Kada dokumenti, na koje se odnosi zahtjev za pristup dokumentima koji se temelji na Uredbi br. 1049/2001 o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije, ulaze u posebno područje prava Unije, kao što je postupak primjene članka 81. UEZ‑a, izuzeća od prava na pristup dokumentima iz, osobito, članka 4. navedene uredbe ne mogu se tumačiti bez uzimanja u obzir posebnih pravila kojima se uređuje pristup tim dokumentima, koja su u ovom slučaju predviđena uredbama br. 1/2003 i 773/2004 o postupcima koje Komisija vodi na temelju članaka 81. i 82. Ugovora o EZ‑u.

Kako te uredbe ne sadrže odredbu kojom se jednoj uredbi izričito daje prednost u odnosu na drugu, treba osigurati da se svaka od njih primjenjuje na način usklađen s onom drugom, kojim se omogućuje njihova dosljedna primjena. Međutim, s jedne strane, iako se Uredbom br. 1049/2001 javnosti želi dodijeliti najšire moguće pravo pristupa dokumentima institucija, to je pravo podvrgnuto određenim ograničenjima koja se temelje na razlozima privatnog ili javnog interesa. S druge strane, člankom 27. stavkom 2. i člankom 28. Uredbe br. 1/2003 kao i člancima 6., 8., 15. i 16. Uredbe br. 773/2004 na restriktivan se način uređuje upotreba dokumenata iz spisa vezanog za postupak primjene članka 81. UEZ‑a. Stoga, ne samo da stranke u postupku primjene članka 81. UEZ‑a nemaju pravo neograničenog pristupa dokumentima iz spisa Komisije već, štoviše, ni treći nemaju u okviru jednog takvog postupka pravo pristupa dokumentima spisa Komisije, uz iznimku podnositelja prigovora. Ako bi osobe koje nemaju pravo pristupa spisu na temelju uredbi br. 1/2003 i 773/2004 ili one koje u načelu imaju takvo pravo, ali ga nisu iskoristile ili im je pristup bio odbijen, mogle steći pristup dokumentima na osnovi Uredbe br. 1049/2001, sustav pristupa spisu uspostavljen uredbama br. 1/2003 i 773/2004 bio bi doveden u pitanje. Međutim, iako se pravo uvida u spis u okviru postupka primjene članka 81. UEZ‑a i pravo pristupa dokumentima na temelju Uredbe br. 1049/2001 pravno razlikuju, ona vode do situacije usporedive s funkcionalnog gledišta.

Stoga, dopuštanje općeg pristupa dokumentima iz spisa vezanog uz primjenu članka 81. UEZ‑a na temelju Uredbe br. 1049/2001 ugrozilo bi ravnotežu koju je zakonodavac Unije želio osigurati uredbama br. 1/2003 i 773/2004 između obveze predmetnih poduzetnika da Komisiji dostave komercijalno osjetljive informacije kako bi joj omogućili da utvrdi postojanje zabranjenog sporazuma i njegovu sukladnost s navedenim člankom, s jedne strane, i jamstva pojačane zaštite tako dostavljenih informacija Komisiji na temelju zahtjeva profesionalne i poslovne tajne, s druge strane. Iz toga proizlazi da Komisija, u svrhu primjene izuzeća predviđenih u članku 4. stavku 2. prvoj i trećoj alineji Uredbe br. 1049/2001, ima pravo pretpostaviti da otkrivanje tih dokumenata u načelu ugrožava zaštitu komercijalnih interesa poduzetnika uključenih u jedan takav postupak kao i zaštitu svrhe istraga u svezi s njim, bez provođenja konkretnog i pojedinačnog ispitivanja svakog od dokumenata iz spisa vezanog za postupak primjene članka 81. UEZ‑a. U tom pogledu, istrage u svezi s postupkom primjene članka 81. UEZ‑a mogu se smatrati dovršenima samo kada je odluka Komisije donesena u okviru tog postupka postala konačna.

Ta opća pretpostavka ne isključuje mogućnost dokazivanja da konkretni dokument, čije se otkrivanje zahtijeva, nije obuhvaćen tom pretpostavkom ili da postoji prevladavajući javni interes koji opravdava otkrivanje tog dokumenta na temelju članka 4. stavka 2. Uredbe br. 1049/2001. S druge strane, zahtjev za utvrđivanje primjenjuje li se zaista opća pretpostavka o kojoj je riječ ne može se tumačiti na način da Komisija mora pojedinačno ispitati sve dokumente zatražene u tom slučaju, što bi tu opću pretpostavku lišilo njezinoga korisnog učinka, to jest, da omogući Komisiji da na cjeloviti zahtjev za pristup odgovori na jednako cjelovit način .

(t. 83.‑90., 93., 99.‑101.)