ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
HR Službeni list Europske unije C 129/30

Tužba podnesena 7. veljače 2014. – Islamic Republic of Iran Shipping Lines i drugi protiv Vijeća

(Predmet T-87/14)

2014/C 129/37

Jezik postupka: engleski

Stranke

Tužitelji: Islamic Republic of Iran Shipping Lines (Teheran, Iran); Hafize Darya Shipping Lines (HDSL) (Teheran); Khazar Shipping Lines (Anzali Free Zone, Iran); IRISL Europe GmbH (Hamburg, Njemačka); IRISL Marine Services and Engineering Co. (Qeshm Island, Iran); Irano Misr Shipping Co. (Teheran); Safiran Payam Darya Shipping Lines (SAPID) (Teheran); Shipping Computer Services Co. (Teheran); Soroush Sarzamin Asatir Ship Management (Teheran); South Way Shipping Agency Co. Ltd (Teheran); i Valfajr 8th Shipping Line Co. (Teheran) (zastupnici: F. Randolph, QC, M. Lester, Barrister, i M. Taher, Solicitor)

Tuženik: Vijeće Europske unije

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

— poništi Odluku Vijeća 2013/685/ZVSP od 26. studenoga 2013. o izmjeni Odluke 2010/413/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL L 316, str. 46.) i Provedbenu uredbu Vijeća (EU) br. 1203/2013 od 26. studenoga 2013. o provedbi Uredbe (EU) br. 267/2012 o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL L 316, str. 1.), u mjeri u kojoj se primjenjuju na tužitelje;

— proglasi neprimjenjivima Odluku Vijeća 2013/497/ZVSP od 10. listopada 2013. o izmjeni Odluke 2010/413/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL L 272, str. 46.) i Uredbu Vijeća (EU) br. 971/2013 od 10. listopada 2013. o izmjeni Uredbe (EU) br. 267/2012 o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL L 272, str. 1.);

— naloži Vijeću snošenje troškova tužiteljâ.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

Tužitelji ističu „prigovor protupravnosti” tražeći da se mjere iz mjeseca listopada proglase nezakonitima jer su donesene bez prikladnog pravnog temelja te se njima povređuju legitimna očekivanja tužiteljâ, načela pravomoćnosti i pravne sigurnosti te načela ne bis in idem i res judicata, diskriminira IRSL te neopravdano i nerazmjerno povređuju njegova temeljna prava, krši pravo tužiteljâ na obranu i zlorabe ovlasti Vijeća.

U prilog tužbi za poništenje pobijanih mjera tužitelji ističu sljedeće tužbene razloge.

1. Prvi tužbeni razlog temelji se na tvrdnji o nedostatku primjerenog pravnog temelja za donošenje pobijanih mjera.

2. Drugi tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da je Vijeće očito pogriješilo odlučivši mjerama obuhvatiti svakog od tužitelja.

3. Treći tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da je Vijeće povrijedilo prava tužiteljâ na obranu.

4. Četvrti tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da se pobijanim mjerama povređuju legitimna očekivanja tužiteljâ, načela pravomoćnosti i pravne sigurnosti, načela res iudicata i non bis in idem te načelo nediskriminacije.
1.

Kao prvi tužbeni razlog navodi se da je odluka PPA očito nezakonita. Tužitelji navode da odluka PPA (trenutno u postupku tužbe pred Općim sudom, predmet T-179/09) sadrži velik broj teških pogrešaka koje nisu u skladu s normalnim postupanjem institucije zadužene za osiguravanje primjene pravila tržišnog natjecanja i stoga dovode do odgovornosti za štetu od strane EU-a, jer: — podaci uključeni u odluku PPA jasno pokazuju da PPA nije davao nikakve gospodarske prednosti; — PPA je bio dio privatizacijskog paketa Dunamentija i prethodio mu je, te je stoga bio uračunat u cijenu koju je Electrabel platio, ali je Komisija to odbila uzeti u obzir, time počinivši očitu povredu prava EU-a; — nalog za povrat iz odluke PPA je toliko pogrešan da su ugledni ekonomisti izračunom došli do negativne potpore, što znači da nema potpore. Tužitelji tvrde da se tako teške pogreške ne mogu objasniti prima facie složenošću slučaja ili objektivnim ograničenjima s kojima se Komisija susreće u provedbi nadzora državnih potpora. Ove pogreške su uvelike posljedica Komisijinog odbijanja da pojedinačno procijeni PPA i utvrdi jasan dokaz ozbiljnog neuspjeha u sagledavanju ograničenja koja su nametnuta ovlastima Komisije.
HR Službeni list Europske unije C 112/47

