MIŠLJENJE NEZAVISNOG ODVJETNIKA

HENRIKA SAUGMANDSGAARDA ØEA

od 12. studenoga 2020. ( 1 )

Predmet C‑515/19

Eutelsat SA

protiv

Autorité de régulation des communications électroniques et des postes,

Inmarsat Ventures SE, prije Inmarsat Ventures Ltd,

uz sudjelovanje:

Viasat Inc.,

Viasat UK Ltd

(zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Conseil d’État (Državno vijeće, Francuska))

„Zahtjev za prethodnu odluku – Elektroničke komunikacijske mreže i usluge – Odluka 2007/98/EZ – Usklađena uporaba radiofrekvencijskog spektra u pojasevima 2 GHz – Sustavi za pružanje pokretnih satelitskih usluga – Odluka br. 626/2008/EZ – Odabir i odobrenje – Članak 2. stavak 2. – Pokretni satelitski sustav – Pojam ‚pokretna zemaljska postaja’ – Pojam ‚dodatne komponente na tlu’ – Članak 4. stavak 1. točka (c) podtočka ii. – Obveza pokrivanja najmanje 60 % područja Unije – Članak 7. stavak 1. – Nepoštovanje – Posljedice”

I. Uvod

1. Zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Conseil d’État (Državno vijeće, Francuska) odnosi se na sustav „European Aviation Network” (Europska zrakoplovna mreža; u daljnjem tekstu: sustav EAN), koji je uspostavilo društvo Inmarsat Ventures SE, prije Inmarsat Ventures Ldt (u daljnjem tekstu: Inmarsat), namijenjen pružanju internetske veze zrakoplovima koji prelijeću područje Unije.

2. Predmetni je zahtjev podnesen povodom tužbe za poništenje koju je podnijelo društvo Eutelsat SA protiv odluke Autorité de régulation des communications électroniques et des postes (Regulatorno tijelo za elektroničke komunikacije i poštanske usluge, Francuska; u daljnjem tekstu: ARCEP) kojom se društvu Inmarsat odobrava iskorištavanje dodatnih komponenti na tlu u okviru sustava EAN.

3. Ta ARCEP‑ova odluka donesena je nakon Odluke 2009/449/EZ ( 2 ) kojom je Komisija odabrala društva Inmarsat i Solaris Mobile Limited kao operatore pokretnih satelitskih sustava koji imaju odobrenje za uporabu frekvencijskog pojasa 2 GHz, u skladu s Odlukom 2007/98/EZ ( 3 ) i Odlukom br. 626/2008/EZ ( 4 ).

4. Pitanjima suda koji je uputio zahtjev u biti se želi utvrditi je li sustav EAN koji je uspostavilo društvo Inmarsat, i konkretno zemaljska komponenta tog sustava, u skladu s kriterijima utvrđenima Odlukom br. 626/2008.

5. Predložit ću Sudu da na ta pitanja odgovori potvrdno.

II. Pravni okvir

A. Odluka 2007/98

6. Članak 1. Odluke 2007/98/EZ glasi: „Svrha je ove Odluke usklađivanje uvjeta za stavljanje na raspolaganje i djelotvornu uporabu frekvencijskih pojaseva od 1980 do 2010 MHz (smjer zemlja‑nebo) i od 2170 do 2200 MHz (smjer nebo‑zemlja) za sustave za pružanje pokretnih satelitskih usluga u [Uniji]”.

7. U skladu s člankom 2. te odluke, „sustavi za pružanje pokretnih satelitskih usluga” su sustavi koji mogu pružati radiokomunikacijske usluge između pokretne zemaljske postaje i jedne ili više svemirskih postaja ili između pokretnih zemaljskih postaja putem jedne ili više svemirskih postaja ili između pokretne zemaljske postaje i jedne ili više komplementarnih zemaljskih postaja koje se koriste na fiksnoj lokaciji.

8. Člankom 3. navedene odluke određuje se: „1. Države članice od 1. srpnja 2007. određuju i stavljaju na raspolaganje frekvencijske pojaseve od 1980 do 2010 MHz i od 2170 do 2200 MHz za sustave za pružanje pokretnih satelitskih usluga. […] 2. Svaka komplementarna zemaljska postaja čini sastavni dio pokretnog satelitskog sustava i pod nadzorom je sustava za upravljanje satelitskim resursima i mrežom. Ona koristi isti smjer prijenosa i iste dijelove frekvencijskih pojaseva kao i pripadajuće satelitske komponente te ne dovodi do povećanja zahtjeva u vezi sa spektrom pripadajućeg pokretnog satelitskog sustava”.

B. Odluka br. 626/2008

9. Članak 1. stavak 1. Odluke br. 626/2008 glasi kako slijedi: „Svrha ove Odluke je olakšati razvoj konkurentnog unutarnjeg tržišta za pokretne satelitske usluge (MSS) u [Uniji] i osigurati postupnu pokrivenost u svim državama članicama. Ovom se Odlukom utvrđuje postupak Zajednice za zajednički odabir operatora pokretnih satelitskih sustava koji u skladu s Odlukom 2007/98/EZ koriste frekvencijski pojas 2 GHz koji zauzima radiofrekvencijski spektar od 1980 do 2010 MHz za komunikacije Zemlja – svemir i spektar od 2170 do 2200 MHz za komunikacije svemir – Zemlja. Ovom se Odlukom također utvrđuju odredbe za usklađeno odobravanje, od strane država članica, odabranih operatora za uporabu dodijeljenog radiofrekvencijskog spektra u okviru ovog pojasa za djelovanje pokretnih satelitskih sustava”.

10. Člankom 2. stavkom 2. te odluke određuje se: „Također se primjenjuju sljedeće definicije: (a) ‚pokretni satelitski sustavi’ znači elektroničke komunikacijske mreže i pripadajući uređaji za pružanje radiokomunikacijskih usluga između pokretne zemaljske postaje i jedne ili više svemirskih postaja, između pokretnih zemaljskih postaja preko jedne ili više svemirskih postaja ili između pokretne zemaljske postaje i jedne ili više dodatnih komponenti na tlu koje se koriste na fiksnim lokacijama. Takav sustav uključuje barem jednu svemirsku postaju; (b) ‚dodatne komponente na tlu’ pokretnih satelitskih sustava znači postaje na tlu koje se koriste na fiksnim lokacijama, kako bi se poboljšala dostupnost pokretnih satelitskih usluga u geografskim područjima pokrivenim jednim ili više satelita sustava, gdje se ne može osigurati komunikacija zatražene kvalitete s jednom ili više svemirskih postaja”.

