ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
12

Iz točke 41. pobijanog rješenja proizlazi da je radi dokazivanja da je zatražena suspenzija primjene hitna, žalitelj naveo, s jedne strane, da bi povrat predmetnog iznosa ugrozio njegovu financijsku održivost i time doveo do njegove likvidacije, i, s druge strane, da bi njegova likvidacija imala posljedice nenovčane naravi jer on ne bi više mogao sudjelovati u sportskim natjecanjima, što bi se negativno odrazilo kako na organizatore natjecanja tako i na klubove sudionike, te da bi njegov nestanak doveo do sukoba unutar društva i gospodarskih gubitaka u regiji.
12

U skladu s člankom 46. Direktive 2013/32: „[…] 5. Ne dovodeći u pitanje stavak 6., države članice omogućuju podnositeljima zahtjeva da ostanu na državnom području do isteka roka unutar kojega imaju pravo na učinkovit pravni lijek, te, ako je takvo pravo ostvareno unutar roka, do zaključenja postupka povodom pravnog lijeka. 6. U slučaju odluke: (a) o očigledno neosnovanom zahtjevu prema članku 32. stavku 2. ili odluke o neosnovanom zahtjevu prema članku 31. stavku 8., osim u slučajevima kada takve odluke se temelje na okolnostima iz članka 31. stavka 8. točke (h); […] sud ima ovlast odlučivati o tome može li podnositelj zahtjeva ostati na državnom području države članice, na zahtjev podnositelja zahtjeva ili po službenoj dužnosti, ako takva odluka dovodi do prestanka prava podnositelja zahtjeva da ostane u državi članici te ako u takvim slučajevima nije predviđen pravni lijek prema nacionalnom pravu. […] 8. Države članice podnositelju zahtjeva dozvoljavaju ostanak na državnom području do zaključenja postupka iz stavaka 6. i 7. povodom odlučivanja može li podnositelj zahtjeva ostati na državnom području. […]”
2.

Članak 3. točku 10. Uredbe br. 715/2007 treba tumačiti na način da pod pojam „sustav za kontrolu emisija” u smislu te odredbe potpadaju takozvane tehnologije i strategija „za naknadnu obradu ispušnih plinova”, koje smanjuju emisije naknadno, to jest nakon njihova nastanka, kao i one koje, poput sustava za reciklažu ispušnih plinova, ograničavaju samu proizvodnju emisija, to jest prilikom njihova nastanka.
51

S tim u vezi Sud je već imao priliku naglasiti da je cilj Uredbe br. 2201/2003 sprečavanje otmice djece između država članica i da nezakonita otmica djeteta, poput one o kojoj je riječ u glavnom postupku, u načelu ne treba dovesti do prijenosa nadležnosti sudova države članice u kojoj je dijete imalo uobičajeno boravište neposredno prije svojeg odvođenja na sudove države članice u koju je dijete odvedeno, i to čak i ako je ono nakon otmice dobilo uobičajeno boravište u toj državi. Stoga je on smatrao da uvjete iz članka 10. točaka (a) i (b) Uredbe br. 2201/2003 valja tumačiti strogo (presuda od 1. srpnja 2010., Povse, C‑211/10 PPU, EU:C:2010:400, t. 43. do 45.).
Predmet C‑621/18

Andy Wightman i dr.

protiv

Secretary of State for Exiting the European Union

(zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Court of Session, Inner House, First Division (Škotska))

„Ubrzani postupak”

Sažetak – Rješenje predsjednika Suda od 19. listopada 2018.

Prethodna pitanja – Ubrzani prethodni postupak – Pretpostavke – Okolnosti koje opravdavaju brzo postupanje – Zahtjev za tumačenje toga može li država članica jednostrano opozvati obavijest o namjeri povlačenja iz Unije – Potreba za pribavljanjem odgovora Suda prije nego što se u parlamentu dotične države članice raspravi i glasa o sporazumu o povlačenju – Predmet koji se odnosi na temeljna pitanja nacionalnog ustavnog prava i prava Unije – Prihvaćanje zahtjeva za primjenu ubrzanog postupka

(čl. 50. UEU-a; Statut Suda, čl. 23.a; Poslovnik Suda, čl. 105. st. 1.)