Tužba podnesena 24. siječnja 2014. – Bredenkamp i dr. protiv Vijeća i Komisije

(Predmet T-66/14)

2014/C 112/60

Jezik postupka: engleski

Stranke

Tužitelji: John Arnold Bredenkamp (Harare, Zimbabve); Echo Delta (Holdings) PCC Ltd (Castletown, Otok Man); Scottlee Holdings (Private) Ltd (Harare); and Fodya (Private) Ltd (Harare) (zastupnici: P. Moser, QC (Queen's Counsel) i G. Martin, Solicitor)

Tuženici: Europska komisija i Vijeće Europske unije

Tužbeni zahtjev

Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

— odredi mjeru upravljanja postupkom kojom nalaže tuženicima predaju svih informacija ili dokaza kojima raspolažu u vezi uvrštavanja tužitelja na popis;

— naloži Vijeću i/ili Komisiji da tužiteljima naknade imovinsku i neimovinsku štetu zbog protupravnog određivanja EU sankcija prema njima uvrštavajući (i potom zadržavajući) tužitelje na popis iz Priloga Uredbi Vijeća (EZ) br. 314/04, temeljem: Zajedničkog stajališta Vijeća 2009/68/ZVSP i Uredbe Komisije (EZ) br. 77/2009; Odluke Vijeća 2010/92/ZVSP i Uredbe Komisije (EU) br. 173/2010, te Odluke Vijeća 2011/101/ZVSP i Uredbe Komisije (EU) br. 174/2011;

— naloži da na dugovani iznos od dana presuđenja tuženici tužiteljima plaćaju kamatu po stopi Euribor + 2% (ili po bilo kojoj drugoj stopi po određenju Općeg suda);

— naloži tuženicima snošenje troškova postupka.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu četiri tužbena razloga.

1. Prvi tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da su predmetni akti doneseni bez odgovarajuće pravne osnove, s obzirom da su doneseni isključivo temeljem članaka 60. i 301. UEZ-a, koji sadrže isključivo odredbe u pogledu trećih zemalja, a ne u pogledu pojedinaca.

2. Drugi tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da su predmetni akti pokazivali očitu pogrešku u utvrđivanju činjenica, time što nisu ukazivali na bilo kakve čvrste veze s vladom Zimbabvea, ili pružanje financijske ili druge potpore režimu, pa stoga tuženici nisu u dovoljnoj mjeri ispunili svoju obvezu dokazivanja, što je uzrokovalo protupravnost odluke.

3. Treći tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da predmetni akti nisu zadovoljili bitne procesne pretpostavke time što nisu sadržavali nikakvo ili su sadržavali samo nedovoljno obrazloženje, te nisu pružali tužiteljima priliku da budu saslušani ili da podnesu očitovanja koja im idu u prilog.
—

poništi Odluku Europske komisije od 5. studenoga 2013. kojom je odbijena registracija građanske inicijative „Right to Lifelong Care: Leading a life of dignity and Independence is a fundamental right!” (inicijativa) na temelju Uredbe (EU) br. 211/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 2011. o građanskoj inicijativi (SL 2011 L 65, str. 1.), a koja je zastupniku i zamjeniku zastupnika tužitelja dostavljena 5. studenoga 2013. dopisom koji nosi oznaku „C(2013) 7612 final” (pobijana odluka); i
Tužba podnesena 6. siječnja 2014. — Islamic Republic of Iran Shipping Lines i drugi protiv Vijeća