C. Odluka 2009/449

11. Provedbom Odluke br. 626/2008 Komisija je Odlukom 2009/449 odabrala društva Inmarsat i Solaris Mobile Limited kao operatore pokretnih satelitskih sustava koji imaju odobrenje za uporabu frekvencijskog pojasa 2 GHz, u skladu s Odlukom 2007/98.

III. Glavni postupak, prethodna pitanja i postupak pred Sudom

12. Odlukom br. 2014‑1257 od 21. listopada 2014. ARCEP je dao društvu Inmarsat odobrenje za korištenje frekvencija određenih Odlukom 2009/449 u kontinentalnoj Francuskoj.

13. Odlukom br. 2018‑0001 od 22. veljače 2018. ARCEP je dao društvu Inmarsat odobrenje za iskorištavanje dodatnih komponenti na tlu pokretnog satelitskog sustava.

14. Protiv te druge odluke društvo Eutelsat podnijelo je tužbu za poništenje pred Conseilom d’État (Državno vijeće). Društva Viasat Inc i Viasat UK Ltd (u daljnjem tekstu zajedno: Viasat) intervenirala su u glavnom postupku u potporu toj tužbi.

15. Iz informacija koje je pružio taj sud proizlazi da društvo Inmarsat namjerava iskoristiti odobrenje dodijeljeno Odlukom 2009/449 za razvoj sustava EAN.

16. Na temelju sustava EAN osigurava se pokretna usluga namijenjena zrakoplovima satelitskim prijenosima signala, koje prima terminal koji se nalazi iznad trupa zrakoplova, i prijenosima izvršenima s pomoću dodatnih komponenti na tlu, raspoređenih na području Unije, koje prima terminal koji se nalazi ispod trupa zrakoplova. Svi ti prijenosi izvršavaju se u frekvencijskom pojasu dodijeljenom društvu Inmarsat Odlukom 2009/449. Taj se sustav koristi satelitom koji je započeo s radom 29. kolovoza 2017.

17. U prilog svojoj tužbi za poništenje pred sudom koji je uputio zahtjev društvo Eutelsat iznijelo je nekoliko argumenata kojima želi dokazati da sustav EAN koji je uspostavilo društvo Inmarsat nije u skladu s odredbama Odluke br. 626/2008, što dovodi do ništavosti ARCEP‑ove odluke od 22. veljače 2018.

18. Budući da je utvrdio da ti argumenti otvaraju više poteškoća u tumačenju prava Unije, Conseil d’État (Državno vijeće) odlučio je prekinuti postupak i uputiti Sudu sljedeća prethodna pitanja: „1. Na temelju kojih je pravnih kriterija moguće odrediti pokretnu zemaljsku postaju u smislu Odluke br. 626/2008? Treba li tu odluku tumačiti na način da se njome zahtijeva da pokretna zemaljska postaja koja komunicira s komplementarnom zemaljskom komponentom također može, bez posebne opreme, komunicirati sa satelitom? U slučaju potvrdnog odgovora, kako treba ocijeniti jedinstvenost opreme? 2. Treba li odredbe članka 2. stavka 2. Odluke br. 626/2008 tumačiti na način da se pokretni satelitski sustav najprije treba temeljiti na satelitskim komponentama ili se na temelju njih može smatrati da je uloga satelitskih i zemaljskih komponenti nevažna, uključujući i u sustavu u kojem je satelitska komponenta korisna samo ako se komunikacija sa zemaljskim komponentama ne može uspostaviti? Mogu li se komplementarne zemaljske komponente instalirati tako da pokrivaju cijelo područje Europske unije jer svemirske postaje uopće ne mogu osigurati komunikaciju tražene kvalitete u smislu članka 2. stavka 2. točke (b) te odluke? 3. U slučaju da se pokaže da operator odabran u skladu s glavom II. Odluke br. 626/2008 nije ispunio svoje obveze u pogledu pokrivenosti područja, utvrđene u članku 7. stavku 2. te odluke, prije krajnjeg roka predviđenog u njezinu članku 4. stavku 1. točki (c) podtočki ii., trebaju li nadležna tijela država članica odbiti izdati odobrenje za iskorištavanje komplementarnih zemaljskih komponenti? U slučaju niječnog odgovora, mogu li ona odbiti izdati odobrenje?”

19. Zahtjev za prethodnu odluku od 28. lipnja 2019. tajništvo Suda zaprimilo je 8. srpnja 2019.

20. Društva Eutelsat, Inmarsat, Viasat, francuska i belgijska vlada te vlada Ujedinjene Kraljevine i Europska komisija podnijeli su pisana očitovanja i pisano odgovorili na nekoliko pitanja Suda.

IV. Analiza

21. Iz spisa podnesenog Sudu proizlazi da je tužba koju je podnijelo društvo Eutelsat i koju podupire društvo Viasat pred sudom koji je uputio zahtjev dio niza tužbi podnesenih pred sudovima Unije ( 5 ) kao i pred nacionalnim sudovima, osobito u Ujedinjenoj Kraljevini, Njemačkoj, Italiji, Španjolskoj i Belgiji, kojima te stranke žele spriječiti da društvo Inmarsat upotrebljava frekvencijski pojas 2 GHz s pomoću dodatnih komponenti na tlu.

22. U okviru ovog predmeta Sud u bitnome treba ispitati tri argumenta koja je istaknulo društvo Eutelsat radi osporavanja valjanosti odobrenja koje je ARCEP dodijelio društvu Inmarsat za iskorištavanje dodatnih komponenti na tlu u Francuskoj, a čije ispitivanje zahtijeva tumačenje odredbi prava Unije. Ta tri argumenta odgovaraju trima pitanjima koja je postavio sud koji je uputio zahtjev.

23. Kao prvo, društvo Eutelsat tvrdi da u sustavu kao što je sustav EAN koji je uspostavilo društvo Inmarsat, terminal postavljen ispod trupa zrakoplova radi komuniciranja s dodatnim komponentama na tlu nije „pokretna zemaljska postaja” tako da te komponente nisu sastavni dio „pokretnog satelitskog sustava” u smislu članka 2. stavka 2. točke (a) Odluke br. 626/2008.

24. Kao drugo, društvo Eutelsat tvrdi da se komponente na tlu ne mogu, s obzirom na njihovu presudnu važnost, smatrati „dodatnima” u sustavu kao što je sustav EAN tako da potonji sustav nije „pokretni satelitski sustav” u smislu prethodno navedene odredbe.

25. Kao treće, društvo Eutelsat tvrdi da nacionalna tijela ne mogu društvu Inmarsat dati odobrenje za iskorištavanje dodatnih komponenti na tlu na njihovu državnom području jer to društvo nije poštovalo obveze pokrivanja područja prije isteka roka predviđenog u članku 4. stavku 1. točki (c) podtočki ii. Odluke br. 626/2008.

