućnost isključuje kada društvo poveznica ima sjedište u nekoj drugoj državi članici.

Naime, ta razlika u postupanju čini nastan društva poveznice u nekoj drugoj državi članici manje privlačnim s poreznog stajališta, s obzirom na to da primjenjivo nacionalno zakonodavstvo predmetnu poreznu prednost priznaje samo u slučaju rezidentnosti društva poveznice.

Da bi takva razlika u postupanju bila sukladna odredbama UFEU‑a koje se odnose na slobodu poslovnog nastana, potrebno je ili da se odnosi na situacije koje se ne mogu objektivno uspoređivati, pri čemu bi onda usporedivost situacije s prekograničnim elementom i unutarnje situacije trebalo ispitivati vodeći računa o cilju predmetnih nacionalnih odredaba, ili da je opravdana nekim važnim razlogom u općem interesu.

Kad je riječ o mogućnosti uspoređivanja, nesporno je da se društva porezni obveznici koja su povezana društvom poveznicom koje ima sjedište u jednoj državi članici i ona koja su povezana društvom poveznicom koje ima sjedište u nekoj drugoj državi članici - u pogledu cilja predmetnog poreznog režima, a glede mogućnosti međusobnog prijenosa unutar konzorcija gubitaka pretrpljenih u prvoj državi članici putem grupne porezne olakšice - nalaze u objektivno usporedivim situacijama.

Uz to, ograničenje slobode poslovnog nastana na koje se žale društva podnositelji ne može se opravdati važnim razlozima u općem interesu koji se temelje na cilju očuvanja ravnomjerne raspodjele ovlasti oporezivanja između država članica ili na borbi protiv potpuno umjetnih konstrukcija čiji je cilj izbjegavanje primjene zakonodavstva dotične države članice ili na borbi protiv poreznih oaza.

Osim toga, ni iz jedne odredbe prava Unije ne proizlazi da podrijetlo fizičkih ili pravnih osoba, dioničara društava koja imaju sjedište u Uniji, ima bilo kakav utjecaj na pravo tih društava da se pozivaju na slobodu poslovnog nastana. Status trgovačkog društva Unije određuje se, sukladno članku 54. UFEU‑a, na temelju sjedišta i pravnog poretka koji se primjenjuje na to društvo, a ne na temelju državljanstva njegovih dioničara.

(t. 21., 25., 26., 31., 32., 35., 40., 42. i izreka)