(Predmet T-14/14)

(2014/C 71/49)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Tužitelji: Islamic Republic of Iran Shipping Lines (Teheran, Iran), Hafize Darya Shipping Lines (HDSL) (Teheran), Khazar Shipping Lines (Anzali Free Zone, Iran), IRISL Europe GmbH (Hamburg, Njemačka), IRISL Marine Services and Engineering Co. (Qeshm Island, Iran), Irano — Misr Shipping Co. (Teheran), Safiran Payam Darya Shipping Lines (SAPID) (Teheran), Shipping Computer Services Co. (Teheran), Soroush Sarzamin Asatir Ship Management (Teheran), South Way Shipping Agency Co. Ltd (Teheran); i Valfajr 8th Shipping Line Co. (Teheran) (zastupnici: F. Randolph, QC, M. Lester, Barrister i M. Taher, Solicitor)

Tuženik: Vijeće Europske unije

Tužbeni zahtjev

Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

— poništi Odluku Vijeća 2013/497/ZVSP od 10. listopada 2013. o izmjeni Odluke 2010/413/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL 2013 L 272, str. 46) i Uredbu Vijeća (EU) br. 971/2013 od 10. listopada 2013. o izmjeni Uredbe (EU) br. 267/2012 o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL 2013 L 272, str. 1);

— tuženiku naloži snošenje troškova.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

1. Prvi tužbeni razlog — kojim se navodi da ne postoji primjerena pravna osnova za pobijane mjere, koje kao mjerila za stavljanje na popis uključuju vezu s prvim tužiteljem (IRISL) nedugo nakon što je potonji s uspjehom podnio tužbu za poništenje.

2. Drugi tužbeni razlog — kojim se navodi da je Vijeće povrijedilo opravdana očekivanja tužiteljâ i načela konačnosti, pravne sigurnosti, načela non bis in idem i res judicata te načelo nediskriminacije.

3. Treći tužbeni razlog — kojim se navodi da je Vijeće povrijedilo prava na obranu tužiteljâ time što IRISL ili druge tužitelje nije izvijestilo da namjerava donijeti pobijane mjere te ne dajući tužiteljima mogućnost da iznesu primjedbe.

4. Četvrti tužbeni razlog — kojim se navodi da se pobijanim mjerama krše temeljna prava tužitelja, uključujući njihovo pravo na zaštitu ugleda i imovine.
HR Službeni list Europske unije C 85/21

Tužba podnesena 20. prosinca 2013. — Bilbaina de Alquitranes i drugi protiv Komisije

(Predmet T-689/13)

2014/C 85/37

Jezik postupka: engleski

Stranke

Tužitelji: Bilbaína de Alquitranes, SA (Luchana-Baracaldo, Vizcaya, Španjolska); Deza, a.s. (Valašské Meziříčí, Češka Republika); Industrial Química del Nalón, SA (Oviedo, Španjolska); Koppers Denmark A/S (Nyborg, Danska); Koppers UK Ltd (Scunthorpe, Ujedinjena Kraljevina); Koppers Netherlands BV (Uithoorn, Nizozemska); Rütgers basic aromatics GmbH (Castrop-Rauxel, Njemačka); Rütgers Belgium NV (Zelzate, Belgija); Rütgers Poland Sp. z o.o. (Kędzierzyn-Koźle, Poljska); Bawtry Carbon International Ltd (Doncaster, Ujedinjena Kraljevina); Grupo Ferroatlántica, SA (Madrid, Španjolska); SGL Carbon GmbH (Meitingen, Njemačka); SGL Carbon GmbH (Bad Goisern am Hallstättersee, Austrija); SGL Carbon (Passy, Francuska); SGL Carbon, SA (La Coruña, Španjolska); SGL Carbon Polska S.A. (Racibórz, Poljska) i ThyssenKrupp Steel Europe AG (Duisburg, Njemačka) (zastupnici: K. Van Maldegem i C. Mereu, odvjetnici)

