ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.

Članak 30. stavak 4. Uredbe Vijeća br. 1260/1999 od 21. lipnja 1999. o utvrđivanju općih odredaba o strukturnim fondovima treba tumačiti u smislu da izmjene predviđene tom odredbom uključuju ne samo one koje nastaju za vrijeme izvođenja projekta, već i one koje nastaju naknadno, naročito za vrijeme upravljanja projektom pod uvjetom da do navedenih izmjena dođe u razdoblju od pet godina navedenom u toj odredbi.
—

želja da se izbjegne povreda određenih prava koja su javna tijela prenijela na gospodarski subjekt ranijim ugovorom o korištenju kablovskih mreža koje im pripadaju ne može opravdati proširenje opsega tog sporazuma suprotno pravu Unije u obliku izravnog davanja koncesije za pružanje usluga ili isključivog prava na obavljanje djelatnosti od određenog prekograničnog interesa, uključujući kada je to u svrhu okončanja spora koji se među zainteresiranim strankama vodi u pogledu opsega tog ugovora, i to zbog razloga na koje one nikako ne mogu utjecati;
HR Službeni list Europske unije C 39/7

Presuda Suda (drugo vijeće) od 21. studenog 2013. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio First-tier Tribunal (Tax Chamber) — Ujedinjena Kraljevina) — Dixons Retail plc protiv Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

(Predmet C-494/12) (1)

(Direktiva 2006/112/EZ - Porez na dodanu vrijednost - Isporuka robe - Pojam - Zlouporaba bankovne kartice)

2014/C 39/11

Jezik postupka: engleski

Sud koji je uputio zahtjev

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Dixons Retail plc

Tuženik: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Predmet

Zahtjev za prethodnu odluku — First-tier Tribunal (Tax Chamber) — Tumačenje članka 14. stavka 1. i članka 73. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL L 347, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.). — Pojam „isporuka robe” — Isporuka po kupnji obavljenoj posredstvom neovlaštenog korištenja i zloporabe kreditne kartice

Izreka

Članak 2. točku 1., članak 5. stavak 1. i članak 11.A stavak 1. točku (a) Šeste direktive Vijeća 77/388/EEZ od 17. svibnja 1977. o usklađivanju zakonodavstava država članica koja se odnose na poreze na promet — zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost: jedinstvena osnovica za razrezivanje, kao i članak 2. stavak 1. točku (a), članak 14. stavak 1. i članak 73. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost, treba tumačiti u smislu da u okolnostima poput onih o kojima je riječ u glavnom postupku fizički prijenos robe na kupca koji zlouporabi bankovnu karticu kao sredstvo plaćanja predstavlja „isporuku robe” u smislu već spomenutog članka 2. točke 1., članka 5. stavka 1., članka 2. stavka 1. točke (a) i članka 14. stavka 1., te da plaćanje koje izvrši treća osoba u okviru takvog prijenosa sukladno sporazumu zaključenom između nje i dobavljača navedene robe, kojim se ta treća osoba obvezuje dobavljaču platiti robu koju je on prodao kupcima koristeći takvu karticu kao sredstvo plaćanja predstavlja „naknadu” u smislu članka 11.A stavka 1. točke (a) i članka 73.

(1) SL C 26, 26.1.2013.
HR Službeni list Europske unije C 39/4

Presuda Suda (veliko vijeće) od 19. studenoga 2013. — Vijeće Europske unije protiv Europske komisije

(Predmet C-66/12) (1)

(Godišnje usklađivanje primitaka od rada i mirovina službenika i drugih djelatnika Europske unije - Pravilnik o osoblju - Tužba za poništenje - Obavijest COM(2011) 829 final - Prijedlog COM(2011) 820 final - Tužba zbog propusta - Podnošenje prijedlogâ na temelju članka 10. Priloga XI. Pravilniku - Propuštanje djelovanja Komisije - Tužba koja je postala bespredmetna - Obustava postupka)

2014/C 39/06

Jezik postupka: francuski

Stranke

Tužitelj: Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Bauer i J. Herrmann, agenti)

