ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
C 44/51

Tužba podnesena 9. prosinca 2020. – Perry Street Software/EUIPO – Toolstream (SCRUFFS)

(Predmet T-720/20)

(2021/C 44/74)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Tužitelj: Perry Street Software, Inc. (New York, New York, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: M. Hawkins, solicitor i T. Dolde, odvjetnik)

Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

Druga stranka pred žalbenim vijećem: Toolstream Ltd (Yeovil, Ujedinjena Kraljevina)

Podaci o postupku pred EUIPO-om

Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

Predmetni sporni žig: međunarodna registracija žiga u kojoj je naznačena Europska unija za verbalni žig SCRUFFS – međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija br. 1 171 590

Postupak pred EUIPO-om: postupak za brisanje

Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 29. rujna 2020. u predmetu R 550/2020-4

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

— poništi pobijanu odluku;

— naloži EUIPO-u i drugoj stranci pred žalbenim vijećem (ako odlučiti intervenirati u postupku) snošenje troškova postupka.

Tužbeni razlozi

— Neprovođenje potpunog ispitivanja i iskrivljavanje činjenica i dokaza u skladu s člankom 72. stavkom 2. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

— Povreda članka 59. stavka 1. točke (a) u vezi s člankom 7. stavkom 1. točkom (c) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;
Tužba podnesena 22. prosinca 2020. – Sinopec Chongqing SVW Chemical i dr./Komisija

(Predmet T-762/20)

(2021/C 53/81)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Tužitelji: Sinopec Chongqing SVW Chemical Co. Ltd (Chongqing, Kina), Sinopec Great Wall Energy & Chemical (Ningxia) Co. Ltd (Lingwu, Kina), Central-China Company, Sinopec Chemical Commercial Holding Co. Ltd (Wuhan, Kina) (zastupnici: J. Cornelis, F. Graafsma i E. Vermulst, odvjetnici)

Tuženik: Europska komisija

Tužbeni zahtjev

Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

— poništi Provedbenu uredbu Komisije (EU) 2020/1336 od 25. rujna 2020. o uvođenju konačnih antidampinških pristojbi na uvoz određenih polivinil alkohola podrijetlom iz Narodne Republike Kine (1);

— naloži Europskoj komisiji snošenje tužiteljevih troškova.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu pet tužbenih razloga.

1. Prvi tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da članak 2. stavak 6.a Uredbe (EU) 2016/1036 Europskog parlamenta i Vijeća od 8. lipnja 2016. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske unije („Osnovna uredba”) nalaže pristup i stvara iznimku koja nije predviđena u Antidampinškom sporazumu WTO-a („ADS”) te se stoga ne može primijeniti.

2. Drugi tužbeni razlog temelji se na povredi članka 2. stavka 10. Osnovne uredbe zbog odbitka potencijalne provizije od izvozne cijene koju je naplatilo društvo Sinopec Central China, te očitoj pogrešci u ocjeni zbog zaključka da društvo Sinopec Central China postupa kao zastupnik koji radi na temelju provizije, ne uzimajući u obzir uvjet primjerene usporedbe i prilagodbe uobičajene vrijednosti PDV-a za koji se ne može ostvariti povrat na viši iznos.

3. Treći tužbeni razlog temelji se na povredi članka 18. stavka 1. i članka 18. stavka 5. Osnovne uredbe kao i članka 6.8 Priloga II. Antidampinškog sporazuma WTO-a zbog kažnjivog korištenja izvora informacija koje ne predstavljaju najprikladnije i najprimjerenije informacije.

4. Četvrti tužbeni razlog temelji se na povredi članka 3. stavka 2. i članka 3. stavka 3. Osnovne uredbe te očitoj pogrešci u ocjeni kod uspostave sniženja cijena i, posljedično, povredi članka 3. stavka 6. Osnovne uredbe zbog propusta provođenja analize sniženja cijena po segmentima, zbog propusta provođenja potrebnih prilagodbi zbog razlika u kvaliteti i zbog propusta uspostave sniženja cijena za cjelokupni proizvod.

5. Peti tužbeni razlog temelji se na povredi prava obrane tužiteljâ zbog toga što im je uskraćen uvid u određene informacije potrebne za komentiranje analize sniženja cijena.