26. U nastavku mišljenja navest ću razloge zbog kojih smatram da treba odbiti svaki od argumenata društva Eutelsat. Drugim riječima, predložit ću Sudu da na postavljena pitanja odgovori na način da se rmjerodavnim odredbama prava Unije ne dovodi u pitanje valjanost odobrenja koje je društvo Inmarsat dobilo za iskorištavanje dodatnih komponenti na tlu u Francuskoj.

A. Pojam „pokretni satelitski sustav” i „pokretna zemaljska postaja” u smislu članka 2. stavka 2. točke (a) Odluke br. 626/2008 (prvo pitanje)

27. Svojim prvim pitanjem sud koji je uputio zahtjev u biti pita treba li članak 2. stavak 2. točku (a) Odluke br. 626/2008 tumačiti na način da u sustavu kao što je sustav EAN o kojem je riječ u glavnom postupku, dodatne komponente na tlu komuniciraju s „pokretnom zemaljskom postajom” te stoga čine sastavni dio „pokretnog satelitskog sustava” s obzirom na to da taj sustav uključuje dva različita terminala za prijam povezana upraviteljem komunikacije, pri čemu je prvi smješten iznad trupa zrakoplova i komunicira sa satelitom, a drugi je smješten ispod trupa i komunicira s dodatnim komponentama na tlu.

28. Suprotno društvu Inmarsat, francuskoj i belgijskoj vladi te vladi Ujedinjene Kraljevine i Komisiji, društva Eutelsat i Viasat predložila su da se na to pitanje odgovori niječno.

29. Kako bi se odgovorilo na to pitanje, valja krenuti od teksta članka 2. stavka 2. točke (a) Odluke br. 626/2008. Tom odredbom „pokretni satelitski sustavi” definiraju se kao „elektroničke komunikacijske mreže i pripadajući uređaji” za pružanje tri vrste radiokomunikacijskih usluga: – između pokretne zemaljske postaje i jedne ili više svemirskih postaja, – između pokretnih zemaljskih postaja preko jedne ili više svemirskih postaja ili – između pokretne zemaljske postaje i jedne ili više dodatnih komponenti na tlu koje se koriste na fiksnim lokacijama.

30. Drugo i treće postavljeno pitanje odnose se na treću vrstu radiokomunikacija, onu između pokretne zemaljske postaje i dodatnih komponenti na tlu.

31. Najprije smatram korisnim pojasniti značenje izraza „pokretni”, „na tlu”, „svemirski” i „satelit”, koji se upotrebljavaju za opisivanje tih radiokomunikacijskih usluga.

32. Kao i sve stranke koje su podnijele očitovanja, ne vidim prepreke za oslanjanje u tom pogledu na definicije utvrđene radiokomunikacijskim propisima koje je donijela Svjetska radiokomunikacijska konferencija iz 1995. (u daljnjem tekstu: radiokomunikacijski propisi) ( 6 ). Naime, što se tiče tih izraza razmatranih zasebno, nema proturječja između tih propisa i Odluke br. 626/2008.

33. Najprije ističem da se u nekoliko odredbi Odluke 2007/98 i Odluke br. 626/2008 izrazi „svemirska postaja” i „satelit” upotrebljavaju gotovo u istom značenju ili barem bez pojašnjenja odnosa između tih dvaju pojmova ( 7 ). Iako ta nijansa nije odlučujuća za rješenje spora u glavnom postupku, pojašnjavam da mi se čini da u tom regulatornom kontekstu pojam „svemirska postaja” ne zahtijeva samo postojanje satelita, nego i određenih dodatnih tehničkih komponenti; drugim riječima, taj pojam je uži od pojma „satelit” ( 8 ). U okviru glavnog postupka nije sporno da sustav EAN uključuje svemirsku postaju, kao što se to zahtijeva člankom 2. stavkom 2. točkom (a) Odluke br. 626/2008 ( 9 ).

34. Nadalje, „zemaljska” postaja je „smještena ili na Zemljinoj površini ili u glavnom dijelu Zemljine atmosfere” ( 10 ). Postaju smještenu na zrakoplovu, kao u sustavu EAN, treba kvalificirati kao zemaljsku postaju.

35. Konačno, „pokretna” zemaljska postaja je osobito „namijenjena uporabi kad je u pokretu ili tijekom zaustavljanja na neodređenim lokacijama” ( 11 ). Na taj pojam „pokretna zemaljska postaja” odnosi se prvo postavljeno pitanje.

36. S obzirom na to, sad mogu ispitati argumentaciju društva Eutelsat koju podupire društvo Viasat, iznesenu pred Sudom i pred sudom koji je uputio zahtjev, a koja se odnosi na treću vrstu radiokomunikacija opisanu u članku 2. stavku 2. točki (a) Odluke br. 626/2008, odnosno onu između pokretne zemaljske postaje i dodatnih komponenti na tlu.

37. U biti, društva Eutelsat i Viasat žele dokazati da dodatne komponente na tlu ne komuniciraju s pokretnom zemaljskom postajom u sustavu kao što je sustav EAN o kojem je riječ u glavnom postupku tako da nisu sastavni dio „pokretnog satelitskog sustava” u smislu te odredbe.

38. Ne slažem se s tom tvrdnjom.

39. Silogizam koji predlažu društva Eutelsat i Viasat može se sažeti na sljedeći način. Pojam „pokretna zemaljska postaja” zahtijeva da takva postaja može komunicirati sa satelitom ( 12 ) (gornja premisa). Sustav EAN komunicira s dodatnim komponentama na tlu zahvaljujući terminalu smještenom ispod trupa zrakoplova, koji čini samostalnu postaju koja ne može komunicirati sa satelitom (donja premisa). Posljedično, dodatne komponente na tlu koje se iskorištavaju u okviru sustava EAN ne komuniciraju s pokretnom zemaljskom postajom te, stoga, nisu sastavni dio pokretnog satelitskog sustava.

40. Prema mojem mišljenju ta argumentacija sadržava dva nepopravljiva nedostatka koji utječu na gornju i donju premisu tog silogizma.

41. Kao prvo i suprotno onomu što tvrde društva Eutelsat i Viasat, pojam „pokretna zemaljska postaja” u smislu Odluke br. 626/2008 ne zahtijeva da takva postaja može komunicirati sa satelitom. U tom pogledu podsjećam da zakonodavac Unije nije izričito definirao taj pojam.

42. Te stranke izvode taj zahtjev iz radiokomunikacijskih propisa. U kontekstu tih propisa, naime, na temelju članaka 1.63. i 1.68. moglo bi se zaključiti da svaka pokretna zemaljska postaja komunicira sa svemirskom postajom ili s drugom pokretnom zemaljskom postajom preko svemirskog objekta ( 13 ).

