Budući da Europska središnja banka raspolaže diskrecijskom ovlašću i posljedično širokom marginom prosudbe prilikom odluke hoće li dopustiti korištenje člankom 429. stavkom 14. Uredbe br. 575/2013 o bonitetnim zahtjevima za kreditne institucije i investicijska društva i o izmjeni Uredbe 2015/62, pri sudskom nadzoru koji Opći sud mora izvršiti u pogledu osnovanosti razloga pobijane odluke on ne može ESB-ovu ocjenu zamijeniti svojom, već je taj nadzor namijenjen provjeri temelji li se pobijana odluka na materijalno netočnim činjenicama, je li u njoj pogrešno primijenjeno pravo ili počinjena očita pogreška u ocjeni i je li došlo do zlouporabe ovlasti.

Posljedično tomu, Europska središnja banka ne može isključiti iz korištenja člankom 429. stavkom 14. Uredbe br. 575/2013 izloženosti kreditne institucije prema javnoj financijskoj instituciji na temelju razmatranja svojstvenih izloženostima na koje se odnosi ta odredba. To vrijedi za razmatranje koje se temelji na tome da se izloženosti te kreditne institucije prema navedenoj financijskoj instituciji nalaze na strani imovine u njezinoj računovodstvenoj bilanci. Prema tome, budući da se izloženosti u odnosu na koje je navedenom odredbom previđena mogućnost da ih se ne uzme u obzir prilikom izračuna omjera financijske poluge kreditne institucije moraju po svojoj naravi nalaziti na strani imovine u bilanci navedene institucije, razmatranjem koje se temelji na tome da se izloženosti prema javnoj financijskoj instituciji nalaze na strani imovine u tužiteljevoj bilanci ne može se valjano opravdati odbijanje da se zatraženo odstupanje odobri. Kao drugo, isto vrijedi, i to zbog sličnih razloga, za razmatranje koje se temelji na tome da navedene izloženosti čine dio iznosa položenih kod navedene kreditne institucije po osnovi pravno uređene štednje, koja u njegovoj bilanci ostaje na strani obveza.

Prema definiciji u članku 4. stavku 1. točki 94. Uredbe br. 575/2013 o bonitetnim zahtjevima za kreditne institucije i investicijska društva, kako je izmijenjena Uredbom 2015/62, rizici predviđeni po osnovi prekomjerne financijske poluge ostvaruju se u situaciji u kojoj je likvidnost nedostatna. Naime, kreditna institucija radi pribavljanja gotovine može biti navedena na poduzimanje mjera koje nisu predviđene u poslovnom planu, uključujući prisilnu prodaju imovine s posljedicama navedenima u toj odredbi, a kao što na to podsjeća uvodna izjava 90. Uredbe br. 575/2013.

Budući da se negativne posljedice prekomjerne financijske poluge očituju u slučaju nedostatne likvidnosti, okolnost da se razdoblje usklađivanja pozicija kreditne institucije s pozicijama javne financijske institucije tiče likvidnosnog rizika ne čini navedeno razdoblje irelevantnim prilikom procjene rizika povezanog s njegovim omjerom financijske poluge. Međutim, to razdoblje usklađivanja ne dovodi do likvidnosnog rizika po osnovi ocjene zahtjeva za likvidnosnu pokrivenost u članku 412. Uredbe br. 575/2013 i u Uredbi 2015/61 o dopuni Uredbe br. 575/2013 u pogledu zahtjeva za likvidnosnu pokrivenost kreditnih institucija . Mora se utvrditi da je ESB-ovo odobrenje za primjenu članka 26. Uredbe 2015/61 – koji omogućava nadležnim tijelima, a posljedično i ESB‑u da poravnavaju međuovisne likvidnosne priljeve i odljeve ako zbog postojanja jamstva središnje države države članice i kratkoće razdoblja koje ih razdvaja procijeni da navedeno razdoblje ne dovodi do likvidnosnog rizika – na likvidnosne priljeve i odljeve povezane s izloženostima prema financijskoj instituciji izjednačeno s priznanjem te banke da razdoblje koje ih može razdvajati ne dovodi do likvidnosnog rizika.

(t. 70.-73., 76., 77.)