15

U tim je okolnostima Supreme Court of the United Kingdom (Vrhovni sud Ujedinjene Kraljevine) odlučio prekinuti postupak i uputiti Sudu sljedeća prethodna pitanja: „1. Koji su pravilni kriteriji za određivanje je li zahtjev poslodavca protiv zaposlenika ili bivšeg zaposlenika (u daljnjem tekstu: zaposlenik) ‚predmet […] u vezi s’ pojedinačnim ugovorom o radu u smislu glave II. odjeljka 5. (članci 18. do 21.) Luganske konvencije [II]? (a) Je li dovoljno, da bi se na zahtjev poslodavca protiv zaposlenika primjenjivale odredbe članaka 18. do 21. [Luganske konvencije II], da je poslodavac također mogao isticati da sporno ponašanje predstavlja povredu obveza iz pojedinačnog ugovora o radu koju je počinio zaposlenik, iako se zahtjev koji je poslodavac stvarno iznio ne poziva ni na kakvu povredu tog ugovora niti je ističe ili stavlja na teret, nego iznosi (primjerice) jedan ili više prigovora navedenih u točkama 26. i 27. prikaza činjeničnog stanja i pitanja? (b) Ili je pak pravilan kriterij da se na zahtjev poslodavca protiv zaposlenika primjenjuju odredbe članaka 18. do 21. [Luganske konvencije II] samo ako je obveza na kojoj se zahtjev temelji zbilja obveza iz ugovora o radu? U slučaju potvrdnog odgovora, može li se iz toga zaključiti da zahtjev koji se temelji samo na povredi obveze koja je nastala neovisno o ugovoru o radu (i koja eventualno nije obveza na koju je zaposlenik ‚svojevoljno pristao’), nije obuhvaćen odredbama navedenog odjeljka 5.? (c) Ako nijedan od tih kriterija nije pravilan, koji je onda pravilni kriterij? 2. Ako neko društvo i fizička osoba sklope ‚ugovor’ (u smislu članka 5. stavka 1. [Luganske konvencije II]), u kojoj mjeri mora postojati odnos podređenosti između tog društva i te fizičke osobe da bi navedeni ugovor bio ‚pojedinačni ugovor o radu’ u smislu odjeljka 5. [te konvencije]? Može li takav odnos postojati ako fizička osoba ima mogućnost odrediti (i stvarno odredi) uvjete svojeg ugovora s tim društvom i samostalno nadzire tekuće poslove društva i obavljanje svojih dužnosti, ali su dioničar ili dioničari tog društva ovlašteni raskinuti taj odnos? 3. Ako se odredbe glave II. odjeljka 5. Luganske konvencije [II] primjenjuju samo na zahtjeve na koje bi se, da tih odredbi nema, primjenjivao članak 5. stavak 1. navedene konvencije, koji su pravilni kriteriji za određivanje primjenjuje li se na zahtjev članak 5. stavak 1.? (a) Je li pravilni kriterij taj da se na zahtjev primjenjuje članak 5. stavak 1. ako bi poslodavac mogao isticati da sporno ponašanje predstavlja povredu ugovorne obveze, iako se zahtjev koji je poslodavac stvarno iznio ne poziva ni na kakvu povredu predmetnog ugovora niti je ističe ili stavlja na teret? (b) Ili je pak pravilan kriterij da se na zahtjev primjenjuje članak 5. stavak 1. [Luganske konvencije II] samo ako je obveza na kojoj se on stvarno temelji ugovorna obveza? U slučaju potvrdnog odgovora, može li se iz toga zaključiti da zahtjev koji se temelji samo na povredi obveze koja je nastala neovisno o ugovoru (i koja eventualno nije obveza na koju je tuženik ‚svojevoljno pristao’) nije obuhvaćen člankom 5. stavkom 1.? (c) Ako nijedan od tih kriterija nije pravilan, koji je onda pravilni kriterij? 4. U okolnostima kad: – su društva A i B dio iste grupe društava; – tuženik X de facto obavlja dužnost glavnog izvršnog direktora te grupe društava (kao što je P. Bosworth to činio za grupu Arcadia; prikaz činjeničnog stanja i pitanja, t. 14.); X‑a je zaposlilo jedno od društava iz grupe, društvo A (te je on stoga zaposlenik društva A) (kao što je to povremeno bio P. Bosworth u okolnostima navedenima u prikazu činjeničnog stanja i pitanja, t. 15.), pa s gledišta nacionalnog prava on nije zaposlenik društva B; – društvo A istaknulo je zahtjev protiv X‑a, pri čemu se na taj zahtjev primjenjuju članci 18. do 21. [Luganske konvencije II]; i – drugo društvo iz iste grupe, društvo B, također je iznijelo zahtjev protiv X‑a na temelju istih prigovora kao i zahtjev društva A; koji su pravilni kriteriji za određivanje primjenjuje li se na zahtjev društva B odjeljak 5. [Luganske konvencije II]? Osobito: (a) Ovisi li odgovor na pitanje o tome je li između X‑a i društva B postojao ‚pojedinačni ugovor o radu’ u smislu odjeljka 5. [Luganske konvencije II] i, ako ovisi, koji su pravilni kriteriji za određivanje da je takav ugovor o radu postojao? (b) Treba li društvo B smatrati X‑ovim ‚poslodavcem’ za potrebe glave II. odjeljka 5. [Luganske konvencije II] odnosno primjenjuju li se na njegov zahtjev protiv X‑a [vidjeti gornju točku 4. četvrtu alineju] članci 18. do 21. [Luganske konvencije II] na isti način kao što se na zahtjev društva A protiv X‑a primjenjuju te iste odredbe? Osobito: i. Primjenjuje li se na zahtjev društva B članak 18. [Luganske konvencije II] samo ako je obveza na kojoj se temelji obveza iz ugovora o radu sklopljenog između društva B i X‑a? ii. Ili se pak na taj zahtjev primjenjuje članak 18. [Luganske konvencije II] ako bi prigovori navedeni u zahtjevu predstavljali povredu obveza iz ugovora o radu između društva A i X‑a? (c) Ako nijedan od tih kriterija nije pravilan, koji je onda pravilni kriterij?”