43. Međutim, nijedan element Odluke br. 626/2008 ( 14 ) pa čak ni Odluke 2007/98 ne upućuje na to da se definicije radiokomunikacijskih propisa trebaju u cijelosti prenijeti u kontekst tih odluka, kao što je to pravilno istaknulo društvo Inmarsat.

44. Što se konkretnije tiče pojma „pokretna zemaljska postaja”, prema mojem mišljenju postoji razlog koji se kategorički protivi takvom prenošenju. Kao što je to istaknula Komisija, pojam „pokretni satelitski sustav” definiran u članku 2. stavku 2. točki (a) Odluke br. 626/2008 ne odgovara pojmu „pokretna satelitska usluga” iz članka 1.25. radiokomunikacijskih propisa ( 15 ).

45. Kako bi se dobro shvatile razlike između tih dvaju pojmova, treba razlikovati četiri vrste komunikacija. Članak 2. stavak 2. točka (a) Odluke br. 626/2008 Članak 1.25. radiokomunikacijskih propisa Između svemirskih postaja Između pokretnih zemaljskih postaja i svemirskih postaja Između pokretnih zemaljskih postaja i svemirskih postaja Između pokretnih zemaljskih postaja, preko svemirskih postaja Između pokretnih zemaljskih postaja, preko svemirskih postaja Između pokretnih zemaljskih postaja i dodatnih komponenti na tlu

46. Kao što to pokazuje tablica gore, članak 2. stavak 2. točka (a) Odluke br. 626/2008 istodobno je uži (s obzirom na to da ne uključuje komunikacije između svemirskih postaja) i širi (s obzirom na to da uključuje komunikacije između pokretne zemaljske postaje i dodatnih komponenti na tlu) od članka 1.25. radiokomunikacijskih propisa.

47. Stoga, budući da se radiokomunikacijskim propisima ne predviđaju komunikacije između pokretne zemaljske postaje i dodatnih komponenti na tlu, o kojima je upravo riječ u ovom predmetu, definicije koje se tim propisima utvrđuju u tom pogledu ne mogu se prenijeti u kontekst članka 2. stavka 2. točke (a) Odluke br. 626/2008.

48. Ako se držimo odredbi Odluke br. 626/2008, jasno je da „pokretni satelitski sustav”, kako je predviđen u članku 2. stavku 2. točki (a) te odluke, nužno treba uključivati barem jednu pokretnu zemaljsku postaju koja može komunicirati sa svemirskom postajom. To proizlazi iz posljednje rečenice te odredbe, prema kojoj takav sustav uključuje „barem jednu svemirsku postaju”, kao i iz samog naziva tog sustava koji podrazumijeva postojanje „satelita”.

49. Međutim, taj zahtjev ne isključuje to da takav sustav uključuje i druge pokretne zemaljske postaje, namijenjene komunikaciji s dodatnim komponentama na tlu, a da pritom ne mogu komunicirati sa satelitom.

50. Drugim riječima, iako je nesporno da pokretni satelitski sustav treba uključivati jednu pokretnu zemaljsku postaju koja može komunicirati sa satelitom, ne postoji nijedan razlog da bi se smatralo, na temelju definicija utvrđenih Odlukom br. 626/2008, da sve pokretne zemaljske postaje uključene u taj sustav moraju moći komunicirati sa satelitom.

51. Stoga, argumentaciju društava Eutelsat i Viasat, sažetu u točki 39. ovog mišljenja, treba odbiti na tom prvom temelju. Suprotno tvrdnjama tih stranaka, postaju koja komunicira s dodatnim komponentama na tlu može se kvalificirati kao „pokretnu zemaljsku postaju” u smislu članka 2. stavka 2. točke (a) Odluke br. 626/2008, čak i ako ne može komunicirati sa satelitom.

52. Kao drugo, čak i pod pretpostavkom da Sud presudi da svaka„pokretna zemaljska postaja” nužno mora moći komunicirati sa satelitom, argumentacija društava Eutelsat i Viasat manjkava je i s obzirom na to da se temelji na umjetnom razdvajanju između tehničkih sastavnica sustava EAN.

53. Prema toj argumentaciji postoji, s jedne strane, terminal za prijam smješten iznad trupa zrakoplova, koji komunicira sa satelitima i, s druge strane, terminal za prijam smješten ispod trupa, koji komunicira s dodatnim komponentama na tlu. Budući da potonji terminal ne može komunicirati sa satelitom, ne može biti pokretna zemaljska postaja te stoga nije u skladu s definicijom iz članka 2. stavka 2. točke (a) Odluke br. 626/2008, koja se tumači, prema mojem mišljenju pogrešno, na način da se njome zahtijeva takva sposobnost.

54. Čini mi se da takvo razdvajanje ne odgovara tehničkoj stvarnosti sustava EAN. Kao i stajalište koje u biti zastupaju društvo Inmarsat, francuska i belgijska vlada te vlada Ujedinjene Kraljevine kao i Komisija, čini mi se umjetnim, s funkcionalnog aspekta, dijeliti sustav kao što je sustav EAN o kojem je riječ u glavnom postupku, na dvije različite i neovisne postaje. Među strankama je nesporno, naime, da su dva terminala za prijam sustava EAN međusobno povezana upraviteljem komunikacije koji određuje, ovisno o okolnostima, terminal, satelitski ili zemaljski, koji se koristi za usmjeravanje dolaznog ili odlaznog signala.

55. U tom kontekstu, sama okolnost da su ta dva terminala fizički razdvojena jer su smješteni iznad, odnosno ispod trupa ne može sama po sebi podrazumijevati da oni čine dvije različite „postaje”. Suprotno tomu, čini mi se da centralizirano upravljanje njihovim signalima podrazumijeva da su ti terminali dio jedne te iste „postaje”, kao što su to osobito pravilno istaknule francuska vlada i Komisija.

56. To se tumačenje potkrepljuje člankom 1.61. radiokomunikacijskih propisa, prema kojem je „postaja”„jedan ili više odašiljača ili prijemnika, ili skup odašiljača i prijamnika, uključujući dodatne uređaje, nužnih za pružanje radiokomunikacijske ili radioastronomske usluge, na određenom mjestu”.

57. Okolnost da takvi „odašiljači” nisu fizički smješteni u isto kućište ne može biti odlučujuća u tom pogledu jer bi inače utonuli u pravni formalizam neusklađen s tehničkom stvarnošću koja zahtijeva da su antene tih terminala smještene prema gore (za komunikaciju sa satelitima) odnosno prema dolje (za komunikaciju s dodatnim komponentama na tlu), kao što je to objasnilo društvo Inmarsat.

58. Francuska vlada dodala je u tom pogledu da se postojanje dvaju terminala za prijam također zahtijeva, s tehničkog aspekta, postojanjem različitih informatičkih jezika za komunikaciju sa satelitima (jezik „DVB‑S”) i s dodatnim komponentama na tlu (jezik „LTE”) ( 16 ).