Tuženik: Europska komisija

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

— utvrdi da je tužba dopuštena i osnovana;

— poništi pobijani akt u dijelu u kojem se smola, ugljeni katran, visokotemperaturna, razvrstava u kategorije H400 i H410; i

— naloži Komisiji snošenje troškova.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

Tužitelj traži djelomično poništenje Uredbe Komisije (EU) br. 944/2013 od 2. listopada 2013. o izmjeni Uredbe (EZ) br. 1272/2008 Europskog parlamenta i Vijeća o razvrstavanju, označivanju i pakiranju tvari i smjesa, za potrebe njezine prilagodbe tehničkom i znanstvenom napretku (Uredba CLP) (SL L 261, str.5.), u dijelu u kojem se smola, ugljeni katran, visokotemperaturna CAS broj 65996-93-2 (u daljnjem tekstu: CTPHT) razvrstava u kategorije H400 (Akutna toksičnost za vodeni okoliš 1) i H410 (Kronična toksičnost za vodeni okoliš 1) (u daljnjem tekstu: pobijani akt).

U prilog osnovanosti svoje tužbe, tužitelj ističe tri tužbena razloga:

1. Prvi tužbeni razlog: pobijani akt je nezakonit jer se njime povređuju odredbe uredbi REACH i CLP u pogledu razvrstavanja tvari kao toksičnih za vodeni okoliš i studija koje se moraju u tu svrhu prihvatiti, kao i načelo jednakog postupanja, u mjeri u kojoj su odbačene studije provedene prema smjernicama za primjenu uredbe REACH i OECD-a i zahtijevalo se ispitivanje koja se ne temelji ni na kojoj prihvaćenoj i standardiziranoj metodi.

2. Drugi tužbeni razlog: pobijani akt je nezakonit jer se temelji na očitoj pogrešci u ocjeni s obzirom na to da se propustilo uzeti u razmatranje nepromjenjiva inherentna svojstva CTPHT-a koja osobito imaju znatan utjecaj na ispitivanje ultraljubičastim zračenjem i primjenu zbirne metode; M-faktori za PAH sastojke utvrđeni su bez odgovarajuće ocjene studija na koje se oslanjalo, a podaci koje su pružili tužitelji odbačeni su bez opravdanog razloga.
2.

Drugi tužbeni razlog odnosi se na povredu obveze korištenja jasnih kriterija za odabir ponude, na temelju kojih dolazi do sklapanja ugovora prema objektivnim mjerilima; povreda razlikovanja uvjeta sposobnosti i kriterija za odabir ponude; — Tehničke specifikacije sastoje se od značajne količine opširnih podkriterija. Stoga dobro informirani i uobičajeno pažljivi ponuditelji ne mogu tumačiti posebni kriterij za odabir ponude. Ne postoji jasna naznaka o tome što bi predstavljalo dobar ili lošiji pristup, niti postoji kvalitativan element koji upućuje na to koji bi pokazatelji mogli dovesti do bolje ili lošije ocjene. Štoviše, Izvješće o procjeni upućuje na uvjete sposobnosti, koji su korišteni prilikom procjene tehničkog prijedloga ponuditelja.
HR Službeni list Europske unije C 112/34

Tužba podnesena 25. studenoga 2013. – Minority SafePack – one million signatures for diversity in Europe i dr. protiv Komisije

(Predmet T-646/13)

2014/C 112/46

Jezik postupka: njemački

Stranke

Tužitelji: Bürgerausschuss für die Bürgerinitiative Minority SafePack – one million signatures for diversity in Europe i dr. (zastupnici: E. Johansson, J. Lund i C. Lund, odvjetnici)

Tuženik: Europska komisija

Tužbeni zahtjev

Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

— poništi odluku Komisije C(2013)5969 final od 13. rujna 2013., koja je dostavljena 16. rujna 2013.;

— naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu dva tužbena razloga.