Vidjeti tekst odluke.

(t. 7.-11.)
23

Kao drugo, Komisija ocjenjuje da je angažman trinaestorice odvjetnika za razdoblje od 7. ožujka 2017. do 16. siječnja 2019. pretjeran. Razdoblje rada koje valja uzeti u obzir trajalo je samo oko šest mjeseci i počelo je danom dostave žalbe društvu UPS, a završilo danom kada je društvo UPS podnijelo svoj odgovor na repliku. Satnice koje su primijenila dvojica glavnih odvjetnika, odnosno 862 eura te raspon od 695 eura do više do 820 eura, isto su tako pretjerane, imajući u vidu satnice u rasponu od 360 eura do 495 eura, koje je Sud po svemu sudeći prihvatio u ranijim predmetima. Društvo UPS traži naknadu za 878,4 radnih sati odvjetnika s prosječnom satnicom od 600 eura, unatoč tome što je veći broj mlađih odvjetnika i odvjetničkih vježbenika bio uključen u rad na predmetu. Komisija smatra da treba biti priznata prosječna satnica od 350 eura. Angažman trinaestorice ekonomista, za koje je Komisija, zbrajajući rubrike koje društvo UPS navodi u svojim prilozima, zaključila da su radili 363,5 sata za prosječnu satnicu od 824 eura, također je nerazmjeran.
36

U tom pogledu valja naglasiti da je točno da je, prema ustaljenoj sudskoj praksi, nacionalni sud dužan po službenoj dužnosti procijeniti nepoštenost ugovorne odredbe koja ulazi u područje primjene Direktive 93/13 i time ispraviti neravnotežu koja postoji između potrošača i prodavatelja robe ili pružatelja usluge, međutim on je to dužan ako raspolaže za to potrebnim pravnim i činjeničnim elementima (presuda od 13. rujna 2018., Profi Credit Polska, C‑176/17, EU:C:2018:711, t. 42. i navedena sudska praksa).
3

U članku 2. stavku 1. Códiga do Imposto Único de Circulação (Zakon o jedinstvenom porezu na stavljanje vozila u promet, u daljnjem tekstu: CIUC) određuje se: „Jedinstvenim porezom na stavljanje vozila u promet oporezuju se vozila iz sljedećih kategorija, registrirana ili upisana u Portugalu: a) Kategorija A: Laka motorna vozila za prijevoz putnika i laka motorna vozila miješane upotrebe s bruto masom do 2500 kg registrirana između 1981. i dana stupanja na snagu ovog zakona; b) Kategorija B: Laka motorna vozila za prijevoz putnika navedena u članku 2. stavku 1. točkama (a) i (d) Zakona o porezu na motorna vozila i motorna vozila miješane upotrebe s bruto masom do 2500 kg, registrirana nakon stupanja na snagu ovog zakona; […]”.
6

Iz članka 5. stavka 1. točke (c) Zakona o organizaciji i postupku Tribunala de Contas (Revizorski sud), koji je odobren Zakonom br. 98/97 od 26. kolovoza 1997. (Diário da República I, serija I.-A, br. 196 od 26. kolovoza 1997., u daljnjem tekstu: LOPTC) proizlazi da je Tribunal de Contas (Revizorski sud), među ostalim, dužan provoditi prethodnu provjeru zakonitosti i proračunske opravdanosti svih vrsta akata i ugovora o rashodu odnosno akata i ugovora koji imaju za posljedicu teret ili odgovornost, izravnu ili neizravnu, za tijela navedena u članku 2. stavcima 1. i 2. točkama (a) do (c) kao i za tijela svih vrsta koja je osnovala država ili drugo tijelo javne vlasti za obavljanje upravnih funkcija koje su izvorno funkcije javne uprave, a kojima su povjerene zadaće koje tijela koja su ih osnovala izravno ili neizravno financiraju, uključujući i davanjem sredstva osiguranja.
9

