33

U tim je okolnostima Østre Landsret (žalbeni sud u istočnoj regiji) odlučio prekinuti postupak i uputiti Sudu sljedeća prethodna pitanja: „1. Protivi li se Direktiva o univerzalnoj usluzi, a osobito njezin članak 32., tomu da država članica donese pravila temeljem kojih poduzeće nema pravo na to da mu ta država članica osigura posebno pokriće neto troškova za pružanje dodatne obvezne usluge koja nije obuhvaćena poglavljem II. navedene direktive, s obzirom na to da je dobit koju je poduzeće ostvarilo temeljem drugih usluga koje su obuhvaćene obvezama pružanja univerzalne usluge u smislu poglavlja II. te direktive, veća od gubitaka povezanih s pružanjem dodatne obvezne usluge? 2. Protivi li se Direktiva o univerzalnoj usluzi tomu da država članica utvrdi pravila koja poduzetnicima omogućuju podnošenje zahtjeva protiv države članice za naknadu neto troškova pružanja dodatnih obveznih usluga koje nisu obuhvaćene Poglavljem II. te direktive, samo u slučaju ako su neto troškovi nepošteno opterećenje za te poduzetnike? 3. U slučaju niječnog odgovora na drugo pitanje, može li država članica odlučiti da pružanje obvezne dodatne usluge koja nije obuhvaćena poglavljem II. Direktive o univerzalnoj usluzi, ne predstavlja nepošteno opterećenje kada je poduzeće općenito ostvarilo dobit u pružanju svih usluga za koje ima obvezu pružanja univerzalne usluge, a osobito u pružanju usluga koje bi to poduzeće pružalo i da nije bilo operator univerzalne usluge? 4. Protivi li se Direktiva o univerzalnoj usluzi tomu da država članica utvrdi pravila da se neto troškovi odabranog poduzetnika povezani s pružanjem univerzalne usluge u skladu s Poglavljem II. te direktive, moraju računati kao razlika između svih prihoda i svih troškova povezanih s pružanjem dotične usluge, uključujući prihode i troškove koje bi poduzetnik imao i bez obveze pružanja univerzalne usluge? 5. Ako se predmetna nacionalna pravila (vidjeti pitanja 1. do 4.) primjenjuju na dodatnu obveznu uslugu koja se mora pružati ne samo u Danskoj nego i na Grenlandu, koji je na temelju Priloga II. UFEU‑u prekomorska zemlja ili područje, primjenjuju li se u tom slučaju odgovori na pitanja 1. do 4. i na dio obveze koja se odnosi na Grenland, gdje su danske vlasti pružanje usluge povjerile poduzetniku s poslovnim nastanom u Danskoj koji pritom na Grenlandu ne obavlja djelatnosti? 6. Koji je utjecaj članka 107. stavka 1. i članka 108. stavka 3. UFEU‑a te Odluke [2012/21] na odgovore na pitanja 1. do 5.? 7. Koji je utjecaj načela minimalnog narušavanja tržišnog natjecanja koje proizlazi osobito iz članka 1. stavka 2. i članka 3. stavka 2., uvodnih izjava 4., 18., 23. i 26. kao i priloga IV. dijela B Direktive o univerzalnoj usluzi na odgovor na prvih pet pitanja? 8. Ako odredbe Direktive o univerzalnoj usluzi priječe nacionalna pravna uređenja iz prvog, drugog i četvrtog pitanja, imaju li te odredbe ili ta ograničenja izravan učinak? 9. Koje posebne čimbenike valja uzeti u obzir kod ocjenjivanja jesu li nacionalno vremensko ograničenje za podnošenje prijave, kao što je to opisano u [zahtjevu za prethodnu odluku], i njegova primjena, usklađeni s načelima suradnje u dobroj vjeri, ekvivalentnosti i djelotvornosti prava Unije?”