C 431/13

Tužba podnesena 27. kolovoza 2021. – Europska komisija/Slovačka Republika

(Predmet C-540/21)

(2021/C 431/12)

Jezik postupka: slovački

Stranke

Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: R. Lindenthal, I. Rubene i A. Tokár, agenti)

Tuženik: Slovačka Republika

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Suda zahtijeva da:

— utvrdi da je donošenjem članka 33.a Zákona č. 170/2018 Z. z. (Zakon br. 170/2018) donesenoga Zákonom č. 136/2020 Z. z. z 20. mája 2020 (Zakon br. 136/2020 od 20. svibnja 2020.), Slovačka Republika povrijedila svoje obveze koje proizlaze iz čl. 12. st. 2., čl. 12. st. 3. t. (b) i čl. 12. st. 4. u vezi s člankom 4. Direktive (EU) 2015/2302 (1), i

— naloži Slovačkoj Republici snošenje troškova postupka.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

U skladu s člankom 12. stavkom 2. Direktive (EU) 2015/2302, putnik ima pravo raskinuti ugovor o putovanju u paket aranžmanu prije početka paket aranžmana bez plaćanja bilo kakve naknade za raskid ugovora u slučaju izvanrednih okolnosti koje se nisu mogle izbjeći, a koje su nastupile na odredištu ili u njegovoj neposrednoj blizini i koje znatno utječu na izvršenje paket aranžmana ili koje znatno utječu na prijevoz putnika na odredište. U skladu sa stavkom 3. točkom (b) navedenog članka, i organizator može raskinuti ugovor o putovanju u paket aranžmanu kada ga u izvršenju ugovora spriječe izvanredne okolnosti koje se nisu mogle izbjeći.

Članak 12. stavak 4. Direktive (EU) 2015/2302 utvrđuje da je, u slučaju raskida ugovora o putovanju u paket aranžmanu, organizator dužan isplatiti sve povrate putniku bez nepotrebnog odgađanja, a u svakom slučaju najkasnije u roku od 14 dana nakon što je ugovor o putovanju u paket aranžmanu raskinut. Istovremeno, člankom 4. navedene direktive zabranjuje se državama članicama uvođenje odredbi koje odstupaju od odredaba utvrđenih u toj direktivi, uključujući strožih ili manje strogih odredbi kojima bi se osigurala različita razina zaštite putnika.

Slovačka Republika je donošenjem Zákona č. 136/2020 Z. z., o dopuni Zákona č. 170/2018 Z. z. o zájazdoch, spojených službách cestovného ruchu, niektorých podmienkach podnikania v cestovnom ruchu (Zakon br. 136/2020 o dopuni Zakona br. 170/2018 o organiziranim putovanjima, povezanim turističkim uslugama i nekim uvjetima obavljanja turističke djelatnosti), povrijedila čl. 12. st. 2., čl. 12. st. 3. t. (b) i čl. 12. st. 4. u vezi s člankom 4. Direktive (EU) 2015/2302.

Naime, člankom 33.a Zákona č. 170/2018 Z. z. (Zakon br. 170/2018) određuje se da je turistička agencija dužna dogovoriti se s putnikom o organizaciji zamjenskog putovanja najkasnije do 31. kolovoza 2021. U skladu sa stavkom 9. tog članka, ako se turistička agencija ne dogovori s putnikom o organizaciji zamjenskog putovanja do 31. kolovoza 2021., smatra se da je odustala od ugovora o organiziranju putovanja te je dužna putniku vratiti sve uplate koje je primila na temelju tog ugovora bez odgađanja, a u svakom slučaju najkasnije do 14. rujna 2021.

(1) Direktiva (EU) 2015/2302 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. studenoga 2015. o putovanjima u paket aranžmanima i povezanim putnim aranžmanima, o izmjeni Uredbe (EZ) br. 2006/2004 i Direktive 2011/83/EU Europskog parlamenta i Vijeća te o stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 90/314/EEZ (SL 2015., L 326, str. 1.)