59. Vlada Ujedinjene Kraljevine ilustrirala je taj prijedlog s „common sens” (zdravorazumskim) primjerom. Ta vlada objasnila je da mobilni telefon uključuje različite komponente koje se mogu povezati s 3G, 4G i bežičnom mrežom, ili uspostaviti Bluetooth vezu. Ipak su sve te komponente dio jedne te iste postaje, odnosno navedenog mobilnog telefona. Taj jednostavan primjer dovoljan je, prema mojem mišljenju, da se odbije argumentacija društava Eutelsat i Viasat.

60. Stoga, suprotno onomu što su tvrdile te stranke, cjelinu sastavljenu od dvaju različitih terminala za prijam povezanih upraviteljem komunikacije, pri čemu je prvi smješten iznad trupa zrakoplova i komunicira sa satelitom, a drugi je smješten ispod trupa i komunicira s dodatnim komponentama na tlu, treba kvalificirati kao „pokretnu zemaljsku postaju”.

61. S obzirom na prethodno navedeno, predlažem Sudu da na prvo pitanje odgovori kako slijedi. Članak 2. stavak 2. točku (a) Odluke br. 626/2008 treba tumačiti na način da, u sustavu kao što je sustav EAN o kojem je riječ u glavnom postupku, dodatne komponente na tlu komuniciraju s „pokretnom zemaljskom postajom” te stoga čine sastavni dio „pokretnog satelitskog sustava” s obzirom na to da taj sustav uključuje dva različita terminala za prijam povezana upraviteljem komunikacije, pri čemu je prvi smješten iznad trupa zrakoplova i komunicira sa satelitom, a drugi je smješten ispod trupa zrakoplova i komunicira s dodatnim komponentama na tlu.

B. Pojam „‚dodatne’ komponente na tlu” u smislu članka 2. stavka 2. Odluke br. 626/2008 (drugo pitanje)

62. Svojim drugim pitanjem sud koji je uputio zahtjev u biti pita treba li članak 2. stavak 2. Odluke br. 626/2008 tumačiti na način da se komponente na tlu koje se upotrebljavaju u sustavu kao što je sustav EAN o kojem je riječ u glavnom postupku mogu kvalificirati kao „dodatne” unatoč okolnosti da te komponente imaju vodeću ulogu u funkcioniranju tog sustava, da pokrivaju cijelo područje Unije i da omogućavaju povećanje kvalitete komunikacijskih usluga koje se nude.

63. Pojašnjavam da se, u slučaju niječnog odgovora na to pitanje, sustav EAN koji je uspostavilo društvo Inmarsat ne može kvalificirati kao „pokretni satelitski sustav” u smislu prethodno navedene odredbe s obzirom na to da ta kvalifikacija ovisi o postojanju „dodatnih” komponenti na tlu.

64. Prije nego što iznesem elemente odgovara na postavljeno pitanje, smatram korisnim pružiti određene činjenične elemente o prirodi i ulozi dodatnih komponenti na tlu u funkcioniranju sustava EAN koji je uspostavilo društvo Inmarsat.

65. Najprije, iz očitovanja društva Inmarsat proizlazi da su dodatne komponente na tlu usporedive s postajama koje se upotrebljavaju u okviru 4G mreže mobilne telefonije, „uz razliku da su one usmjerene okomito prema nebu, a ne vodoravno iznad tla” ( 17 ), pri čemu to nisu osporile druge stranke. Podrazumijeva se da se ta okomita orijentacija objašnjava potrebom za slanjem relevantnih signala prema zrakoplovima u letu, gdje se nalaze terminali za prijam sustava EAN.

66. Nadalje, društvo Inmarsat samo je priznalo da veza s dodatnim komponentama na tlu ima više tehničkih prednosti u odnosu na vezu sa satelitom. S jedne strane, veza s komponentama na tlu kvalitetnija je zbog osjetno manje udaljenosti koju prelazi signal (36000 km za satelit, manje od 100 km za komponentu na tlu). S druge strane i suprotno satelitskoj vezi, zemaljska veza može se lako poboljšati u slučaju zagušenja, dodavanjem komponenti na tlu ( 18 ).

67. Konačno, među strankama je nesporno da dodatne komponente na tlu imaju, zbog svoje tehničke superiornosti ( 19 ), vodeću ulogu u funkcioniranju sustava EAN. Stoga, prema izvrsnim zaključcima javnog izvjestitelja u glavnom postupku, „nije sporno da se taj pokretni satelitski sustav u biti zapravo ne temelji na satelitskim komunikacijama, nego na komunikacijama s dodatnim komponentama na tlu, koje omogućavaju mnogo brži protok i za koje su britanski suci i njemački regulator istaknuli da osiguravaju 99 % usluge s obzirom na to da je satelit namijenjen samo upotrebi u zonama koje nisu pokrivene tim dodatnim komponentama na tlu (na primjer, iznad mora)” ( 20 ).

68. Upravo zbog te vodeće uloge koju imaju komponente na tlu u funkcioniranju sustava EAN društva Eutelsat i Viasat tvrde da se te komponente ne mogu kvalificirati kao „dodatne” i stoga da se takav sustav ne može kvalificirati kao „pokretni satelitski sustav” u smislu članka 2. stavka 2. Odluke br. 626/2008. U biti, te stranke prigovaraju da sustav EAN nije sustav satelitskih komunikacija koje dopunjuju te komponente na tlu, nego sustav zemaljskih komunikacija koje dopunjuje satelitska komponenta.

69. Ne slažem se s tom tvrdnjom. Drugim riječima i poput stajališta koje zastupaju društvo Inmarsat, francuska i belgijska vlada te vlada Ujedinjene Kraljevine kao i Komisija, smatram da se takve komponente na tlu mogu kvalificirati kao „dodatne” unatoč njihovoj vodećoj ulozi u funkcioniranju sustava EAN.

70. Prema mojem mišljenju iz Odluke br. 626/2008 mogu se izvesti dva zahtjeva u pogledu satelitske komponente „pokretnog satelitskog sustava”.

71. S jedne strane, takav sustav treba uključivati satelit. Osim iz samog naziva („satelitski pokretni sustav”), taj zahtjev proizlazi iz posljednje rečenice članka 2. stavka 2. točke (a) Odluke br. 626/2008 („Takav sustav uključuje barem jednu svemirsku postaju” ( 21 )) i iz priloga toj odluci iz kojeg proizlazi da su proizvodnja i lansiranje satelita neophodne faze u postupku odabira operatora.