Intervenijenti koji podržavaju tužitelja: Češka Republika (zastupnici: M. Smolek, D. Hadroušek i J. Vláčil, agenti), Kraljevina Danska (zastupnici: V. Pasternak Jørgensen i M. C. Thorning, agenti), Savezna Republika Njemačka (zastupnici: T. Henze i N. Graf Vitzthum, agenti), Irska (zastupnici: E. Creedon, agent, uz asistenciju C. Toland, BL, i A. Joyce, solicitor), Kraljevina Španjolska (zastupnici: N. Díaz Abad i S. Centeno Huerta, agenti), Francuska Republika (zastupnici: G. de Bergues, D. Colas i J.-S. Pilczer, agenti), Republika Latvija (zastupnici: I. Kalniņš i A. Nikolajeva, agenti), Kraljevina Nizozemska (zastupnici: C. Wissels i M. Bulterman, agenti), Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske (zastupnici: E. Jenkinson i J. Beeko, agenti, uz asistenciju R. Palmer, barrister)

Tuženik: Europska komisija (zastupnici: J. Currall, D. Martin i J.-P. Keppenne, agenti)

Intervenijent koji podržava tuženika: Europski parlament (zastupnici: A. Neergaard i S. Seyr, agenti)

Predmet

Tužba za poništenje — Obavijest Komisije COM(2011) 829 final od 24. studenoga 2011., o odbijanju podnošenja prijedlogâ na temelju „klauzule o izuzećima” iz članka 10. Priloga XI Pravilniku — Prijedlog Komisije za Uredbu Vijeća o usklađivanju, s učinkom od 1. srpnja 2011., primitaka od rada i mirovina službenika i drugih djelatnika Europske unije kao i koeficijenata ispravka koji se primjenjuju na te primitke od rada i mirovine — Tužba zbog propusta — Nezakonito propuštanje Komisije da podnese prijedloge na temelju članka 10. Priloga XI Pravilniku

Izreka

1. Postupak se obustavlja.

2. Češka Republika, Kraljevina Danska, Savezna Republika Njemačka, Irska, Kraljevina Španjolska, Francuska Republika, Republika Latvija, Kraljevina Nizozemska, Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske kao i Europska komisija snose vlastite troškove.

(1) SL C 118, 21.4.2012.
HR Službeni list Europske unije C 9/14

Presuda Suda (sedmo vijeće) od 7. studenog 2013. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesarbeitsgericht — Njemačka) — Tevfik Isbir protiv DB Services GmbH

(Predmet C-522/12) (1)

(Prethodni postupak - Sloboda pružanja usluga - Upućivanje radnika - Direktiva 96/71/EZ - Minimalna plaća - Paušalni iznosi i doprinos koji poslodavac uplaćuje u dugoročni plan štednje u korist svojih zaposlenika)

2014/C 9/21

Jezik postupka: njemački

Sud koji je uputio zahtjev

Bundesarbeitsgericht

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Tevfik Isbir

Tuženik: DB Services GmbH

Predmet

Zahtjev za prethodnu odluku — Bundesarbeitsgericht — Tumačenje članka 3. stavka 1., prve alineje, točke (c) Direktive 96/71/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 1996. o upućivanju radnika u okviru pružanja usluga (SL 1997, L 18, str. 1) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 5., str. 127.) — Izračun minimalne plaće — Eventualno uključivanje doprinosa koji poslodavac uplaćuje u dugoročni plan štednje u korist svojih zaposlenika — Situacija u kojoj zaposlenici ne mogu raspolagati tom imovinom tijekom većeg broja godina

Izreka

Članak 3. stavak 1. drugi podstavak točku c) Direktive 96/71/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 1996. o upućivanju radnika u okviru pružanja usluga treba tumačiti tako da ne sprečava da minimalna plaća sadrži elemente osobnog dohotka koji ne mijenjaju odnos između prestacije radnika, s jedne strane, i protučinidbe koju on prima po osnovi osobnog dohotka za tu prestaciju, s druge strane. Na sudu koji je uputio zahtjev jest da utvrdi je li to slučaj i s elementima osobnog dohotka o kojima se raspravlja u glavnom postupku.

(1) SL C 32, 2.2.2013.
2.