Tom je odredbom u korist potonjih također uspostavljena prijelazna mogućnost odabira, primjenjiva tijekom dvije godine od datuma stupanja na snagu te odredbe, u skladu s kojom su mogli ostati u službi nakon dosezanja te zajedničke dobne granice. Dakle, spomenuti radnici zaposleni na neodređeno vrijeme koji su navršili ili prekoračili novoutvrđenu dob za umirovljenje mogli su nastaviti svoju profesionalnu djelatnost do dobne granice za odlazak u mirovinu koja je prije bila na snazi, to jest do 47 godina za žene i 52 godine za muškarce, izvršavajući tu mogućnost odabira, koja se može godišnje produljiti, u roku od dva mjeseca od datuma stupanja na snagu navedene odredbe ili najmanje tri mjeseca prije konačnog stjecanja prava na mirovinu.
33

Kao prvo, donošenje Priloga iz 2016. nije bilo u skladu s člankom 6. stavkom 3. Direktive o staništima. Naime, taj prilog predstavljao je „plan” u smislu te odredbe, tako da su se poljska tijela prije njegova donošenja trebala uvjeriti, u skladu s najboljim znanstvenim postignućima u tom području, da on neće negativno utjecati na cjelovitost područja Natura 2000 Puszcza Białowieska. Međutim, ta tijela ni u jednom trenutku tijekom postupka odlučivanja nisu uzela u obzir mišljenja koja je dalo više znanstvenih organizacija, o kojima su ona ipak imala saznanja, a u skladu s kojima su navedene operacije u biti mogle prouzrokovati štetu tom području. Usto, Prilogom iz 2016. poljska tijela upravo su poduzela operacije aktivnog upravljanja šumama, isključenje kojih je do tada bilo smatrano mjerom očuvanja navedenog područja, i to čak unatoč tomu što se djelovanje smrekina pisara, to jest njegovo napadanje smreke i njegovo širenje, ne može smatrati prijetnjom za njegova zaštićena staništa.
18

Sud koji je uputio zahtjev izražava sumnje o tom pitanju s obzirom na to da raspolaže samo presudom koju je donio bugarski Vrhovni sud u okviru razvoda, u pogledu podjele imovine stečene tijekom braka. Prema toj presudi, iznimka iz članka 1. stavka 2. točke (a) Uredbe br. 1215/2012 odnosi se samo na predmete koji se tiču stvarnih prava koja proizlaze iz bračnog odnosa onako kako su definirani u pojedinim člancima Obiteljskog zakonika koji ne podrazumijevaju takve podjele. To dovodi do zaključka da te podjele ulaze u područje primjene ove uredbe. Prema tom sudu, da je to slučaj, talijanski sudovi bili bi nadležni za odlučivanje u glavnom postupku, u skladu s člankom 4. stavkom 1. navedene uredbe. S druge strane, ako se potonji članak ne može primijeniti, bugarski bi sudovi bili nadležni na temelju članka 4. stavka 1. točke 2. Zakonika o međunarodnom privatnom pravu.
Rješenje potpredsjednika Suda od 5. rujna 2018. – Minority SafePack – one million signatures for diversity in Europe protiv Rumunjske i Komisije

(predmet C-717/17 P(I))

„Žalba – Intervencija – Članak 40. drugi stavak druga rečenica Statuta Suda Europske unije – Spor između države članice i institucije Europske unije – Europska građanska inicijativa ‚Minority SafePack – one million signatures for diversity in Europe’ – Zahtjev za intervenciju organizatora te europske građanske inicijative – Odbijanje”

1. Sudski postupak – Intervencija – Osobe s pravnim interesom – Zahtjev za intervenciju koji su podnijele fizičke ili pravne osobe u predmetima između države članice i institucije Unije – Nedopuštenost (čl. 13. st. 1. UEU-a; Statut Suda, čl. 40. st. 2.) (t. 23., 24., 33., 37.)

2. Građanstvo Unije – Prava građana – Podnošenje građanske inicijative – Uredba br. 211/2011 – Prijedlog građanske inicijative koji se ne može izjednačiti s prijedlozima za donošenje pravnih akata institucija Unije (čl. 24. st. 1. UFEU-a; Uredba br. 211/2011 Europskog parlamenta i Vijeća) (t. 30., 31.)

Izreka

1. Žalba se odbija.