72. S druge strane, satelit ne mora samo postojati nego se mora i upotrebljavati, kao što je to istaknula vlada Ujedinjene Kraljevine. Taj zahtjev implicitno proizlazi iz članka 8. stavka 3. točke (c) Odluke br. 626/2008, u skladu s kojom „neovisno djelovanje dodatnih komponenti na tlu u slučaju kvara satelitske komponente pripadajućeg pokretnog satelitskog sustava ne smije trajati dulje od 18 mjeseci” ( 22 ). Drugim riječima, načelo je zajedničko djelovanje komponenti na tlu i satelitske komponente.

73. U okviru glavnog postupka iz spisa podnesenog Sudu proizlazi da se satelitska komponenta stvarno upotrebljava kad zrakoplovi opremljeni sustavom EAN prelijeću more ili državno područje Srbije, ili kad neki problem sprečava dobro funkcioniranje komponenti na tlu. Društvo Inmarsat pojašnjava da, zbog pouzdanosti i stabilnosti satelitskog signala, satelitska komponenta osigurava kontinuitet komunikacijskih usluga. Naravno, provjera stvarne upotrebe satelitske komponente u nadležnosti je nacionalnog suca, koji je jedini ovlašten provjeriti činjenice u okviru prethodnog postupka.

74. S obzirom na to pojašnjenje smatram da iz te odluke nije moguće izvesti dodatni zahtjev koji se odnosi na važnost uloga satelitskih komponenti odnosno komponenti na tlu takvog sustava.

75. Najprije, ne čini mi se da pridjev „dodatne” isključuje vodeću ulogu komponenti na tlu u odnosu na ulogu satelitske komponente, suprotno tvrdnjama društava Eutelsat i Viasat.

76. Prema rječniku Francuske akademije „dodatni” znači „koji služi za dovršavanje” odnosno za „upotpunjavanje”, kao što je to istaknula francuska vlada. U engleskom jeziku Oxfordov rječnik definira izraz „complementary” kako slijedi: „combining in such a way as to form a complete whole or enhance each other” ( 23 ). U verziji na njemačkom jeziku upotrijebljena je riječ „ergänzende”, koja ima slično značenje ( 24 ).

77. Iz tih definicija proizlazi da izraz „dodatne” ne govori o relativnoj važnosti razmatranih komponenti. Stoga taj izraz ne isključuje da komponente na tlu imaju vodeću ulogu u odnosu na satelitsku komponentu u pokretnom satelitskom sustavu. Te komponente mogu „upotpuniti” takav sustav, pri čemu u njemu imaju vodeću ulogu.

78. Komisija je u svojim očitovanjima pojasnila da izraz „dodatne” naglašava fakultativnu prirodu komponenti na tlu u odnosu na obvezno postojanje satelitske komponente.

79. Također mi se čini da činjenica da se u Odluci br. 626/2008 ne navodi relativna važnost komponenti na tlu i satelitskih komponenti mnogo otkriva. Naime, zakonodavac Unije mogao je pojasniti da uloga komponenti na tlu mora ostati „sekundarna”, „dodatna” ili pak „podredna” u odnosu na ulogu satelitske komponente, kao što su to napomenule belgijska i francuska vlada, ili definirati najveći postotak komunikacija koje mogu osigurati komponente na tlu.

80. Međutim, ta odluka ne sadržava takva pojašnjenja. Prema definiciji u članku 2. stavku 2. točki (b) te odluke dodatne komponente na tlu koriste se na fiksnim lokacijama kako bi se poboljšala dostupnost pokretnih satelitskih usluga u geografskim područjima gdje se ne može osigurati satelitska komunikacija zatražene kvalitete.

81. Prema mojem mišljenju ta definicija, jasno kako se i traži, ne zabranjuje da komponente na tlu imaju vodeću ulogu u predmetnom sustavu.

82. Spremno priznajem da se određeni jezični elementi (osobito „na fiksnim lokacijama”) mogu tumačiti, ako ih prate jasne odredbe u tom smislu, na način da zahtijevaju vodeću ulogu satelitske komponente. Time je zakonodavac Unije ostavio dvojbu u pogledu točnog opsega pojma „dodatne komponente na tlu”.

83. Međutim, zahtjevi pravne sigurnosti zabranjuju rješavanje rasprave o opsegu tog pojma na način koji bi bio nepovoljan za interese operatora odabranih provedbom Odluke br. 626/2008, kao što je to tvrdilo društvo Inmarsat. Drugim riječima, smatram da, u takvim okolnostima, dvojba treba ići u korist operatora koje je prije više od deset godina odabrala Komisija i koji su donijeli gospodarske odluke i proveli znatna ulaganja na temelju tumačenja koje je u skladu s izrazima iz te odluke.

84. Jedina granica, u tom pogledu, sastoji se upravo od provjere da je komunikacijski sustav koji su uspostavili ti operatori usklađen s izrazima upotrijebljenim u Odluci br. 626/2008.

85. Već sam objasnio, u točkama 75. do 78. ovog mišljenja, razloge zbog kojih smatram da izraz „dodatne” ne isključuje vodeću ulogu komponenti na tlu.

86. Sad ističem da se definicijom iz članka 2. stavka 2. točke (b) Odluke br. 626/2008 ne određuje gornja granica broja „fiksnih lokacija” na kojima se mogu koristiti komponente na tlu, kao što je to napomenula Komisija. Stoga je moguće da odabrani operator postavi takve komponente na cijelom području Unije.

87. Osim toga, čini mi se teško osporiti, s obzirom na činjenične elemente sažete u točkama 64. do 67. ovog mišljenja, da komponente na tlu istodobno povećavaju „dostupnost” i „kvalitetu” pruženih komunikacijskih usluga, u smislu prethodno navedene odredbe.

88. Konkretno, ne vidim nijedan valjan razlog za to da se kvaliteta komunikacijskih usluga proizvoljno „ograniči” na najbolju kvalitetu koju može ponuditi satelitska komponenta, kao što su to predložila društva Eutelsat i Viasat te Komisija, što bi bilo protivno interesima potrošača.

89. Ne slažem se s Komisijinim argumentom prema kojem valja „osigurati da se pravni zahtjevi ne zaobiđu, odnosno da satelit nema sporednu ulogu”. S jedne strane, iz točaka 77. do 87. ovog mišljenja proizlazi da se iz Odluke br. 626/2008 ne može izvesti nijedan „pravni zahtjev” koji se odnosi na ulogu satelitskih komponenti odnosno komponenti na tlu. S druge strane, načelu pravne sigurnosti protivi se to da se ta odluka „dopuni” dodavanjem gornje granice kvalitete pruženih usluga, kad zakonodavac Unije nije predvidio takvu granicu.

