Presuda Suda (peto vijeće) od 17. studenoga 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Sø- og Handelsretten – Danska) – Merck Sharp & Dohme BV, Merck Sharp & Dohme Corp., MSD Danmark ApS/Abacus Medicine A/S, i Novartis AG/Abacus Medicine A/S, i Novartis AG/Abacus Medicine A/S, i Novartis AG/Paranova Danmark A/S, i H. Lundbeck A/S/Paranova Danmark A/S, i MSD Danmark ApS, MSD Sharp & Dohme GmbH, Merck Sharp & Dohme Corp./2CARE4 ApS, i Ferring Lægemidler A/S/Paranova Danmark A/S

(Predmet C-224/20) (1)

(Zahtjev za prethodnu odluku - Članci 34. i 36. UFEU-a - Slobodno kretanje robe - Intelektualno vlasništvo - Žigovi - Uredba (EU) 2017/1001 - Žig Europske unije - Članak 9. stavak 2. - Članak 15. - Direktiva (EU) 2015/2436 - Usklađivanje zakonodavstava država članica o žigovima - Članak 10. stavak 2. - Članak 15. - Pravo koje proizlazi iz žiga - Iscrpljenje prava koje proizlazi iz žiga - Paralelni uvoz lijekova - Prepakiravanje proizvoda označenog žigom - Novo vanjsko pakiranje - Zamjena žiga koji se nalazi na izvornom vanjskom pakiranju drugim nazivom proizvoda - Ponovno označavanje žigom nositelja koji se odnosi na proizvod, osim drugih žigova ili razlikovnih znakova koji se nalaze na tom izvornom vanjskom pakiranju - Protivljenje nositelja žiga - Umjetna podjela tržištâ među državama članicama - Lijekovi za humanu primjenu - Direktiva 2001/83/EZ - Članak 47.a - Sigurnosne oznake - Zamjena - Jednakovrijedne oznake - Delegirana uredba (EU) 2016/161 - Članak 3. stavak 2. - Zaštita od otvaranja)

(2023/C 15/04)

Jezik postupka: danski

Sud koji je uputio zahtjev

Sø- og Handelsretten

Stranke glavnog postupka

Tužitelji: Merck Sharp & Dohme BV, Merck Sharp & Dohme Corp., MSD Danmark ApS, Novartis AG, H. Lundbeck A/S, Ferring Lægemidler A/S

Tuženici: Abacus Medicine A/S, Paranova Danmark A/S, 2CARE4 ApS

Izreka

1. Članak 9. stavak 2. i članak 15. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća od 14. lipnja 2017. o žigu Europske unije kao i članak 10. stavak 2. i članak 15. Direktive (EU) 2015/2436 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 2015. o usklađivanju zakonodavstava država članica o žigovima, u vezi s člancima 34. i 36. UFEU-a, treba tumačiti na način da: nositelj žiga ima pravo usprotiviti se tomu da paralelni uvoznik komercijalizira lijek prepakiran u novo vanjsko pakiranje koje je označeno tim žigom kada zamjena zaštite od otvaranja na izvornom vanjskom pakiranju, koja je provedena u skladu s člankom 47.a stavkom 1. Direktive 2001/83/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 6. studenoga 2001. o zakoniku Zajednice o lijekovima za humanu primjenu, kako je izmijenjena Direktivom 2012/26/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012., ostavlja vidljive tragove otvaranja ili tragove otvaranja koji se mogu zamijetiti na dodir na tom pakiranju, pod uvjetom da: — nema sumnje da se ti tragovi otvaranja mogu pripisati prepakiravanju tog lijeka koje je izvršio taj paralelni uvoznik i — ti tragovi ne uzrokuju, na tržištu države članice uvoza ili njegovu znatnom dijelu, toliko snažan otpor znatnog dijela potrošača prema tako prepakiranim lijekovima da taj otpor čini prepreku stvarnom pristupu tom tržištu.

