Iz suradnje koja treba uređivati upućivanje zahtjeva za prethodnu odluku proizlazi da je nužno da nacionalni sud u odluci o upućivanju zahtjeva za prethodnu odluku navede točne razloge zbog kojih smatra da je odgovor na njegova pitanja o tumačenju ili valjanosti određenih odredaba prava Unije nužan za rješenje spora. Stoga je važno da nacionalni sud posebno navede točne razloge koji su ga naveli na postavljanje pitanja o valjanosti određenih odredaba prava Unije i da izloži razloge nevaljanosti koji mu se, posljedično, čine da bi mogli biti prihvaćeni. Takav zahtjev također proizlazi iz članka 94. točke (c) Poslovnika Suda. Usto, podaci dostavljeni u zahtjevima za prethodnu odluku ne služe samo tomu da omoguće Sudu davanje korisnih odgovora već također da omoguće vladama država članica kao i drugim zainteresiranim strankama podnošenje očitovanja sukladno članku 23. Statuta Suda.

Doista, dopuštajući državama članicama da zadrže ili uvedu daljnje zahtjeve o aspektima pakiranja koji nisu bili usklađeni Direktivom 2014/40, članak 24. stavak 2. te direktive ne jamči da se proizvodi s pakiranjem koje je sukladno zahtjevima te direktive mogu slobodno kretati na unutarnjem tržištu. Međutim, ta je okolnost neizbježna posljedica tehnike usklađivanja koju je odabrao Unijin zakonodavac. Unijin zakonodavac raspolaže marginom prosudbe, osobito što se tiče mogućnosti da provede samo usklađivanje u fazama i da zahtijeva samo postupno ukidanje jednostranih mjera država članica. Doista, mjera djelomičnog usklađivanja u području označivanja i pakiranja duhanskih proizvoda, kao što je to ona ostvarena Direktivom 2014/40, ne znači da se manje podržava funkcioniranje unutarnjeg tržišta, s obzirom na to da uklanja barem neke od prepreka trgovini, ako već ne sve. U tim okolnostima članak 24. stavci 1. i 2. te direktive sudjeluju u ostvarenju cilja poboljšanja uvjeta funkcioniranja unutarnjeg tržišta i, prema tome, sukladne su s člankom 114. UFEU‑a.

Osim toga, ne može se valjano tvrditi da postoji neusklađenost između članka 24. stavka 3. Direktive 2014/40 i njezinog članka 7. prema kojoj bi, s jedne strane, cilj zabrane svojstvenih aroma, koja je predviđena potonjom odredbom, bio uklanjanje razlika između propisa država članica, dok bi, s druge strane, članak 24. stavak 3. olakšavao nastanak takvih razlika. Naime, te su dvije odredbe komplementarne te ni na koji način nisu međusobno proturječne. U tom pogledu, zabranjujući duhanske proizvode sa svojstvenom aromom, članak 7. nastoji u tom pogledu ukloniti postojeće razlike između propisa država članica kako bi, među ostalim, osigurao slobodno kretanje duhanskih proizvoda općenito. Na temelju članka 24. stavka 1. navedene direktive, ti proizvodi, ako su među ostalim sukladni s navedenim člankom 7., mogu se slobodno kretati na unutarnjem tržištu dok god kategorija duhanskih proizvoda kojom su obuhvaćeni nije, kao što to proizlazi iz članka 24. stavka 3. te iste direktive, zabranjena kao takva u državi članici prodaje.

Doista, dopuštajući državama članicama da zabrane određenu kategoriju duhanskog ili srodnog proizvoda, iako su potonji sukladni zahtjevima Direktive 2014/40 o usklađivanju zakona i drugih propisa država članica o proizvodnji, predstavljanju i prodaji duhanskih i srodnih proizvoda, članak 24. stavak 3. te direktive može spriječiti slobodno kretanje proizvoda. Međutim, ta se odredba odnosi na aspekt koji nije bio predmet mjera usklađivanja uređenih Direktivom 2014/40 i koji stoga ne mora biti podvrgnut pravilima o uvođenju nacionalnih odredaba koje odstupaju od mjere usklađivanja, predviđenih u članku 114. stavcima 4. do 10. UFEU‑a.

