31

U tim je okolnostima Raad voor Vreemdelingenbetwistingen (Vijeće za sporove o dozvolama) odlučio prekinuti postupak i uputiti Sudu sljedeća prethodna pitanja: „1. Treba li članak 2. točku (a) i članak 3. stavak 2. točku (a) Direktive [2001/42] tumačiti na način da se njima propisuje da se članak 99. Dekreta flamanske vlade o izmjeni Dekreta flamanske vlade od 6. veljače 1991. o utvrđivanju flamanskih propisa o okolišnoj dozvoli i o izmjeni [Vlarema II] u vezi s prilagodbom tih dekreta tehnološkom razvoju, kojim se u Vlarem II umeće odjeljak 5.20.6. o postrojenjima za proizvodnju električne energije iz energije vjetra, te Okružnica [iz 2006.], koji sadržavaju različite odredbe o izgradnji vjetroelektrana, uključujući sigurnosne mjere te standarde buke i sjene definirane s obzirom na područje prostornog planiranja, trebaju kvalificirati kao ‚plan ili program’ u smislu odredbi [te] direktive? 2. Ako se utvrdi da se prije usvajanja [Dekreta i Okružnice iz 2006.] trebala provesti procjena učinaka na okoliš, može li [Raad voor Vergunningsbetwistingen (Vijeće za sporove o dozvolama)] privremeno održati pravne posljedice nezakonitih [Dekreta i Okružnice iz 2006.]? U tom pogledu potrebno je postaviti određena potpitanja: (a) Može li se ‚planom ili programom’ u smislu članka 2. točke (a) Direktive [2001/42] smatrati provedbeni akt, kao što je predmetna okružnica [iz 2006.], koju je predmetno tijelo nadležno izraditi na temelju svoje diskrecijske ovlasti i ovlasti određivanja politike – zbog čega to tijelo nije u strogom smislu nadležno za izradu ‚plana ili programa’ – te za koju nije predviđen nikakav formalni postupak izrade? (b) Je li dovoljno da se provedbenim aktom ili općim propisom [kao što su to Dekret i Okružnica iz 2006.] predviđa ograničenje diskrecijske ovlasti tijela nadležnog za izdavanje dozvola kako bi se smatrali ‚planom ili programom’ u smislu članka 2. točke (a) Direktive [2001/42], čak i ako [dekret i okružnica] nisu nužni uvjet za izdavanje dozvola niti se njima postavlja okvir za buduće dozvole, premda zakonodavac Unije tu svrhu smatra sastavnim dijelom pojma ‚planovi i programi’? (c) Može li se provedbeni akt, kao što je [Okružnica iz 2006.], čija izrada proizlazi iz razloga pravne sigurnosti i stoga je u potpunosti dobrovoljna, smatrati ‚planom ili programom’ u smislu članka 2. točke (a) Direktive [2001/42] te je li takvo tumačenje eventualno protivno sudskoj praksi [Suda] prema kojoj teleološko tumačenje direktive ne smije bitno odstupati od jasno izražene volje zakonodavca Unije? (d) Može li se odjeljak 5.20.6. Vlarema II, koji sadržava pravila čije donošenje nije bilo zakonski uređeno, smatrati ‚planom ili programom’ u smislu članka 2. točke (a) Direktive [2001/42] te je li takvo tumačenje eventualno protivno sudskoj praksi [Suda] prema kojoj teleološko tumačenje direktive ne smije bitno odstupati od jasno izražene volje zakonodavca Unije? (e) Mogu li se provedbeni akt i vladin normativni dekret, kao što su [Dekret i Okružnica iz 2006.], koji su ograničeni i okvirni ili kojima se barem ne određuje okvir iz kojeg može proizlaziti pravo na provedbu projekta te kojima se ne daje pravo na okvir u kojem bi projekti mogli biti dopušteni, smatrati ‚planom ili programom’ koji određuju ‚okvir za buduće odobravanje za provedbu projekata navedenih u prilozima I. i II. Direktivi [85/337]’ u smislu članka 2. točke (a) i članka 3. stavka 2. [točke (a)] Direktive [2001/42] te je li takvo tumačenje eventualno protivno sudskoj praksi Suda prema kojoj teleološko tumačenje direktive ne smije bitno odstupati od jasno izražene volje zakonodavca Unije? (f) Mogu li se provedbeni akt, kao što je Okružnica [iz 2006.], koja je čisto okvirna, ili vladin normativni dekret, kao što je odjeljak 5.20.6. Vlarema II, kojim se samo utvrđuju minimalni pragovi za izdavanje dozvola i koji, u preostalom dijelu, kao opći propis ima potpuno autonoman učinak, – pri čemu oboje sadržavaju samo ograničen broj kriterija i uvjeta – te se njima ne utvrđuje nijedan kriterij niti uvjet, zbog čega bi se moglo argumentirati da se zbog objektivnih okolnosti može isključiti da mogu imati značajne učinke na okoliš, smatrati ‚planom ili programom’ u smislu članka 2. točke (a) i članka 3. stavaka 1. i 2. Direktive [2001/42] te mogu li se oni stoga smatrati aktima kojima se, definiranjem pravila i kontrolnih postupaka primjenjivih na predmetni sektor, utvrđuje značajan skup kriterija i uvjeta za odobravanje i provedbu jednog ili više projekata koji bi mogli imati značajne učinke na okoliš? (g) Ako je odgovor na [drugo pitanje točku (f)] niječan, može li sud to samostalno utvrditi nakon donošenja dekreta ili pseudopropisa ([kao što su to Dekret i Okružnica iz 2006.])? (h) Može li sud, ako je tek neizravno nadležan za prigovor koji vrijedi inter partes i ako iz odgovora na prethodna pitanja proizlazi da su [Dekret i Okružnica iz 2006.] nezakoniti, naložiti da se održe učinci nezakonite odluke ili okružnice ako nezakoniti instrumenti doprinose cilju zaštite okoliša, koji se također želi postići Direktivom u smislu članka 288. UFEU‑a, te ako su ispunjeni uvjeti određeni pravom Unije za takvo održavanje (kako je utvrđeno presudom [od 28. srpnja 2016., Association France Nature Environnement (C‑379/15, EU:C:2016:603)])? (i) Može li sud u slučaju niječnog odgovora na [drugo pitanje točku (h)] naložiti da se održe učinci pobijanog projekta kako bi se time neizravno ispunili uvjeti određeni pravom Unije za održavanje pravnih posljedica plana ili programa koji su u suprotnosti s Direktivom [2001/42] (kako je utvrđeno presudom [od 28. srpnja 2016., Association France Nature Environnement (C‑379/15, EU:C:2016:603)])?”