90. Kao što tvrde društvo Inmarsat, francuska i belgijska vlada te vlada Ujedinjene Kraljevine, kriterij kvalitete definiran je široko u članku 2. stavku 2. točki (b) Odluke br. 626/2008, na način da je svaki operator slobodan odrediti kvalitetu usluga koje želi pružati. Svako drugo tumačenje dovelo bi do umjetnog ograničavanja, propisima Unije, predloženih komunikacijskih usluga, što nije u skladu s tehnološkom i komercijalnom stvarnošću tih usluga.

91. Suprotno tomu, sloboda ponuđena odabranim operatorima da iskorištavaju komponente na tlu, s obzirom na to da su one učinkovitije od satelitske komponente, omogućava najučinkovitije moguće korištenje frekvencijskog pojasa 2 GHz, što je još važnije u kontekstu u kojem su dostupni frekvencijski pojasevi rijetki resursi ( 25 ). To tumačenje u skladu je s poticanjem tržišnog natjecanja i inovacije kao i s interesima potrošača, ciljevima koji se žele postići Odlukom br. 626/2008 ( 26 ), kao što su to pravilno istaknuli društvo Inmarsat te francuska vlada i vlada Ujedinjene Kraljevine.

92. Radi iscrpnosti, još ističem da uvodna izjava 18. Odluke br. 626/2008, koja po svojoj prirodi nema obvezujući učinak, usto ne sadržava nijedan jezični element koji može dovesti u pitanje tumačenje koje sam predložio ( 27 ).

93. S obzirom na prethodno navedeno, predlažem Sudu da na drugo pitanje odgovori kako slijedi. Članak 2. stavak 2. Odluke br. 626/2008 treba tumačiti na način da se komponente na tlu koje se upotrebljavaju u sustavu kao što je sustav EAN o kojem je riječ u glavnom postupku mogu kvalificirati kao „dodatne” unatoč okolnosti da te komponente imaju vodeću ulogu u funkcioniranju tog sustava, da pokrivaju cijelo područje Unije i da omogućavaju povećanje kvalitete komunikacijskih usluga koje se nude.

C. Posljedice nepoštovanja obveza pokrivanja područja prije roka predviđenog u članku 4. stavku 1. točki (c) podtočki ii. Odluke br. 626/2008 (treće pitanje)

94. Što se tiče trećeg pitanja koje je postavio sud koji je uputio zahtjev, ističem da je Sud u presudi Viasat UK i Viasat ( 28 ) imao priliku niječno odgovoriti na slično pitanje koje je postavljeno gotovo istim riječima.

95. Stoga ću, u tom pogledu, samo uputiti na odgovor Suda u tom predmetu.

V. Zaključak

96. S obzirom na prethodna razmatranja, predlažem Sudu da na prethodna pitanja koja je uputio Conseil d'État (Državno vijeće, Francuska) odgovori kako slijedi: 1. Članak 2. stavak 2. točku (a) Odluke br. 626/2008/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 30. lipnja 2008. o odabiru i odobrenju sustava za pružanje pokretnih satelitskih usluga (MSS) treba tumačiti na način da u sustavu kao što je sustav „European Aviation Network” o kojem je riječ u glavnom postupku, dodatne komponente na tlu komuniciraju s „pokretnom zemaljskom postajom” te stoga čine sastavni dio „pokretnog satelitskog sustava” s obzirom na to da taj sustav uključuje dva različita terminala za prijam povezana upraviteljem komunikacije, pri čemu je prvi smješten iznad trupa zrakoplova i komunicira sa satelitom, a drugi je smješten ispod trupa i komunicira s dodatnim komponentama na tlu. 2. Članak 2. stavak 2. Odluke br. 626/2008 treba tumačiti na način da se komponente na tlu koje se upotrebljavaju u sustavu kao što je sustav „European Aviation Network” o kojem je riječ u glavnom postupku mogu kvalificirati kao „dodatne” unatoč činjenici da one imaju vodeću ulogu u funkcioniranju tog sustava, da pokrivaju cijelo područje Europske unije i da omogućavaju povećanje kvalitete komunikacijskih usluga koje se nude. 3. Članak 8. stavak 1. Odluke br. 626/2008 u vezi s člankom 7. stavkom 1. te odluke treba tumačiti na način da u slučaju da se utvrdi da operator, koji je odabran u skladu s glavom II. navedene odluke i ovlašten upotrebljavati radiofrekvencijski spektar u skladu s člankom 7. iste odluke, nije pružao pokretne satelitske usluge putem pokretnog satelitskog sustava do krajnjeg datuma predviđenog u članku 4. stavku 1. točki (c) podtočki ii. Odluke br. 626/2008, nadležna tijela država članica tom operatoru ne mogu odbiti dodijeliti odobrenja potrebna za pribavljanje dodatnih komponenti na tlu za pokretne satelitske sustave jer nije ispunio obvezu koju je preuzeo u svojoj prijavi.

( 1 ) Izvorni jezik: francuski

( 2 ) Odluka Komisije od 13. svibnja 2009. o odabiru operatora paneuropskih sustava za pružanje pokretnih satelitskih usluga (MSS) (SL 2009., L 149, str. 65.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 56., str. 122.)

( 3 ) Odluka Komisije od 14. veljače 2007. o usklađenoj uporabi radiofrekvencijskog spektra u pojasevima 2 GHz za uvođenje sustava za pružanje pokretnih satelitskih usluga (SL 2007., L 43, str. 32.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 38., str. 141.)

( 4 ) Odluka Europskog parlamenta i Vijeća od 30. lipnja 2008. o odabiru i odobrenju sustava za pružanje pokretnih satelitskih usluga (MSS) (SL 2008., L 172, str. 15.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 39., str. 177.)

( 5 ) Društvo Viasat podnijelo je 24. travnja 2017. protiv Komisije tužbu zbog propusta. Vidjeti predmet T‑245/17, Viasat/Komisija, koji je trenutačno u tijeku pred Općim sudom.

( 6 ) Radiokomunikacijske propise donijela je Svjetska radiokomunikacijska konferencija iz 1995. (WRC‑95) te su ih revidirale kasnije svjetske radiokomunikacijske konferencije: WRC‑97 (Ženeva, 1997.), WRC‑2000 (Istanbul, 2000.), WRC‑03 (Ženeva, 2003.), WRC‑07 (Ženeva, 2007.), WRC‑12 (Ženeva, 2012.), WRC‑15 (Ženeva, 2015.) i WRC‑19 (Sharm el‑Sheikh, 2019.), dostupno na internetskoj stranici https://www.itu.int/pub/R‑REG‑RR-2020/fr.

( 7 ) Vidjeti, na primjer, članak 2. Odluke 2007/98 i članak 2. stavak 2. točku (a) Odluke br. 626/2008, kojima se definira pojam „sustavi za pružanje pokretnih satelitskih usluga” tako da se zahtijeva postojanje svemirske postaje.

