Predmet C‑348/16

Moussa Sacko

protiv

Commissione Territoriale per il riconoscimento della Protezione internazionale di Milano

(zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale di Milano)

„Zahtjev za prethodnu odluku – Politika azila – Direktiva 2013/32/EU – Članci 12., 14., 31. i 46. – Povelja Europske unije o temeljnim pravima – Članak 47. – Pravo na djelotvornu sudsku zaštitu – Pravni lijek protiv odluke o odbijanju zahtjeva za međunarodnu zaštitu – Mogućnost donošenja sudske odluke bez saslušanja podnositelja zahtjeva”

Sažetak – Presuda Suda (drugo vijeće) od 26. srpnja 2017.

Granična kontrola, azil i useljavanje – Politika azila – Postupci za priznavanje i oduzimanje međunarodne zaštite – Direktiva 2013/32 – Jamstva za podnositelje zahtjeva – Pravni lijek protiv odluke o odbijanju zahtjeva za međunarodnu zaštitu – Pravo na djelotvoran pravni lijek – Nesaslušavanje podnositelja zahtjeva u okviru navedenog pravnog lijeka – Dopuštenost – Pretpostavke

(Povelja Europske unije o temeljnim pravima, čl. 47.; Direktiva 2013/32 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 12., 14., 31. i 46.)

Direktivu 2013/32/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o zajedničkim postupcima za priznavanje i oduzimanje međunarodne zaštite, a osobito njezine članke 12., 14., 31. i 46., u vezi s člankom 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, treba tumačiti na način da joj se ne protivi to da nacionalni sud kojem je podnesen pravni lijek protiv odluke o odbijanju očito neosnovanog zahtjeva za međunarodnu zaštitu odbije taj pravni lijek bez saslušanja podnositelja zahtjeva kada činjenične okolnosti ne ostavljaju mjesta nikakvoj sumnji u osnovanost te odluke, pod uvjetom da je, s jedne strane, u prvostupanjskom postupku podnositelju zahtjeva omogućen osobni razgovor o njegovu zahtjevu za međunarodnu zaštitu, sukladno članku 14. te direktive, i da je zapisnik odnosno transkript tog razgovora, u slučaju njegova održavanja, priložen spisu u skladu s člankom 17. stavkom 2. navedene direktive, i da, s druge strane, sud koji odlučuje o pravnom lijeku može naložiti održavanje navedenog razgovora ako ga ocijeni potrebnim za cjelovito i ex nunc razmatranje i činjeničnih i pravnih pitanja, u skladu s člankom 46. stavkom 3. te direktive.

U slučaju očito neosnovanog zahtjeva u smislu članka 32. stavka 2. Direktive 2013/32, poput onog o kojem je riječ u ovom postupku, obveza suda da provede cjelovito i ex nunc razmatranje iz članka 46. stavka 3. te direktive načelno je zadovoljena kada taj sud uzme u obzir podneske pred sudom koji odlučuje o pravnom lijeku kao i objektivne podatke iz upravnog spisa nastalog u prvostupanjskom postupku uključujući, prema potrebi, zapisnik s osobnog razgovora održanog u okviru tog postupka odnosno snimak tog razgovora.

Suprotno tomu, ako sud kojemu je podnesen pravni lijek ocijeni da se saslušanje podnositelja zahtjeva nameće s osnove propisanog cjelovitog i ex nunc razmatranja, to saslušanje – koje će naložiti spomenuti sud – čini formalnost koju ne može zanemariti zbog razloga hitnosti iz uvodne izjave 20. Direktive 2013/32.

K tome, iako članak 46. Direktive 2013/32 ne nalaže sudu koji odlučuje o pravnom lijeku protiv odluke o odbijanju zahtjeva za međunarodnu zaštitu da uvijek sasluša podnositelja zahtjeva, on ne ovlašćuje nacionalnog zakonodavca na to da spomenutom sudu zabrani mogućnost nalaganja saslušanja kada taj sud – smatrajući nedostatnima informacije prikupljene tijekom osobnog razgovora vođenog u prvostupanjskom postupku – ocijeni potrebnim organizirati takvo saslušanje radi cjelovitog i ex nunc razmatranja i činjeničnih i pravnih pitanja, u skladu s člankom 46. stavkom 3. te direktive.

(t. 45., 46., 48., 49. i izreka)