1. Prvi tužbeni razlog: bitna povreda postupovnih pravila — Tužitelji navode da su pobijanom odlukom povrijeđena postupovna pravila iz članka 296. stavka 2. UFEU-a i članka 4. stavka 3. Uredbe (EU) br. 211/2011 (1). — Tužitelji u tom kontekstu među ostalim tvrde da Komisija nije navela ni jednu od jedanaest tema, koje su predmet građanske inicijative i koje su prema njenom mišljenju izvan okvira u kojem ona može podnijeti prijedlog pravnog akta Unije u cilju primjene Ugovorâ. Komisija nije obrazložila zašto se te teme nalaze izvan okvira. — Tužitelji dalje u okviru tog tužbenog razloga tvrde da Komisija nije naznačila zašto Uredba br. 211/2011 ne daje ovlast registrirati dio ili dijelove jednog prijedloga građanske inicijative.

2. Drugi tužbeni razlog: povreda Ugovorâ ili pravnih pravila koja se primjenjuju u provedbi Ugovorâ — Tužitelji u tom pogledu ističu povredu članka 11. UEU-a, članka 24. stavka 1. UFEU-a i članka 4. stavka 2. i 3. Uredbe br. 211/2011. — Tužitelji u tom kontekstu tvrde da se niti jedna od tema, o kojima je Komisija trebala biti pozvana podnijeti prijedloge, ne nalazi izvan okvira u kojem ona može podnijeti prijedlog pravnog akta Unije u cilju primjene Ugovorâ. Oni također dodaju i da i kada bi jedna od tema i bila izvan okvira, Komisija bi morala registrirati predlaganu građansku inicijativu, ograničavajući je na teme koje prema njenom mišljenju nisu očigledno izvan tog okvira.

(1) Uredba (EU) Europskog parlamenta i Vijeća br. 211/2011 od 16. veljače 2011. o građanskoj inicijativi (SL L 65, str. 1.).
HR Službeni list Europske unije C 194/25

Tužba podnesena 20. prosinca 2013. – K. Chrysostomides & Co. i dr. protiv Vijeća i dr.

(Predmet T-680/13)

2014/C 194/33

Jezik postupka: engleski

Stranke

Tužitelji: Dr. K. Chrysostomides & Co. LLC (Nikozija, Cipar) i 50 ostalih tužitelja (zastupnik: P. Tridimas, Barrister)

Tuženici: Vijeće Europske unije, Europska komisija, Europska unija zastupana od strane Europske komisije, Eurogrupa zastupana od strane Vijeća Europske unije, Europska središnja banka

Tužbeni zahtjev

Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

— naloži tuženicima da tužiteljima plate iznose navedene u Popisu priloženom uz tužbu uvećane za kamate tekuće od 26. ožujka 2013. do donošenja presude;

— naloži tuženicima snošenje troškova.

Alternativno, podrednim zahtjevom, tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

— utvrdi da su Europska unija i/ili tužene institucije prouzročile izvanugovornu odgovornost;

— utvrdi postupak koji se treba provesti kako bi se utvrdio naknadivi gubitak koji su tužitelji stvarno pretrpjeli;

— naloži tuženicima snošenje troškova.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

Tužitelji (sveukupno njih 51) su deponenti i/ili dioničari kod Bank of Cyprus Public Company Ltd i/ili Cyprus Popular Bank Public Co. Ltd. Oni zahtijevaju naknadu štete prema članku 268., članku 340. stavak 2. i članku 340. stavak 3. UFEU-a, koji uređuju izvanugovornu odgovornost EU-a, za gubitke koje su pretrpjeli kao posljedica mjera sustava sanacija u Republici Cipar koje su provele tužene institucije.

Tužitelji smatraju da su tužene institucije usvojile sustav sanacije za Republiku Cipar koje je izravno doveo do gubitka njihovih depozita i dionica. Prema stajalištu tužitelja, mjere sanacije koje je usvojila Republika Cipar uvedene su isključivo kako bi se implementirale mjere koje su donijeli tuženici te su ih tužene institucije i odobrile.