Članak 32. Direktive 2001/24 treba tumačiti u smislu da on ne predstavlja prepreku za to da nacionalna odredba, kao što je to članak 98. Zakona br. 161/2002 o financijskim institucijama od 20. prosinca 2002. s izmjenama Zakonom br. 129/2008 od 13. studenoga 2008., koja je zabranjivala ili odgađala sudski postupak protiv kreditne institucije od trenutka kada je ona ostvarivala pravo na moratorij, proizvodi učinak u odnosu na privremene mjere, poput onih o kojima je riječ u glavnom postupku, koje je donijela druga država članica prije proglašenja moratorija.
HR Službeni list Europske unije C 325/6

Presuda Suda (treće vijeće) od 12. rujna 2013. (zahtjev za prethodnu odluku Østre Landsret — Danska) — The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs protiv Sunico ApS, M & B Holding ApS, Sunil Kumar Harwani

(Predmet C-49/12) (1)

(Pravosudna suradnja u građanskim stvarima - Nadležnost, priznavanje i izvršenje sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima - Uredba (EZ) br. 44/2001 - Članak 1. stavak 1. - Područje primjene - Pojam „građanskih i trgovačkih stvari” - Tužba tijela javne vlasti - Naknada štete zbog sudjelovanja treće osobe koja nije obveznik PDV-a u poreznoj prijevari)

2013/C 325/08

Jezik postupka: danski

Sud koji je uputio zahtjev

Østre Landsret

Stranke u glavnom postupku

Tužitelj: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

Tuženici: Sunico ApS, M & B Holding ApS, Sunil Kumar Harwani

Predmet

Zahtjev za prethodnu odluku — Østre Landsret — Tumačenje članka 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 44/2001 od 22. prosinca 2000. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima (SL L 12, str. 1) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 30.)– Područje primjene — Uključuje li područje primjene ili ne tužbu za naknadu štete zbog neplaćanja poreza na dodanu vrijednost, koju je porezno tijelo države članice podnijelo protiv fizičkih i pravnih osoba koje su rezidenti druge države članice, na temelju navodnog „unlawful means conspiracy”, prema pravnim propisima koji se odnose na izvanugovornu odgovornost („tort”)

Izreka

Pojam „građanskih i trgovačkih stvari”, u smislu članka 1. stavka Uredbe Vijeća (EZ) br. 44/2001 od 22. prosinca 2000. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima, valja tumačiti na način da on obuhvaća tužbu kojom tijelo javne vlasti države članice od fizičkih i pravnih osoba koje su rezidenti druge države članice traži naknadu štete uzrokovane protupravnim udruživanjem čiji je cilj bio izbjegavanje plaćanja PDV-a koji treba platiti u prvoj državi članici.

(1) SL C 118, 21.4.2012.
HR Službeni list Europske unije C 260/16

Presuda Suda (treće vijeće) od 18. srpnja 2013. (zahtjev za prethodnu odluku Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Ujedinjeno Kraljevstvo) — Specsavers International Healthcare Ltd, Specsavers BV, Specsavers Optical Group Ltd, Specsavers Optical Superstores Ltd protiv Asda Stores Ltd

(Predmet C-252/12) (1)

(Žigovi - Uredba (EZ) br. 207/2009 - Članak 9. stavak 1. točke (b) i (c), članak 15. stavak 1. i članak 51. stavak 1. točka (a) - Razlozi za opoziv prava - Pojam stvarne uporabe - Žig rabljen u kombinaciji s drugim žigom ili kao dio složenog žiga - Boja ili kombinacija boja u kojoj se žig rabi - Ugled)

2013/C 260/27

Jezik postupka: engleski

Sud koji je postavio prethodno pitanje

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Stranke u glavnom postupku

Tužitelji: Specsavers International Healthcare Ltd, Specsavers BV, Specsavers Optical Group Ltd, Specsavers Optical Superstores Ltd

Tuženik: Asda Stores Ltd

Predmet

Zahtjev za prethodnu odluku — Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Tumačenje članka 9. stavka 1. točaka (b) i (c), članka 15. i članka 51. Uredbe Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice (kodificirana verzija) — Pojam „stvarne uporabe” žiga — Kombinirana uporaba figurativnog i verbalnog žiga registriranih odvojeno — Žig registriran bez zahtjeva za boju, ali rabljen s posebnom bojom s učinkom stvaranja kod dijela javnosti asocijacije između te boje i žiga

Izreka

1. Članak 15. stavak 1. i članak 51. stavak 1. točka (a) Uredbe Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice treba tumačiti na način da uvjet „stvarne uporabe”, u smislu tih odredaba, može biti zadovoljen jedino ako se figurativni žig Zajednice rabi u kombinaciji s verbalnim žigom Zajednice koji se nalazi na njemu, pri čemu je kombinacija dvaju žigova uz to i sama registrirana kao žig Zajednice, u toj mjeri u kojoj razlike između oblika u kojem se žig koristi i oblika u kojem je taj žig bio registriran ne mijenjaju razlikovni karakter navedenog žiga kako je registriran.