2. Direktivu 2001/83, kako je izmijenjena Direktivom 2012/26, i Delegiranu uredbu Komisije (EU) 2016/161 оd 2. listopada 2015. o dopuni Direktive 2001/83 treba tumačiti na način da im se: protivi to da država članica propiše da se paralelno uvezeni lijekovi moraju u načelu prepakirati u novo pakiranje i da se izvorno vanjsko pakiranje tih lijekova može ponovno označiti te da se na njega mogu ponovno staviti sigurnosne oznake samo na zahtjev i u iznimnim okolnostima, kao što je, među ostalim, rizik od ugrožavanja opskrbe dotičnim lijekom.

3. Članak 9. stavak 2. i članak 15. Uredbe 2017/1001 kao i članak 10. stavak 2. i članak 15. Direktive 2015/2436, u vezi s člancima 34. i 36. UFEU-a, treba tumačiti na način da: propis države članice kojim se određuje da se paralelno uvezeni lijekovi u načelu moraju prepakirati u novo pakiranje i da se izvorno vanjsko pakiranje tih lijekova može ponovno označiti te da se na njega mogu ponovno staviti sigurnosne oznake samo na zahtjev i u iznimnim okolnostima ne priječi da nositelj žiga ostvari svoje pravo da se usprotivi tomu da paralelni uvoznik komercijalizira lijek koji je prepakiran u novo vanjsko pakiranje označeno tim žigom.

4. Članak 9. stavak 2. i članak 15. stavak 2. Uredbe 2017/1001 kao i članak 10. stavak 2. i članak 15. stavak 2. Direktive 2015/2436, u vezi s člancima 34. i 36. UFEU-a, treba tumačiti na način da: prvi od pet uvjeta iz točke 79. presude od 11. srpnja 1996., Bristol-Myers Squibb i dr. (C-427/93, C-429/93 i C-436/93, EU:C:1996:282), prema kojem se nositelj žiga može valjano protiviti daljnjoj komercijalizaciji u nekoj državi članici lijeka označenog tim žigom i uvezenog u drugu državu članicu ako je uvoznik prepakirao taj lijek i na njega ponovno stavio taj žig, a takvo prepakiravanje navedenog lijeka u novo vanjsko pakiranje nije objektivno nužno radi njegove komercijalizacije u državi članici uvoza, mora biti ispunjen u slučaju u kojem je žig koji se nalazio na izvornom vanjskom pakiranju dotičnog lijeka zamijenjen različitim nazivom proizvoda na novom vanjskom pakiranju tog lijeka, s obzirom na to da je njegovo unutarnje pakiranje označeno tim žigom i/ili to novo vanjsko pakiranje upućuje na njega.

5. Članak 9. stavak 2. i članak 15. stavak 2. Uredbe 2017/1001 kao i članak 10. stavak 2. i članak 15. stavak 2. Direktive 2015/2436 treba tumačiti na način da se: nositelj žiga može usprotiviti tomu da paralelni uvoznik u jednoj državi članici komercijalizira lijek koji je uvezen iz druge države članice i koji je taj uvoznik prepakirao u novo vanjsko pakiranje koje je ponovno označio žigom nositelja vezanim za taj proizvod, ali ga nije ponovno označio ostalim žigovima i/ili razlikovnim oznakama koji su se nalazili na izvornom vanjskom pakiranju tog lijeka, kada je prezentacija novog vanjskog pakiranja takva da stvarno može naštetiti ugledu žiga ili kada prezentacija proizvoda uobičajeno obaviještenom i razumno pažljivom potrošaču ne omogućuje ili otežano omogućuje da dozna dolazi li taj proizvod od nositelja žiga ili poduzetnika koji je s njim ekonomski povezan ili, naprotiv, od treće osobe, čime šteti funkciji označavanja podrijetla žiga.

(1) SL C 279, 24. 8. 2020.