2. Comitetul cetăţenilor ai iniţiativei cetăţeneşti europene Minority SafePack – one million signatures for diversity in Europe nalaže se da, osim vlastitih troškova, snosi i troškove koji su nastali za Rumunjsku.
Kad je riječ o pretpostavci koja se odnosi na hitnost, cilj postupka privremene pravne zaštite je zajamčiti punu djelotvornost buduće konačne odluke, kako bi se izbjegla praznina u sudskoj zaštiti koju jamči Sud. Da bi se postigao taj cilj, hitnost treba ocijeniti s obzirom na nužnost privremenog odlučivanja o predmetu kako bi se izbjeglo to da stranci koja traži privremenu zaštitu nastane teška i nepopravljiva šteta.

Na stranci koja se poziva na takvu štetu je da dokaže njezino postojanje. Iako se u tom pogledu ne zahtijeva apsolutna sigurnost da će šteta nastati, pri čemu se zahtijeva samo dostatna vjerojatnost da će do nje doći, ostaje činjenica da je tužitelj i dalje dužan dokazati činjenice koje bi trebale biti temelj za vjerojatnost nastanka takve štete.

Kad je riječ o zahtjevu za privremenu pravnu zaštitu koji je Komisija podnijela u okviru tužbe zbog povrede obveze protiv Poljske, pretpostavka koja se odnosi na hitnost je ispunjena s obzirom na to da operacije aktivnog upravljanja šumama u Bjelovjeskoj šumi, području od značaja za Zajednicu i posebno zaštićenom području ptica, mogu prouzrokovati nepopravljivu i tešku štetu okolišu. Naime, jednom kada nastupi, šteta koja je posljedica sječe i uklanjanja drveća, u slučaju da se utvrde povrede obveza koje Komisija pripisuje Poljskoj, ne bi se mogla naknadno popraviti. Usto, težinu štete na koju se Komisija poziva potvrđuje činjenica da postoji rizik da te operacije, uzimajući u obzir i njihov opseg i intenzitet, ako se one nastave, prouzrokuju nepovratnu metamorfozu, u odnosu na površinu koja nije zanemariva, prirodne šume u iskorištavanu šumu, što bi moglo dovesti do gubitka staništa rijetkih vrsta.

(t. 43.‑45., 59. i 61.)
4

Generics je u aktima podnesenima tajništvu Suda 18. i 21. kolovoza 2017. najprije tvrdio kako zahtjev za intervenciju Ujedinjene Kraljevine treba odbaciti s obzirom na to da ne ispunjava uvjete iz članka 130. stavka 2. Poslovnika koji se primjenjuju na žalbeni postupak na temelju članka 190. stavka 1. tog poslovnika. Zahtjev za intervenciju, naime, ne sadržava ni naznaku predmeta na koji se odnosi ni podatak u prilog kojih zahtjeva intervenijent traži intervenciju, što je za Generics osobito štetno s obzirom na zakašnjelost zahtjeva. Generics zatim navodi kako smatra da je zahtjev za intervenciju u ovome predmetu, uzevši u obzir zahtjev za intervenciju Ujedinjene Kraljevine od 10. ožujka 2017. u povezanom predmetu C‑591/16 P Lundbeck/Komisija, nesvrsishodan, osobito ako bi Sud odlučio ne održati raspravu. Također je naveo kako bi u slučaju održavanja rasprave intervencija Ujedinjene Kraljevine utjecala na njegova prava obrane koja ima na raspolaganju. Konačno, Generics je tvrdio kako je svrha predmetnog zahtjeva za intervenciju, između ostalog, omogućiti toj državi članici pristup informacijama sadržanima u upravnom spisu Komisije, u svrhu podnošenja tužbi za naknadu štete protiv Genericsa pred britanskim sudovima na inicijativu National Health Servicea (Nacionalna zdravstvena služba, Ujedinjena Kraljevina) i Secretary of State for Health (Ministarstvo zdravstva, Ujedinjena Kraljevina).
–

za M. A. Filippija i M. Manigatterera, Play For Me GmbH, ATG GmbH, C. Vöcklingera, Gmalieva s. r. o., PBW GmbH, Felicitas GmbH te za Celik KG, F. Maschke, Rechtsanwalt,
2