2. Članak 9. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe br. 207/2009 treba tumačiti na način da kada žig Zajednice nije registriran u boji, ali ga je njegov nositelj u velikoj mjeri rabio u određenoj boji ili kombinaciji određenih boja tako da se kod značajnog dijela javnosti taj žig već povezuje s tom bojom ili kombinacijom boja, tada su boja ili boje koje treća strana rabi za prikaz znaka za koji se tvrdi da nanosi štetu navedenom žigu od važnosti prilikom ukupne ocjene vjerojatnosti dovođenja u zabludu ili ukupne ocjene neopravdane koristi u smislu te odredbe.

3. Članak 9. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe br. 207/2009 treba tumačiti na način da okolnost što je treća strana koja rabi znak za koji se tvrdi da nanosi štetu registriranom žigu i sama povezana kod značajnog dijela javnosti s bojom, ili kombinacijom određenih boja koje koristi za prikaz tog znaka, predstavlja važan čimbenik prilikom ukupne ocjene vjerojatnosti dovođenja u zabludu ili neopravdane koristi u smislu te odredbe.

(1) SL C 227, 28.7.2012.
HR Službeni list Europske unije C 52/6

Presuda Suda (drugo vijeće) od 19. prosinca 2013. (zahtjev za prethodnu odluku High Court of Justice Queen’s Bench Division (Upravni sud) — Ujedinjena Kraljevina) — The Queen, Fruition Po Limited protiv Minister for Sustainable Farming and Food and Animal Health

(Predmet C-500/11) (1)

(Zahtjev za prethodnu odluku - Uredba (EZ) br. 2200/96 - Uredba (EZ) br. 1432/2003 - Poljoprivreda - Zajedničko uređenje tržišta - Voće i povrće - Organizacije proizvođača - Uvjeti za priznavanje od strane nacionalnih tijela - Stavljanje na raspolaganje tehničkih sredstava nužnih za skladištenje, pakiranje i trgovanje proizvodima - Obveza organizacije, u slučaju delegiranja zadataka na treća društva, da provodi kontrolu nad tim društvima)

2014/C 52/08

Jezik postupka: engleski

Sud koji je uputio zahtjev

High Court of Justice Queen's Bench Division (Upravni sud)

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: The Queen, Fruition Po Limited

Tuženik: Minister for Sustainable Farming and Food and Animal Health

Predmet

Zahtjev za prethodnu odluku — High Court of Justice Queen's Bench Division (Upravni sud) — tumačenje članka 11. Uredbe Vijeća (EZ) br. 2200/96 od 28. listopada 1996. o zajedničkom uređenju tržišta voća i povrća (SL L 297, str. 1.) i članka 6 stavka 2. (Uredbe Komisije (EZ) br. 1432/2003 od 11. kolovoza 2003. kojom se utvrđuju detaljna pravila za primjenu Uredbe Vijeća (EZ) br. 2200/96 o uvjetima za priznanje organizacija proizvođača te preliminarno priznanje skupina proizvođača) (SL L 203, str. 18.) — Uvjeti za priznavanje od strane nacionalnih tijela — Stavljanje na raspolaganje tehničkih sredstava nužnih za skladištenje, pakiranje i trgovanje proizvodima — Obveza organizacije, u slučaju delegiranja zadataka na treća društva, da provodi kontrolu nad tim društvima

Izreka

Članak 11. Uredbe Vijeća (EZ) br. 2200/96 od 28. listopada 1996. o zajedničkom uređenju tržišta voća i povrća, izmijenjene Uredbom Vijeća (EZ) br. 2699/2000 od 4. prosinca 2000., treba tumačiti u smislu da, kako bi se zadovoljili uvjeti za priznavanje navedeni u toj odredbi, organizacija proizvođača koja je povjerila trećim osobama provedbu aktivnosti bitnih za priznavanje svoga statusa na temelju navedene odredbe, mora sklopiti takav ugovorni odnos koji će joj omogućiti da zadrži odgovornost za tu aktivnost kao i kontrolu nad ukupnim upravljanjem na način da će ta organizacija zadržati, na kraju, ovlast kontrole i, prema potrebi, pravovremene intervencije u te aktivnosti tijekom cjelokupnog trajanja ugovora. Na nadležnom nacionalnom sudu je da provjeri, u svakom pojedinom slučaju i uzimajući u obzir sve bitne okolnosti slučaja, uključujući i prirodu i obujam izdvojenih aktivnosti, je li organizacija proizvođača zadržala takvu kontrolu.