Naime, iako određene navedene odredbe zahtijevaju da se određeni elementi označivanja i pakiranja duhanskih proizvoda prilagode s obzirom na službeni jezik odnosno službene jezike ili s obzirom na porezne propise države članice prodaje, ta direktiva ipak usklađuje druge elemente označivanja i pakiranja tih proizvoda, kao što su to oblik jediničnog pakiranja, najmanji broj cigareta u jediničnom pakiranju, veličina i kombinirana obilježja zdravstvenih upozorenja. Cilj tih mjera jest uklanjanje prepreka trgovini, s obzirom na to da dotičnim poduzetnicima omogućuju smanjenje njihovih troškova ostvarivanjem ekonomije razmjera.

Valjanost odredaba glave II. poglavlja II. Direktive 2014/40 o usklađivanju zakona i drugih propisa država članica o proizvodnji, predstavljanju i prodaji duhanskih i srodnih proizvoda ne može se dovesti u pitanje zbog toga što te odredbe navodno ne pridonose uklanjanju prepreka za slobodno kretanje proizvoda s obzirom na to da bi neke od tih odredaba u svakom slučaju nametale proizvođačima proizvodnju različitih pakiranja za svaku državu članicu.

Naime, s jedne strane, iz uvodne izjave 15. Direktive 2014/40 proizlazi da su prilikom donošenja te direktive postojale znatne razlike između propisa država članica, pa su neke od njih uspostavile različite popise dopuštenih ili zabranjenih aroma, dok druge nisu donijele posebne propise o tom pitanju. Također, čini se vjerojatnim da bi u slučaju nepostojanja mjera donesenih na razini Unije na nacionalnoj razini bili uspostavljeni različiti režimi primjenjivi na duhanske proizvode sa svojstvenom aromom, uključujući mentol. S druge strane, s obzirom na to da je tržište duhanskih proizvoda tržište čiji je relativno značajan dio trgovina između država članica, nacionalna pravila o pretpostavkama koje moraju ispuniti ti proizvodi, osobito pretpostavke koje se odnose na njihov sastav, po svojoj naravi mogu sprečavati slobodno kretanje robe ako nije provedeno usklađivanje na razini Unije Stoga se uklanjanjem razlika između nacionalnih propisa što se tiče sastava duhanskih proizvoda odnosno sprečavanja njihovog nejednakog razvoja, uključujući zabranjivanje određenih aditiva na razini Unije, nastoji olakšati neometano funkcioniranje unutarnjeg tržišta dotičnih proizvoda.

Članak 13. stavak 1. Direktive 2014/40 o usklađivanju zakona i drugih propisa država članica o proizvodnji, predstavljanju i prodaji duhanskih i srodnih proizvoda treba tumačiti na način da zabranjuje stavljanje na oznake jediničnih pakiranja, na vanjsko pakiranje, kao i na sâm duhanski proizvod podataka koji su predmet te odredbe, čak i ako su materijalno točni.

Naime, kao što to navodi uvodna izjava 27. Direktive 2014/40, određeni izrazi ili izričaji, kao što su to „nizak udio katrana”, „light”, „ultra‑light”, „prirodan”, „organski”, „bez aditiva”, „bez okusa” ili „slim”, kao i drugi elementi ili obilježja mogu zavarati potrošače, osobito mlade osobe, stvaranjem dojma da su manje štetni ili da imaju povoljne učinke. To tumačenje sukladno je s ciljem koji nastoji ostvariti navedena direktiva, a koji se u skladu s njezinim člankom 1. sastoji u olakšanju neometanog funkcioniranja unutarnjeg tržišta za duhanske i srodne proizvode, uzimajući kao polazište visoku razinu zaštite ljudskog zdravlja, pogotovo za mlade ljude. Takva visoka razina zaštite zahtijeva da se potrošače duhanskih proizvoda, koji su osobito ranjiva skupina potrošača zbog učinaka ovisnosti povezanih s nikotinom, ne potiče dodatno na potrošnju tih proizvoda podacima, makar i materijalno točnima, koje mogu protumačiti na način da smanjuju opasnosti povezane s njihovim navikama ili na način da navedeni proizvodi imaju neke povoljne učinke.

(t. 142.‑145. te t. 2. izreke )