(1) SL 2020., L 315, str. 1.
—

Tuženik je izgubio pravo da u odnosu na tužiteljicu naloži mobilnost koja dovodi do promjene mjesta zaposlenja s obzirom na to da je on sam, time što je u više navrata od mobilnosti izuzimao dužnosnike u funkcijskoj skupini AST, kod tužiteljice stvorio dojam da ne treba očekivati promjenu mjesta zaposlenja.
C 35/53

Tužba podnesena 18. studenoga 2020. – OG/EIB

(Predmet T-695/20)

(2021/C 35/71)

Jezik postupka: francuski

Stranke

Tužitelj: OG (zastupnici: L. Levi i M. Vandenbussche, odvjetnice)

Tuženik: Europska investicijska banka

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

— utvrdi da je tužba dopuštena i osnovana;

te, prema tome,

— EIB-u naloži plaćanje šesnaest mjesečnih plaća i šestomjesečne otpremnine, odnosno iznosa od 317 668 eura, koji je odnosi na trenutak podnošenja početnog zahtjeva za naknadu štete od 23. listopada 2019., a koji se iznos treba prilagoditi s obzirom na trenutak njegova plaćanja;

— EIB-u naloži plaćanje neimovinske štete određene ex aequo et bono u iznosu od 50 000 eura;

— u mjeri u kojoj je potrebno, poništi odluku o odbijanju zahtjeva za naknadu štete od 9. ožujka, zaprimljene 10. ožujka 2020.;

— u mjeri u kojoj je potrebno, poništi odluku od 8. kolovoza 2020. o prešutnom odbijanju prigovora,

— naloži, kao mjeru upravljanja postupkom, pristup izvješću SSTL;

— tuženiku naloži snošenje svih troškova.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog osnovanosti tužbe kojom se želi utvrditi odgovornost Europske investicijske banke (EIB) zbog niza događaja koji, svaki za sebe i svi zajedno, upućuju na protupravno postupanje EIB-a koje je tužitelju prouzročilo štetu i bolest, tužitelj se poziva na jedan tužbeni razlog, koji se temelji na povredi dužnosti brižnog postupanja, dobre uprave i transparentnosti, koju je počinila EIB te, općenitije, na povredi opće dužnosti pažnje i opreza koju ima svaki poslodavac.

U ovom predmetu tužitelj tvrdi da u slučaju da je EIB redovito poduzimao odgovarajuće sigurnosne mjere u svojim zgradama, do tragičnog samoubojstva pripravnice ne bi došlo. Također tvrdi da u slučaju da je EIB priznao svoju odgovornost u pogledu tog samoubojstva, te u odnosu na svoje zaposlenike, a posebice one na koje je, poput tužitelja, to samoubojstvo utjecalo, ispunio svoje obaveze transparentnosti te podrške, otvorenosti i pomoći, tužitelj danas ne bi bio zaposlenik s invaliditetom, u patnji, a čija karijera i priznanje njegovih zasluga u očima njegovog poslodavca, kojemu je lojalno služio, više ne postoje.

Tužitelj tvrdi da te činjenice pokazuju i da je EIB, umjesto da kao odgovorni poslodavac štiti svoje zaposlenike, nakon incidenta koji je uključivao samoubojstvo tužiteljeve pripravnice diskreditirao i omalovažavao tužitelja sve do njegove fizičke i duševne propasti. Nakon 30 godina uzorne karijere, tužitelj smatra da se prema njemu postupalo kao prema osrednjem i nepoštenom zaposleniku.
C 19/61

Tužba podnesena 9. studenoga 2020. – Sam McKnight/EUIPO – Carolina Herrera (COOL GIRL)

(Predmet T-670/20)

(2021/C 19/65)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Tužitelj: Sam McKnight Ltd (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: V. von Bomhard i J. Fuhrmann, odvjetnici)

Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

Druga stranka pred žalbenim vijećem: Carolina Herrera Ltd (New York, New York, Sjedinjene Američke Države)

Podaci o postupku pred EUIPO-om

Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

Predmetni sporni žig: prijava verbalnog žiga Europske unije COOL GIRL – prijava za registraciju br. 16 681 975

Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 25. kolovoza 2020. u predmetu R 689/2019-4

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

— poništi pobijanu odluku;

— naloži snošenje troškova tuženiku, odnosno intervenijentu u slučaju da se u spor uključi društvo Carolina Herrera.