Zahtjev je upućen u okviru spora između S. Fishera, A. Fisher i P. Fishera, s jedne strane, i Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs (porezna i carinska uprava, Ujedinjena Kraljevina), s druge strane, u vezi s poreznim rješenjem koje je izdala porezna i carinska uprava za razdoblje od 2000. do 2008.
22

U tom pogledu valja podsjetiti da je Opći sud u točkama 46. do 48. pobijane presude u bitnome utvrdio da se obveza broj 1, kojom je bilo predviđeno da Republika Hrvatska mora nastaviti osiguravati djelotvornu provedbu svoje strategije reforme pravosuđa i akcijskog plana, nije odnosila na točno određenu strategiju reforme pravosuđa i akcijski plan. Razlog takvog općenitog navođenja te obveze objašnjava se činjenicom da razdoblje od potpisivanja akta o pristupanju do trenutka stvarnog pristupanja i konkretno praćenje ispunjavanja obveza preuzetih u pregovorima o pristupanju koje se provodi u tom razdoblju karakteriziraju redovni kontakti između tijela Unije i države pristupnice. Ti kontakti nužno dovode do prilagodbi i s jedne i s druge strane.
26

S druge strane, iako žalitelj, posebice u točkama 8. do 15. svoje žalbe, pokušava dokazati da je od Komisije dobio precizna, bezuvjetna i međusobno podudarna jamstva da će javni ovršitelji započeti s radom 1. siječnja 2012., tim se navodima zapravo traži preispitivanje ocjene činjenica koju je s tim u vezi proveo Opći sud. No, žalitelj se u potporu svojim navodima ne poziva na to da je Opći sud iskrivio te činjenice. U svakom slučaju, on ne precizira ni koje je elemente konkretno Opći sud iskrivio ni u čemu bi se to iskrivljavanje sastojalo.
26

S druge strane, iako žalitelji, posebice u točkama 8. do 15. svoje žalbe, pokušavaju dokazati da su od Komisije dobili precizna, bezuvjetna i međusobno podudarna jamstva da će javni ovršitelji započeti s radom 1. siječnja 2012., tim se navodima zapravo traži preispitivanje ocjene činjenica koju je s tim u vezi proveo Opći sud. No, žalitelji se u potporu svojim navodima ne pozivaju na to da je Opći sud iskrivio te činjenice. U svakom slučaju, oni ne preciziraju ni koje je elemente konkretno Opći sud iskrivio ni u čemu bi se to iskrivljavanje sastojalo.
47

Kada je riječ o margini prosudbe koju imaju države članice u organizaciji njihovih vlastitih javnih službi, one u načelu mogu, a da to nije u suprotnosti s Direktivom 1999/70 i Okvirnim sporazumom, propisati, među ostalim, uvjete radnog staža za pristup određenim radnim mjestima, ograničiti pristup internom promaknuću samo na karijerne službenike i zahtijevati od tih službenika da podnesu dokaze o profesionalnom iskustvu koje odgovara stupnju neposredno ispod onoga koji je predmet postupka odabira (vidjeti u tom smislu presude od 8. rujna 2011., Rosado Santana, C‑177/10, EU:C:2011:557, t. 76., i od 18. listopada 2012., Valenza i dr., C‑302/11 do C‑305/11, EU:C:2012:646, t. 57., kao i rješenje od 21. rujna 2016., Álvarez Santirso, C‑631/15, EU:C:2016:725, t. 53.).
10

U vezi s time, sud koji je uputio zahtjev smatra da za tumačenje pojma „otkazivanje” u smislu članka 2. točke (l) Uredbe br. 261/2004 pojam „plan puta”, kako ga je Sud definirao, treba tumačiti u skladu s presudom od 13. listopada 2011., Sousa Rodríguez i dr. (C‑83/10, EU:C:2011:652) kao put koji zrakoplov mora prijeći od polazišne do odredišne zračne luke prema vremenskom rasporedu, što znači da zrakoplov mora krenuti u skladu sa zakazanim planom puta i doći na svoje odredište kako je navedeno u navedenom planu puta. On u tom pogledu smatra da iz presude od 19. studenoga 2009., Sturgeon i dr. (C‑402/07 i C‑432/07, EU:C:2009:716), proizlazi da je plan puta bitan element leta koji se mora izvršiti u skladu s rasporedom letenja koji je prijevoznik unaprijed utvrdio. On također navodi da se, s obzirom na nužno razlikovanje između zakašnjenja i otkazivanja, let može smatrati otkazanim jedino ako je zračni prijevoznik prevezao putnike drugim letom, čiji se prethodni raspored letenja razlikuje od rasporeda letenja prethodno zakazanog leta. On iz toga zaključuje da je plan puta bitan element leta.
Rješenje Suda (deveto vijeće) od 26. siječnja 2017. – Synergy Hellas protiv Komisije