(1) SL C 370,17.12.2011
1.

Talijanska Republika nije ispunila obveze na temelju članka 5. Odluke 2006/323, članka 4. Odluke 2007/375 i članka 249. četvrtog stavka Ugovora o EZ-u time što u propisanim rokovima nije poduzela sve potrebne mjere radi povrata državnih potpora koje su proglašene nezakonitima i nespojivima sa zajedničkim tržištem Odlukom Komisije 2006/323/EZ od 7. prosinca 2005. o oslobođenju od trošarina za mineralna ulja koja se koriste kao gorivo za proizvodnju aluminijevog oksida u regiji Gardanne, regiji Shannon i na Sardiniji, koje se navedenim redoslijedom provodi u Francuskoj, Irskoj i Italiji i Odlukom Komisije 2007/375/EZ od 7. veljače 2007. o oslobođenju od trošarina za mineralna ulja koja se koriste kao gorivo za proizvodnju aluminijevog oksida u regiji Gardanne, regiji Shannon i na Sardiniji, koje se navedenim redoslijedom primjenjuje u Francuskoj, Irskoj i Italiji [C 78/2001 (ex NN 22/01), C 79/2001 (ex NN 23/01), C 80/2001 (ex NN 26/01)]. Talijanska Republika nije ispunila obveze na temelju te dvije odredbe i članka 249. četvrtog stavka Ugovora o EZ-u time što u propisanim rokovima nije prenijela informacije iz članka 6. stavka 1. Odluke 2006/323 i članka 6. stavka 2. Odluke 2007/375.
2.

Nalaže se Inuit Tapiriit Kanatami, Nattivak Hunters and Trappers Association, Pangnirtung Hunters’ and Trappers’ Association, J. Moesesie, A. Kooneeliusie, T. Newkingnak, D. Kuptana, K. Aariak, Canadian Seal Marketing Group, Ta Ma Su Seal Products, Inc., Fur Institute of Canada, NuTan Furs, Inc., GC Rieber Skinn AS, Inuit Circumpolar Council Greenland (ICC-Greenland), J. Egede i Kalaallit Nunaanni Aalisartut Piniartullu Kattuffiat (KNAPK) da, osim vlastitih troškova, snose i troškove Europskog parlamenta i Vijeća Europske unije.
HR Službeni list Europske unije C 325/4

Presuda Suda (peto vijeće) od 12. rujna 2013. (zahtjev za prethodnu odluku Oberlandesgericht Düsseldorf — Njemačka) — IVD GmbH & Co. KG protiv Ärztkammer Westfalen-Lippe

(Predmet C-526/11) (1)

(Javna nabava - Direktiva 2004/18/EZ - Članak 1. stavak 9. drugi podstavak točka (c) - Pojam „Tijelo kojim se upravlja na temelju javnog prava” - Uvjet koji se odnosi bilo na financiranje djelatnosti bilo na nadzor nad poslovanjem bilo na nadzor nad djelatnošću od strane države, regionalnih ili lokalnih vlasti ili drugih tijela kojima se upravlja na temelju javnog prava - Liječnička komora - Zakonom predviđeno financiranje članarinama koje plaćaju članovi te komore - Iznos članarina koje određuje skupština te komore - Autonomija komore u odnosu na određivanje opsega i detaljnih pravila za izvršavanje njezinih zakonskih zadaća)