Tužbeni razlog
—

Usto, tuženik je povrijedio dužnost brižnog postupanja u odnosu na tužitelja. On je ionako u svojem mjestu zaposlenja izložen povećanom sigurnosnom riziku. Umjesto da je to uvažio i, u mjeri u kojoj je to moguće, olakšao tužitelju sudjelovanje u natječaju, EPSO ustraje na utvrđenim i striktnim razdobljima testiranja.
1.

Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi pravila kojima se uređuje imenovanje europskih tužitelja. Riječ je o člancima 288., 289., 291. i 296. UFEU-a, člancima 20., 21. i 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (u daljnjem tekstu: Povelja), općim načelima prava Unije koja se odnose na pravnu sigurnost, zaštitu legitimnih očekivanja, zakonitost i zabranu diskriminacije, Uredbi Vijeća (EU) 2017/1939 od 12. listopada 2017. o provedbi pojačane suradnje u vezi s osnivanjem Ureda europskog javnog tužitelja (SL 2017., L 283, str. 1.), osobito njezinom članku 14. stavku 3. i članku 16. stavcima 1. do 3., o članku 1. Provedbene odluke Vijeća (EU) 2018/1696 od 13. srpnja 2018. o pravilima rada povjerenstva za odabir predviđenima u članku 14. stavku 3. Uredbe (EU) 2017/1939 o provedbi pojačane suradnje u vezi s osnivanjem Ureda europskog javnog tužitelja (SL 2018., L 282, str. 8.), pravilima o radu povjerenstva za odabir utvrđenima u navedenoj provedbenoj odluci, osobito u točkama VI.2. i VII.2. njezina priloga, te o bitnim postupovnim zahtjevima. U okviru tog tužbenog razloga tužitelj navodi da pobijana odluka, u dijelu u kojem je na položaj europskog tužitelja imenovan jedan od kandidata koje je predložila Belgija: — kao prvo (prvi dio tužbenog razloga), nije donesena na temelju zaključaka koje je povjerenstvo za odabir izvelo nakon ocjene prijava kandidata i razgovora s njima te ih formaliziralo u svojem obrazloženom mišljenju, te tvrdi da se nije vodilo računa o tim zaključcima, nego se, suprotno tomu, oslonilo na jednu drugu ocjenu zasluga tih kandidata, provedenu unutar relevantnih pripremnih tijela Vijeća; — kao drugo (drugi dio tužbenog razloga), da se različito postupalo prema skupini kandidata koje su predložili Češka, Njemačka, Estonija, Grčka, Španjolska, Francuska, Hrvatska, Italija, Cipar, Latvija, Litva, Luksemburg, Malta, Nizozemska, Austrija, Rumunjska, Slovenija, Slovačka i Finska, s jedne strane, te prema skupini kandidata koje su predložili Belgija, Bugarska i Portugal, s druge strane, tako što se u slučaju prve skupine pobijana odluka temeljila na mišljenju povjerenstva za odabir, kako je to predviđeno Uredbom, dok je na drugu primijenjen drukčiji postupak ocjene zasluga kandidata, koji nije predviđen Uredbom, a vodilo ga je za to nenadležno tijelo.
C 19/63

Tužba podnesena 13. studenoga 2020. – Dr. August Wolff /EUIPO – Combe International (Vagisan)

(Predmet T-679/20)

(2021/C 19/68)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Tužitelj: Dr. August Wolff GmbH & Co. KG Arzneimittel (Bielefeld, Njemačka) (zastupnik: A. Thünken, odvjetnik)

Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

Druga stranka pred žalbenim vijećem: Combe International Ltd (New York, New York, Sjedinjene Američke Države)

Podaci o postupku pred EUIPO-om

Nositelj spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

Predmetni sporni žig: međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija u odnosu na verbalni žig Vagisan – međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija br. 10 985 168

Postupak pred EUIPO-om: postupak za brisanje

Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 3. rujna 2020. u predmetu R 2459/2019-4

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

— poništi pobijanu odluku;

— poništi odluku Odjela za poništaje EUIPO-a br. 000018101 C od 11. rujna 2019.,

— naloži EUIPO-u i, ovisno o slučaju, intervenijentu, snošenje troškove postupka i troškova nastalih u postupku pred EUIPO-om.