(predmet C‑45/16 P) ( 1 )

„Žalba – Članak 181. Poslovnika Suda – Arbitražna klauzula – Ugovor ‚Multi‑level patient – specific artery and artherogenesis model for outcome prediction, decision support treatment, and virtual hand‑on training (ARTreat)’ sklopljen u okviru Sedmog okvirnog programa Europske zajednice za istraživanja, tehnološki razvoj i demonstracijske aktivnosti (2007. 2013.) – Raskid tog ugovora zbog nepravilnosti počinjenih u izvršenju drugog ugovora sklopljenog s Europskom komisijom – Dobra vjera – Opravdana očekivanja glede neraskidanja”

Žalba–Razlozi–Nadzor Suda nad ocjenom činjenica i dokaza–Isključenje osim u slučaju iskrivljavanja–Razlog koji se temelji na iskrivljavanju dokaza–Nužnost preciznog navođenja iskrivljenih elemenata i dokazivanja analitičkih pogrešaka koje su dovele do tog iskrivljavanja

(čl. 256. st. 1. podst. 2. UFEU‑a; Statut Suda, čl. 51. st. 1. i čl. 58. st. 1.; Poslovnik Suda, čl. 168. st. 1. t. (d))

(t. 23., 41.)

Izreka

1. Žalba se odbija.

2. Društvu d.d. Synergy Hellas Anonymi Emporiki Etaireia Parochis Ypiresion Pliroforikis nalaže se snošenje troškova.

( 1 ) SL C 98, 14. 3. 2016.
Rješenje Suda (deseto vijeće) od 22. travnja 2020. –

Bilbaína de Alquitranes i dr. protiv Komisije

(predmet C-691/15 P-DEP)

„Odmjeravanje troškova”

1. Sudski postupak – Troškovi – Odmjeravanje – Troškovi čiju je naknadu moguće tražiti – Elementi koji se moraju uzeti u obzir – Nužni troškovi postupka odmjeravanja – Standardizirani postupak kojeg obilježava nepostojanje bilo kakvih poteškoća (Poslovnik Suda, čl. 144. t. (b)) (t. 40., 60.)

2. Sudski postupak – Troškovi – Odmjeravanje – Troškovi čiju je naknadu moguće tražiti – Elementi koji se moraju uzeti u obzir – Troškovi nastali u okviru žalbenog postupka – Žalbeni razlozi koji zahtijevaju dubinsku analizu (Poslovnik Suda, čl. 144. t. (b)) (t. 44.-50.)

3. Sudski postupak – Troškovi – Odmjeravanje – Troškovi čiju je naknadu moguće tražiti – Uključivanje više odvjetnika – Nepostojanje utjecaja – Ocjena ponajprije s obzirom na ukupan broj radnih sati koji su objektivno nužni u svrhe postupka – Kriteriji (Poslovnik Suda, čl. 144. t. (b)) (t. 51.-55.)

4. Sudski postupak – Troškovi – Odmjeravanje – Troškovi čiju je naknadu moguće tražiti – Elementi koji se moraju uzeti u obzir – Nužni troškovi povezani s postupkom privremene pravne zaštite (Poslovnik Suda, čl. 144. t. (b)) (t. 56., 57.)

