22.

Sud koji je uputio zahtjev objašnjava da ugovor o potrošačkom kreditu mora biti u pisanom obliku i da mora sadržavati određene informacije, među ostalim, o iznosu, broju i datumu dospijeća uplata za kamate na glavnicu i druge troškove te, ako je to primjereno, informacije o amortizaciji ( 21 ). Ugovor o kreditu koji stranke nisu potpisale nije u skladu s nacionalnim pravilima te je, posljedično, ništav ( 22 ). U glavnom postupku te su informacije (dio obveznih informacija) sadržane u nepotpisanim općim uvjetima ugovora. Stoga se postavlja pitanje je li valjan ugovor o potrošačkom kreditu sklopljen 29. lipnja 2011. S obzirom na to, sud koji je uputio zahtjev postavlja sedam prethodnih pitanja koja je možda lakše razumjeti u njihovu sažetom obliku: Prvo i drugo pitanje — Koje je značenje izraza „na papiru ili na nekom drugom trajnom mediju” iz članka 10. stavka 1., u vezi s člankom 3. točkom (m) Direktive 2008/48? – Obuhvaća li taj izraz samo fizički dokument koji su potpisale stranke ugovora o kreditu? – Mora li taj dokument sadržavati obvezne informacije iz članka 10. stavka 2.? – Ako se obvezne informacije nalaze u odvojenom dokumentu, koji stranke ugovora o kreditu nisu potpisale te se u ugovoru o kreditu na taj dokument upućuje, je li to u skladu sa zahtjevima iz članka 10. stavka 1. Direktive 2008/48? — U kojoj se mjeri Direktivom 2008/48 u potpunosti usklađuju pravila o informacijama koje se moraju uključiti u ugovor o kreditu za potrebe članka 10. stavaka 1. i 2., zbog čega bi se tim odredbama protivila nacionalna pravila: (i.) kojima se zahtijeva da obvezne informacije budu sadržane u jednom dokumentu koji su potpisale stranke ugovora o kreditu ili (ii.) u skladu s kojima se ugovoru o kreditu ne priznaje puni pravni učinak jer se neke obvezne informacije nalaze u odvojenom dokumentu, kao što su to opći uvjeti ugovora? Treće i četvrto pitanje — Znači li izraz „učestalost uplata” iz članka 10. stavka 2. točke (h) Direktive 2008/48 da vjerovnik u ugovoru o kreditu mora navesti točne datume na koje se mora izvršiti svaka uplata, ili je dovoljno navesti kada svaka uplata dospijeva upućivanjem na objektivno odredive elemente? – Ako je potonje tumačenje točno, mogu li te informacije biti sadržane u odvojenom dokumentu na koji ugovor o kreditu upućuje, kao što su to opći uvjeti ugovora koji stranke nisu potpisale? Peto i šesto pitanje — Znači li članak 10. stavak 2. točka (h) u vezi s točkom (i) Direktive 2008/48 da amortizacijska tablica ne mora biti sastavni dio ugovora o kreditu s fiksnim trajanjem u skladu s kojim se glavnica vraća uplatom pojedinih obroka i da takve informacije, umjesto toga, vjerovnik može dužniku pružiti na njegov zahtjev? Ili je vjerovnik obvezan amortizacijsku tablicu uključiti u ugovor o kreditu od datuma početka ugovora te ima li dužnik pravo da i tijekom trajanja ugovora o kreditu zatraži amortizacijsku tablicu u kojoj je prikazan otplatni plan od datuma podnošenja tog zahtjeva? Jesu li zahtjevi u pogledu informacija iz članka 10. stavka 2. točke (h) potpuno usklađeni u skladu s člankom 22. stavkom 1. Direktive 2008/48, zbog čega bi državama članicama bilo onemogućeno da zahtijevaju da amortizacijska tablica bude sastavni dio ugovora o kreditu? Sedmo pitanje — Ako vjerovnik ne pruži većinu informacija navedenih u članku 10. stavku 2. Direktive 2008/48, je li sankcija iz nacionalnog prava, na temelju koje se ugovor o kreditu smatra izuzetim od kamata i troškova (što znači da je dužnik obvezan vratiti samo glavnicu), proporcionalna za potrebe članaka 1. i 23. te direktive?