Tužbeni razlog
—

poništi tuženikove odluke C(2020) 4489 final od 29. lipnja 2020. o državnoj potpori SA.56125 (2020/N) – „Sweden Prolongation and modification of scheme SA.49893 (2018/N)/Tax exemption for non-food based biogas and bio-propane in heat generation” i br. spisa SA.56908 (2020/N) – „Sweden Prolongation and modification of biogas scheme for motor fuel in Sweden”; i
2.

Drugi tužbeni razlog koji se odnosi na kršenje odredbi o ocjenjivanju koncentracije predviđenih u članku 2. stavku 1. Uredbe br. 139/2004, jer Komisija nije uzela u obzir okolnost da to što je PKN Orlen stekao kontrolu nad Grupom Lotos utječe na pristup zalihama sirovina subjekata koji djeluju na tržištu rafiniranih i dehidriranih parafina te parafinskih voskova i proizvoda na bazi parafina, a pritom nije uzela u obzir ni postojanje pravnih prepreka za ulazak na to tržište kao posljedice koncentracije. — U prilog tom tužbenom razlogu tužitelj ističe da preuzimanje kontrole PKN Orlena nad Grupom Lotos dovodi do koncentracije u rukama jednog subjekta svih sirovina u obliku čvrstog parafina (teškog i lakog) zajedno sa svom prijevoznom i logističkom infrastrukturom na području Poljske, Litve i Češke, zbog čega će taj subjekt moći diktirati cjenovne uvjete ili uvjete vezane za nabavu sirovina, i to ne samo subjektima koji trenutno posluju na tom tržištu, nego i svim subjektima koji u budućnosti budu htjeli ući na ovo tržište. Spomenute teškoće u obavljanju djelatnosti neće pogađati Orlen Południe S.A., društvo koje u cijelosti zavisi o PKN Orlenu.
C 399/43

Tužba podnesena 9. listopada 2020. – Aldi protiv EUIPO-a (Cachet)

(Predmet T-622/20)

(2020/C 399/60)

Jezik postupka: njemački

Stranke

Tužitelj: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Njemačka) (zastupnici: N. Lützenrath, C. Fürsen, i M. Minkner, odvjetnici)

Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

Podaci o postupku pred EUIPO-om

Predmetni sporni žig: prijava verbalnog žiga Europske unije Cachet – prijava za registraciju br. 18 092 827

Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 11. kolovoza 2020. u predmetu R 452/2020-4

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

— poništi pobijanu odluku u dijelu u kojem se njome potvrđuje odbijanje prijave za registraciju u pogledu proizvoda iz razreda 5. „veterinarski preparati; medicinski preparati; farmaceutski proizvodi; higijenski preparati za upotrebu u medicini; dijetne tvari i proizvodi za medicinske i veterinarske potrebe; dodaci prehrani za ljude i životinje” i odbija žalba;

— naloži EUIPO-u snošenje troškova.

Tužbeni razlozi

— povreda članka 7. stavka 1. točke (c) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;
Tužba podnesena 5. listopada 2020. – Société des produits Nestlé protiv EUIPO-a – Amigüitos pets & life (THE ONLY ONE by alphaspirit wild and perfect)

(Predmet T-616/20)

(2020/C 399/59)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Tužitelj: Société des produits Nestlé SA (Vevey, Švicarska) (zastupnici: A. Jaeger-Lenz i C. Elkemann, odvjetnici)

Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

Druga stranka pred žalbenim vijećem: Amigüitos pets & life, SA (Murcia, Španjolska)

Podaci o postupku pred EUIPO-om

Podnositelj prijave: druga stranka pred žalbenim vijećem

Predmetni sporni žig: prijava figurativnog žiga Europske unije THE ONLY ONE by alphaspirit wild and perfect u bijeloj, crvenoj i crnoj boji – prijava za registraciju br. 15 385 719

Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 29. srpnja 2020. u predmetu R 424/2020-5

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

— poništi pobijanu odluku;

— naloži EUIPO-u snošenje troškova postupka pred Općim sudom i naloži drugoj stranci u postupku pred žalbenim vijećem snošenje troškova postupka pred EUIPO-om.