Tužitelji smatraju da se sustav sanacije krši pravo vlasništva, zaštićeno člankom 17. stavkom 1. Povelje o temeljnim pravima Europske unije i člankom 1. Protokola br. 1 Europske konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda. Tužitelji također tvrde da sustav sanacija krši načelo proporcionalnosti, načelo zaštite legitimnih očekivanja i načelo nediskriminacije.
1.

Prvi tužbeni razlog: povreda načela transparentnosti sukladno članku 15. UFEU-a i članku 298. UFEU-a i članka 102. stavka 1. Uredbe br. 966/2012 (1). U konkretnom slučaju je tuženik, iako to nije bilo spomenuto u primjenjivim specifikacijama, testirao (brzinu) pisača tužitelja od trenutka pokretanja, a ne u trenutku njihova najučinkovitijeg rada. Time su se mjerenja/vrijednosti u ponudi tužitelja razlikovali od mjerenja/vrijednosti koji su uslijedili kao rezultat testiranja, a koji su naposljetku ispali niži i time dali nepovoljan rezultat. Tužitelj ne može provjeriti jesu li uređaji njegovog konkurenta testirani u istim (nepovoljnim) uvjetima. Uz to je tuženik po završetku testova za ovaj kriterij dodjele (kriterij C „Tehnička ocjena uređaja na temelju testova”) izradio izračun i rezultat i uručio ih tužitelju. Taj rezultat (odnosno 41,2 %) zapravo odstupa od rezultata iz tablice pobijane odluke (odnosno 38,61 %).
—

sukladno tome, ukine odluku od 27. veljače 2012. kojom se ne produljuje žaliteljičin ugovor te kojom ju se premješta u drugi odjel; naloži tuženiku naknadu materijalne štete žalitelju procijenjene na 1 320 eura mjesečno od rujna 2012., uvećanu za zateznu kamatu po ključnoj kamatnoj stopi Europske središnje banke, plus dva postotna boda; naloži tuženiku da naknadi nematerijalnu štetu žalitelju ex aequo et bono u iznosu od 50 000 eura; te
HR Službeni list Europske unije C 45/35

Tužba podnesena 6. studenoga 2013. — Luxembourg Pamol (Cipar) i Luxembourg Industries protiv Komisije

(Predmet T-578/13)

2014/C 45/60

Jezik postupka: engleski

Stranke

Tužitelji: Luxembourg Pamol (Cipar) Ltd (Nicosia, Cipar) i Luxembourg Industries Ltd (Tel-Aviv, Izrael) (zastupnici: C. Mereu i K. Van Maldegem, odvjetnici)

Tuženik: Europska komisija

Zahtjevi

Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

— proglasi tužbu dopuštenom i osnovanom;

— poništi osporavanu odluku; i

— naloži tuženiku snošenje troškova ovih postupaka.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

Tužitelji zahtijevaju poništenje Odluke Komisije od 8. listopada 2013. o kojoj su tužitelji obaviješteni 9. listopada 2013., a koja se tiče objave određenih dijelova Izvješća o kritičkom osvrtu stručnjaka o kalijevim fosfonatima („Peer Review Report”) i njegovog konačnog dodatka, u pogledu koje su tužitelji zahtijevali tajnost podataka na temelju Direktive Vijeća 91/414/EEZ (1) i Uredbe Komisije (EU) 188/2011 (2) („osporavana odluka”).

U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu dva tužbena razloga.

1. Prvi tužbeni razlog kojim se navodi da je Komisija povrijedila članak 14. Direktive Vijeća 91/414/EEZ i temeljno pravo na zaštitu poslovnih tajni propisano u članku 339. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, članku 7. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i članku 8. Europske konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, pogrešno protumačivši gore navedene odredbe i pogrešno ocijenivši zahtjeve tužiteljâ za tajnošću podataka.

2. Drugi tužbeni razlog, kojim se navodi da Komisija krši temeljna načela prava EU, načelo dobre uprave i prava tužiteljâ na obranu time što tužiteljima ne pruža dovoljno prilike da obrane i razjasne ratio njihovih zahtjeva za tajnošću podataka.