( 8 ) To tumačenje osobito izvodim iz niza faza opisanih u prilogu Odluci br. 626/2008, iz kojeg proizlazi da svemirska postaja ne zahtijeva samo proizvodnju i lansiranje satelita nego i sastavljanje komunikacijskog modula i servisnog modula. To tumačenje, prema mojem mišljenju, potkrijepljeno je definicijom „svemirske postaje” utvrđenom u članku 1.64. radiokomunikacijskih propisa, prema kojoj je takva postaja „smještena na objektu koji se nalazi, namijenjen je izlasku, ili je izašao izvan glavnog dijela Zemljine atmosfere”. Umjetni satelit, odnosno satelit koji je proizveo čovjek, može stvarno biti takav „objekt” namijenjen za primanje „svemirske postaje”.

( 9 ) Vidjeti točku 16. ovog mišljenja.

( 10 ) Vidjeti članak 1.63. radiokomunikacijskih propisa. Taj pojam definiran je suprotno pojmu „svemirska postaja”.

( 11 ) Vidjeti članak 1.68. radiokomunikacijskih propisa.

( 12 ) Da ponovim izraze koje je upotrijebilo društvo Eutelsat, „pokretna zemaljska postaja nužno mora komunicirati sa satelitom kako bi se mogla kvalificirati kao takva”.

( 13 ) U skladu s člankom 1.68. radiokomunikacijskih propisa, „pokretna zemaljska postaja” je „zemaljska postaja pokretne satelitske usluge namijenjena uporabi kad je u pokretu ili tijekom zaustavljanja na neodređenim lokacijama”. Međutim, člankom 1.63. tih propisa pojam „zemaljska postaja” definira se kao „postaja smještena na Zemljinoj površini ili u glavnom dijelu Zemljine atmosfere koja je namijenjena komunikaciji s jednom ili više svemirskih postaja ili s jednom ili više postaja iste prirode, preko jednog ili više reflektirajućih satelita ili drugih svemirskih objekata” (moje isticanje).

( 14 ) U skladu s uvodnom izjavom 10. te odluke „[p]ropisi Međunarodne telekomunikacijske unije (ITU) predviđaju postupke za koordinaciju satelitskih radijskih frekvencija kao sredstvo za upravljanje štetnim smetnjama, ali ne obuhvaćaju postupak odabira niti davanja ovlaštenja”.

( 15 ) U skladu s člankom 1.25. radiokomunikacijskih propisa, „pokretna satelitska usluga” je „radiokomunikacijska usluga, ili između pokretnih zemaljskih postaja i jedne ili više svemirskih postaja, ili između svemirskih postaja koje koristi ta usluga, ili između pokretnih zemaljskih postaja, preko jedne ili više svemirskih postaja”.

( 16 ) I društva Eutelsat i Viasat istaknula su upotrebu tih dvaju informatičkih jezika.

( 17 ) Izvješće P. Sharkeya, koje je dostavilo društvo Inmarsat, br. 17.4.: „The CGC [Complementary Ground Components] network consists of approximately 300 ground‑based stations at fixed locations on the ground, similar to 4G base stations, with the difference that they point vertically to the sky rather than horizontally over the ground”.

( 18 ) Izvješće P. Sharkeya, koje je dostavilo društvo Inmarsat, br. 23.: „In general, while the satellite provides efficient and continuous coverage performance and resilience, terrestrial systems inherently provide very efficient throughput performance, since: a) there is only one satellite, in space located 36,000 km from the earth with a given power, forming a limited number of beams that may have a diameter of several hundreds of kilometers; and b) CGC [Complementary Ground Components] terrestrial systems consisting of a large number of towers, with higher power, can be installed within relatively short distances of each other and within a limited distance of the users i.e. < 100 km, and can be supplemented by additional towers when congestion occurs”.

( 19 ) Društvo Inmarsat pojasnilo je u tom pogledu da dodatne komponente na tlu nude sposobnost koju nijedan satelit, koliko god moćan bio, ne može pružiti iskorištavanjem ograničene količine izvora frekvencija koja mu je dodijeljena Odlukom 2009/449 (dva puta 15 MHz).

( 20 ) Conseil d’État (Državno vijeće), predmet br. 420128 Eutelsat, mišljenje Guillaumea Odineta, javnog izvjestitelja, 28. lipnja 2019., točka 2., dostupno na internetskoj stranici: http://www.conseil‑etat.fr/fr/arianeweb/CRP/conclusion/2019‑06-28/420128.

( 21 ) O odnosu između pojmova „satelit” i „svemirska postaja” vidjeti točku 33. ovog mišljenja.

( 22 ) Moje isticanje

( 23 ) „Koji se kombiniraju na način da tvore potpunu cjelinu ili da se međusobno jačaju”.

( 24 ) Rječnik Duden definira „ergänzen” kako slijedi: „durch Schließen entstandener Lücken wieder vollständig machen; durch Hinzufügen von etwas vervollständigen, bereichern” („učiniti potpunim popunjavanjem nastalih praznina; upotpuniti, obogatiti dodavanjem nečega”).

( 25 ) Podsjećam na to da su radiofrekvencijski spektri dostupni u ograničenom broju, što objašnjava potrebu za uređenjem njihova korištenja. Vidjeti uvodnu izjavu 8. Odluke br. 676/2002/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. ožujka 2002. o regulatornom okviru za politiku radiofrekvencijskog spektra u Europskoj zajednici (Odluka o radiofrekvencijskom spektru): „Politika radiofrekvencijskog spektra ne može se temeljiti samo na tehničkim parametrima, već također treba uzeti u obzir gospodarska, politička, kulturalna, zdravstvena i društvena pitanja. Nadalje, sve više rastuća potražnja za konačnom nabavom raspoloživog radiofrekvencijskog spektra dovest će do konfliktnih pritisaka za smještanjem različitih skupina korisnika radiofrekvencijskog spektra u sektorima kao što su telekomunikacije, radiotelevizijsko emitiranje, promet, provođenje zakona, vojni sektor i znanstvena zajednica. Stoga politika radiofrekvencijskog spektra treba voditi računa o svim sektorima i uravnotežiti njihove potrebe”.

( 26 ) Vidjeti osobito uvodne izjave 1. i 5. te članak 6. stavak 1. točku (a) Odluke br. 626/2008.

( 27 ) Konkretnije, jezik koji se koristi u toj uvodnoj izjavi ne isključuje nikakvo tumačenje. Isto vrijedi, osobito, za dio rečenice „[te komponente] obično se koriste za poboljšanje usluga koje se nude putem satelita” zbog korištenja izraza „obično” (moje isticanje).

( 28 ) Presuda od 5. ožujka 2020. (C‑100/19, EU:C:2020:174)