2.

Povreda prava Unije, pogrešno tumačenje i primjena Ugovorâ i europskih propisa od strane Općeg suda A) Pogrešno tumačeći i primjenjujući pravo Unije, u pobijanoj presudi se navodi da sadržaj članka 122. i 136. UFEU-a, istaknuti u tužbi, nisu „odgovarajuća pravna osnova za eventualnu financijsku pomoć Unije u obliku uspostave mehanizma financiranja u korist država članica koje su suočene, ili za koje postoji opasnost od suočavanja, s ozbiljnim problemima financiranja”. U smislu članka 136. UFEU-a, kako je izmijenjen Odlukom Europskog vijeća 2011/199/EU (1) od 25. ožujka 2011., i članka 4. stavka 1. UFEU-a i članka 5. stavka 2. UFEU-a, države članice čija je valuta euro mogu sklapati međusobne sporazume kako bi uspostavili stabilizacijski mehanizam i mehanizam financijske pomoći. Komisija je posebno nadležna i slobodna je predlagati uspostavljanje takvog mehanizma u smislu članka 352. UFEU-a, kao djelovanje koje je potrebno za ostvarenje jednog od ciljeva iz ugovorâ, i to stabilnosti euro područja. B) Pogrešno tumačeći i primjenjujući ugovore i pravo Unije, u pobijanoj se presudi navodi da ništa ne omogućuje zaključak, niti je to dokazano, da bi uvođenje načela stanja nužde, „imalo za cilj jačanje koordinacije proračunske discipline ili da bi bilo obuhvaćeno smjernicama ekonomske politike koje je Vijeće ovlašteno izraditi radi osiguranja pravilnog funkcioniranja ekonomske i monetarne unije”. Suprotno tomu, ispravnim tumačenjem i primjenom, predmetna mjera – poništenje nepriličnog duga – služi isključivo jačanju proračunske discipline država članica i osiguranju pravilnog funkcioniranja ekonomske i monetarne unije (članak 136. stavak 1. UFEU-a). C) Pogrešno tumačeći i primjenjujući ugovore i pravo Unije, u pobijanoj je presudi isključeno da članak 122. UFEU-a može biti odgovarajuća pravna osnova za uvođenje načela stanja nužde u zakonodavstvo Unije. U smislu članka 352. UFEU-a, Komisija može podnositi prijedloge Vijeću da osigura solidarnost među državama članicama u smislu članka 122. stavka 1. UFEU-a ili pruži financijsku pomoć Unije u smislu članka 122. stavka 2. UFEU-a državi članici koja se nalazi u ozbiljnim poteškoćama koje su izvan njezine kontrole. D) Pogrešno tumačeći i primjenjujući ugovore i pravo Unije, u pobijanoj se presudi navodi da „valja zaključiti da je Komisija u donošenju pobijane odluke poštovala obvezu obrazlaganja” u odnosu na odbijanje zahtjeva za registraciju i prijedloga EGI. Obrazloženje odluke o odbijanju koje je izloženo u pobijanoj mjeri nedovoljno je i pogrešno te krši obvezu obrazlaganja iz članka 4. stavka 3. drugog podstavka Uredbe br. 211/2011. E) Pogrešno tumačeći i primjenjujući ugovore i pravo Unije, u pobijanoj se presudi navodi da čak i pod pretpostavkom da postoji pravilo međunarodnog prava koje propisuje načelo stanja nužde, sâmo postojanje takvog načela međunarodnog prava ne bi, bez obzira na sve, bio dostatan temelj Komisijine zakonodavne inicijative. Međunarodno pravo i njegova načela su izvori prava Europske unije. Kao takvi, nesumnjivo su izravno uključeni i u njemu se izravno primjenjuju pravo Unije. Komisija može predložiti primjenu takvih načela više razine i kada nema posebne odredbe u ugovorima, ako smatra da je to potrebno. F) Pogrešno tumačeći i primjenjujući ugovore i pravo Unije, pobijanom presudom naloženo je tužitelju snošenje troškova Komisije. Da je pravilno ocijenjena, sukladno ovdje izloženom, tužba bi bila prihvaćena te bi troškovi postupka pali na teret Komisije.