Tužbeni razlozi

— povreda članka 72. stavka 6. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

— povreda članka 91. stavka 1. prve rečenice Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

— povreda članka 46. stavka 1. točke (a) u vezi s člankom 8. stavkom 1. točkom (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;
—

U tom pogledu ističe se da članak 4. stavak 2. Uredbe br. 1049/2001 predviđa da, kada traženi dokument sadržava komercijalno povjerljive podatke, pristup se može odobriti ako postoji prevladavajući javni interes za otkrivanje podataka koje sadržava. U tom pogledu, tuženik, pozivajući se na sudsku praksu, navodi da je na tužitelju da konkretno navede okolnosti na kojima se temelji prevladavajući javni interes koji opravdava otkrivanje dokumenata koji sadržavaju komercijalno povjerljive podatke. To međutim, s jedne strane, ne može osloboditi traženu instituciju obveze da prizna prevladavajući javni interes koji bi opravdao otkrivanje dokumenta kada je on lako prepoznatljiv, niti, s druge strane, opravdava zaključak – slijedom činjenica koje je iznio tužitelj – da se, s obzirom na to da za ispitivanja koja su provedena u prošlosti nije bilo evaluacija, mora smatrati da se izmjenjivanje poduzetnika uključenih u upravljanje uslugom vađenja plazme proizvedene u transfuzijskim ustanovama, kao i proizvodnja, skladištenje i isporuka lijekova od plazme, mogu redovno odvijati bez štete za javni interes.
1.

Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi, s jedne strane, članka 62. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 726/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 31. ožujka 2004. o utvrđivanju postupaka odobravanja primjene i postupaka nadzora nad primjenom lijekova koji se rabe u humanoj i veterinarskoj medicini, te uspostavi Europske agencije za lijekove i, s druge strane, članka 11. poslovnika Stalnog odbora za lijekove za humanu uporabu (u daljnjem tekstu: Stalni odbor). Tužitelj tvrdi da je postupak koji je doveo do mišljenja Stalnog odbora nepravilan jer se Stalni odbor trebao, kada se to od njega tražilo u okviru postupka preispitivanja zahtjeva za uvjetno odobrenje za stavljanje u promet (u daljnjem tekstu: odobrenje) Hopveusa, savjetovati sa znanstveno savjetodavnom skupinom „Scientific Advisory Group on Psychiatry”, nadležnim i neovisnim tijelom. Međutim, on to nije učinio.
2.

Drugi tužbeni razlog, temelji se na povredi članka 107. stavka 1. UFEU-a i članka 108. stavka 2. UFEU-a u pogledu iznimaka od plaćanja određenih poreza. — U tom pogledu se ističe da je pravo na sporno porezno izuzeće podređeno uvjetima općenito utvrđenima za stečajne postupke i da, kako je potvrđeno u toj pobijanoj odluci, nije moguće predvidjeti, ni danas, može li se ispuniti uvjet koji se odnosi na postojanje povoljne razlike između imovine društva na početku postupka posebnog upravljanja, s jedne strane, i preostale imovine na kraju postupka posebnog upravljanja, s druge strane. — U tom pogledu, oslobođenje društva od poreza na dobit strogo je uvjetovano ostvarenjem budućih i neizvjesnih događaja što je do sada sprečavalo konsolidaciju bilo kakve prednosti u korist društva Tirrenia AS i čini u potpunosti hipotetskim, kako je potvrđeno u odluci, ostvarenje takve prednosti u budućnosti. Posljedično, s obzirom na sve uvjete propisane nacionalnim pravom kako bi se postigla predmetna prednost, ne može se reći da je društvo Tirrenia AS steklo hipotetsku prednost koja proizlazi iz poreznog oslobođenja. Stoga, navedeno oslobođenje ne ulazi u pojam državne potpore u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a, i posljedično nije državna potpora. — Osim toga, i dalje pod pretpostavkom da bi se uvjeti predviđeni za predmetno porezno oslobođenje mogli u budućnosti ostvariti, dvojbeno je da bi se to moglo dogoditi prilikom potpune likvidacije društva Tirrenia. — Tužitelj precizira da, čak i kad bi predmetna mjera dovela do konkretne prednosti, društvo Tirrenia AS ne sudjeluje u trgovini unutar Unije, niti ima položaj na tržištu koji se može održati ili poboljšati, s posljedičnim smanjenjem mogućnosti za poduzetnike sa sjedištem u drugim državama članicama, da uđu na talijansko tržište.
—

U tom pogledu se ističe da Komisija može dopustiti izmjenu strukturnih obveza poput predmetnih isključivo u izuzetnim situacijama, ili kada dođe do promjena u okolnostima tržišta (i) znatnog opsega, (ii) trajnog karaktera i (iii) koje nisu predvidljive. Osim toga potrebno je da (iv) razlog konkurentnosti koji je doveo do usvajanja obveza više ne postoji. Uvjeti iz točaka (i)-(iv) moraju se kumulativno ispuniti. No, nijedan od tih zahtjeva ne postoji u ovom slučaju.
2.

Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 5. Aarhuške konvencije, članaka 2. i 8. EKLJP-a, članaka 2. i 7. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, članka 3. stavka 3., članka 9., članka 168. stavka 1. i članka 191. stavaka 1. i 2. UFEU-a kao i na povredi članaka 6., 7. i 23. te Priloga III. i Priloga IV. odjeljka B. Direktive 2008/50/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. svibnja 2008. o kvaliteti zraka i čišćem zraku za Europu (u daljnjem tekstu: Direktiva o kvaliteti zraka). — Komisija se u pobijanoj odluci ne izjašnjava o meritumu i time zanemaruje činjenicu da nizozemske vlasti konstantno procjenjuju kvalitetu zraka duž ulica s gustim prometom koje prolaze naseljenim područjima (poput, primjerice, Helvoirta) na više od 10 metara od rubnika ceste zbog čega na tim mjestima nisu utvrđena prekoračenja graničnih vrijednosti u području onečišćenja zraka koja dovode do dobro poznatih rizika za javno zdravlje. Navedena praksa nizozemskih vlasti protivna je odjeljku C. Priloga III. Direktivi o kvaliteti zraka u kojem se opisuje način izvođenja procjene kvalitete zraka i razmještaj točaka uzorkovanja te u kojem se osobito utvrđuje da se ta procjena mora, koliko je moguće, izvoditi na najviše deset metara od rubnika ceste. — Komisija također zanemaruje činjenicu da nizozemske vlasti predmetno područje oko Helvoirta razvrstavaju kao ruralno, iako je riječ o urbanom području, zbog čega se primjenjuju pogrešne tehnike modeliranja. To je također dovelo do neutvrđivanja prekoračenja graničnih vrijednosti u području onečišćenja zraka. — Nadalje, Komisija zanemaruje i činjenicu da zbog te nezakonite prakse ne samo da nije utvrđeno nijedno prekoračenje nego, posljedično, za područje oko Helvoirta nije donesen nikakav plan za kvalitetu zraka, iako su ga nizozemske vlasti bile dužne donijeti na temelju članka 23. stavka 1. Direktive o kvaliteti zraka. — Naposljetku, Komisija zanemaruje činjenicu da nizozemske vlasti tom nezakonitom praksom povređuju ne samo pravo svih građana Unije na pristup točnim informacijama o okolišu, nego i njihova prava na život i zdravlje.
—

naloži tuženiku plaćanje svakome iznosa od 5 000 eura ex aequo et bono radi naknade neimovinske štete izazvane protekom razumnog roka, uvećano za zatezne kamate do isplate u cijelosti;
—

poništi Odluku Komisije C(2020) 3287 final od 26. svibnja 2020. o mjerama SA.39990 (2016/C) (ex 2016/NN) (ex 2014/FC) (ex 2014/CP) – koje je Belgija provela za Ducatt NV, i
C 339/32

Tužba podnesena 27. kolovoza 2020. – Stada Arzneimittel protiv EUIPO-a – Pfizer (RUXIMBLIS)

(Predmet T-542/20)

(2020/C 339/40)

Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

Stranke

Tužitelj: Stada Arzneimittel AG (Bad Vilbel, Njemačka) (zastupnici: J.-C. Plate i R. Kaase, odvjetnici)

Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

Druga stranka pred žalbenim vijećem: Pfizer Inc. (New York, New York, Sjedinjene Američke Države)

Podaci o postupku pred EUIPO-om

Podnositelj prijave: tužitelj

Predmetni sporni žig: prijava verbalnog žiga Europske unije RUXIMBLIS – prijava za registraciju br. 17 865 738

Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 16. lipnja 2020. u predmetu R 1877/2019-4

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

— poništi pobijanu odluku;

— naloži EUIPO-u snošenje troškova, uključujući troškove postupka pred žalbenim vijećem.

Tužbeni razlog

Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.