(1) Direktiva Vijeća 91/414/EEZ od 15. srpnja 1991. o stavljanju sredstava za zaštitu bilja na tržište (SL L 230, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 55., str. 32.)

(2) Uredba Komisije (EU) 188/2011 od 25. veljače 2011. o utvrđivanju detaljnih pravila za provedbu Direktive Vijeća 91/414/EEZ u pogledu postupka ocjene aktivnih tvari koje nisu bile na tržištu u 2 godine nakon priopćenja o toj Direktivi (SL L 53, str. 51.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 66., str. 118.)
HR Službeni list Europske unije C 24/26

Tužba podnesena 4. studenoga 2013. — Royal County of Berkshire Polo Club protiv OHIM-a — Lifestyle Equities (Royal County of Berkshire POLO CLUB)

(Predmet T-581/13)

2014/C 24/47

Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

Stranke

Tužitelj: The Royal County of Berkshire Polo Club Ltd (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnik: J. Maitland-Walker, Solicitor)

Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Lifestyle Equities CV (Amsterdam, Nizozemska)

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

— poništi odluku drugog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 25. srpnja 2013. donesenu u predmetu R 1374/2012-2;

— dosudi tužitelju troškove predmetnog postupka kao i troškove postupka pred žalbenim vijećem.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

Podnositelj prijave žiga Zajednice: tužitelj

Predmetni žig Zajednice: figurativni žig koji sadrži verbalne elemente „Royal County of Berkshire POLO CLUB” za proizvode i usluge iz razreda 9, 14, 16, 18, 25 i 28 — prijava registracije žiga Zajednice br. 9 642 621

Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku prigovora: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

Žig ili znak navedeni u prigovoru: prijave žiga Zajednice br. 8 456 469, 5 482 484, 532 895 i 364 257

Odluka Odjela za prigovore: prigovor je odbačen u cijelosti

Odluka žalbenog vijeća: pobijana odluka je djelomično ukinuta

Tužbeni razlozi: povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe Vijeća (EZ) br. 207/2009.
HR Službeni list Europske unije C 24/27

Tužba podnesena 8. studenoga 2013. — H.P. Gauff Ingenieure protiv OHIM-a Gauff (Gauff THE ENGINEERS WITH THE BROADER VIEW)

(Predmet T-586/13)

2014/C 24/49

Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

Stranke

Tužitelj: H.P. Gauff Ingenieure GmbH & Co. KG — JBG (Nürnberg, Njemačka) (zastupnik: Rechtsanwalt G. Schneider-Rothhaar)

Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

Druge stranke u postupku pred žalbenim vijećem: Gauff GmbH & Co. Engineering KG (Nürnberg, Njemačka)

Zahtjevi

Tužitelj zahtijeva:

— poništenje pobijane odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 5. rujna 2013. (Predmet R 118/2013-1);

— vraćanje predmeta OHIM-u na ponovno odlučivanje uz preporuku da dopusti povrat u prijašnje stanje;

— nalaganje OHIM-u snošenja troškova postupka uključujući i troškova postupka pred žalbenim vijećem.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

Podnositelj prijave žiga Zajednice: Tužitelj

Predmetni žig Zajednice: Figurativni žig „Gauff THE ENGINEERS WITH THE BROADER VIEW” za proizvode i usluge iz razreda 11, 19, 36, 37, 39, 40, 41 i 42 ‒ Prijava žiga Zajednice br. 10 028 082

Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku prigovora: Gauff GmbH & Co. Engineering KG

Navedeni žig ili znak: Njemački verbalni žig i verbalni žig Zajednice „Gauff” kao i njemački figurativni žig i figurativni žig Zajednice „GAUFF” za proizvode i usluge iz razreda 9, 16, 35, 36, 37, 39, 40, 41, 42 i 44

Odluka odjela za prigovore: Prigovor se djelomično prihvaća

Odluka žalbenog vijeća: Odbijanje zahtjeva za povrat u prijašnje stanje i odbijanje žalbe kao nedopuštene.

Tužbeni razlozi: Povreda članka 81. Uredbe br. 207/2009