Izreka

Ukupan iznos troškova koji Europska komisija mora nadoknaditi društvima Bilbaína de Alquitranes SA, Deza a.s., Industrial Química del Nalón SA, Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd, Koppers Netherlands BV, Rütgers Germany GmbH, Rain Carbon BVBA, Rütgers Poland sp. z o.o., Bawtry Carbon International Ltd, Grupo Ferroatlántica SA, Showa Denko Carbon Products Germany GmbH & Co. KG, Showa Denko Carbon Austria GmbH, SGL Carbon SAS, Showa Denko Carbon Spain SA, COBEX Polska sp. z o.o., ThyssenKrupp Steel Europe AG i Tokai erftcarbon GmbH za predmete C-691/15 P i C-691/15 P R određuje se na 50000 eura, čemu će se dodati zatezne kamate od dana dostave ovog rješenja do dana isplate dugovanog iznosa u cijelosti, po stopi koju primjenjuje Europska središnja banka (ESB) na svoje glavne operacije refinanciranja koja je na snazi prvog dana mjeseca dospjelosti plaćanja, uvećano za tri i pol postotnih bodova.
19

Zastupnici Kneževine Asturije ističu da je predmetna razlika u postupanju opravdana iz objektivnih razloga koji se odnose na obrazovanje, sposobnost i zasluge koji su dokazani uspjehom u postupku odabira, s obzirom na to da karijerni službenici moraju ispunjavati strože kriterije, što opravdava veću plaću. Osim toga, ako bi se privremenim službenicima dala plaća koja odgovara sustavu profesionalnog razvoja karijernih službenika, to bi dovelo do obrnute diskriminacije u odnosu na potonje, s obzirom na to da ostanak karijernog službenika na njegovu radnom mjestu, na koje je raspoređen na temelju zasluga, ovisi o rezultatu njegova ocjenjivanja.
47

U predmetnom slučaju, kao što to proizlazi iz spisa podnesenog Sudu, Zakon br. 53/2003 sadržava odredbe o kumulativnoj primjeni različitih mjera iz članka 5. stavka 1. točaka (a) do (c) Okvirnog sporazuma. Međutim, OG br. 42/2004 u području inspekcije zdravlja životinja iznimno dopušta zapošljavanje radnika sklapanjem uzastopnih ugovora na određeno vrijeme i pritom ne određuje nikakvo ograničenje trajanja tih ugovora ili broja njihovih produljenja u smislu stavka 1. točaka (b) i (c) navedenog članka.
1

Westfälische Drahtindustrie GmbH (u daljnjem tekstu: WDI), Westfälische Drahtindustrie Verwaltungsgesellschaft mbH & Co. KG (u daljnjem tekstu: WDV) i Pampus Industriebeteiligungen GmbH & Co. KG (u daljnjem tekstu: Pampus) žalbom zahtijevaju, s jedne strane, ukidanje presude Općeg suda Europske unije od 15. srpnja 2015., Westfälische Drahtindustrie i dr./Komisija (T‑393/10, EU:T:2015:515, u daljnjem tekstu: pobijana presuda), kojom je taj sud odbio njihovu tužbu za poništenje i preinaku Odluke Komisije C (2010) 4387 final od 30. lipnja 2010. u vezi s postupkom primjene članka 101. UFEU‑a i članka 53. Sporazuma o EGP‑u (predmet COMP/38344 – Čelik za prednapinjanje), kako je izmijenjena odlukama Komisije C (2010) 6676 final od 30. rujna 2010. i C (2011) 2269 final od 4. travnja 2011. (u daljnjem tekstu: sporna odluka) i, s druge strane, poništenje dopisa glavnog direktora Komisijine Opće uprave za tržišno natjecanje od 14. veljače 2011. (u daljnjem tekstu: dopis od 14. veljače 2011.).
4

Članak 8. te uredbe glasi kako slijedi: „U nedostatku odabira [...], razvod braka i zakonska rastava podliježu pravu države: (a) u kojoj bračni drugovi imaju uobičajeno boravište u trenutku pokretanja postupka pred sudom; ili, ako to nije moguće (b) u kojoj su bračni drugovi imali zadnje uobičajeno boravište, pod uvjetom da boravište nije završilo više od 1 godine prije pokretanja postupka pred sudom, ako jedan bračni drugi i dalje ima boravište u toj državi u trenutku pokretanja postupka pred sudom; ili, ako to nije moguće (c) čiji su oba bračna druga državljani u trenutku pokretanja postupka pred sudom; ili, ako to nije moguće (d) u kojoj je pokrenut postupak.”