2013/C 325/05

Jezik postupka: njemački

Sud koji je uputio zahtjev

Oberlandesgericht Düsseldorf

Stranke u glavnom postupku

Tužitelj: IVD GmbH & Co. KG

Tuženik: Ärztkammer Westfalen-Lippe

u prisutnosti: WWF Druck + Medien GmbH

Predmet

Zahtjev za prethodnu odluku — Oberlandesgericht Düsseldorf — Tumačenje članka 1. stavka 9. drugog podstavka točke (c) Direktive Europskog parlamenta i Vijeća 2004/18/EZ od 31. ožujka 2004. o usklađivanju postupaka za sklapanje ugovora o javnim radovima, ugovora o javnoj nabavi robe te ugovora o javnim uslugama (SL L 134, str. 114.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 1., str. 156.) — Pojam „tijelo kojim se upravlja na temelju javnog prava” — Uvjeti većinskog financiranja i nadzora nad poslovanjem od strane države — Komora koju zakon ovlašćuje da od svojih članova ubire članarine, pri čemu iznos i korištenje tih članarina moraju biti određeni pravilnikom za čije donošenje je potrebna suglasnost države

Izreka

Članak 1. stavak 9. drugi podstavak točku (c) Direktive Europskog parlamenta i Vijeća 2004/18/EZ od 31. ožujka 2004. o usklađivanju postupaka za sklapanje ugovora o javnim radovima, ugovora o javnoj nabavi robe te ugovora o javnim uslugama treba tumačiti u smislu da tijelo, kao što je komora kojom se upravlja na temelju javnog prava, ne ispunjava ni kriterij koji se odnosi na većinsko financiranje od strane javnih vlasti, kada se to tijelo većim dijelom financira članarinama koje uplaćuju njegovi članovi, a čiji iznos to tijelo određuje i ubire na temelju zakona koji ga na to ovlašćuje, u slučaju kada taj zakon ne određuje ni opseg niti detaljna pravila koja se odnose na aktivnosti koje spomenuto tijelo poduzima u okviru ispunjenja svojih zakonskih zadaća koje se financiraju putem članarina, a niti, samo na osnovi činjenice da je za donošenje odluke kojom to tijelo određuje iznos navedenih članarina potrebna suglasnost nadzornog tijela, kriterij koji se odnosi na nadzor nad poslovanjem tog tijela od strane javnih vlasti.

(1) SL C 25, 28.1.2012.
HR Službeni list Europske unije C 344/18

Presuda Suda (deveto vijeće) od 26. rujna 2013. — Alliance One International, Inc. protiv Europske komisije

(Predmet C-679/11) (1)

(Žalba - Tržišno natjecanje - Zabranjeni sporazumi - Španjolsko tržište kupnje i prve prerade sirovog duhana - Utvrđivanje cijena i podjela tržišta - Povreda članka 81. UEZ-a - Pripisivanje protupravnog ponašanja podružnice društvu majci - Obveza obrazlaganja - Temeljna prava - Odvraćajući učinak - Jednako postupanje - Olakotne okolnosti - Suradnja - Neograničena nadležnost - Ne ultra petita - Pravo na pravično suđenje)

2013/C 344/30

Jezik postupka: engleski

Stranke

Žalitelj: Alliance One International, Inc. (zastupnici: M Odriozola i A Vide, abogados)

Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: F. Castillo de la Torre, E. Gippini Fournier, J. Bourke i C. Urraca Caviedes, agenti)

Predmet

Žalba podnesena protiv presude Općeg suda (deveto vijeće) od 12. listopada 2011., Alliance One International/Komisija (T-41/05), kojom je smanjen iznos novčane kazne izrečene Agroexpansiónu, za čije se plaćanje za čije su plaćanje Alliance One International, Inc. i Agroexpansión solidarno odgovorni, i kojom je odbijen preostali tužbeni zahtjev za djelomično poništenje Odluke C(2004)4030 Komisije od 20. listopada 2004. koja se odnosi na postupak primjene čl. 81. st. 1. Ugovora o EZ-u (Predmet COMP/C.38.238/B.2 — Sektor sirovog duhana u Španjolskoj), u pogledu zabranjenog sporazuma koji ima za cilj utvrđivanje cijena koje se plaćaju proizvođačima i utvrđenje količine koje se od njih kupuju na španjolskom tržištu sirovog duhana

Izreka

1. Žalba i protužalba se odbijaju.

2. Nalaže se Alliance One International Inc. snošenje troškova koji se odnose na žalbu.

3. Nalaže se Komisiji snošenje troškova koji se odnose na protužalbu.

(1) SL C 73, 10.3.2012.