12

Člankom 53. Zakona o radu, koji se odnosi na oblik i učinke prestanka ugovora o radu zbog objektivnih razloga, glasi kako slijedi: „1. U slučaju sporazuma o prestanku ugovora o radu na temelju prethodnog članka potrebno je ispuniti sljedeće pretpostavke: (a) radnik mora biti pisano obaviješten o razlozima; (b) istodobno s pisanom obaviješću radniku mora biti isplaćena otpremnina u iznosu koji je jednak plaći za 20 dana rada za svaku godinu radnog staža, pri čemu se razdoblja kraća od jedne godine obračunavaju prema broju navršenih mjeseci rada tako da ukupni iznos ne može biti veći od dvanaest mjesečnih plaća. Ako odluka o otkazu koja se temelji na članku 52. točki (c) [Zakona o radu] počiva na ekonomskim razlozima i ta ekonomska situacija sprečava da radniku bude isplaćena otpremnina iz prethodnog podstavka, poslodavac može ne izvršiti tu isplatu ističući svoju nemogućnost u pisanoj obavijesti i ne dovodeći u pitanje pravo radnika na potraživanje isplate otpremnine kad otkazivanje proizvede učinke; (c) odrediti otkazni rok od 15 dana, koji počinje teći osobnom dostavom radniku obavijesti o prestanku ugovora o radu. U okolnostima iz članka 52. točke (c), primjerak pisane obavijesti bit će poslan zakonskim predstavnicima zaposlenika; […] 3. Odluka o otkazu može biti predmet tužbe kao da je riječ o otkazu zbog disciplinskih razloga. 4. Ako se odluka poslodavca o prestanku ugovora o radu temelji na diskriminatornom razlogu zabranjenom Ustavom ili zakonom, ili kad je donesena protivno temeljnim pravima i javnim slobodama radnika, odluka o otkazu je ništetna, pri čemu je sud proglašava ništetnom po službenoj dužnosti. Odluka o otkazu ništetna je također u sljedećim slučajevima: (a) kad je donesena tijekom razdoblja suspenzije ugovora o radu zbog rodiljnog dopusta, rizične trudnoće, bolesti uzrokovane trudnoćom, porodom ili prirodnim dojenjem, posvojiteljskog dopusta, udomljavanja ili očinskog dopusta predviđenih člankom 45. stavkom 1. točkom (d) [Zakona o radu], ili kad je datum njezina priopćenja takav da otkazni rok istječe tijekom tog razdoblja suspenzije; (b) kad se odnosi na trudnu radnicu od početka trudnoće do početka razdoblja suspenzije iz prethodnog podstavka, ili na radnika koji je zatražio dopust ili se koristi dopustom predviđenim u članku 37. stavcima 4., 4.bis i 5. [Zakona o radu] ili je zatražio neplaćeni dopust ili se koristi njime u skladu s člankom 46. stavkom 3. tog zakona; kad se odnosi na radnicu koja je žrtva obiteljskog nasilja zbog ostvarivanja njezinih prava na smanjenje ili reorganizaciju radnog vremena, na zemljopisnu mobilnost, na promjenu mjesta rada ili suspenziju ugovora o radu, pod uvjetima koje priznaje [Zakon o radu]; (c) kad se odnosi na radnika koji se vratio na rad nakon završetka razdoblja suspenzije ugovora o radu zbog rodiljnog ili posvojiteljskog dopusta, udomljavanja ili očinskog dopusta, pod uvjetom da je od rođenja, posvajanja ili udomljavanja djeteta prošlo manje od devet mjeseci. Odredbe iz prethodnih podstavaka primjenjuju se osim ako se u tim slučajevima odluka o otkazu temelji na razlozima koji nisu povezani s trudnoćom ili ostvarivanjem prava na spomenute dopuste i neplaćeni dopust. Odluka o otkazu smatra se osnovanom ako se temelji na dokazanom razlogu i ako su ispunjene pretpostavke iz stavka 1. ovog članka. U drugim slučajevima odluka se proglašava neosnovanom. Nepostojanje otkaznog roka ili počinjenje opravdane pogreške pri izračunu otpremnine ipak ne dovode do neosnovanosti otkaza, ne dovodeći u pitanje obvezu poslodavca da isplati odgovarajuće plaće za to razdoblje ili točan iznos otpremnine, neovisno o drugim učincima koji iz toga proizlaze. 5. Sudska odluka kojom se proglašava ništetnost, osnovanost ili neosnovanost odluke o otkazu proizvodi učinke poput onih predviđenih za otkaz zbog disciplinskih razloga, podložno sljedećim izmjenama: (a) ako je odluka o otkazu proglašena osnovanom, radnik ima pravo na otpremninu predviđenu u stavku 1. ovog članka, koja se smatra stečenom ako ju je već primio, te se radnik smatra nezaposlenim iz razloga na koje ne može utjecati; (b) ako je odluka o otkazu proglašena neosnovanom i poslodavac vrati radnika na rad, potonji je dužan vratiti primljenu otpremninu. Ako se povratak na rad zamjenjuje financijskim obeštećenjem, ono se umanjuje za iznos te otpremnine.”